title: EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 534/09/COL ( 2009. gada 16. decembris ), ar kuru 78. reizi groza procesuālo un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā, ieviešot jaunu nodaļu par paraugpraksi valsts atbalsta pārbaudes procedūru izpildē

text:
               22.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 82/7

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS
   Nr. 534/09/COL
   (2009. gada 16. decembris),
   ar kuru 78. reizi groza procesuālo un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā, ieviešot jaunu nodaļu par paraugpraksi valsts atbalsta pārbaudes procedūru izpildē
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (1),
   ŅEMOT VĒRĀ Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (2) un jo īpaši tā 61. līdz 63. pantu, kā arī tā 26. protokolu,
   ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (3) un jo īpaši tā 24. pantu un 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu,
   TĀ KĀ saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 24. pantu Iestāde īsteno EEZ līguma noteikumus par valsts atbalstu,
   TĀ KĀ saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu Iestāde sniedz paziņojumus vai izdod vadlīnijas par EEZ līgumā regulētajiem jautājumiem, ja šajā līgumā vai Uzraudzības un Tiesas nolīgumā tas ir skaidri paredzēts vai ja Iestāde to uzskata par nepieciešamu,
   ATGĀDINOT procesuālo un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā, ko Iestāde pieņēma 1994. gada 19. janvārī (4),
   TĀ KĀ Eiropas Komisija 2009. gada 16. jūnijā pieņēma paraugprakses kodeksu par valsts atbalsta pārbaudes procedūru izpildi (5),
   TĀ KĀ šis paziņojums attiecas arī uz Eiropas Ekonomikas zonu,
   TĀ KĀ visā Eiropas Ekonomikas zonā ir jānodrošina EEZ valsts atbalsta noteikumu vienāda piemērošana,
   TĀ KĀ saskaņā ar EEZ līguma XV pielikuma beigu daļā iekļautās nodaļas “VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA” II punktu Iestādei pēc apspriešanās ar Eiropas Komisiju ir jāpieņem tiesību akti, kas atbilst Eiropas Komisijas pieņemtajiem aktiem,
   APSPRIEDUSIES ar Eiropas Komisiju un EBTA valstīm, 2009. gada 20. novembrī sūtot vēstules par šo jautājumu (Nr. 537430, 537439 un 537441),
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Valsts atbalsta pamatnostādnes groza, ieviešot jaunu nodaļu par paraugpraksi valsts atbalsta pārbaudes procedūru izpildē. Jaunā nodaļa ir iekļauta šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Autentisks ir tikai teksts angļu valodā.

      Briselē, 2009. gada 16. decembrī

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā –

            priekšsēdētājs

         Per SANDERUD

            Kolēģijas loceklis

         Kristján A. STEFÁNSSON

      (1)  Turpmāk tekstā – “Iestāde”.

      (2)  Turpmāk tekstā – “EEZ līgums”.

      (3)  Turpmāk tekstā – “Uzraudzības un Tiesas nolīgums”.

      (4)  EEZ līguma 61. un 62. panta un Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola 1. panta piemērošanas un interpretācijas pamatnostādnes, ko Iestāde pieņēma un izdeva 1994. gada 19. janvārī un kas to grozītajā redakcijā publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (turpmāk tekstā – “OV”) L 231, 3.9.1994., 1. lpp., un EEZ papildinājumā Nr. 32, 3.9.1994., 1. lpp. Turpmāk tekstā – “Valsts atbalsta pamatnostādnes”. Valsts atbalsta pamatnostādņu atjauninātā versija ir publicēta Iestādes tīmekļa vietnē: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

      (5)  OV C 136, 16.6.2009., 13. lpp.

      PIELIKUMS

         PARAUGPRAKSES VADLĪNIJAS PAR VALSTS ATBALSTA PĀRBAUDES PROCEDŪRU IZPILDI
          (1)

      1.   Darbības joma un mērķis

                  1.

                  EBTA Uzraudzības iestāde (“Iestāde”) sniedz šīs vadlīnijas par valsts atbalsta pārbaudes procedūru izpildi, lai panāktu, ka visu ieinteresēto personu rīcībā ir pēc iespējas lietderīgākas un efektīvākas valsts atbalsta procedūras.

                  2.

                  Šīs nodaļas par Iestādes vadlīnijām pamatā ir pieredze, kas gūta, piemērojot Nolīguma starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi 3. protokola II daļu (“3. protokola II daļa”) (2). Galvenais šīs nodaļas mērķis ir sniegt vadlīnijas valsts atbalsta procedūru izpildei ikdienā, tādējādi veicinot labāku sadarbību un savstarpējo saprašanos starp Iestādi, EBTA valstīm un tieslietu jomas un uzņēmumu pārstāvjiem.

                  3.

                  Valsts atbalsta procedūru sekmīgas uzlabošanas priekšnoteikums ir kopīga Iestādes un EBTA valstu disciplīna un apņemšanās. Iestāde centīsies pastiprināt savu sadarbību ar EBTA valstīm un ieinteresētajām personām, kā arī turpinās darbu ar mērķi uzlabot savu izmeklēšanas procedūru izpildi un iekšējo lēmumu pieņemšanas procesu, lai tādējādi nodrošinātu lielāku valsts atbalsta procedūru pārredzamību, paredzamību un efektivitāti.

                  4.

                  Atbilstoši centieniem izstrādāt mūsdienīgus noteikumus valsts atbalsta jomā šī nodaļa ir pēdējā vienkāršošanas pasākumu kopuma daļa, kas ietver Iestādes vadlīnijas par vienkāršotu procedūru dažu valsts atbalsta veidu izskatīšanai (3) un Iestādes vadlīnijas par valsts atbalsta tiesību normu piemērošanu valstu tiesās (4) un ar kuru veicina paredzamākas un pārredzamākas procedūras.

                  5.

                  Tomēr kādas konkrētas lietas īpatnību dēļ šī nodaļa, iespējams, ir jāpielāgo vai jāpieļauj atkāpes tās piemērošanā (5).

                  6.

                  Turklāt tādā mērā, kādā EEZ līgums attiecas uz zivsaimniecības un akvakultūras nozari, lauksaimniecības produktu primārās ražošanas darbībām un lauksaimniecības produktu tirdzniecību vai pārstrādi, šo nozaru īpatnības varētu arī attaisnot atkāpes, piemērojot šo vadlīnijās iekļauto nodaļu.

            2.   Saistība ar EEZ tiesību aktiem

                  7.

                  Šīs nodaļas mērķis nav sniegt pilnīgu vai visaptverošu pārskatu par attiecīgajiem tiesību aktiem, skaidrojošajiem dokumentiem un administratīvajiem pasākumiem, uz kuriem pamatojas valsts atbalsta pārbaude. Nodaļa jālasa saistībā ar valsts atbalsta procedūru pamatnoteikumiem un ir uztverama kā to papildinājums.

                  8.

                  Tādēļ ar šo nodaļu nerada jaunas tiesības vai pienākumus un negroza jau pastāvošās tiesības vai pienākumus, kas noteikti EEZ līgumā, 3. protokolā un 2004. gada 14. jūlija Lēmumā Nr. 195/04/COL (6) tā grozītajā redakcijā atbilstoši EBTA Tiesas un Eiropas Savienības tiesu praksei.

                  9.

                  Šajā nodaļā atspoguļota ikdienas paraugprakse, kuras mērķis ir veicināt ātrākas, pārredzamākas un paredzamākas valsts atbalsta procedūras katrā paziņota vai nepaziņota pasākuma vai sūdzības izmeklēšanas posmā.

            3.   Saziņa pirmspaziņošanas posmā

                  10.

                  Iestādes pieredze liecina, ka saziņa pirmspaziņošanas posmā ir lietderīga pat šķietami vienkāršās lietās. Saziņa pirmspaziņošanas posmā paver Iestādei un paziņojumu sniedzošai EBTA valstij iespēju pirms paziņošanas neoficiāli un konfidenciāli apspriest ierosinātā pasākuma tiesiskos un ekonomiskos aspektus, tādējādi uzlabojot paziņojumu kvalitāti un pilnīgumu. Šajā saistībā EBTA valsts un Iestāde var arī kopīgi izstrādāt konstruktīvus priekšlikumus, lai grozītu plānotā pasākuma problemātiskos aspektus. Šis posms tādējādi paver ceļu ātrākai paziņojumu izskatīšanai pēc to oficiālās iesniegšanas Iestādei. Sekmīgi izmantojot pirmspaziņošanas posma sniegtās iespējas, Iestāde spētu pieņemt lēmumu saskaņā ar 3. protokola II daļas 4. panta 2., 3. un 4. punktu divu mēnešu laikā pēc paziņojuma dienas (7).

                  11.

                  Saziņa pirms paziņošanas ir ļoti ieteicama tajos gadījumos, kad īpašu jauninājumu vai citu īpatnību dēļ būtu attaisnotas iepriekšējas neoficiālas apspriedes ar Iestādi, savukārt neoficiāli norādījumi tiks sniegti vienmēr, kad EBTA valsts to lūgs.

            3.1.   Saturs

                  12.

                  Pirmspaziņošanas posms paver iespēju apspriesties ar attiecīgo EBTA valsti un dot tai norādījumus par paziņojuma veidlapā sniedzamo informāciju, lai nodrošinātu tās pilnīgumu, sākot no paziņojuma dienas. Sekmīga pirmspaziņošanas posma rezultātā varēs atklātā un konstruktīvā gaisotnē arī apspriest visus svarīgos jautājumus, kas rodas saistībā ar plānoto pasākumu. Tas ir īpaši svarīgi attiecībā uz pasākumiem, kurus to sākotnējā formā nevarētu pieņemt un kas tādēļ būtu jāatsauc vai ievērojami jāgroza. Pirmspaziņošanas posms var arī aptvert izvērtējumu par to, vai plānotā pasākuma gadījumā pastāv cits juridiskais pamats vai attiecīgi precedenti. Turklāt, ja pirmspaziņošanas posms norisinās sekmīgi, Iestāde un attiecīgā EBTA valsts varēs apspriest svarīgākos konkurences jautājumus, ekonomikas analīzi un – vajadzības gadījumā – neatkarīgu ekspertu atzinumu, kas nepieciešams, lai pierādītu plānotā pasākuma saderību ar EEZ līguma darbību. Paziņojumu sniedzošā EBTA valsts pirmspaziņošanas posmā var arī lūgt Iestādi atbrīvot to no pienākuma sniegt dažus paziņojuma veidlapā paredzētos datus, kas konkrētās lietas īpatnību dēļ nav vajadzīgi pasākuma pārbaudei. Visbeidzot, pirmspaziņošanas posmam ir izšķiroša nozīme, lai noteiktu, vai uz lietu sākotnēji ir attiecināma izskatīšana atbilstīgi vienkāršotajai procedūrai (8).

            3.2.   Darbības joma un termiņi

                  13.

                  Lai nodrošinātu konstruktīvu un efektīvu pirmspaziņošanas posmu, attiecīgās EBTA valsts interesēs ir sniegt Iestādei informāciju, kas vajadzīga plānotā valsts atbalsta pasākuma novērtēšanai, izmantojot paziņojuma veidlapas projektu. Lai atvieglotu ātru lietas izskatīšanu, priekšroka tiks dota saziņai, izmantojot e-pastu vai telefonkonferences, nevis sanāksmēm. Divu nedēļu laikā pēc paziņojuma veidlapas projekta saņemšanas Iestāde parasti rīkos pirmo saziņu pirmspaziņošanas posmā.

                  14.

                  Saziņai pirmspaziņošanas posmā parasti nevajadzētu būt ilgākai par diviem mēnešiem, pēc tam jāiesniedz pilnīgs paziņojums. Ja saziņa pirmspaziņošanas posmā nedod vēlamos rezultātus, Iestāde var pasludināt pirmspaziņošanas posmu par slēgtu. Tomēr, tā kā pirmspaziņošanas posma saziņas termiņi un veids ir atkarīgi no konkrētās lietas sarežģītības, saziņa pirmspaziņošanas posmā var turpināties vairākus mēnešus. Tādēļ Iestāde iesaka EBTA valstīm īpaši sarežģītās lietās (piemēram, glābšanas atbalsts, liela apmēra atbalsts pētniecības un izstrādes jomā, liela apmēra individuālais atbalsts vai īpaši liela apjoma vai īpaši sarežģītas atbalsta shēmas) uzsākt pirmspaziņošanas posma saziņu pēc iespējas ātrāk, lai padarītu iespējamas konstruktīvas apspriedes.

                  15.

                  Iestādes pieredze liecina, ka ļoti lietderīgi ir atbalsta saņēmēju iesaistīt pirmspaziņošanas posma saziņā, īpaši tajās lietās, kurām ir ievērojama tehniska, finanšu un ar atbalsta pasākumu saistīta ietekme. Tādēļ Iestāde iesaka pirmspaziņošanas posma saziņā iesaistīt individuāla atbalsta saņēmējus.

                  16.

                  Izņemot lietas, kas saistītas ar būtiskiem jauninājumiem vai ir īpaši sarežģītas, Iestāde pirmspaziņošanas posma beigās attiecīgajai EBTA valstij centīsies paziņot pasākuma neoficiālu sākotnēju novērtējumu. Šis juridiski nesaistošais novērtējums nebūs Iestādes oficiālais viedoklis; tās būs vienīgi Iestādes neoficiālas norādes par paziņojuma projekta pilnīgumu un plānotā pasākuma prima facie saderību ar EEZ līguma darbību. Īpaši sarežģītās lietās Iestāde pēc EBTA valsts lūguma var sniegt arī rakstiskas norādes par vēl iesniedzamo informāciju.

                  17.

                  Saziņa pirmspaziņošanas posmā norisinās, ievērojot konfidencialitātes principu. Apspriedes norisinās brīvprātīgi un neskar lietas izskatīšanu un izmeklēšanu pēc oficiālā paziņojuma iesniegšanas.

                  18.

                  Lai uzlabotu paziņojumu kvalitāti, Iestāde centīsies arī apmierināt EBTA valstu lūgumus saistībā ar apmācību kursiem. Iestāde arī regulāri sazināsies ar EBTA valstīm, lai apspriestu turpmākus valsts atbalsta procedūras uzlabojumus, jo īpaši saistībā ar piemērojamo paziņojuma veidlapu apjomu un saturu.

            4.   Savstarpēji saskaņota plānošana

                  19.

                  Lietās, kuras saistītas ar būtiskiem jauninājumiem vai kuras ir īpaši sarežģītas tehniskajā ziņā vai problemātiskas citu iemeslu dēļ, vai ir ļoti steidzami izskatāmas, Iestāde paziņojumu sniedzošai EBTA valstij piedāvās savstarpēji saskaņotu plānošanu, lai tādējādi palielinātu pārredzamību un paredzamību saistībā ar valsts atbalsta izmeklēšanas iespējamo ilgumu.

            4.1.   Saturs

                  20.

                  Savstarpēji saskaņota plānošana ir attiecīgās EBTA valsts un Iestādes strukturētas sadarbības veids, pamatojoties uz kopīgu plānošanu un izpratni par iespējamo izmeklēšanas norisi un paredzamo izmeklēšanas ilgumu.

                  21.

                  Šajā saistībā Iestāde un paziņojumu sniedzošā EBTA valsts jo īpaši varētu vienoties par:

                              —

                              konkrētās lietas izskatīšanu prioritārā kārtībā, ja EBTA valsts oficiāli piekrīt pārtraukt pārbaudi (9) citās ar šo valsti saistītās lietās tad, ja šāda rīcība būtu nepieciešama plānošanas iemeslu vai resursu dēļ,

                              —

                              informāciju, kas jāiesniedz EBTA valstij un/vai atbalsta saņēmējam, tostarp par pētījumiem, neatkarīgu ekspertu atzinumiem vai informācijas apkopošanu, ko vienpusējā kārtā veikusi Iestāde,

                              —

                              Iestādes veicamā lietas novērtējuma paredzamo veidu un ilgumu pēc paziņojuma iesniegšanas.

                  22.

                  Reaģējot uz EBTA valsts centieniem iesniegt visu vajadzīgo informāciju paredzētajā termiņā un saskaņā ar vienošanos, kas panākta savstarpēji saskaņotās plānošanas kontekstā, Iestāde lietas turpmākajā izmeklēšanā centīsies ievērot savstarpēji saskaņotos termiņus ar nosacījumu, ka EBTA valsts vai ieinteresēto personu sniegtā informācija nerada neparedzētus jautājumus.

            4.2.   Darbības joma un termiņi

                  23.

                  Savstarpēji saskaņoto plānošanu parasti attiecinās tikai uz tām lietām, kas ir tik jaunas vai tik sarežģītas tehnisku vai citu iemeslu dēļ, ka Iestāde pirmspaziņošanas posma beigās nespēj veikt viennozīmīgu sākotnēju novērtējumu. Šādos gadījumos pirmspaziņošanas posma beigās notiks savstarpēji saskaņota plānošana, pēc kuras iesniedz oficiālu paziņojumu.

                  24.

                  Tomēr, sākoties oficiālās izmeklēšanas procedūrai, Iestāde un attiecīgā EBTA valsts pēc šīs valsts pieprasījuma var arī vienoties par savstarpēji saskaņotu plānošanu lietas turpmākās izskatīšanas gaitā.

            5.   Paziņoto pasākumu iepriekšējā pārbaude

      5.1.   Informācijas pieprasījumi

                  25.

                  Lai racionalizētu izmeklēšanas norisi, Iestāde iepriekšējās pārbaudes posmā centīsies sagrupēt informācijas pieprasījumus. Principā izstrādās tikai vienu visaptverošu informācijas pieprasījumu, kuru parasti nosūtīs četru līdz sešu nedēļu laikā pēc paziņojuma dienas. Ja vien savstarpēji saskaņotajā plānošanā nav nolemts citādi, pirmspaziņošanas rezultātā EBTA valstīm jāspēj iesniegt pilnīgu paziņojumu, tādējādi samazinot vajadzību pēc papildu informācijas. Tomēr Iestāde var uzdot turpmākus jautājumus, īpaši attiecībā uz aspektiem, kas parādījušies EBTA valstu atbilžu rezultātā; taču tas nenozīmē, ka Iestāde lietas novērtēšanā saskaras ar nopietnām grūtībām.

                  26.

                  Ja EBTA valsts nesniedz pieprasīto informāciju noteiktajā termiņā, pēc viena atgādinājuma nosūtīšanas parasti piemēros 3. protokola II daļas 5. panta 3. punktā minēto noteikumu un EBTA valsti informēs, ka paziņojumu uzskata par anulētu. Oficiālo izmeklēšanas procedūru parasti uzsāks, tiklīdz būs izpildīti vajadzīgie nosacījumi – parasti vēlākais pēc divām jautājumu kārtām.

            5.2.   Vienošanās par iepriekšējās pārbaudes pārtraukšanu

                  27.

                  Zināmos gadījumos iepriekšējo pārbaudi var pārtraukt, proti, tad, ja EBTA valsts to pieprasa, lai grozītu savu plānoto atbalsta pasākumu un panāktu tā atbilstību valsts atbalsta noteikumiem, vai tad, ja ir panākta savstarpēja vienošanās. Pārtraukšanu var attiecināt tikai uz laikposmu, par kuru ir panākta iepriekšēja vienošanās. Ja atlikšanas termiņa beigās EBTA valsts nesniedz pilnīgu un prima facie prasībām atbilstošu paziņojumu, Iestāde atsāks procedūru no posma, kurā to pārtrauca. Attiecīgo EBTA valsti parasti informēs, ka paziņojumu uzskata par anulētu, vai nopietnu šaubu gadījumā nekavējoties uzsāks oficiālās izmeklēšanas procedūru.

            5.3.   Informēšana par izmeklēšanas gaitu

                  28.

                  Pēc paziņojumu sniedzošo EBTA valstu lūguma tās tiks informētas par iepriekšējās pārbaudes gaitu. EBTA valstis tiek aicinātas šajā saziņā iesaistīt individuālā atbalsta saņēmēju.

            6.   Oficiālās izmeklēšanas procedūra

                  29.

                  Ņemot vērā, ka lietas, uz kurām attiecas oficiālās izmeklēšanas procedūra, parasti ir sarežģītas, Iestāde piešķir augstāko prioritāti pārredzamības, paredzamības un efektivitātes uzlabošanai šajā posmā, lai veicinātu konstruktīvu lēmumu pieņemšanas procesu atbilstoši modernas ekonomikas vajadzībām. Tādēļ Iestāde racionalizēs oficiālās izmeklēšanas procedūru izpildi, efektīvi izmantojot visus procesuālos līdzekļus, kas ir tās rīcībā saskaņā ar 3. protokola II daļu.

            6.1.   Lēmuma un izsmeļoša kopsavilkuma publicēšana

                  30.

                  Tajos gadījumos, kad attiecīgā EBTA valsts nepieprasa konfidenciālas informācijas dzēšanu, Iestāde centīsies publicēt savu lēmumu par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu (tostarp izsmeļošu kopsavilkumu) divu mēnešu laikā no šā lēmuma pieņemšanas dienas.

                  31.

                  Gadījumos, kad pastāv domstarpības par informācijas konfidencialitāti, Iestāde piemēros principus, kas iekļauti Iestādes vadlīnijās par dienesta noslēpumu valsts atbalsta lēmumu jomā (10), un pieliks visas pūles, lai publicētu lēmumu iespējami īsākā laikā pēc tā pieņemšanas dienas. Tas pats attieksies arī uz visu galīgo lēmumu publicēšanu.

                  32.

                  Lai uzlabotu procedūras pārredzamību, EBTA valsts, atbalsta saņēmējs un citas ieinteresētās personas (jo īpaši iespējamie sūdzību iesniedzēji) tiks informētas par visu veidu kavēšanos, ko izraisa domstarpības par informācijas konfidencialitāti.

            6.2.   Ieinteresēto personu piezīmes

                  33.

                  Saskaņā ar 3. protokola II daļas 6. pantu ieinteresētās personas iesniedz savas piezīmes noteiktā termiņā, kas parasti nedrīkst pārsniegt vienu mēnesi pēc lēmuma par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu publicēšanas. Šo termiņu parasti nepagarinās, un Iestāde parasti nepieņems informāciju, ko novēloti iesniedz ieinteresētās personas, tostarp atbalsta saņēmējs (11). Termiņu var pagarināt tikai īpašos, pilnībā pamatotos gadījumos, piemēram, ja iesniedzamās faktiskās informācijas apmērs ir īpaši liels vai ja iepriekš ir norisinājusies saziņa starp Iestādi un attiecīgo ieinteresēto personu.

                  34.

                  Lai uzlabotu faktu bāzi īpaši sarežģītu lietu izmeklēšanā, Iestāde var nosūtīt lēmuma par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu kopiju noteiktām ieinteresētajām personām (tostarp tirdzniecības un uzņēmējdarbības apvienībām) un aicināt tās iesniegt piezīmes par īpašiem lietas aspektiem (12). Ieinteresēto personu sadarbība šajā saistībā ir pilnīgi brīvprātīga, bet, ja ieinteresētā persona nolemj iesniegt piezīmes, tās interesēs ir iesniegt šīs piezīmes savlaicīgi, lai Iestāde spētu ņemt tās vērā. Tādēļ Iestāde aicinās ieinteresētās personas iesniegt piezīmes mēneša laikā no datuma, kurā tām nosūtīta lēmuma kopija. Pēc šā termiņa beigām Iestāde vairs nepieņems piezīmes. Lai nodrošinātu vienādu attieksmi pret ieinteresētajām personām, Iestāde nosūtīs atbalsta saņēmējam to pašu uzaicinājumu iesniegt piezīmes. Lai ievērotu EBTA valstu tiesības uz aizstāvību, Iestāde pārsūtīs attiecīgai EBTA valstij visu no ieinteresētajām personām saņemto piezīmju nekonfidenciālo versiju un aicinās šo EBTA valsti atbildēt viena mēneša laikā.

                  35.

                  Lai nodrošinātu, ka visas ieinteresēto personu piezīmes iesniedz attiecīgajai EBTA valstij pēc iespējas ātrāk, EBTA valstis tiks aicinātas iespēju robežās piekrist, ka minētās piezīmes iesniedz oriģinālvalodā. Ja EBTA valsts to pieprasa, Iestāde sūdzības iztulkos, kas varētu ietekmēt procedūru ilgumu.

                  36.

                  EBTA valstis tiks informētas arī tad, ja piezīmes no ieinteresētajām personām netiks saņemtas.

            6.3.   EBTA valstu piezīmes

                  37.

                  Lai nodrošinātu oficiālās izmeklēšanas procedūras savlaicīgu pabeigšanu, Iestāde strikti piemēros visus termiņus, kas saskaņā ar 3. protokola II daļu attiecas uz šo posmu. Ja EBTA valsts savas piezīmes par Iestādes lēmumu uzsākt oficiālās izmeklēšanas procedūru un par ieinteresēto personu piezīmēm nesniedz viena mēneša laikā, kā paredzēts 3. protokola II daļas 6. panta 1. punktā, Iestāde attiecīgajai EBTA valstij nekavējoties nosūtīs atgādinājumu, pagarinot termiņu par vienu mēnesi un informējot šo EBTA valsti, ka termiņa pagarinājumus vairāk nepiešķirs, izņemot ārkārtējus gadījumus. Ja attiecīgā EBTA valsts nesniedz izsmeļošu atbildi, Iestāde, pamatojoties uz tai pieejamo informāciju, pieņems lēmumu saskaņā ar 3. protokola II daļas 7. panta 7. punktu un 13. panta 1. punktu.

                  38.

                  Ja nelikumīga atbalsta gadījumā EBTA valsts nesniedz piezīmes par lēmumu uzsākt oficiālās izmeklēšanas procedūru, Iestāde saskaņā ar 3. protokola II daļas 10. pantu izdos rīkojumu sniegt informāciju. Ja EBTA valsts rīkojumā noteiktajā termiņā uz šo rīkojumu neatbild, Iestāde pieņems lēmumu, pamatojoties uz tai pieejamo informāciju.

            6.4.   Papildu informācijas pieprasījums

                  39.

                  Nav izslēgts, ka īpaši sarežģītās lietās Iestāde, pamatojoties uz informāciju, ko EBTA valsts sniegusi kā atbildi uz lēmumu uzsākt oficiālās izmeklēšanas procedūru, var pieprasīt papildu informāciju. EBTA valstij būs viens mēnesis, lai sniegtu atbildi.

                  40.

                  Ja EBTA valsts neatbild noteiktajā termiņā, Iestāde nekavējoties nosūtīs atgādinājumu, nosakot galīgo 15 darbdienu termiņu un informējot attiecīgo EBTA valsti, ka Iestāde pēc šā termiņa beigām pieņems lēmumu uz tai pieejamās informācijas pamata vai – nelikumīga atbalsta gadījumā – izdos rīkojumu sniegt informāciju.

            6.5.   Oficiālās izmeklēšanas pārtraukšana pamatotos gadījumos

                  41.

                  Oficiālās izmeklēšanas procedūru var pārtraukt tikai izņēmuma gadījumos un tad, ja ir panākta savstarpēja vienošanās starp Iestādi un attiecīgo EBTA valsti. Procedūru varētu pārtraukt, piemēram, tad, ja EBTA valsts to oficiāli pieprasa, lai panāktu sava pasākuma atbilstību valsts atbalsta noteikumiem, vai ja EBTA Tiesa vai ES tiesas ir uzsākušas tiesvedību līdzīgos jautājumos un šīs tiesvedības iznākums, iespējams, ietekmēs konkrētās lietas novērtējumu.

                  42.

                  Parasti izmeklēšanu pārtrauks tikai vienreiz, Iestādei un attiecīgajai EBTA valstij iepriekš vienojoties par pārtraukuma ilgumu.

            6.6.   Galīgā lēmuma pieņemšana un oficiālās izmeklēšanas pagarināšana pamatotos gadījumos

                  43.

                  Saskaņā ar 3. protokola II daļas 7. panta 6. punktu Iestāde iespēju robežās centīsies pieņemt lēmumu 18 mēnešu laikā pēc procedūras uzsākšanas. Šo termiņu var pagarināt, Iestādei un attiecīgajai EBTA valstij par to kopīgi vienojoties. Izmeklēšanas ilguma pagarināšana var būt īpaši lietderīga lietās, kas attiecas uz jauna veida pasākumiem vai pasākumiem, kuri izraisa jaunas juridiskas problēmas.

                  44.

                  Lai nodrošinātu efektīvu 3. protokola II daļas 7. panta 6. punkta īstenošanu, Iestāde centīsies pieņemt galīgo lēmumu ne vēlāk kā četrus mēnešus pēc tam, kad EBTA valsts būs sniegusi pēdējo informāciju vai pēc pēdējā termiņa beigām, ja informācija nav saņemta.

            7.   Sūdzības

                  45.

                  Visām valsts atbalsta procedūrās iesaistītajām ieinteresētajām personām ir ļoti svarīgi, lai Iestāde efektīvi un pārredzamā veidā izskatītu tai iesniegtās sūdzības. Tādēļ Iestāde ierosina turpmāk aprakstīto paraugpraksi, kas paredzēta šā kopējā mērķa sasniegšanai.

            7.1.   Veidlapa sūdzības iesniegšanai

                  46.

                  Iestāde sūdzību iesniedzējus regulāri aicinās izmantot sūdzības iesniegšanas veidlapu, kas pieejama Iestādes tīmekļa vietnē (http://www.eftasurv.int/media/documents/Complaint-form—State-aid.doc), un vienlaikus iesniegt nekonfidenciālu sūdzības versiju. Pilnībā aizpildot veidlapas, iesniegto sūdzību kvalitāte parasti paaugstinās.

            7.2.   Sūdzības izskatīšanas orientējošais ilgums un rezultāts

                  47.

                  Iestāde pieliks visas pūles, lai sūdzību izvērtētu orientējoši 12 mēnešu laikā no tās saņemšanas. Šis atvēlētais laiks nav saistošs termiņš. Atkarībā no konkrētās lietas apstākļiem sūdzības izskatīšana var prasīt ilgāku laiku, ja jāpieprasa papildu informācija no sūdzības iesniedzēja, EBTA valsts vai ieinteresētajām personām.

                  48.

                  Iestāde ir tiesīga tai iesniegtajām sūdzībām noteikt dažādas prioritātes pakāpes (13), piemēram, atkarībā no iespējamā pārkāpuma apmēra, atbalsta saņēmēja uzņēmuma lieluma, attiecīgās ekonomikas nozares vai līdzīgām sūdzībām. Ņemot vērā Iestādes darba slodzi un tiesības noteikt prioritātes saistībā ar izmeklēšanām (14), tā var atlikt neprioritāra pasākuma izskatīšanu. Tādēļ Iestāde parasti 12 mēnešu laikā centīsies:

                              a)

                              pieņemt lēmumu prioritārās lietās atbilstoši 3. protokola II daļas 4. pantam, nosūtot sūdzības iesniedzējam lēmuma kopiju;

                              b)

                              lietā, kas nav prioritāra, nosūtīt sūdzības iesniedzējam pirmo administratīvo vēstuli, paužot Iestādes sākotnējo viedokli. Administratīvā vēstule neatspoguļo Iestādes oficiālo nostāju, bet ir tikai sākotnējais viedoklis, kas izveidojies, pamatojoties uz pieejamo informāciju un pieļaujot, ka sūdzības iesniedzējs mēneša laikā no šīs vēstules datuma varētu iesniegt papildu piezīmes. Ja noteiktajā termiņā turpmākas piezīmes nav iesniegtas, sūdzību uzskatīs par atsauktu.

                  49.

                  Pārredzamības interesēs Iestāde pieliks visas pūles, lai divu mēnešu laikā no sūdzības saņemšanas dienas informētu sūdzības iesniedzēju par viņa iesnieguma prioritāro statusu. Nepamatotu sūdzību gadījumā Iestāde divu mēnešu laikā no sūdzības saņemšanas informēs sūdzības iesniedzēju par to, ka nav pietiekama pamata izdarīt secinājumus par attiecīgo lietu un ka sūdzību uzskatīs par atsauktu, ja viena mēneša laikā netiks iesniegtas turpmākas būtiskas piezīmes. Arī to sūdzību gadījumā, kas attiecas uz apstiprinātu atbalstu, Iestāde centīsies atbildēt sūdzības iesniedzējam divu mēnešu laikā no sūdzības saņemšanas.

                  50.

                  Nelikumīga atbalsta gadījumā sūdzības iesniedzējiem atgādinās par iespēju uzsākt izmeklēšanas procedūru valstu tiesās, kas var norīkot pārtraukt vai atgūt šādu atbalstu (15).

                  51.

                  Vajadzības gadījumā sūdzības nekonfidenciālo versiju nosūtīs attiecīgajai EBTA valstij, lai tā varētu sniegt savas piezīmes. EBTA valstis un sūdzību iesniedzējus regulāri informēs par sūdzības izskatīšanas izbeigšanu vai citām ar šo sūdzību saistītām procedūrām. EBTA valstis savukārt tiks aicinātas ievērot termiņus, izsakot piezīmes par saņemtajām sūdzībām un sniedzot informāciju par tām. EBTA valstis tiks arī aicinātas iespēju robežās piekrist, ka sūdzības nosūta oriģinālvalodā. Ja EBTA valsts to pieprasa, Iestāde sūdzības iztulkos, kas varētu ietekmēt procedūru ilgumu.

            8.   Iekšējās lēmumu pieņemšanas procedūras

                  52.

                  Iestāde ir apņēmusies racionalizēt un turpmāk uzlabot savas iekšējās lēmumu pieņemšanas procedūras, lai tādējādi veicinātu valsts atbalsta procedūru saīsināšanu kopumā.

                  53.

                  Šajā nolūkā iekšējās lēmumu pieņemšanas procedūras piemēros pēc iespējas efektīvāk. Iestāde arī pārskatīs savu iekšējo, šobrīd spēkā esošo tiesisko regulējumu, lai uzlabotu savas lēmumu pieņemšanas procedūras.

                  54.

                  Iestāde pastāvīgi pārskatīs savu iekšējo lēmumu pieņemšanas praksi un vajadzības gadījumā to pielāgos.

            9.   Turpmākā pārskatīšana

                  55.

                  Procedūru izpildes paraugprakse var būt efektīva tikai tad, ja tās pamatā ir kopīga Iestādes un EBTA valstu apņemšanās rūpīgi veikt izmeklēšanas valsts atbalsta jomā, ievērot attiecīgos termiņus un tādējādi nodrošināt procedūru vajadzīgo pārredzamību un paredzamību. Šī nodaļa un tajā iekļautā paraugprakse ir pirmais ieguldījums, īstenojot šo kopīgo apņemšanos.

                  56.

                  Iestāde piemēros šo nodaļu Iestādei paziņotajiem pasākumiem vai pasākumiem, par kuriem Iestāde uzzinājusi citādā veidā, sākot no 2010. gada 1. janvāra.

                  57.

                  Šo nodaļu var grozīt, lai ņemtu vērā tiesību aktu, skaidrojošo dokumentu un administratīvo pasākumu izmaiņas vai EBTA Tiesas un Eiropas Savienības tiesu praksi, kas ir valsts atbalsta procedūru pamatā, vai nodaļas piemērošanas gaitā gūto pieredzi. Iestāde plāno arī risināt regulāru dialogu ar EBTA valstīm un citām ieinteresētām personām par pieredzi, kas gūta, piemērojot 3. protokola II daļu kopumā un jo īpaši – šo paraugprakses nodaļu.

         (1)  Šī nodaļa atbilst Komisijas paraugprakses kodeksam par valsts atbalsta pārbaudes procedūru izpildi (OV C 136, 16.6.2009., 13. lpp.).

         (2)  Nolīguma starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi 3. protokola II daļa atbilst Padomes 1999. gada 22. marta Regulai (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp.).

         (3)  OV L 75, 15.3.2012., 26. lpp. un EEZ papildinājums Nr. 14, 15.3.2012., 1. lpp., vadlīnijas ir pieejamas tīmekļa vietnē http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/. Šīs vadlīnijas atbilst Komisijas paziņojumam par vienkāršotu procedūru dažu valsts atbalsta veidu izskatīšanai (OV C 136, 16.6.2009., 3. lpp.).

         (4)  Nav vēl publicētas OV vai EEZ papildinājumā. Šīs vadlīnijas atbilst Komisijas paziņojumam par valsts atbalsta tiesību normu piemērošanu valstu tiesās (OV C 85, 9.4.2009., 1. lpp.).

         (5)  Ņemot vērā 2008. gada banku krīzi, Iestāde ir veikusi piemērotus pasākumus, lai nodrošinātu lēmumu ātru pieņemšanu, tiklīdz saņemts pilnīgs paziņojums – vajadzības gadījumā mazāk nekā divu nedēļu laikā. Skatīt Iestādes vadlīnijas par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu pasākumiem, kas veikti attiecībā uz finanšu iestādēm saistībā ar pašreizējo globālo finanšu krīzi (nav vēl publicētas OV vai EEZ papildinājumā); šīs vadlīnijas atbilst Komisijas paziņojumam “Valsts atbalsta noteikumu piemērošana pasākumiem, kas veikti attiecībā uz finanšu iestādēm saistībā ar pašreizējo globālo finanšu krīzi” (OV C 270, 25.10.2008., 8. lpp.). Attiecībā uz reālo ekonomiku skatīt Iestādes valsts atbalsta pasākumu pagaidu shēmu, lai veicinātu piekļuvi finansējumam pašreizējās finanšu un ekonomiskās krīzes apstākļos (nav vēl publicēta OV vai EEZ papildinājumā); šī shēma atbilst Komisijas paziņojumam “Valsts atbalsta pasākumu Kopienas pagaidu shēma, lai veicinātu piekļuvi finansējumam pašreizējās finanšu un ekonomiskās krīzes apstākļos” (OV C 83, 7.4.2009., 1. lpp.).

         (6)  Lēmums Nr. 195/04/COL (OV L 139, 25.5.2006., 37. lpp., EEZ papildinājums Nr. 26, 25.5.2006., 1. lpp.) atbilst Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regulai (EK) Nr. 794/2004 (OV L 140, 30.4.2004., 1. lpp.), ar kuru īsteno Regulu (EK) Nr. 659/1999.

         (7)  Šo termiņu nevar ievērot tajos gadījumos, kad Iestādei nepilnīgu paziņojumu dēļ informācija ir jāpieprasa vairākas reizes.

         (8)  Skatīt vadlīnijas par vienkāršotu procedūru dažu valsts atbalsta veidu izskatīšanai.

         (9)  Skatīt 3. protokola II daļas 4. panta 5. punktu.

         (10)  Pieņemtas ar Kolēģijas 2004. gada 18. februāra Lēmumu Nr. 15/04/COL (OV L 154, 8.6.2006., 27. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 29, 8.6.2006., 1. lpp.). Šīs vadlīnijas atbilst Eiropas Komisijas 2003. gada 1. decembra paziņojumam par dienesta noslēpumu valsts atbalsta lēmumu jomā (OV C 297, 9.12.2003., 6. lpp.).

         (11)  Neskarot 3. protokola II daļas 10. panta 1. punktu.

         (12)  Saskaņā ar iedibināto Kopienas tiesu praksi Iestādei ir tiesības nosūtīt lēmumu par oficiālās izmeklēšanas procedūras uzsākšanu noteiktām trešām personām. Skatīt, piemēram, lietu T-198/01, Technische Glaswerke Ilmenau pret Komisiju, (2004) ECR II-2717, 195. punkts; lietu T-198/01R, Technische Glaswerke Ilmenau pret Komisiju, (2002) ECR II-2153; apvienotās lietas C-74/00 P un C-75/00 P, Falck Spa un citi pret Komisiju, (2002) ECR I-7869, 83. punkts.

         (13)  Lieta C-119/97, Ufex un citi pret Komisiju, (1999) ECR I-1341, 88. punkts.

         (14)  Lieta T-475/04, Bouygues SA pret Komisiju, (2007) ECR II-2097, 158. un 159. punkts.

         (15)  Skatīt Iestādes vadlīnijas par valsts atbalsta tiesību normu piemērošanu valstu tiesās.


title: 2006/167/EK: Padomes Lēmums ( 2006. gada 21. februāris ), lai noslēgtu protokolu Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Islandes Republiku, un Norvēģijas Karalisti par kritērijiem un mehānismiem tās valsts noteikšanai, kas ir atbildīga par to patvēruma lūgumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī vai Islandē, vai Norvēģijā   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               28.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 57/15

         PADOMES LĒMUMS
   (2006. gada 21. februāris),
   lai noslēgtu protokolu Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Islandes Republiku, un Norvēģijas Karalisti par kritērijiem un mehānismiem tās valsts noteikšanai, kas ir atbildīga par to patvēruma lūgumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī vai Islandē, vai Norvēģijā
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2006/167/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 63. panta 1. punkta a) apakšpunktu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu un 3. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Komisija Eiropas Kopienas vārdā risināja sarunas ar Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par protokolu Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Islandes Republiku, un Norvēģijas Karalisti par kritērijiem un mehānismiem tās valsts noteikšanai, kas ir atbildīga par to patvēruma lūgumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī vai Islandē, vai Norvēģijā.

               (2)

               Šis protokols Eiropas Kopienas vārdā tika parakstīts 2005. gada 29. jūnijā, ņemot vērā tā iespējamo noslēgšanu vēlākā datumā saskaņā ar 2005. gada 13. jūnija Lēmumu.

               (3)

               Šis protokols būtu jāapstiprina.

               (4)

               Saskaņā ar 3. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Apvienotā Karaliste un Īrija piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (5)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tādējādi šis lēmums tai nav saistošs un nav tai piemērojams,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Kopienas vārdā ir apstiprināts protokols Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Islandes Republiku, un Norvēģijas Karalisti par kritērijiem un mehānismiem tās valsts noteikšanai, kas ir atbildīga par to patvēruma lūgumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī vai Islandē, vai Norvēģijā.
   Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs sniedz protokola 5. panta otrajā daļā paredzēto paziņojumu (2).
   3. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2006. gada 21. februārī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētāja

         K. GASTINGER

      (1)  Atzinums sniegts 2005. gada 13. decembrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  Protokols stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc tā paziņošanas Līgumslēdzējām pusēm.
    ---documentbreak---

               28.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 57/16

         PROTOKOLS
   Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Islandes Republiku, un Norvēģijas Karalisti par kritērijiem un mehānismiem, lai noteiktu valsti, kas ir atbildīga par to patvēruma pieteikumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī vai Islandē, vai Norvēģijā
   EIROPAS KOPIENA
   un
   ISLANDES REPUBLIKA
   un
   NORVĒĢIJAS KARALISTE,
   turpmāk “Līgumslēdzējas puses”,
   ŅEMOT VĒRĀ, ka Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, paredzēts, ka neviens pasākums, kas pieņemts, piemērojot Eiropas Kopienas dibināšanas līguma IV sadaļu, Dānijai nav saistošs un nav tai piemērojams,
   ATSAUCOTIES uz 12. pantu Nolīgumā starp Eiropas Kopienu, Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par kritērijiem un mehānismiem, lai noteiktu valsti, kas ir atbildīga par to patvēruma pieteikumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī vai Islandē, vai Norvēģijā (turpmāk “Nolīgums starp Eiropas Kopienu, Islandi un Norvēģiju”), kurā paredzēts, ka Dānijas Karaliste var pieteikties dalībai šajā nolīgumā,
   KONSTATĒJOT, ka Dānija ar 2001. gada 16. februāra vēstuli ir pieteikusies dalībai Nolīgumā starp Eiropas Kopienu, Islandi un Norvēģiju,
   ATGĀDINOT, ka saskaņā ar 12. pantu Nolīgumā starp Eiropas Kopienu, Islandi un Norvēģiju nosacījumus Dānijas Karalistes dalībai šā nolīguma protokolā nosaka Līgumslēdzējas puses, kas rīkojas saskaņā ar Dānijas piekrišanu,
   ŅEMOT VĒRĀ, ka Dānijai un Kopienai pirmkārt ir jānoslēdz nolīgums, jo īpaši, lai nokārtotu jautājumus, kas saistīti ar Eiropas Kopienu Tiesas kompetenci un koordināciju starp Kopienu un Dāniju attiecībā uz starptautiskajiem nolīgumiem,
   ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp Kopienu un Dāniju attiecībā uz kritērijiem un mehānismiem, lai noteiktu valsti, kura ir atbildīga par trešās valsts pilsoņa patvēruma pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts Dānijā vai kādā citā no Eiropas Savienības dalībvalstīm, un pirkstu nospiedumu sistēmu “Eurodac”, lai efektīvi piemērotu Dublinas Konvenciju (turpmāk “Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Dāniju”),
   ŅEMOT VĒRĀ, ka ir jāpieņem nosacījumi, ar kādiem Dānija piedalās Nolīgumā starp Eiropas Kopienu, Islandi un Norvēģiju, un jo īpaši ir jānosaka tiesības un pienākumi Islandes, Norvēģijas un Dānijas starpā,
   KONSTATĒJOT, ka šis protokols stājas spēkā, pamatojoties uz Dānijas piekrišanu atbilstīgi tās konstitucionālajām prasībām,
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   1. pants
   Dānijas Karaliste piedalās Nolīgumā starp Eiropas Kopienu, Islandi un Norvēģiju atbilstīgi nosacījumiem, kas noteikti Nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Dāniju un šajā protokolā.
   2. pants
   1.   “Dublinas II Regulas” (1), kas pievienota šim protokolam un ir tā sastāvdaļa, noteikumus, kā arī tās piemērošanas pasākumus, kas pieņemti saskaņā ar “Dublinas II Regulas” 27. panta 2. punktu, saskaņā ar starptautiskajām tiesībām piemēro attiecībām starp Dāniju, no vienas puses, un Islandi un Norvēģiju, no otras puses.
   2.   “Eurodac Regulas” (2), kas pievienota šim protokolam un ir tā sastāvdaļa, noteikumus, kā arī tās piemērošanas pasākumus, kas pieņemti saskaņā ar “Eurodac Regulas” 22. pantu vai 23. panta 2. punktu, saskaņā ar starptautiskajām tiesībām piemēro attiecībām starp Dāniju, no vienas puses, un Islandi un Norvēģiju, no otras puses.
   3.   Grozījumus 1. un 2. punktā minētajos tiesību aktos, ko Dānija paziņojusi Komisijai saskaņā ar 3. pantu Nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Dāniju un ko Islande un Norvēģija paziņojusi Komisijai saskaņā ar 4. pantu Nolīgumā starp Eiropas Kopienu, Islandi un Norvēģiju, piemēro saskaņā ar starptautiskajām tiesībām attiecībām starp Dāniju, no vienas puses, un Islandi un Norvēģiju, no otras puses.
   4.   Īstenošanas pasākumi, kas pieņemti atbilstīgi “Dublinas II Regulas” 27. panta 2. punktam, un īstenošanas pasākumi, kas pieņemti atbilstīgi “Eurodac Regulas” 22. pantam vai 23. panta 2. punktam, kurus Dānija paziņojusi Komisijai saskaņā ar 4. pantu Nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Dāniju un kurus Islande un Norvēģija paziņojusi Komisijai saskaņā ar 4. pantu Nolīgumā starp Eiropas Kopienu, Islandi un Norvēģiju, piemēro saskaņā ar starptautiskajām tiesībām attiecībām starp Dāniju, no vienas puses, un Islandi un Norvēģiju, no otras puses.
   3. pants
   Islande un Norvēģija ir tiesīgas iesniegt lietas izklāstu vai rakstiskus apsvērumus Eiropas Kopienu Tiesā, ja tajā ar prejudiciālu nolēmumu ir vērsusies Dānijas tiesa vai tribunāls saskaņā ar 6. panta 1. punktu Nolīgumā starp Eiropas Kopienu un Dāniju.
   4. pants
   1.   Norvēģijas vai Islandes sūdzības gadījumā par to, kā Dānija piemēro un interpretē šo protokolu, Norvēģija vai Islande var prasīt, lai jautājumu oficiāli iekļauj Apvienotās komitejas darba kārtībā kā strīdus jautājumu.
   2.   Dānijas sūdzības gadījumā attiecībā uz to, kā Norvēģija vai Islande piemēro un interpretē šo protokolu, Dānija var prasīt, lai jautājumu oficiāli iekļauj Apvienotās komitejas dienas kārtībā kā strīdus jautājumu. Jautājumu dienas kārtībā iekļauj Komisija.
   3.   Apvienotā komiteja atrisina šo strīdu 90 dienu laikā no dienas, kad tika pieņemta darba kārtība, kurā tika iekļauts strīdus jautājums. Šajā nolūkā Dānija ir tiesīga iesniegt Apvienotajai komitejai rakstiskus apsvērumus.
   4.   Ja Apvienotā komiteja atrisina strīdu tādējādi, ka strīdus risinājums ir jāīsteno Dānijā, Dānija 3. punktā minētajā termiņā paziņo Pusēm, vai tā īstenos vai neīstenos strīdus risinājumu. Ja Dānija paziņo savu lēmumu par to, ka tā neīstenos strīdus risinājumu, piemēro 5. punktu.
   5.   Ja Apvienotā komiteja nevar atrisināt strīdu 3. punktā noteiktajā laikposmā, lai pieņemtu galīgo risinājumu, šo laikposmu pagarina vēl par 90 dienām. Ja Apvienotā komiteja nav pieņēmusi lēmumu tā laikposma beigās, šo protokolu uzskata par lauztu tā laikposma pēdējās dienas beigās.
   5. pants
   Šo protokolu ratificē vai apstiprina Līgumslēdzējas puses. Dokumentus par ratifikāciju vai apstiprināšanu deponē Padomes ģenerālsekretāram, kurš ir depozitārs.
   Šis protokols stājas spēkā pirmajā dienā otrajā mēnesī pēc paziņojuma, ko sniegušas Līgumslēdzējas puses attiecībā uz šajā nolūkā veikto procedūru pabeigšanu.
   Lai šis protokols stātos spēkā, depozitāram iepriekš ir jāsaņem Dānijas Karalistes vēstule, ar kuru Dānijas Karaliste apstiprina, ka piekrīt šā protokola noteikumiem un ka piemēros 2. pantā minētos noteikumus savstarpējās attiecībās ar Islandi un Norvēģiju.
   6. pants
   Katra Līgumslēdzēja puse var lauzt šo protokolu ar rakstisku deklarāciju depozitāram. Šāda deklarācija stājas spēkā sešus mēnešus pēc tās deponēšanas.
   Šis protokols zaudē spēku, ja tiek izbeigta darbība Nolīgumam starp Kopienu un Dāniju.
   Šis protokols zaudē spēku, ja to denonsē vai nu Eiropas Kopiena, vai arī Islande un Norvēģija.

      (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 343/2003 (2003. gada 18. februāris), ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts pilsoņa patvēruma pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm (OV L 50, 25.2.2003., 1. lpp.).

      (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 2725/2000 (2000. gada 11. decembris) par pirkstu nospiedumu salīdzināšanas sistēmas “Eurodac” izveidi, lai efektīvi piemērotu Dublinas Konvenciju (OV L 316, 15.12.2000., 1. lpp.).
   PIELIKUMS PROTOKOLAM
   Padomes Regula (EK) Nr. 343/2003 (2003. gada 18. februāris), ar ko paredz kritērijus un mehānismus, lai noteiktu dalībvalsti, kura ir atbildīga par trešās valsts pilsoņa patvēruma pieteikuma izskatīšanu, kas iesniegts kādā no dalībvalstīm (OV L 50, 25.2.2003., 1. lpp.).
   Padomes Regula (EK) Nr. 2725/2000 (2000. gada 11. decembris) par pirkstu nospiedumu salīdzināšanas sistēmas “Eurodac” izveidi, lai efektīvi piemērotu Dublinas Konvenciju (OV L 316, 15.12.2000., 1. lpp.).


title: 2013/695/ES: Padomes Lēmums ( 2013. gada 25. novembris ) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Azerbaidžānas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu

text:
               30.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 320/7

         PADOMES LĒMUMS
   (2013. gada 25. novembris)
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Azerbaidžānas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu
   (2013/695/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Varšavas Austrumu partnerības augstākā līmeņa sanāksmē 2011. gada 30. septembrī pieņemtajā kopīgajā deklarācijā apliecināts politiskais atbalsts pilsoņu mobilitātes uzlabošanai, liberalizējot vīzu režīmu, un nodomam veikt pakāpeniskus pasākumus, lai pienācīgā kārtā panāktu bezvīzu ieceļošanas režīmu saviem pilsoņiem.

               (2)

               Padome 2011. gada 19. decembrī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Azerbaidžānas Republiku par Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Azerbaidžānas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu (“nolīgums”). Sarunas tika sekmīgi pabeigtas, parafējot nolīgumu 2013. gada 29. jūlijā.

               (3)

               Nolīgums būtu jāparaksta Savienības vārdā, ņemot vērā tā noslēgšanu.

               (4)

               Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK (1); tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (5)

               Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (2); tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (6)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo atļauj Savienības vārdā parakstīt Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Azerbaidžānas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu, ņemot vērā tā noslēgšanu (3).
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2013. gada 25. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         D. PAVALKIS

      (1)  Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

      (3)  Nolīguma teksts tiks publicēts kopā ar lēmumu par tā noslēgšanu.


title: 2012/805/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2012. gada 23. oktobris ) par Eiropas Vides aģentūras kontu slēgšanu attiecībā uz 2010. finanšu gadu

text:
               20.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 350/95

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2012. gada 23. oktobris)
   par Eiropas Vides aģentūras kontu slēgšanu attiecībā uz 2010. finanšu gadu
   (2012/805/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Vides aģentūras 2010. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Vides aģentūras 2010. finanšu gada galīgajiem pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2012. gada 21. februāra ieteikumu (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               ņemot vērā Parlamenta 2012. gada 10. maija lēmumu (2), ar kuru tiek atlikts lēmums par 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu, tam pievienoto rezolūciju, kā arī Eiropas Vides aģentūras izpilddirektores atbildes,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 1990. gada 7. maija Regulu (EEK) Nr. 1210/90, ar ko izveido Eiropas Vides aģentūru un Eiropas Vides informācijas un novērojumu tīklu (4), un jo īpaši tās 13. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Regulu (EK) Nr. 401/2009 par Eiropas Vides aģentūru un Eiropas Vides informācijas un novērojumu tīklu (5), un jo īpaši tās 13. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, (6) un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2012. gada jūnijā pieņemto kopīgo paziņojumu par decentralizētajām aģentūrām un tam pievietoto vienoto pieeju, kas izriet no iestāžu darba grupas, kas izveidota 2009. gada martā, par decentralizētām aģentūrām paveiktā, un jo īpaši ņemot vērā sadaļas par vienotās pieejas pārvaldību, darbībām, plānošanu, pārskatatbildību un pārredzamību;

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas otro ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu (A7-0300/2012),

               1.

               apstiprina Eiropas Vides aģentūras kontu slēgšanu attiecībā uz 2010. finanšu gadu;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu Eiropas Vides aģentūras izpilddirektorei, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 366, 15.12.2011., 57. lpp.

      (2)  OV L 286, 17.10.2012., 356. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 120, 11.5.1990., 1. lpp.

      (5)  OV L 126, 21.5.2009., 13. lpp.

      (6)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.


title: Eiropas Parlamenta Un Padomes lēmums Nr. 508/2000/EK (2000. gada 14. februāris), ar ko izveido programmu Kultūra 2000

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32000D0508

Oficiālais Vēstnesis L 063 , 10/03/2000 Lpp. 0001 - 0009

		Eiropas Parlamenta Un Padomes lēmums Nr. 508/2000/EK(2000. gada 14. februāris),ar ko izveido programmu Kultūra 2000EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 151. panta 5. punkta pirmo ievilkumu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu [2],rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā izklāstīto procedūru un ņemot vērā Samierināšanas komitejas 1999. gada 9. decembrī apstiprināto kopīgo dokumentu [3],tā kā:(1) Kultūra ir patiesa vērtība visiem eiropiešiem; tā ir būtisks Eiropas integrācijas elements un dod ieguldījumu Eiropas sabiedrības modeļa apliecināšanā un dzīvotspējā un Kopienas ietekmē starptautiskā mērogā.(2) Kultūra vienlaikus ir gan ekonomikas, gan sociālās integrācijas un pilsoniskuma faktors. Tādēļ tai ir būtiska loma, lai risinātu tādus jaunus izaicinājumus Kopienai kā globalizācija, informācijas sabiedrība, sociālā kohēzija un darbvietu radīšana.(3) Lai apmierinātu Eiropas Savienības kultūras dimensijas vajadzības, Kopienai kultūras aspekti jāņem vērā, rīkojoties saskaņā arī ar citiem Līguma nosacījumiem, ne tikai 151. pantu, īpaši, lai respektētu un veicinātu tās kultūru daudzveidību; šajā saistībā Komisijai jārosina informācijas izplatīšana par iespējām, kādas kultūras nozarēm sniedz struktūrfondi, saskaņā ar Padomes 1999. gada 21. jūnija Regulu (EK) Nr. 1260/1999, ar ko paredz vispārīgus noteikumus par struktūrfondiem [4], un šādā nolūkā jāveic pētījumi.(4) Ņemot vērā augošo kultūras nozīmi Eiropas sabiedrībā, un izaicinājumus, ar ko Kopiena sastopas 21. gadsimta sākumā, ir būtiski palielināt efektivitāti un konsekvenci Kopienas pasākumiem kultūras jomā, ierosinot vienotu ievirzes un plānošanas sistēmu laikposmam no 2000. līdz 2004. gadam, ievērojot attiecīgo Kopienas politiku vajadzību vairāk ņemt vērā kultūru. Šajā sakarā Padomes 1997. gada 22. septembra Lēmumā par Eiropas darbību kultūras jomā nākotnē [5], Komisiju aicina izteikt priekšlikumus nolūkā izveidot vienotu plānošanas un finansēšanas instrumentu, kurš būtu paredzēts Līguma 151. panta īstenošanai.(5) Pilsoņiem pilnībā atbalstot un piedaloties Eiropas integrācijā, vairāk jāuzsver viņu kopējās kultūras vērtības un saknes kā būtisks elements identitātei un dalībai sabiedrībā, kas balstās uz brīvību, demokrātiju, toleranci un solidaritāti. Ir jāsasniedz stabilāks līdzsvars starp Kopienas ekonomikas un kultūras aspektiem, lai šie aspekti varētu viens otru papildināt un stiprināt.(6) Līgums dara Eiropas Savienību atbildīgu par ciešāku saišu radīšanu starp Eiropas tautām, un par dalībvalstu kultūras uzplaukuma veicināšanu, respektējot to nacionālās un reģionālās atšķirības un vienlaikus pievēršot uzmanību kopīgajam kultūras mantojumam. Īpaša uzmanība ir jāvelta Eiropas mazo kultūru un Eiropā mazāk izplatīto valodu statusa saglabāšanai.(7) Tādēļ Kopiena ir apņēmusies strādāt, lai izveidotu visiem eiropiešiem kopēju kultūras telpu, kas ir atvērta, daudzveidīga un balstīta uz subsidiaritātes principu, īstenotu sadarbību starp visiem, kas darbojas kultūras nozarē, sekmētu tiesību aktus, ar ko veicina kultūras pasākumus un nodrošina cieņu pret kultūru dažādību, un Kopienas politikā iekļautu kultūras aspektus, kā paredzēts Līguma 151. panta 4. punktā.(8) Lai iedzīvinātu visām Eiropas tautām kopīgu kultūras telpu, būtiski ir rosināt jaunradi, veicināt Eiropas dimensijas kultūras mantojumu, rosināt labākas savstarpējas zināšanas par Eiropas tautu kultūru un vēsturi, atbalstīt kultūru apmaiņu nolūkā uzlabot zināšanu izplatīšanu, un stimulēt sadarbību un jaunradi.(9) Šajā saistībā ir jāveicina lielāka sadarbība starp tiem, kas darbojas kultūras jomā, rosinot viņus slēgt sadarbības nolīgumus, lai īstenotu kopīgus projektus, jāatbalsta pasākumi, kam ir konkrēti mērķi un izteikti eiropeiska būtība, jāsniedz atbalsts īpašiem un novatoriskiem pasākumiem, un jārosina apmaiņa un dialogs par konkrētiem tematiem Eiropas interesēs.(10) Kultūras programmas "Kaleidoskops", "Ariadne" un "Rafaels", kas izveidotas attiecīgi ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 719/96/EK [6], Lēmumu Nr. 2085/97/EK [7] un Lēmumu Nr. 2228/97/EK [8], ir pirmā pozitīvā stadija, īstenojot Kopienas rīcību kultūras jomā. Tomēr Kopienas centieni kultūras jomā ir jāvienkāršo un jāstiprina, balstoties uz iepriekš minēto programmu novērtējuma rezultātiem un sasniegumiem.(11) Saskaņā ar Komisijas paziņojumu "Programma 2000", ir jāpalielina Kopienas mēroga pasākumu efektivitāte, jo īpaši, koncentrējot resursus, kas pieejami iekšējai politikai, tostarp rīcībai kultūras jomā.(12) Pirmo kultūras programmu novērtējums, plašas konsultācijas ar visām ieinteresētajām pusēm un 1998. gada 29. un 30. janvāra Eiropas Savienības Kultūras Foruma rezultāti ir ļāvuši gūt vērtīgu pieredzi.(13) Kopienas darbībām kultūras jomā jāņem vērā katras kultūras nozares īpašais raksturs un līdz ar to — īpašās vajadzības.(14) Eiropadome 1993. gada 21. un 23. jūnija Kopenhāgenas sanāksmes secinājumos aicināja padarīt Kopienas programmas pieejamas tām Centrāleiropas un Austrumeiropas valstīm, kas parakstījušas asociācijas līgumus. Kopiena ir parakstījusi sadarbības nolīgumus ar vairākām trešām valstīm, kuros iekļauta kultūras klauzula.(15) Tādējādi ar šo Lēmumu izveido vienotu kultūru sadarbības finansēšanas un plānošanas instrumentu, kura nosaukums ir programma "Kultūra 2000", laikposmam no 2000. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 31. decembrim.(16) Ar šo lēmumu attiecībā uz visu programmas darbības laiku nosaka finanšu shēmu, kas veido galveno atskaites punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu un budžeta procedūras uzlabošanu [9] 33. punkta nozīmē.(17) Pasākumi šā lēmuma īstenošanai ir jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto izpildu pilnvaru īstenošanas procedūras [10].(18) Saskaņā ar Līguma 5. pantā noteiktajiem subsidiaritātes un proporcionalitātes principiem, ņemot vērā to, ka minētos mērķus dalībvalstis pienācīgi nevar sasniegt; paredzētās rīcības vēriena un ietekmes dēļ Kopiena tos var sasniegt labāk. Šajā lēmumā ir noteikts tikai minēto mērķu sasniegšanai vajadzīgais minimums, un tas nepārsniedz šim nolūkam vajadzīgo.(19) Programmai "Kultūra 2000" jābūt vienīgajai programmai, kas no 2000. gada darbojas kultūras jomā. Tādēļ Lēmums Nr. 2228/97/EK ir jāatceļ,IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.1. pantsIlgums un mērķiIzveido vienotu kultūru sadarbības finansēšanas un plānošanas instrumentu, še turpmāk — programma "Kultūra 2000", laikposmam no 2000. gada 1. janvāra līdz 2004. gada 31. decembrim.Programma "Kultūra 2000" dod ieguldījumu Eiropas tautām kopējas kultūras telpas veicināšanā. Šajā saistībā tā atbalsta sadarbību starp radošiem māksliniekiem, kultūras darbiniekiem, privātiem un sabiedriskiem atbalstītājiem, kultūras tīklu darbību un citus partnerus, kā arī dalībvalstu un citu līdzdalīgo valstu kultūras iestādes, lai sasniegtu šādus mērķus:a) veicināt kultūras dialogu un savstarpējas zināšanas par Eiropas tautu kultūru un vēsturi;b) veicināt jaunradi, kultūras pārnacionālu izplatīšanu un mākslinieku, autoru un citu kultūras darbinieku un speciālistu, kā arī viņu darbu kustību, īpaši pievēršoties jauniešiem un personām no sociāli nelabvēlīgas vides, kā arī kultūru daudzveidībai;c) uzsvērt kultūru daudzveidību un jaunu kultūras izpausmes formu attīstību;d) Eiropas mērogā uzsvērt un dalīties ar Eiropas nozīmes kopīgo kultūras mantojumu; izplatīt zinātību un veicināt labu praksi attiecībā uz tā saglabāšanu un aizsardzību;e) sociālekonomiskajā attīstībā ņemt vērā kultūras lomu;f) sekmēt starpkultūru dialogu un savstarpēju apmaiņu starp Eiropas kultūru un citām kultūrām;g) nepārprotami atzīt kultūru par ekonomisku faktoru un sociālās integrācijas un pilsoniskuma faktoru;h) cik vien iespējams daudziem pilsoņiem Eiropas Savienībā uzlabot pieeju kultūrai un līdzdalību tajā.Programma "Kultūra 2000" veicina efektīvu saikni ar pasākumiem, kas īstenoti saskaņā ar citām Kopienas politikas jomām un kas iespaido kultūru.2. pantsKultūras darbību un pasākumu veidiLēmuma 1. pantā uzskaitītos mērķus sasniedz ar šādiem līdzekļiem:a) īpašas novatoriskas un/vai eksperimentālas darbības;b) integrētas darbības, uz ko attiecas strukturēti vairākgadu kultūras sadarbības nolīgumi;c) īpaši kultūras pasākumi, kam piemīt Eiropas un/vai starptautiska dimensija.Darbības un to īstenošanas pasākumi aprakstīti I pielikumā. Tās ir vai nu vertikālas (attiecas uz vienu kultūras jomu), vai horizontālas (saistītas ar vairākām kultūras jomām).3. pantsBudžetsLaikposmā, kas minēts 1. pantā, programmas "Kultūra 2000" īstenošanas finansējums ir EUR 167 miljoni.Gada apropriācijas apstiprina budžeta lēmējinstitūcija, ņemot vērā finanšu plānu.4. pantsĪstenošana1. Šā lēmuma īstenošanai vajadzīgos pasākumus attiecībā uz turpmāk norādītajiem jautājumiem pieņem saskaņā ar vadības procedūru, kas minēta 5. panta 2. punktā:a) visu I pielikumā aprakstīto pasākumu un no tiem izrietošās gada programmas prioritātes un vispārīgās pamatnostādnes;b) vispārīgs līdzsvars starp visām darbībām;c) I pielikuma I.1., I.2. un I.3. darbībā aprakstīto dažādo projektu veidu atlases noteikumi un kritēriji;d) Kopienas sniegtā finansiālā atbalsta apjoms, ilgums, sadale un saņēmēji;e) sīki izstrādātas šīs programmas uzraudzības un novērtēšanas procedūras, 8. pantā noteiktā novērtējuma ziņojuma secinājumi un visi citi programmas "Kultūra 2000" pielāgošanas pasākumi, kas izriet no novērtējuma ziņojuma.2. Pasākumus, kas vajadzīgi, lai īstenotu šo lēmumu attiecībā uz visiem pārējiem jautājumiem, pieņem saskaņā ar 5. panta 3. punktā minēto konsultēšanās procedūru.5. pantsKomiteja1. Komisijai palīdz Komiteja.2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu, ņemot vērā minētā lēmuma 8. panta noteikumus.Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā minētais laikposms ir divi mēneši.3. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 3. un 7. pantu, ņemot vērā minētā lēmuma 8. panta noteikumus.4. Komiteja pieņem savu reglamentu.6. pantsSaskanība un komplementaritāteĪstenojot programmu "Kultūra 2000", Komisija, sadarbībā ar dalībvalstīm, nodrošina vispārēju saskanību un komplementaritāti ar attiecīgajām Kopienas politikas jomām un rīcībām, kas iespaido kultūras jomu. Tas ir saistīts ar iespēju iekļaut papildu projektus, ko finansē citās Kopienas programmās.7. pantsTrešās valstis un starptautiskas organizācijasLīdzdalība programmā "Kultūra 2000" ir pieejama Eiropas ekonomikas zonas valstīm, kā arī Kiprai un Centrāleiropas un Austrumeiropas asociētajām valstīm, ievērojot nosacījumus, kas izklāstīti asociācijas līgumos un asociācijas līgumu papildprotokolos saistībā ar līdzdalību Kopienas programmās, kuri ir noslēgti vai noslēdzami ar šīm valstīm.Programma "Kultūra 2000" pieļauj sadarbību ar citām trešām valstīm, kas noslēgušas asociācijas līgumus vai sadarbības nolīgumus, kuros ietvertas kultūras klauzulas, balstoties uz papildu finansējumu, kas pieejams saskaņā ar procedūrām, par kurām jāvienojas ar attiecīgajām valstīm.Programma "Kultūra 2000" pieļauj kopīgu rīcību ar kultūras jomā kompetentām starptautiskām organizācijām, piemēram, UNESCO vai Eiropas Padomi, balstoties uz kopīgiem ieguldījumiem un saskaņā ar dažādiem noteikumiem, kas ir spēkā katrā iestādē vai organizācijā, lai īstenotu 2. pantā minētās kultūras darbības un pasākumus.8. pantsNovērtēšana un uzraudzībaNe vēlāk kā 2002. gada 31. decembrī Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai sīki izstrādātu novērtējuma ziņojumu par programmas "Kultūra 2000" rezultātiem, ņemot vērā tās mērķus, un, vajadzības gadījumā, iesniedz arī priekšlikumus šā lēmuma grozījumiem.Pēc programmas "Kultūra 2000" beigām Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai ziņojumu par tās īstenošanu. Turklāt Komisija katru gadu Eiropas Parlamentam, Padomei un Reģionu komitejai iesniedz īsu ziņojumu, lai uzraudzītu programmas "Kultūra 2000" īstenošanu.Šajos novērtējuma ziņojumos īpaši uzsver pievienotās vērtības radīšanu, īpaši tādas vērtības radīšanu, kam ir kultūras raksturs, un Kopienas finansiālā atbalsta sociālekonomiskās sekas.9. pantsAtcelšanaNo 2000. gada 1. janvāra atceļ Lēmumu Nr. 2228/97/EK.10. pantsStāšanās spēkāŠis lēmums stājas spēkā tā publicēšanas dienā Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.To piemēro no 2000. gada 1. janvāra.Briselē, 2000. gada 14. februārīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājaN. FontainePadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Gana[1] OV L 211, 2.3.1998., 18. lpp.[2] OV C 51, 22.2.1999., 68. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 1998. gada 5. novembra Atzinums (OV C 359, 23.11.1998., 28. lpp.), Padomes 1999. gada 28. jūnija kopējā nostāja (OV C 232, 13.8.1999., 25. lpp.) un Eiropas Parlamenta 1999. gada 28. oktobra Lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts). Padomes 2000. gada 24. janvāra lēmums un Eiropas Parlamenta 2000. gada 3. februāra lēmums.[4] OV L 161, 26.6.1999., 1. lpp.[5] OV C 305, 7.10.1997., 1. lpp.[6] OV L 99, 20.4.1996., 20. lpp.[7] OV L 291, 24.10.1997., 26. lpp.[8] OV L 305, 8.11.1997., 31. lpp.[9] OV C 172, 18.6.1999., 1. lpp.[10] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSPROGRAMMAS "KULTŪRA 2000" DARBĪBAS UN ĪSTENOŠANAS PASĀKUMII. Darbību un pasākumu aprakstsI.1. Īpašas novatoriskas un/vai eksperimentālas darbībasKatru gadu Kopiena atbalstīs pasākumus un projektus, kas īstenoti partnerībā vai saistībā ar tīkliem. Šajos projektos jābūt iesaistītiem dalībniekiem no vismaz trijām programmā "Kultūra 2000" līdzdalīgām valstīm, balstoties uz prioritātēm, kas noteiktas pēc konsultēšanās ar 5. pantā minēto Komiteju, neskarot programmas pieejamību asociētajām valstīm līdzdalībai saskaņā ar 7. pantā paredzētajām procedūrām. Šīs darbības principā aptvers vienu gadu, un šo termiņu var pagarināt uz diviem papildu gadiem. Šīm vertikālajām darbībām (kas attiecas uz vienu kultūras jomu) vai horizontālajām darbībām (kas saistītas ar vairākām kultūras jomām) jābūt novatoriskām un/vai eksperimentālām, un to galvenajiem mērķiem jābūt šādiem:i) galvenokārt uzsvērt pieejas vienkāršošanu kultūrai un visu eiropiešu, īpaši jauniešu un vismazāk priviliģēto personu, plašāku līdzdalību kultūrā, visā viņu sociālajā, reģionālajā un kultūru daudzveidībā;ii) rosināt jaunu izteiksmes formu rašanos un izplatīšanos gan tradicionālās kultūras jomās, gan līdzās tām (piemēram, mūzikā, izpildītājmākslā, plastikā un vizuālajā mākslā, fotogrāfijā, arhitektūrā, literatūrā, grāmatās un lasīšanā, kultūras mantojumā, to skaitā kultūras ainavā, un bērniem paredzētajā kultūrā);iii) atbalstīt projektus, kuru mērķis ir veicināt pieeju grāmatām un lasīšanai, kā arī apmācīt speciālistus, kas darbojas šajā jomā;iv) atbalstīt sadarbības projektus, kuru mērķis ir Eiropas mērogā saglabāt, dalīties, izcelt un aizsargāt Eiropas nozīmes kopīgo kultūras mantojumu;v) atbalstīt multivides produktu radīšanu, kas pielāgoti dažādu auditoriju vajadzībām, un tādējādi padarīt Eiropas māksliniecisko jaunradi un mantojumu redzamāku un pieejamāku visiem;vi) rosināt iniciatīvas, diskusijas un sadarbību starp kultūras un sociālkultūras darbiniekiem, kas darbojas sociālās integrācijas jomā, īpaši jauniešu integrācijas jomā;vii) sekmēt starpkultūru dialogu un Eiropas kultūras un citu kultūru savstarpēju apmaiņu, konkrēti, rosinot sadarbību attiecībā uz vispārējas intereses tematiem starp dalībvalstu un trešo valstu kultūras iestādēm un/vai citiem dalībniekiem kultūras jomā;viii) veicināt kultūras pasākumu tiešu izplatīšanu, izmantojot informācijas sabiedrības jaunās tehnoloģijas.Kopienas atbalsts nedrīkst pārsniegt 60 % no konkrētās darbības budžeta. Vairākumā gadījumu šis atbalsts nedrīkst būt mazāks par EUR 50000 vai lielāks par EUR 150000 gadā.I.2. Integrētas darbības, uz ko attiecas strukturēti vairākgadu kultūras sadarbības nolīgumiProgramma "Kultūra 2000" sekmē ciešākas attiecības un kopīgu darbu, atbalstot kultūras tīklus, īpaši kultūras darbinieku, kultūras organizāciju un kultūras iestāžu tīklus, īpaši iesaistot speciālistus dažādās līdzdalīgajās valstīs ar mērķi īstenot strukturētus kultūras projektus gan Kopienā, gan ārpus tās. Šis pasākums attiecas uz nozīmīgiem projektiem ar labu kvalitāti un Eiropas dimensiju, kuros iesaistītas vismaz piecas programmā "Kultūra 2000" līdzdalīgas valstis.Kultūras sadarbības nolīgumu mērķis būs īstenot strukturētas vairākgadu kultūras darbības starp vairāku dalībvalstu un programmā "Kultūra 2000" līdzdalīgo trešo valstu dalībniekiem. Šie nolīgumi būs saistīti ar pārnacionālām darbībām, kas attiecas uz vienu kultūras jomu (vertikālās darbības), piemēram, mūziku, izpildītājmākslu, plastiku un vizuālo mākslu, literatūru, grāmatām un lasīšanu, to skaitā tulkošanu, un kultūras mantojumu. Turklāt, izmantojot arī jaunos informācijas nesējus, tie sekmēs pārnozaru integrētu darbību (uz sinerģiju balstītu horizontālas darbību) īstenošanu, t.i., saistīs dažādas kultūras jomas.Sadarbības nolīgumos, kas šādi ierosināti uz laiku līdz trim gadiem, paredz dažas vai visas šīs darbības:i) darbu un citu kultūras pasākumu kopīga veidošana un aprite Eiropas Savienībā (piemēram, izstādes, festivāli utt.), padarot tos pieejamus iespējami daudziem pilsoņiem;ii) mākslinieku, autoru un citu kultūras darbinieku mobilitāte;iii) kultūras jomas speciālistu tālāka apmācība un pieredzes apmaiņa gan akadēmiskā, gan praktiskā ziņā;iv) Kopienā esošo kultūras objektu un pieminekļu izcelšana nolūkā vairot zināšanas par Eiropas kultūru;v) zinātniskie projekti, sabiedrības informēšanas kampaņas, ar mācīšanu un zināšanu izplatīšanu saistītas darbības, semināri, kongresi, sanāksmes par Eiropas nozīmes kultūras tematiem;vi) jauno tehnoloģiju izmantošana;vii) projekti, kuru mērķis ir izcelt kultūru daudzveidību un daudzvalodību, veicināt savstarpējas zināšanas par Eiropas tautu vēsturi, saknēm, kopīgajām kultūras vērtībām un kopīgo kultūras mantojumu.Pēc konsultēšanās ar Lēmuma 5. panta 1. punktā minēto Komiteju, Kopiena sniegs atbalstu kultūras sadarbības nolīgumu īstenošanai. Ir iecerēts, ka šis atbalsts attieksies ne vien uz daļu projekta finansējuma, bet arī izdevumiem, kuri saistīti ar ilgstošas, iespējams, vairākgadu sadarbības uzsākšanu tādā juridiskā formā, kas atzīta kādā no Savienības dalībvalstīm.Lai nolīgums būtu noslēgts, dalībniekiem, kas iesaistīti darbībās, kuras veic saskaņā ar to, jābūt no vismaz piecām programmā "Kultūra 2000" līdzdalīgajām valstīm.Atbildīgajiem par vairākgadu kultūras sadarbības nolīgumiem, par ko saņem Kopienas atbalstu ilgāk nekā vienu gadu, katra gada beigās jāiesniedz Komisijai kopsavilkums par veiktajām darbībām un ar katru darbību saistītajām izmaksām, lai Kopienas atbalstu uz projekta laiku varētu turpināt.Kopienas atbalsts nedrīkst pārsniegt 60 % no kultūras sadarbības nolīguma budžeta. Tas nedrīkst pārsniegt EUR 300000 gadā.Šo atbalstu var palielināt maksimāli par 20 %, lai segtu attiecīgās kultūras sadarbības nolīgumu pārvaldības izmaksas.I.3. Īpaši kultūras pasākumi, kam piemīt Eiropas un/vai starptautiska dimensijaŠiem nozīmīgajiem, liela mēroga pasākumiem jāgūst būtiska rezonanse eiropiešu vidū un jāpalīdz paaugstināt viņu piederības sajūtu vienai kopienai, kā arī viņi jāinformē par dalībvalstu kultūru daudzveidību un starpkultūru un starptautisko dialogu.Pie šādiem pasākumiem jo īpaši pieder:i) Eiropas Kultūras galvaspilsēta un Eiropas Kultūras mēnesis;ii) simpoziju organizēšana, kas veltīti visus interesējošu kultūras jautājumu pētīšanai, lai veicinātu kultūru dialogu gan Kopienā, gan ārpus tās;iii) novatorisku kultūras pasākumu organizēšana, kam ir plaša rezonanse un kas ir vispārpieejami pilsoņiem, īpaši kultūras mantojuma, mākslas pasākumu un Eiropas vēstures jomā, un kas jo īpaši nodrošina saikni starp izglītību, mākslu un kultūru;iv) eiropiešu mākslinieciskā talanta apzināšanās un izcelšana, īpaši jauniešu vidū, cita starpā, izmantojot Eiropas balvas dažādās kultūras jomās: literatūrā, tulkošanā, arhitektūrā utt.;v) atbalsts projektiem, ko atzinušas attiecīgās līdzdalīgo valstu iestādes un kuri saistīti ar izcilas nozīmes kultūras mantojuma saglabāšanu un aizsardzību, kas sniedz ieguldījumu novatorisku koncepciju, metožu un tehnoloģiju attīstībā un izplatīšanā, un kurus var raksturot kā "Eiropas mantojuma laboratorijas".Ar šiem pasākumiem saistītās prioritātes noteiks pēc konsultēšanās ar Lēmuma 5. pantā minēto Komiteju.Kopienas atbalsts nedrīkst pārsniegt 60 % no konkrētā kultūras pasākuma budžeta. Atbalsts i) daļā minētajiem pasākumiem nedrīkst būt mazāks par EUR 200000 vai lielāks par 1 miljonu EUR gadā. Attiecīgie ierobežojumi ii) līdz v) daļā minētajiem pasākumiem vairākumā gadījumu būs ne mazāk kā EUR 150000 gadā un visos gadījumos ne vairāk kā EUR 300000 gadā. Paredzamais sadalījums šīm darbībām ir 10 % no programmas finansējuma.Trīs veidu darbības un pasākumi, kas aprakstīti I.1., I.2., un I.3. daļā, ir īstenojami, izmantojot vertikālo (kas attiecas uz vienu kultūras jomu) vai horizontālo (kas saistīta ar vairākām kultūras jomām) pieeju.Šo pieeju aptuvens raksturojums ir dots II pielikumā.II. Koordinācija ar pārējiem Kopienas instrumentiem kultūras jomāKomisija nodrošinās koordināciju ar citiem Kopienas instrumentiem, kas kultūras jomā darbojas ar īpašu darbību, kultūras sadarbības nolīgumu un īpašu kultūras pasākumu starpniecību, galvenokārt nolūkā veicināt un organizēt sadarbību starp nozarēm, kam ir kopīgas un tuvas intereses, piemēram:- kultūra un tūrisms (kultūras tūrisms),- kultūra, izglītība un jaunatne (īpaši skolu un koledžu nodrošināšana ar audiovizuāliem un multivides produktiem par Eiropas kultūru, ar radošo vai izpildītājmākslinieku komentāriem),- kultūra un nodarbinātība (sekmējot darbvietu radīšanu kultūras jomā, īpaši jaunajās kultūras nozarēs),- kultūra un ārējie sakari,- kultūras statistika, kas izriet no apmaiņas ar salīdzināmu statistikas informāciju Kopienas mērogā,- kultūra un iekšējais tirgus,- kultūra un zinātniskā izpēte,- kultūra un kultūras preču eksports.III. SaziņaKopienas atbalsta saņēmējiem visā ar projektu saistītajā informācijā un paziņojumos skaidri un cik vien iespējams redzami jāpiemin šis atbalsts.IV. Tehniskā palīdzība un papildu darbībasĪstenojot programmu "Kultūra 2000", Komisija var izmantot tehniskās palīdzības organizācijas, kuru finansējums ir ieplānots programmas kopējā finansējumā un nedrīkst pārsniegt 3 % no tā. Tā var arī izmantot ekspertus vai ekspertu tīklus, ievērojot tādus pašus nosacījumus.Bez tam, Komisija var organizēt novērtējuma pētījumus, kā arī rīkot seminārus, kolokvijus vai citas ekspertu sanāksmes, kas varētu palīdzēt programmas "Kultūra 2000" īstenošanā. Komisija var organizēt arī pasākumus, kas saistīti ar informāciju, publicēšanu un izplatīšanu.V. KontaktpunktiKomisija un dalībvalstis brīvprātīgi organizēs un pastiprinās savstarpējo informācijas apmaiņu, lai īstenotu programmu "Kultūra 2000", izmantojot kultūras kontaktpunktus, kas būs atbildīgi par:- programmas veicināšanu,- programmas pieejamības sekmēšanu cik iespējams daudziem kultūras jomas speciālistiem un darbiniekiem un viņu līdzdalības rosināšanu, efektīvi izplatot informāciju,- efektīvas saiknes nodrošināšanu starp dažādām iestādēm, kas sniedz palīdzību kultūras nozarei dalībvalstīs, tādējādi sekmējot komplementaritāti starp programmas "Kultūra 2000" ietvaros veiktajiem pasākumiem un valstu atbalsta pasākumiem,- informācijas un saskares nodrošināšanu attiecīgā līmenī starp kultūras darbiniekiem, kas piedalās programmā "Kultūra 2000" un tiem, kas piedalās citās Kopienas programmās, kuras pieejamas kultūras projektiem.VI. Vispārīgs budžeta sadalījumsVI.1. Darbības sākumā un ne vēlāk kā katra gada 1. martā, Komisija iesniegs Komitejai iepriekšēju budžeta resursu sadalījumu pēc darbības veida, šim nolūkam ņemot vērā šā Lēmuma 1. pantā noteiktos mērķus.VI.2. Pieejamos līdzekļus sadalīs iekšēji, saskaņā ar šādām orientējošām pamatnostādnēm:a) līdzekļi, kas piešķirti īpašām novatoriskām un/vai eksperimentālām darbībām, nedrīkst pārsniegt 45 % no programmas "Kultūra 2000" gada budžeta;b) līdzekļi, kas piešķirti integrētām darbībām, uz ko attiecas strukturēti vairākgadu kultūras sadarbības nolīgumi, nedrīkst būt mazāki par 35 % no programmas "Kultūra 2000" gada budžeta;c) līdzekļiem, kas piešķirti īpašiem kultūras pasākumiem, kam piemīt Eiropas un/vai starptautiska dimensija, jābūt aptuveni 10 % apmērā no programmas "Kultūra 2000" gada budžeta;d) atlikušie izdevumi, to skaitā ar kontaktpunktiem saistītie izdevumi, ir aptuveni 10 % apmērā no programmas "Kultūra 2000" gada budžeta.VI.3. Visi iepriekš minētie procentuālie apjomi ir aptuveni, un Komiteja tos var pielāgot saskaņā ar Lēmuma 4. pantā noteikto procedūru.--------------------------------------------------II PIELIKUMSHORIZONTĀLO UN VERTIKĀLO PIEEJU APTUVENS RAKSTUROJUMSProgrammas "Kultūra 2000 trīs darbības veido vertikālu pieeju (kas attiecas uz vienu kultūras jomu) vai horizontālu pieeju (kas saistīta ar vairākām kultūras jomām)."Orientējoši tās var aplūkot šādi.I. Vertikālā pieejaTā ir nozaru pieeja, kas cenšas ņemt vērā katras kultūras jomas īpašās vajadzības.a) Šādās jomās: mūzika, izpildītājmāksla, plastika un vizuālā māksla, arhitektūra un citas mākslinieciskās izpausmes formas, piemēram, multivide, fotogrāfija, bērnu kultūra un ielas māksla. Šai pieejai saskaņā ar katras kultūras nozares individuālajiem aspektiem:i) jāveicina apmaiņa un sadarbība starp kultūras darbiniekiem;ii) jāpalīdz mākslinieku un viņu darbu kustībai visā Eiropā;iii) jāuzlabo apmācības un tālākas apmācības iespējas, īpaši, ja tās saistītas ar kultūras jomā strādājošo (to skaitā skolotāju un studentu) mobilitāti;iv) jārosina jaunrade, vienlaikus atbalstot to darbību īstenošanu, kas atbalsta Eiropas māksliniekus un viņu darbus iepriekš minētajās jomās Eiropā, un sekmē dialogu un apmaiņu ar citām pasaules kultūrām;v) jāatbalsta iniciatīvas, kas izmanto jaunradi kā sociālās integrācijas līdzekli.b) Attiecībā uz grāmatām, lasīšanu un tulkošanu, šīs pieejas mērķi ir:i) rosināt apmaiņu un sadarbību starp dažādu dalībvalstu un citu programmā līdzdalīgo valstu, kā arī trešo valstu iestādēm un/vai indivīdiem;ii) uzlabot zināšanas un to izplatīšanu saistībā ar literāro jaunradi un Eiropas tautu vēsturi, atbalstot literāru un dramaturģijas darbu un uzziņu literatūras tulkošanu, īpaši to darbu tulkošanu, kas ir mazāk izplatītās Eiropas valodās un Centrāleiropas un Austrumeiropas valstu valodās;iii) rosināt grāmatu un lasīšanas jomā strādājošo mobilitāti un turpmāku apmācību;iv) veicināt grāmatas un lasīšanu, īpaši jauniešu un to sabiedrības slāņu vidū, kas atrodas nelabvēlīgā vidē.Lēmuma I.1. pielikuma pirmajā daļā norādīto nosacījumu attiecībā uz minimālo dalībnieku skaitu, kas vajadzīgi no katras līdzdalīgās valsts, lai iesniegtu projektus programmā "Kultūra 2000", var pielāgot, ņemot vērā literārās tulkošanas īpašās vajadzības.c) Attiecībā uz Eiropas nozīmes kultūras mantojumu, konkrēti, intelektuālo un neintelektuālo, kustamo un nekustamo mantojumu (muzejiem un krātuvēm, bibliotēkām, arhīviem, ietverot fotogrāfiju arhīvus un audiovizuālos arhīvus, kas aptver kultūras darbus), arheoloģijas un zemūdens mantojumu, arhitektūras mantojumu, kultūras objektiem un ainavām (kultūras un dabas precēm), šīs pieejas mērķis ir:i) rosināt sadarbības projektus, kuru mērķis ir Eiropas kultūras mantojuma saglabāšana un atjaunošana;ii) rosināt starptautiskas sadarbības attīstību starp iestādēm un/vai indivīdiem, lai sniegtu ieguldījumu zinātības apmaiņā un labas prakses izveidē attiecībā uz kultūras mantojuma saglabāšanu un aizsardzību;iii) uzlabot pieeju kultūras mantojumam, ja tam piemīt Eiropas dimensija, un rosināt visas sabiedrības aktīvu līdzdalību, īpaši bērnu, jauniešu un tādu personu līdzdalību, kam ir ierobežota pieeja kultūrai, un Kopienas lauku un nomaļo reģionu iedzīvotāju līdzdalību;iv) rosināt kultūras jomā strādājošo mobilitāti un apmācību saistībā ar kultūras mantojumu;v) rosināt starptautisku sadarbību, lai attīstītu jaunas tehnoloģijas un jauninājumus dažādās mantojuma nozarēs, kā arī saglabātu tradicionālos amatus un metodes;vi) kultūras mantojumu ņemt vērā citās Kopienas politikas jomās un programmās;vii) rosināt sadarbību ar trešām valstīm un attiecīgām starptautiskām organizācijām.Dažādu kultūras dzīves nozaru (izpildītājmākslas un vizuālās mākslas, grāmatu un lasīšanas, kultūras mantojuma utt.) īpašās vajadzības ņems vērā, līdzsvaroti piešķirot līdzekļus.II. Horizontālā pieejaŠīs pieejas mērķis ir veicināt sinerģiju un attīstīt kultūras jaunradi, gan sekmējot pārnozaru darbības, kurās iesaistītas vairākas kultūras nozares, gan atbalstot kopīgus pasākumus, kas saistīti ar dažādām Kopienas programmām un politikas jomām (īpaši tām, kuras attiecas uz izglītību, jaunatni, profesionālo apmācību, nodarbinātību utt.).Šīm darbībām piešķir apmēram 10 % no programmas finansējuma.--------------------------------------------------


title: 2013/230/ES: Padomes Lēmums ( 2013. gada 14. maijs ) par to, lai Bulgārija sāktu transportlīdzekļu reģistrācijas datu (TRD) automatizētu apmaiņu

text:
               24.5.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 138/12

         PADOMES LĒMUMS
   (2013. gada 14. maijs)
   par to, lai Bulgārija sāktu transportlīdzekļu reģistrācijas datu (TRD) automatizētu apmaiņu
   (2013/230/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2008/615/TI (2008. gada 23. jūnijs) par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību (1), un jo īpaši tā 25. pantu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2008/616/TI (2008. gada 23. jūnijs) par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI (2), un jo īpaši tā 20. pantu un pielikuma 4. nodaļu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Protokolu par pārejas noteikumiem, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību, Līgumam par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas Kopienas dibināšanas līgumam, tādu aktu tiesiskās sekas, kurus Savienības iestādes un struktūras pieņēmušas, pirms stājās spēkā Lisabonas līgums, paliek nemainīgas tiktāl, ciktāl minētie akti netiks atcelti, anulēti vai grozīti, piemērojot Līgumus.

               (2)

               Tādējādi Lēmuma 2008/615/TI 25. pants ir piemērojams, un Padomei ir jāpieņem vienprātīgs lēmums par to, vai dalībvalstis ir īstenojušas minētā lēmuma 6. nodaļas noteikumus.

               (3)

               Lēmuma 2008/616/TI 20. pantā ir noteikts, ka Lēmuma 2008/615/TI 25. panta 2. punktā minētos lēmumus pieņem, pamatojoties uz izvērtējuma ziņojumiem, kuru pamatā ir anketa. Attiecībā uz datu automatizētu apmaiņu saskaņā ar Lēmuma 2008/615/TI 2. nodaļu izvērtējuma ziņojuma pamatā ir jābūt izvērtējuma inspekcijai un izmēģinājuma darbībām.

               (4)

               Saskaņā ar Lēmuma 2008/616/TI pielikuma 4. nodaļas 1.1. punktu Padomes attiecīgās darba grupas izstrādātā anketa attiecas uz katru no automatizētās datu apmaiņas paņēmieniem, un dalībvalstij tā ir jāaizpilda, tiklīdz dalībvalsts uzskata, ka tā izpilda priekšnosacījumus, lai veiktu attiecīgās kategorijas datu apmaiņu.

               (5)

               Bulgārija ir aizpildījusi anketu par datu aizsardzību un anketu par transportlīdzekļu reģistrācijas datiem (TRD).

               (6)

               Bulgārija ir veikusi sekmīgas izmēģinājuma darbības ar Nīderlandi.

               (7)

               Bulgārijā ir notikusi izvērtējuma inspekcija, un Beļģijas/Nīderlandes izvērtējuma grupa ir sagatavojusi ziņojumu par izvērtējuma inspekciju un nosūtījusi to Padomes attiecīgajai darba grupai.

               (8)

               Padomei ir iesniegts vispārējs izvērtējuma ziņojums, kurā apkopoti anketas, izvērtējuma inspekcijas un izmēģinājuma darbību rezultāti attiecībā uz TRD,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Attiecībā uz transportlīdzekļu reģistrācijas datu (TRD) automatizētu meklēšanu Bulgārija ir pilnībā īstenojusi Lēmuma 2008/615/TI 6. nodaļā paredzētos vispārējos datu aizsardzības noteikumus un atbilstīgi minētā lēmuma 12. pantam ir tiesīga saņemt un sniegt personas datus no šā lēmuma spēkā stāšanās dienas.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2013. gada 14. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. NOONAN

      (1)  OV L 210, 6.8.2008., 1. lpp.

      (2)  OV L 210, 6.8.2008., 12. lpp.