title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 283/2010/ES ( 2010. gada 25. marts ), ar ko izveido Eiropas progresa mikrofinansēšanas instrumentu nodarbinātībai un sociālajai iekļaušanai

text:
               7.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 87/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 283/2010/ES
   (2010. gada 25. marts),
   ar ko izveido Eiropas progresa mikrofinansēšanas instrumentu nodarbinātībai un sociālajai iekļaušanai
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 175. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (3),
   tā kā:

               (1)

               Komisija 2000. gada 7. aprīlī pieņēma paziņojumu “Nodarbinātības veicināšana vietējā mērogā – Eiropas nodarbinātības stratēģijas vietējā dimensija”.

               (2)

               Komisijas 2007. gada 13. novembra paziņojumā “Eiropas iniciatīva mikrokredīta attīstībai nolūkā atbalstīt izaugsmi un nodarbinātību” ir norādītas četras prioritārās rīcības jomas: tiesiskās un iestāžu vides uzlabošana dalībvalstīs, uzsākto pārmaiņu turpināšana nodarbinātības un uzņēmējdarbības veicināšanai, paraugprakses veicināšana un papildu finanšu kapitāla nodrošināšana mikrofinansēšanas iestādēm. Vispirms Komisija un Eiropas Investīciju banka (EIB), īstenojot šo programmu, 2008. gadā izveidoja programmu Jasmine (Kopējā iniciatīva mikrofinanšu institūciju atbalstam Eiropā), kas nodrošina nebanku mikrokreditēšanas iestāžu pārraudzību un finansējumu par kopējo summu EUR 20 miljoni, ko piešķīra EIB.

               (3)

               Komisijas 2006. gada 24. maija paziņojumā “Veicināt pienācīgas kvalitātes nodarbinātību visiem – Eiropas Savienības ieguldījums nolūkā īstenot programmu pienācīgas kvalitātes nodarbinātībai pasaulē” uzsvērts tas, cik svarīgi ir nodrošināt pienācīgas kvalitātes darbu visiem, kā apliecināts Eiropas Parlamenta 2007. gada 23. maija rezolūcijā par pienācīgas kvalitātes darba visiem veicināšanu (4).

               (4)

               Pēc G20 augstākā līmeņa sanāksmes Pitsburgā 2009. gada 24. un 25. septembrī valstu vadītāji nāca klajā ar paziņojumu par savu apņemšanos uzlabot finanšu pakalpojumu pieejamību nabadzīgajiem iedzīvotājiem, piemēram, izmantojot mikrofinansējumu. Valstu vadītāji arī apņēmās izveidot starptautisku ekspertu grupu finanšu iekļaušanas jautājumos, kas apkopos pieredzi, kāda gūta saistībā ar novatoriskām pieejām finanšu pakalpojumu nodrošināšanā nabadzīgajiem iedzīvotājiem, veicinās sekmīgas regulatīvās un politiskās pieejas un izstrādās standartus attiecībā uz piekļuvi finansējumam, zināšanām finanšu jomā un patērētāju aizsardzību.

               (5)

               Eiropas Parlaments 2009. gada 24. marta rezolūcijā ar ieteikumiem Komisijai par Eiropas iniciatīvu mikrokredītu attīstībai nolūkā atbalstīt izaugsmi un nodarbinātību pieprasīja, lai Komisija pastiprinātu savus centienus attīstīt mikrokredītus nolūkā atbalstīt izaugsmi un nodarbinātību. Turklāt Eiropas Parlaments apstiprināja vēl EUR 4 miljonus, lai finansētu izmēģinājuma rīcību, kas īstenojama saskaņā ar programmu Jasmine. Eiropas Parlaments arī aicināja Komisiju līdzfinansēt ar mikrokredītiem saistītus projektus, jo īpaši neaizsargātām mērķa grupām.

               (6)

               Ir jāpastiprina Savienības un dalībvalstu veicamie pasākumi, kas vērsti uz to, lai saprātīgā termiņā pietiekami palielinātu piekļuvi mikrofinansējumam un tā pieejamību nolūkā apmierināt lielo pieprasījumu pēc mikrofinansējuma personām, kurām tas šajā krīzes periodā ir visvairāk vajadzīgs, proti, tām, kas zaudējušas darbu, kam draud bezdarbs vai kam ir grūtības iesaistīties vai atkārtoti iesaistīties darba tirgū, kā arī tām, kam draud sociālā atstumtība, vai neaizsargātām personām, kurām ir grūtības piekļūt tradicionālajam kredītu tirgum un kuras vēlas veidot vai attīstīt tālāk savus mikrouzņēmumus, tostarp pašnodarbinātajiem, vienlaikus veicinot līdztiesīgas iespējas sievietēm un vīriešiem.

               (7)

               Komisijas 2009. gada 3. jūnija paziņojumā “Kopīgā apņemšanās nodarbinātībai” ir uzsvērta vajadzība piedāvāt jaunas iespējas bezdarbniekiem un pavērt ceļu uz uzņēmējdarbību Eiropas neaizsargātākajām iedzīvotāju grupām, kurām ir grūtības piekļūt tradicionālajam kredītu tirgum. Papildus esošajiem instrumentiem ir vajadzīga konkrēta rīcība, lai vēl vairāk stiprinātu ekonomisko un sociālo kohēziju, pastiprinot EIB un Eiropas Investīciju fonda (EIF), un citu starptautisko finanšu iestāžu veiktos pasākumus, neskarot dalībvalstu veiktās darbības. Tāpēc Komisija nāca klajā ar priekšlikumu izveidot jaunu ES mēroga mikrofinansēšanas instrumentu (turpmāk “instruments”), lai mikrofinansējumu padarītu pieejamāku konkrētām apdraudētām grupām un lai palielinātu atbalstu uzņēmējdarbības attīstīšanai, sociālajai ekonomikai un mikrouzņēmumiem. Lai instruments būtu efektīvs, ilgtermiņā sniegtu rezultātus, nonāktu līdz potenciālajiem saņēmējiem un kalpotu kā aktīvs elements gan ekonomikas, gan vietējās attīstības politikā, dalībvalstis var izveidot valstu kontaktpunktus, lai veicinātu, koordinētu, novērtētu un pārraudzītu visas rīcības, kuras veic attiecīgajā valstī, izmantojot instrumentu.

               (8)

               Aizvien lielāku mikrofinansējuma apmēru neaizsargātām personām, kurām ir grūtības piekļūt tradicionālajam kredītu tirgum Eiropas Savienībā, piedāvā nekomerciālas mikrofinansēšanas iestādes, krājaizdevu sabiedrības un bankas, kas ievēro uzņēmumu sociālo atbildību. Instrumentam būtu jāpalīdz šiem mikrofinansējuma nodrošinātājiem, kas papildina komerciālo banku tirgu, palielinot mikrofinansējuma pieejamību, lai apmierinātu pašreizējo pieprasījumu.

               (9)

               Eiropas Savienībā daudzos gadījumos mikrofinansējuma nodrošinātāji ir komercbankas, kurām būtu jākļūst par nozīmīgiem instrumenta partneriem, lai atjaunotu uzticību kredītu tirgum un galveno uzmanību pievērstu klientiem bez kredītspējas.

               (10)

               Valsts un privātajām struktūrām, kuras saskaņā ar šo lēmumu izsniedz mikrofinansējumu, būtu jāievēro atbildīgas aizdevumu izsniegšanas principus un tādējādi būtu jānovērš jo īpaši fizisku personu un uzņēmumu pārmērīgas parādsaistības.

               (11)

               Galvenie šķēršļi mikrouzņēmumu izveidei un attīstībai ir ne tikai grūtības saņemt finansējumu, bet arī sociālā atstumtība un nenoteiktība, kas saistīta ar pāreju no bezdarba vai sociālo pabalstu saņemšanas uz pašnodarbinātību. Eiropas mikrofinansēšanas instrumenti var palīdzēt atbalstīt sociālās ekonomikas struktūras, kas palīdz reintegrēties no sabiedrības atstumtiem cilvēkiem un palīdz viņiem attīstīt minimālās prasmes, kādas vajadzīgas, lai sāktu ilgtermiņa uzņēmējdarbības projektu.

               (12)

               Savienības līdzekļu izmantošana atbilst izvirzītajam mērķim un ir saskaņā ar iepriekšminēto Eiropas Parlamenta 2009. gada 24. marta rezolūciju. Turklāt vienots ES mēroga mikrofinansēšanas instruments piesaistīs kredītlīdzekļus no starptautiskajām finanšu iestādēm un novērsīs fragmentāru pieeju, tādējādi palielinot mikrokredītu piedāvājumu visās dalībvalstīs. Lai izmantotu starptautisko finanšu iestāžu un jo īpaši EIB un EIF gūto pieredzi, instruments būtu jāizveido, par pamatu ņemot kopīgu pārvaldību.

               (13)

               Rīcībām, kas finansējamas ar instrumentu, vajadzētu būt saskaņotām un savienojamām ar pārējiem Savienības politikas virzieniem un būtu jāatbilst Līgumam un saskaņā ar to pieņemtajiem tiesību aktiem. Ar instrumenta darbībām būtu jāpapildina citi Savienības intervences pasākumi, jo īpaši Konkurētspējas un jauninājumu pamatprogrammas (KJP) finanšu instrumenti, programma Jasmine, Eiropas Lauksaimniecības fonds lauku attīstībai (ELFLA), Eiropas Reģionālās attīstības fonds (ERAF), programma Jeremie (Eiropas apvienotie resursi mazajiem un vidējiem uzņēmumiem) un Eiropas Sociālais fonds (ESF).

               (14)

               Šajā lēmumā “mikrofinansējumam” būtu jāietver garantijas, mikrokredītu, pašu kapitālu un kvazikapitālu, ko piedāvā arī personām un mikrouzņēmumiem, uz kuriem attiecas šis lēmums, “mikrokredītu” definējot kā aizņēmumu, kas nepārsniedz EUR 25 000. Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikumā 2003/361/EK par mikrouzņēmumu, mazo un vidējo uzņēmumu definīciju (5)“mikrouzņēmums” ir definēts kā uzņēmums, kurā nodarbināti mazāk nekā 10 darbinieki, tostarp pašnodarbinātie, un kura gada apgrozījums un/vai gada bilance nepārsniedz EUR 2 miljonus, un minētajai definīcijai vajadzētu būt atbilstīgai šim lēmumam.

               (15)

               Šajā lēmumā un atbilstīgi valstu noteikumiem ar sociālajā ekonomikā iesaistītu mikrouzņēmumu būtu jāsaprot mikrouzņēmums, kas ražo preces un piedāvā pakalpojumus ar skaidru sociālu uzdevumu vai kas nodrošina pakalpojumus sabiedrības locekļiem bezpeļņas nolūkā.

               (16)

               Instruments būtu jāīsteno, izmantojot atbilstīgu rīcību diapazonu, kas ietver riska dalīšanu, garantijas, pašu kapitāla un parāda instrumentus, kurus mikrofinansējuma sniedzējiem piedāvā starptautiskās finanšu iestādes. Lai palielinātu instrumenta efektivitāti, tas būtu jākoordinē un jāīsteno saskaņoti ar Eiropas un valstu finanšu instrumentiem un valstu finanšu iestādēm,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Instrumenta izveidošana
   Ar šo tiek izveidots Eiropas mikrofinansēšanas instruments nodarbinātībai un sociālajai iekļaušanai, ko sauc par Eiropas Progresa mikrofinansēšanas instrumentu (turpmāk “instruments”).
   2. pants
   Mērķis
   1.   Instruments nodrošina Savienības līdzekļus, lai palielinātu iespējas izmantot mikrofinansējumu un padarītu to pieejamāku:

               a)

               personām, kuras zaudējušas darbu vai kurām tas draud, vai kurām ir grūtības iekļūt vai atgriezties darba tirgū, kā arī personām, kurām draud sociālā atstumtība vai neaizsargātām personām, kurām ir grūtības piekļūt tradicionālajam kredītu tirgum un kuras vēlas izveidot vai attīstīt savu mikrouzņēmumu, tostarp pašnodarbinātajiem;

               b)

               mikrouzņēmumiem, īpaši tiem, kuri iesaistīti sociālajā ekonomikā, kā arī mikrouzņēmumiem, kuros nodarbinātas personas, kas minētas a) apakšpunktā.

         2.   Ar instrumentu nodrošina Savienības līdzekļus mikrofinansējuma pieejamībai un aktīvi veicina vienlīdzīgas iespējas sievietēm un vīriešiem.
   3. pants
   Budžets
   1.   Finansiālais ieguldījums, kas šim instrumentam laikposmā no 2010. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim paredzēts Savienības budžetā, ir EUR 100 miljoni.
   2.   Gada apropriācijas nosaka ikgadējā budžeta procedūrā, vajadzības gadījumā piemērojot Eiropa Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (6) 37. punktu vai citus minētajā nolīgumā paredzētos līdzekļus.
   3.   Kopējais budžets, kas paredzēts 4. panta 1. punkta d) apakšpunktā minētajiem atbalsta pasākumiem, nepārsniedz 1 % no instrumentam piešķirtā budžeta, kas noteikts šā panta 1. punktā.
   4.   Finansiālais ieguldījums sedz visas ar instrumentu saistītās izmaksas, tostarp to 5. panta 2. punktā minēto starptautisko finanšu iestāžu pārvaldības maksas, kuras pārvalda Savienības ieguldījumu, kā arī visas pārējās attiecināmās izmaksas.
   4. pants
   Piemērotas rīcības un līdzekļu saņēmēji
   1.   Instrumentu īsteno, attiecīgā gadījumā izmantojot šādus rīcības veidus:

               a)

               garantijas un riska dalīšanas instrumenti;

               b)

               pašu kapitāla instrumenti;

               c)

               parādu instrumenti;

               d)

               atbalsta pasākumi, piemēram, komunikācijas darbības, pārraudzība, kontrole, revīzija un novērtēšana, kas ir tieši vajadzīgi, lai efektīvi un sekmīgi īstenotu šo lēmumu un sasniegtu tā mērķus.

         2.   Instruments ir pieejams dalībvalstīs valsts, reģionālā vai pašvaldības līmenī izveidotām publiskām un privātām struktūrām, kuras nodrošina mikrofinansējumu personām un mikrouzņēmumiem dalībvalstīs.
   3.   Lai sasniegtu galīgos saņēmējus un izveidotu konkurētspējīgus un ekonomiski dzīvotspējīgus mikrouzņēmumus, 2. punktā minētās publiskās un privātās struktūras cieši sadarbojas ar organizācijām, kuras pārstāv mikrokredītu galīgo saņēmēju intereses, un organizācijām, jo īpaši tām, kas ir ESF atbalstītas, kuras nodrošina šiem galīgajiem saņēmējiem konsultācijas un apmācības programmas.
   5. pants
   Instrumenta pārvaldība
   1.   Komisija pārvalda instrumentu saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (7).
   2.   Lai īstenotu 4. panta 1. punktā minētās rīcības, izņemot 4. panta 1. punkta d) apakšpunktā minētos atbalsta pasākumus, Komisija saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 53.d pantu un Komisijas Regulas (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2002. gada 23. decembris), ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (8), 43. pantu slēdz nolīgumus ar starptautiskajām finanšu iestādēm, konkrēti, ar EIB un EIF. Šajos nolīgumos tiek sīki izklāstīts, kā īstenojami šīm finanšu iestādēm uzticētie uzdevumi, kā arī tiek norādīts uz nepieciešamību nodrošināt papildināmību un saskaņotību ar pašreizējiem Eiropas un valstu finansēšanas instrumentiem un veicināt vispārēju un līdzsvarotu finansējuma sadalījumu starp dalībvalstīm.
   3.   Lai sasniegtu 2. pantā noteikto mērķi un veiktu 4. pantā noteiktos pasākumus, šā panta 2. punktā minētajos nolīgumos papildus ietver starptautisko finanšu iestāžu pienākumu saistībā ar 4. panta 1. punkta a), b) vai c) apakšpunktā minētajiem rīcības veidiem atkārtoti ieguldīt līdzekļus un ieņēmumus, tostarp dividendes un atmaksājumus, sešu gadu laikposmā pēc instrumenta spēkā stāšanās dienas.
   4.   Instrumentu noslēdzot, neizmantotos līdzekļus, kas pienākas Eiropas Savienībai, atmaksā Eiropas Savienības vispārējā budžetā.
   5.   Šā panta 2. punktā minētās starptautiskās finanšu iestādes ar 4. panta 2. punktā minētajiem publiskajiem un privātajiem mikrofinansējuma sniedzējiem slēdz rakstiskus nolīgumus, kuros nosaka, ka tiem jāizmanto no instrumenta piešķirtie līdzekļi saskaņā ar 2. pantā izklāstītajiem mērķiem un jānodrošina informācija, kas vajadzīga 8. panta 1. punktā minēto gada pārskatu sagatavošanai.
   6.   Šā lēmuma 4. panta 1. punkta d) apakšpunktā norādītajiem atbalsta pasākumiem paredzēto budžetu pārvalda Komisija.
   6. pants
   Atbilstība
   Ar instrumentu finansētās rīcības atbilst Līgumam un saskaņā ar to pieņemtajiem tiesību aktiem.
   7. pants
   Savienības finanšu interešu aizsardzība
   1.   Īstenojot saskaņā ar šo lēmumu finansētas rīcības, Komisija nodrošina, lai tiktu aizsargātas Savienības finanšu intereses, piemērojot pasākumus, lai atturētu no krāpšanas, korupcijas un citām prettiesiskām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un atgūstot nepamatoti samaksātās summas un, ja ir atklāti pārkāpumi, piemērojot iedarbīgas, samērīgas un atturošas sankcijas saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (9), Padomes Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (1996. gada 11. novembris) par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (10), un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 (1999. gada 25. maijs) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (11).
   2.   Attiecībā uz Savienības rīcībām, ko finansē saskaņā ar šo lēmumu, OLAF ir tiesīgs veikt izmeklēšanas, pamatojoties uz Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 un Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96, kuras piemēro jebkura Savienības tiesību normas pārkāpuma gadījumā, tostarp šajā instrumentā paredzēto līgumsaistību pārkāpuma gadījumā, kuru rada kāda komersanta darbība vai bezdarbība, kas, veicot nepamatotus izdevumus, rada vai radītu kaitējumu Eiropas Savienības vispārējam budžetam vai tās pārvaldītajiem budžetiem.
   3.   Visos no šā lēmuma izrietošajos īstenošanas pasākumos ietver atsauci uz šā panta 1. un 2. punktu un jo īpaši paredz uzraudzību un finanšu kontroli, ko veic Komisija vai jebkurš tās pilnvarots pārstāvis, un Eiropas Revīzijas palātas revīzijas, tostarp vajadzības gadījumā revīzijas uz vietas.
   8. pants
   Gada pārskats
   1.   Starptautiskās finanšu iestādes, kas minētas 5. panta 2. punktā, iesniedz Komisijai ikgadējos īstenošanas ziņojumus, kuros izklāstīta atbalstīto darbību finansiālā īstenošana, finansējuma sadalījums un pieejamība pa nozarēm un pēc finansējuma saņēmēju veida, pieņemtie vai noraidītie pieteikumi, noslēgtie līgumi, finansētās rīcības un rezultāti.
   2.   Komisija ne vēlāk kā 2011. gada 8. aprīlī un turpmāk katru gadu iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei kvantitatīvu un kvalitatīvu gada pārskatu par darbībām, kas iepriekšējā gadā veiktas saskaņā ar šo lēmumu. Gada pārskatu sagatavo, izmantojot 1. punktā minētos īstenošanas ziņojumus. Tajā jo īpaši ir informācija par pieņemtajiem vai noraidītajiem pieteikumiem, noslēgtajiem līgumiem, finansētajām rīcībām, saņēmēju kopējo skaitu un veidu un līdzekļu ģeogrāfisko un sektorālo sadalījumu.
   Turklāt gada pārskatā iekļauj informāciju par instrumenta ietekmi un ilgtspējību, ko izsaka, sniedzot datus par kopējo to personu skaitu, kas pēc instrumenta nodrošinātā atbalsta perioda beigām joprojām ir nodarbināti, un to mikrouzņēmumu skaitu, kas joprojām veic uzņēmējdarbību. Visbeidzot gada pārskatā tiks iekļauta informācija par papildināmību ar citiem Savienības intervences pasākumiem un jo īpaši ar ESF.
   3.   Pēc trešā gada pārskata iesniegšanas un, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, Eiropas Parlaments un Padome var šo lēmumu pārskatīt.
   4.   Šā panta 2. punktā minēto gada pārskatu informācijas nolūkos nosūtīs Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai.
   5.   Pamatojoties uz šā panta 2. punktā minēto gada pārskatu, Komisija cenšas nodrošināt, lai instruments būtu atbilstīgs 2. pantā izvirzītajam mērķim un būtu pieejams visā Eiropas Savienībā personām, kurām draud sociālā atstumtība vai kurām ir grūtības piekļūt tradicionālajam kredītu tirgum.
   9. pants
   Novērtēšana
   1.   Komisija pēc savas iniciatīvas un cieši sadarbojoties ar 5. panta 2. punktā minētajām starptautiskajām finanšu iestādēm veic starpposma un nobeiguma novērtēšanas. Starpposma novērtēšanu pabeidz četrus gadus pēc instrumenta izveidošanas, bet nobeiguma novērtēšanu – ne vēlāk kā vienu gadu pēc tam, kad beidzies pilnvaru termiņš 5. panta 2. punkta minētajām starptautiskajām finanšu iestādēm. Nobeiguma novērtēšanā, konkrēti, pārbauda, kādā mērā instruments kopumā ir sasniedzis savus mērķus.
   2.   Novērtēšanu rezultātus informācijas nolūkos nosūtīs Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai.
   10. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2010. gada 25. martā

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         D. LÓPEZ GARRIDO

      (1)  OV C 318, 23.12.2009., 80. lpp.

      (2)  2009. gada 7. oktobra Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

      (3)  Eiropas Parlamenta 2009. gada 15. decembra Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2010. gada 8. marta lēmums.

      (4)  OV C 102 E, 24.4.2008., 321. lpp.

      (5)  OV L 124, 20.5.2003., 36. lpp.

      (6)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

      (7)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (8)  OV L 357, 31.12.2002., 1. lpp.

      (9)  OV L 312, 23.12.1995., 1. lpp.

      (10)  OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.

      (11)  OV L 136, 31.5.1999., 1. lpp.


title: Eiropas Centrālās bankas Lēmums (2001. gada 6. decembris) par iesaistīto dalībvalstu centrālo banku monetāro ienākumu sadali no 2002. finanšu gada (ECB/2001/16)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001D0914

Oficiālais Vēstnesis L 337 , 20/12/2001 Lpp. 0055 - 0061

		Eiropas Centrālās bankas Lēmums(2001. gada 6. decembris)par iesaistīto dalībvalstu centrālo banku monetāro ienākumu sadali no 2002. finanšu gada(ECB/2001/16)(2001/914/EK)EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus (še turpmāk "Statūti") un jo īpaši to 32. pantu,tā kā:(1) Saskaņā ar Statūtu 32.1. pantu monetārie ienākumi ir ienākumi, kas valstu centrālajās bankās (VCB) uzkrājas, īstenojot monetārās politikas darbības. Saskaņā ar Statūtu 32.2. panta noteikumiem katras VCB monetārie ienākumi ir gada ienākumi, ko tā guvusi no aktīviem, kas atbilst apgrozībā esošajām banknotēm un noguldījumu saistībām pret kredītiestādēm. VCB iezīmē šos aktīvus saskaņā ar Padomes pamatnostādnēm. No 2003. finanšu gada VCB būtu jāiezīmē aktīvi, ko, īstenojot monetārās politikas darbības, uzskata par aktīviem, kas atbilst apgrozībā esošajām banknotēm un noguldījumu saistībām pret kredītiestādēm. Saskaņā ar Statūtu 32.4. pantu katras VCB monetāros ienākumus samazina par summu, kas vienāda ar procentiem, kurus attiecīgā VCB saskaņā ar Statūtu 19. pantu maksā kredītiestādēm par noguldījuma saistībām.(2) Saskaņā ar Statūtu 32.5. pantu VCB kopējos monetāros ienākumus to starpā sadala proporcionāli to apmaksātajām daļām Eiropas Centrālās bankas (ECB) kapitālā.(3) Saskaņā ar Statūtu 32.6. un 32.7. pantu ECB padome ir tiesīga pieņemt pamatnostādnes par to, kā ECB veic ieskaitu un norēķinus par atlikumiem, ko rada monetāro ienākumu sadale, un veikt visus citus pasākumus, kas vajadzīgi, lai piemērotu Statūtu 32. pantu.(4) Saskaņā ar 10. pantu Padomes Regulā (EK) 974/98 (1998. gada 3. maijs) par euro ieviešanu [1] no 2002. gada 1. janvāra ECB un VCB (še turpmāk "Eurosistēma") laiž apgrozībā euro banknotes. Minētās regulas 15. pants nosaka valsts valūtu banknošu likumīgā maksāšanas līdzekļa statusa turpināšanos, ilgākais, sešus mēnešus pēc pārejas laika beigām. Tādējādi 2002. gads uzskatāms par īpašu gadu, jo apgrozībā esošās valsts valūtu banknotes joprojām var veidot ievērojamu apgrozībā esošo Eurosistēmas banknošu kopējās vērtības daļu, un modeļi dalībvalstīs atšķiras. Šī situācija ir līdzīga situācijai laikā no 1999. gada līdz 2001. gadam, un tādēļ 2002. gada monetārie ienākumi jāaprēķina pēc metodes, kas ir analoga tai, kas norādīta 1998. gada 3. novembra Lēmumā ECB/2000/19, kurā grozījumi izdarīti ar 2000. gada 14. decembra Lēmumu par iesaistīto dalībvalstu centrālo banku monetāro ienākumu un ECB zaudējumu sadali attiecībā uz 1999. līdz 2001. finanšu gadu [2], lai nodrošinātu, ka izmaiņas banknošu apgrozījuma modeļos būtiski neietekmē VCB relatīvās ienākumu pozīcijas. Attiecībā uz 2002. gadu Statūtu 32.3. pants ļauj Padomei, atkāpjoties no 32.2. panta, pieņemt lēmumu par to, ka monetāros ienākumus aprēķina, izmantojot alternatīvu metodi.(5) Saskaņā ar 9. panta 1. punktu 2001. gada 10. janvāra Pamatnostādnē ECB/2001/1, ar ko paredz dažus noteikumus par skaidras naudas nomaiņu 2002. gadā [3], kredītiestādēm un to ieceltajiem pārstāvjiem priekšlaikus piegādāto euro banknošu nominālvērtību debetē no to attiecīgajiem kontiem VCB pēc šāda "lineārā debeta modeļa": priekšlaikus piegādātās summas viena trešdaļa — 2002. gada 2. janvārī, viena trešdaļa — 2002. gada 23. janvārī un pēdējā trešdaļa — 2002. gada 30. janvārī. Monetāro ienākumu aprēķinā attiecībā uz 2002. gadu jāņem vērā šis "lineārais debeta modelis".(6) Šis lēmums ir saistīts ar 2001. gada 6. decembra Lēmumu ECB/2001/15 par euro banknošu emisiju [4], kas nosaka, ka ECB un VCB emitē euro banknotes. Lēmums ECB/2001/15 nosaka apgrozībā esošo euro banknošu sadali starp VCB proporcionāli to apmaksātajām daļām ECB kapitālā. Tajā pašā lēmumā 8 % no apgrozībā esošo euro banknošu kopējās vērtības tiek iedalīti ECB. Euro banknošu sadale starp Eurosistēmas locekļiem rada Eurosistēmas iekšējos atlikumus. Šo Eurosistēmas iekšējo atlikumu atlīdzināšana attiecībā uz apgrozībā esošajām euro banknotēm tieši ietekmē katra Eurosistēmas dalībnieka ienākumus, tādēļ tā jāreglamentē saskaņā ar šo lēmumu. Ienākumi, ko ECB uzkrāj atbilstīgi tam, kā tiek atlīdzināti prasījumi, kas tai ir pret Eurosistēmas VCB attiecībā uz tās apgrozībā esošo euro banknošu daļu, principā jāsadala starp VCB saskaņā ar Padomes lēmumiem proporcionāli to daļām kapitāla parakstīšanas atslēgā tajā pašā finanšu gadā, kurā tie uzkrājas.(7) Eurosistēmas iekšējo prasījumu un saistību tīrais atlikums attiecībā pret apgrozībā esošajām euro banknotēm būtu atlīdzināms, piemērojot objektīvu kritēriju, kas nosaka naudas vērtību. Šajā sakarā par atbilstošu ir uzskatāma galvenā refinansēšanas operāciju likme, kuru Eurosistēma izmanto savās galveno refinansēšanas operāciju izsolēs.(8) Aprēķinot VCB monetāros ienākumus saskaņā ar Statūtu 32.2. pantu, saistību bāzē jāietver Eurosistēmas iekšējo saistību neto summa attiecībā pret apgrozībā esošajām euro banknotēm, jo šādas saistības ir līdzvērtīgas apgrozībā esošām banknotēm. Tādējādi, veicot procentu norēķinus saistībā ar Eurosistēmas iekšējiem atlikumiem attiecībā uz apgrozībā esošajām banknotēm, ievērojama Eurosistēmas monetāro ienākumu summa tiks sadalīta starp VCB proporcionāli to apmaksātajām daļām ECB kapitālā. Šie Eurosistēmas iekšējie atlikumi jākoriģē, lai nodrošinātu VCB bilanču un peļņas un zaudējumu pārskatu pakāpenisku pielāgošanu. Korekciju pamatā ir jābūt katras VCB apgrozībā esošo banknošu vērtībai laikā pirms euro banknošu ieviešanas. Šajās korekcijās jāņem vērā īpašie apstākļi 2002. gadā, kad dalībvalstīs nomaiņas modeļi ir atšķirīgi un kredītiestādes līdz dažādiem līmeņiem palielinās savus parastos skaidras naudas turējumus; tās būtu piemērojamas ik gadus saskaņā ar noteiktu formulu ne ilgāk kā piecus gadus pēc 2002. gada.(9) Korekcijas Eurosistēmas iekšējos atlikumos attiecībā uz apgrozībā esošajām euro banknotēm ir aprēķinātas, lai kompensētu jebkuras būtiskas izmaiņas VCB ienākumu pozīcijās sakarā ar euro banknošu ieviešanu un monetāro ienākumu sadali turpmāk. Tādēļ Padome nolēma neizmantot atkāpi no Statūtu 32. panta, ko pieļauj Statūtu 51. pants.(10) Eurosistēmas iekšējo atlikumu korekcijās attiecībā uz apgrozībā esošajām euro banknotēm jāņem vērā Luksemburgas Lielhercogistes īpašā situācija sakarā ar tās neseno monetāro vēsturi.(11) ECB Padome ir pieņēmusi šo lēmumu, rēķinoties ar to, ka šā lēmuma ekonomiskie rezultāti un šo ekonomisko rezultātu radītais finansiālais līdzsvars šā lēmuma 4. panta piemērošanas laikā paliks nemainīgs, tādēļ ECB Padome ir stingri apņēmusies nodrošināt ar šo lēmumu izveidotā režīma uzturēšanu līdz 2007. gada 31. decembrim,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsDefinīcijasŠajā lēmumā:a) "iesaistītās dalībvalstis" ir dalībvalstis, kuras ir pieņēmušas vienoto valūtu saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu;b) "VCB" ir iesaistīto dalībvalstu centrālās bankas;c) "saistību bāze" ir atbilstošo saistību summa katras VCB bilancē, kas noteikta saskaņā ar šā lēmuma I pielikumu;d) "iezīmējamie aktīvi" ir aktīvi, ko tur proporcionāli saistību bāzei katras VCB bilancē, kas noteikta saskaņā ar šī lēmuma II pielikumu;e) "Eurosistēmas iekšējie atlikumi attiecībā pret apgrozībā esošajām euro banknotēm" ir prasījumi un saistības starp VCB un ECB, kā arī starp kādu VCB un citām VCB, piemērojot 4. pantu 2001. gada 6. decembra Lēmumā ECB/2001/15 par euro banknošu emisiju;f) "kapitāla parakstīšanas atslēga" ir procentuālās daļas, kuras iegūst, VCB piemērojot korekcijas koeficientu atslēgā, kā paredzēts Statūtu 29.1. pantā un kā noteikts 1998. gada 1. decembra Lēmumā ECB/1998/13 par valstu centrālo banku procentuālajām daļām Eiropas Centrālās bankas kapitāla atslēgā [5];g) "kredītiestādes" ir kredītiestādes, uz ko attiecas obligāto rezervju prasības, kas paredzētas Regulā ECB/1998/15 [6] par obligāto rezervju piemērošanu, kurā grozījumi izdarīti ar Regulu ECB/2000/8 [7];h) "HBS" ir saskaņotā bilance, kā noteikts IX pielikumā Pamatnostādnei ECB/2000/18 par uzskaites un pārskatu tiesisko regulējumu Eiropas Centrālo banku sistēmā, kurā grozījumi izdarīti 1999. gada 15. decembrī un 2000. gada 14. decembrī [8];i) "atsauces likme" ir jaunākā pieejamā procentu robežlikme, kuru Eurosistēma izmanto savās galveno refinansēšanas operāciju izsolēs saskaņā ar 3.1.2. punktu I pielikumā 2000. gada 31. augusta Pamatnostādnei ECB/2000/7 par monetārās politikas instrumentiem un Eurosistēmas procedūrām [9]. Ja vienā un tajā pašā dienā norēķinam tiek veikta vairāk nekā viena galvenā refinansēšanas operācija, tad izmanto vienkāršu paralēli veikto operāciju robežlikmju vidējo rādītāju.2. pantsEurosistēmas iekšējie atlikumi attiecībā uz apgrozībā esošajām euro banknotēm1. Eurosistēmas iekšējos atlikumus attiecībā uz apgrozībā esošajām euro banknotēm aprēķina reizi mēnesī un iegrāmato ECB un VCB uzskaitē mēneša pirmajā darba dienā ar iepriekšējā mēneša pēdējo valutēšanas darbadienu.Pirmo aprēķinu Eurosistēmas iekšējiem atlikumiem attiecībā uz apgrozībā esošajām banknotēm saskaņā ar iepriekšējo punktu veic priekšlaikus piegādātajām euro banknotēm 2002. gada 2. janvārī ar valutēšanas dienu 2002. gada 1. janvārī.2. Eurosistēmas iekšējos atlikumus par apgrozībā esošām euro banknotēm, ieskaitot tos, kas rodas šī lēmuma 4. panta piemērošanas rezultātā, apmaksā pēc atsauces likmes.3. Iepriekšējā punktā minēto samaksu veic ar Visas Eiropas automatizētās reālā laika bruto norēķinu sistēmas (TARGET) maksājumiem reizi ceturksnī.4. Atkāpjoties no iepriekšējā punkta, 2. punktā minēto atlīdzību par 2002. finanšu gadu veic gada beigās.3. pantsMonetāro ienākumu novērtēšanas metode1. kurMI  ir summējamā katras VCB monetāro ienākumu summa,LB  ir katras VCB saistību bāze,RR  ir atsauces likme.2. No 2003. gada katras VCB monetāro ienākumu summu nosaka, novērtējot faktiskos ienākumus, kas gūti no tās uzskaitē iegrāmatotajiem iezīmējamajiem aktīviem. Izņēmuma kārtā uzskata, ka zelts nerada ienākumus.3. Ja VCB iezīmējamo aktīvu vērtība pārsniedz vai nesasniedz tās saistību bāzes vērtību, starpību kompensē, piemērojot starpības vērtībai vidējo ienākuma normu attiecībā uz visu VCB kopējiem iezīmējamajiem aktīviem.Šo vidējo ienākuma normu aprēķina šādi. Kopējos ienākumus, kurus uzkrājušas visas VCB attiecībā uz iezīmējamajiem aktīviem, izņemot visus ienākumus, kas rodas no Eurosistēmas iekšējo prasījumu neto summām TARGET darījumu rezultātā (II pielikuma A 3) un Eurosistēmas iekšējo prasījumu neto summām attiecībā uz apgrozībā esošajām euro banknotēm, ieskaitot tās, kas rodas, piemērojot 4. pantu (II pielikuma A 4), dala ar Eurosistēmas kopējo iezīmējamo aktīvu vidējo apjomu. Vidējo ienākuma normu piemēro, pamatojoties uz 360 dienu gadu.4. pantsEurosistēmas iekšējo atlikumu korekcijas1. kurCA  ir kompensācijas apjoms,K  ir summa katrai VCB, kas veidojas, kapitāla parakstīšanas atslēgu piemērojot apgrozībā esošo banknošu vidējai vērtībai laikposmā no 1999. gada 1. jūlija līdz 2001. gada 30. jūnijam,A  ir katras VCB apgrozībā esošo banknošu vidējā vērtība laikā no 1999. gada 1. jūlija līdz 2001. gada 30. jūnijam,C  ir šāds koeficients katram finanšu gadam:Finanšu gads | Koeficients |2002. | 1 |2003. | 0,8606735 |2004. | 0,7013472 |2005. | 0,5334835 |2006. | 0,3598237 |2007. | 0,1817225 |2. VCB kompensācijas apjomu summa ir vienāda ar 0.3. Kompensācijas apjomus un grāmatvedības ierakstus šo kompensācijas apjomu līdzsvarošanai iegrāmato atsevišķos Eurosistēmas kontos katras VCB uzskaitē ar valutēšanas dienu 1. janvāris katra gada pirmajā darbadienā. Grāmatvedības ieraksti kompensācijas apjomu līdzsvarošanai nav jāatlīdzina.4. Ja vērtība euro banknotēm, kuras Banque centrale du Luxembourg laidusi apgrozībā 2002. gadā, par 25 % vai vairāk pārsniedz tās apgrozībā esošo banknošu vidējo vērtību laikā no 1999. gada 1. jūlija līdz 2001. gada 30 jūnijam, burts "A" 1. punktā dotajā formulā Banque centrale du Luxembourg vajadzībām ir vērtība banknotēm, kuras Banque centrale du Luxembourg laidusi apgrozībā 2002. gadā, ar augstāko robežu 2,2 miljardi euro. Attiecībā uz šīs atkāpes piemērošanu visus kompensācijas apjomus, kas aprēķināti, pamatojoties uz 4. panta 1. punktu, 2002. gada beigās pakļauj korekcijām ar atpakaļejošu spēku, lai nodrošinātu 2. punkta izpildi. Šādas korekcijas ar atpakaļejošu spēku ir proporcionālas kapitāla parakstīšanas atslēgai.5. Atkāpjoties no 1. punkta, īpašu situāciju gadījumā saistībā ar banknošu apgrozības modeļu izmaiņām, kā aprakstīts šī lēmuma III pielikumā, katras VCB Eurosistēmas iekšējos atlikumus attiecībā uz apgrozībā esošajām euro banknotēm koriģē saskaņā ar šajā pielikumā izklāstītajiem noteikumiem.6. Šajā pantā paredzētās Eurosistēmas iekšējo atlikumu korekcijas pārtrauc piemērot no 2008. gada 1. janvāra.5. pantsMonetāro ienākumu aprēķins un sadale1. ECB reizi dienā veic katras VCB monetāro ienākumu aprēķinu. Aprēķinu pamatā ir grāmatvedības dati, kurus VCB sniedz ECB. ECB reizi ceturksnī informē VCB par uzkrātajiem apjomiem.2. Katras VCB monetāro ienākumu summu samazina par summu, kas vienāda ar procentiem, kas uzkrāti vai samaksāti par saistību bāzē iekļautajām saistībām, un saskaņā ar katru ECB Padomes lēmumu atbilstoši Statūtu 32.4. panta otrajam punktam.3. Monetāro ienākumu summas iedalīšana katrai VCB proporcionāli kapitāla parakstīšanas atslēgai tiek īstenota katra finanšu gada beigās.6. pantsNobeiguma noteikumi1. Šis lēmums stājas spēkā 2002. gada 1. janvārī.2. Šo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Frankfurtē pie Mainas, 2001. gada 6. decembrīECB Padomes vārdā —Willem F. Duisenberg[1] OV L 139, 11.5.1998., 1. lpp.[2] OV L 336, 30.12.2000., 119. lpp.[3] OV L 55, 24.2.2001., 80. lpp.[4] OV L 337, 20.12.2001., 52. lpp.[5] OV L 125, 19.5.1999., 33. lpp.[6] OV L 356, 30.12.1998., 1. lpp.[7] OV L 229, 9.9.2000., 34. lpp.[8] OV L 33, 2.2.2001., 21. lpp.[9] OV L 310, 11.12.2000., 1. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSSAISTĪBU BĀZES SASTĀVSA. Saistību bāzē ietilpst, izņemot jebkuru citu posteni:1) apgrozībā esošās banknotes.Piemērojot šo pielikumu, un attiecībā uz katru VCB 2002. finanšu gadā "apgrozībā esošās banknotes":i) ir arī banknotes, ko tā emitējusi un kas denominētas attiecīgās valsts valūtā, unii) attiecīgo vērtību samazina par neatmaksāto aizdevumu vērtību, kas saistīti ar priekšlaikus piegādātajām euro banknotēm, kuras vēl nav ierakstītas debetā (saskaņotās bilances (HBS) 6. aktīva posteņa daļa).Piemērojot šo pielikumu, un attiecībā uz katru VCB no 2003. finanšu gada "apgrozībā esošās banknotes" ir tikai euro denominētās banknotes, šajā jēdzienā neietverot nekādas citas banknotes;2) saistības pret euro zonas kredītiestādēm saistībā ar monetārās politikas operācijām, tostarp:a) norēķinu konti, ieskaitot prasījumus par obligātajām rezervēm saskaņā ar Statūtu 19.1. pantu (HBS 2.1. pasīva postenis);b) noguldītās summas saskaņā ar Eurosistēmas noguldījumu sistēmu (HBS 2.2. pasīva postenis);c) termiņnoguldījumi (HBS 2.3. pasīva postenis);d) saistības, kas rodas no optimālas saskaņošanas atgriezeniskām darbībām (fine-tuning) (HBS 2.4. pasīva postenis);e) noguldījumi saistībā ar papildu seguma pieprasījumiem (HBS 2.5. pasīva postenis);3) VCB Eurosistēmas iekšējās saistības, kas rodas, emitējot ECB paredzētus vekseļus, proporcionāli parāda vērtspapīriem, ko ECB emitējusi saskaņā ar Pamatnostādnes ECB/2000/7 I pielikuma 3.3. nodaļu (HBS 10.2. pasīva postenis);4) Eurosistēmas iekšējo saistību neto summas, kas rodas no TARGET darījumiem (HBS 10.3. pasīva posteņa daļa);5) Eurosistēmas iekšējo saistību neto summas attiecībā uz apgrozībā esošajām euro banknotēm, ieskaitot tās, kas rodas šā lēmuma 4. panta piemērošanas rezultātā.B. Katras VCB saistību bāzes summu aprēķina saskaņā ar saskaņotajiem grāmatvedības principiem un noteikumiem, kas izklāstīti Pamatnostādnē ECB/2000/18 par uzskaites un pārskatu tiesisko regulējumu Eiropas Centrālo banku sistēmā, kas grozīta 1999. gada 15. decembrī un 2000. gada 14. decembrī [1].[1] OV L 33, 2.2.2001., 21. lpp.--------------------------------------------------II PIELIKUMSIEZĪMĒJAMIE AKTĪVIA. Pie iezīmējamiem aktīviem pieder, izņemot jebkuru citu posteni:1) euro zonas kredītiestādēm piešķirti euro kredīti, kas ir saistīti monetārās politikas operācijām (saskaņotās bilances (HBS) 5. aktīva postenis);2) Eurosistēmas iekšējie prasījumi, kuri atbilst ārvalstu valūtas rezervju aktīviem, kas nav zelts un kas nodoti ECB saskaņā ar Statūtu 30. pantu (HBS 9.2. aktīva posteņa daļa);3) Eurosistēmas iekšējo prasījumu neto summas, kas rodas no TARGET darījumiem (HBS 9.4. aktīva posteņa daļa);4) Eurosistēmas iekšējo prasījumu neto summas attiecībā uz apgrozībā esošajām euro banknotēm, ieskaitot tās, kas rodas šā lēmuma 4. panta piemērošanas rezultātā;5) zelts, ieskaitot prasījumus, kas atbilst ECB nodotajam zeltam, tiktāl, ciktāl katra VCB var noteikt savu zelta daļu, ko iegūst, piemērojot tās daļu kapitāla parakstīšanas atslēgā kopējam zelta daudzumam, ko iezīmējušas visas VCB (HBS 1. aktīva postenis un 9.2. aktīva posteņa daļa).Šā lēmuma nolūkā un vismaz līdz monetāro ienākumu aprēķināšanai par 2007. finanšu gadu zeltu novērtē, pamatojoties uz zelta cenu euro par tīra zelta unci 2002. gada 31. decembrī.B. Katras VCB iezīmējamo aktīvu vērtību aprēķina saskaņā ar saskaņotajiem grāmatvedības principiem un noteikumiem, kas izklāstīti Pamatnostādnē ECB/2000/18 par uzskaites un pārskatu tiesisko regulējumu Eiropas Centrālo banku sistēmā, kas grozīta 1999. gada 15. decembrī un 2000. gada 14. decembrī [1].[1] OV L 33, 2.2.2001., 21. lpp.--------------------------------------------------III PIELIKUMSSPECIĀLAS KOREKCIJASA. Pirmā speciālā korekcijaJa 2002. gadā apgrozībā esošo banknošu kopējā vidējā vērtība ir mazāka par euro zonas dalībvalstu valsts valūtā denominēto banknošu kopējo vidējo vērtību laikā no 1999. gada 1. jūlija līdz 2001. gada 30. jūnijam, koeficientu "C" 2002. finanšu gadam saskaņā ar 4. panta 1. punktu samazina ar atpakaļejošu spēku proporcionāli apgrozībā esošo banknošu kopējās vidējās vērtības samazinājumam.Samazinājuma rezultātā koeficientam nevajadzētu būt mazākam par 0,8606735. Šīs atkāpes piemērošanai vienu ceturtdaļu no 2002. gadā piemērošanai paredzēto VCB kompensācijas apjomu "CA" secīgā samazinājuma pieskaita katras VCB kompensācijas apjomiem, kas piemērojami 2004., 2005., 2006. un 2007. gadā saskaņā ar 4. panta 1. punktu.B. Otrā speciālā korekcijaJa tās VCB, kurām 4. panta 1. punktā minētais kompensācijas apjoms ir pozitīvs skaitlis, veic neto atlīdzību par Eurosistēmas iekšējiem atlikumiem attiecībā uz apgrozībā esošajām banknotēm, kas, kad to pieskaita postenim "monetāro ienākumu sadales atlikums" peļņas un zaudējumu pārskatā gada beigās, rada tīros izdevumus, koeficientu "C" 2002. finanšu gadam saskaņā ar 4. panta 1. punktu samazina līdz nepieciešamajam apmēram, lai novērstu šo situāciju.Samazinājuma rezultātā koeficientam nevajadzētu būt mazākam par 0,8606735. Šīs atkāpes piemērošanai vienu ceturtdaļu no 2002. gadā piemērošanai paredzēto VCB kompensācijas apjomu "CA" secīgā samazinājuma pieskaita katras VCB kompensācijas apjomiem, kas piemērojami 2004., 2005., 2006. un 2007. gadā saskaņā ar 4. panta 1. punktu.--------------------------------------------------


title: Padomes lēmums (1991. gada 20. jūnijs) par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Šveices Konfederāciju par tiešo apdrošināšanu, izņemot dzīvības apdrošināšanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31991D0370

Oficiālais Vēstnesis L 205 , 27/07/1991 Lpp. 0002 - 0002

		Padomes lēmums(1991. gada 20. jūnijs)par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Šveices Konfederāciju par tiešo apdrošināšanu, izņemot dzīvības apdrošināšanu(91/370/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 57. panta 2. punkta pēdējo teikumu un 235. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],sadarbībā ar Eiropas Parlamentu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā ir vēlams apstiprināt Nolīgumu ar Šveici par tiešo apdrošināšanu, izņemot dzīvības apdrošināšanu, kurš noslēgts 1989. gada 10. oktobrī Luksemburgā,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā apstiprina Nolīgumu starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Šveices Konfederāciju par tiešo apdrošināšanu, izņemot dzīvības apdrošināšanu.Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsPadomes priekšsēdētājs veic pasākumus, kas vajadzīgi Nolīguma 44. pantā paredzētajai dokumentu apmaiņai [4].Luksemburgā, 1991. gada 20. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsR. Goebbels[1] OV C 53, 5.3.1990., 1. lpp.[2] OV C 72, 18.3.1991., 175. lpp. un 1991. gada 12. jūnija lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] OV C 56, 7.3.1990., 27. lpp.[4] Nolīguma spēkā stāšanās datumu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.--------------------------------------------------


title: 2007/370/EK: Padomes Lēmums ( 2007. gada 14. maijs ), ar ko ieceļ septiņus Reģionu komitejas locekļus un piecus to aizstājējus no Grieķijas

text:
               1.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 140/47

      PADOMES LĒMUMS

   (2007. gada 14. maijs),
   ar ko ieceļ septiņus Reģionu komitejas locekļus un piecus to aizstājējus no Grieķijas
   (2007/370/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 263. pantu,
   ņemot vērā Grieķijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 24. janvārī pieņēma Lēmumu 2006/116/EK (1), ar ko laikposmam no 2006. gada 26. janvāra līdz 2010. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

               (2)

               Pēc CHATZOPOULOUS kunga, STAMATIS kunga, BAKOYANNI kundzes, KARAVOLAS kunga, KAMARAS kunga un TZANIKOS kunga pilnvaru termiņa beigšanās ir atbrīvojušās sešas Reģionu komitejas locekļa vietas. Pēc TZATZANIS kunga atkāpšanās no amata ir atbrīvojusies viena komitejas locekļa vieta. Pēc GEORGAKIS kunga, KOUTSOULIS kunga, MACHIMARIS kunga, SPARTSIS kunga un SPYRIDON kunga pilnvaru termiņu beigšanās ir atbrīvojušās piecas Reģionu komitejas locekļa aizstājēja vietas,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Reģionu komitejā uz atlikušo amata pilnvaru laiku, proti, līdz 2010. gada 25. janvārim, tiek iecelti:

               a)

               komitejas locekļi:

                           —

                              Panayotis PSOMIADIS kungs, Saloniku prefekts, nomainot Christos CHATZOPOULOS kungu,

                           —

                              Georgios PAPASTERGIOU kungs, Pīerijas prefekts, nomainot Dimitrios STAMATIS kungu,

                           —

                              Nikitas KAKLAMANIS kungs, Atēnu pilsētas mērs, nomainot Theodora BAKOYANNI kundzi,

                           —

                              Andreas FOURAS kungs, Patru pilsētas mērs, nomainot Andreas KARAVOLAS kungu,

                           —

                              Grigorios ZAFIROPOULOS kungs, Halandri (Atēnas) pilsētas mērs, nomainot Pavlos KAMARAS kungu,

                           —

                              Dimitrios TSINGOUNIS kungs, Leonidio (Arkādija) pilsētas mērs, nomainot Panayotis TZANIKOS kungu,

                           —

                              Konstantinos TZATZANIS kungs, Pirejas prefektūras padomnieks, nomainot Konstantinos TZATZANIS kungu, Pirejas pašvaldības padomnieku;

               b)

               to aizstājēji:

                           —

                              Konstantinos KONTOYORGOS kungs, Eiritanijas prefekts, nomainot Theodoros GEORGAKIS kungu,

                           —

                              Dimitrios DRAKOS kungs, Mesinijas prefekts, nomainot Georgios KOUTSOULIS kungu,

                           —

                              Dimitrios KALOGEROPOULOS kungs, Egaleo (Atēnas) pilsētas mērs, nomainot Georgios MACHIMARIS kungu,

                           —

                              Dimitrios PREVEZANOS kungs, Skiathos (Magnisija) pašvaldības padomnieks, nomainot Ioannis SPARTSIS kungu,

                           —

                              Spyros SPYRIDON, Atēnas–Pirejas prefektūras padomnieks, nomainot Spyros SPYRIDON kungu, Porosas mēru.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2007. gada 14. maijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         F.-W. STEINMEIER

      (1)  OV L 56, 25.2.2006., 75. lpp.


title: 2012/231/ES: Padomes Lēmums ( 2012. gada 23. aprīlis ) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīliju, ievērojot Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (VVTT 1994) XXVIII pantu, par grozījumiem koncesijās attiecībā uz mājputnu gaļas izstrādājumiem, kas paredzētas ES sarakstā, kurš pievienots VVTT 1994, un Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Taizemi, ievērojot Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (VVTT 1994) XXVIII pantu, par grozījumiem koncesijās attiecībā uz mājputnu gaļas izstrādājumiem, kas paredzētas ES sarakstā, kurš pievienots VVTT 1994

text:
               1.5.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 117/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2012. gada 23. aprīlis)
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīliju, ievērojot Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (VVTT 1994) XXVIII pantu, par grozījumiem koncesijās attiecībā uz mājputnu gaļas izstrādājumiem, kas paredzētas ES sarakstā, kurš pievienots VVTT 1994, un Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Taizemi, ievērojot Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (VVTT 1994) XXVIII pantu, par grozījumiem koncesijās attiecībā uz mājputnu gaļas izstrādājumiem, kas paredzētas ES sarakstā, kurš pievienots VVTT 1994
   (2012/231/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               2009. gada 25. maijā Padome pilnvaroja Komisiju sākt sarunas saskaņā ar VVTT 1994 XXVIII pantu, lai no jauna pārrunātu koncesijas attiecībā uz mājputnu gaļas tarifa apakšpozīcijām saskaņā ar Kombinētās nomenklatūras 16. nodaļu, kā paredzēts Padomes Regulas (EEK) Nr. 2658/87 (1987. gada 23. jūlijs) par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (1) (turpmāk “KN”) 1. pantā.

               (2)

               Šo sarunu rezultātā tika sagatavoti nolīgumi vēstuļu apmaiņas veidā, kas parafēti ar Taizemi 2011. gada 22. novembrī un ar Brazīliju 2011. gada 7. decembrī (turpmāk “nolīgumi”).

               (3)

               Šie nolīgumi būtu jāparaksta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīliju, ievērojot Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (VVTT 1994) XXVIII pantu, par grozījumiem koncesijās attiecībā uz mājputnu gaļas izstrādājumiem, kas paredzētas ES sarakstā, kurš pievienots VVTT 1994, un Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Taizemi, ievērojot Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (VVTT 1994) XXVIII pantu, par grozījumiem koncesijās attiecībā uz mājputnu gaļas izstrādājumiem, kas paredzētas ES sarakstā, kurš pievienots VVTT 1994 (2).
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā pieņemšanas.

      Luksemburgā, 2012. gada 23. aprīlī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  OV L 256, 7.9.1987., 1. lpp.

      (2)  Nolīgumu tekstus publicēs kopā ar lēmumiem par to noslēgšanu.


title: Padomes Lēmums (1995. gada 18. decembris) par Nolīguma slēgšanu starp Eiropas Kopienu un Venecuēlas Republiku par prekursoriem un ķīmiskajām vielām, kuras bieži izmanto narkotisko un psihotropo vielu nelegālā ražošanā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31995D0571

Oficiālais Vēstnesis L 324 , 30/12/1995 Lpp. 0034 - 0034

		Padomes Lēmums(1995. gada 18. decembris)par Nolīguma slēgšanu starp Eiropas Kopienu un Venecuēlas Republiku par prekursoriem un ķīmiskajām vielām, kuras bieži izmanto narkotisko un psihotropo vielu nelegālā ražošanā(95/571/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 113. pantu saistībā ar 228. panta 2. un 4. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu,tā kā Padome 1995. gada 25. septembrī pilnvaroja Komisiju Kopienas vārdā apspriest nolīgumus par prekursoru un ķīmisko vielu kontroli ar Amerikas Savienoto Valstu organizācijas dalībvalstīm un, pirmkārt, ar Kartahenas vienošanās dalībvalstīm; tā kā Komisija, pamatojoties uz šīm pilnvarām, pabeidza sarunas ar Venecuēlas Republiku 1995. gada 13. novembrī;tā kā ir lietderīgi apstiprināt Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Venecuēlas Republiku par prekursoriem un ķīmiskajām vielām, kuras bieži izmanto nelegālā narkotisko un psihotropo vielu ražošanā;tā kā ir lietderīgi, ka Padome pilnvaro Komisiju, apspriežoties ar īpašām Padomes noteiktām komitejām, Kopienas vārdā apstiprināt izmaiņas, ja Nolīgumā paredzēts, ka tās jāpieņem kopējai turpmākā darba grupai; tā kā šādu pilnvaru piešķiršana jāierobežo attiecībā uz izmaiņu veikšanu Nolīguma pielikumos, ciktāl tas skar vielas, uz kurām jau attiecas Kopienas tiesību akti par prekursoriem un ķīmiskajām vielām,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsNolīgums starp Eiropas Kopienu un Venecuēlas Republiku par prekursoriem un ķīmiskajām vielām, kuras bieži izmanto nelegālā narkotisko un psihotropo vielu ražošanā, ir apstiprināts Kopienas vārdā.Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsAr šo Padomes priekšsēdētājs pilnvarots izraudzīties personu, kurai piešķirtas pilnvaras parakstīt šo nolīgumu.3. pantsPadomes priekšsēdētājs Kopienas vārdā deponē Nolīguma 12. pantā paredzēto dokumentu [1].4. pants1. Nolīguma 9. pantā paredzētajā kopējā turpmākā darba grupā Kopienu pārstāv Komisija, kurai palīdz dalībvalstu pārstāvji.2. Komisija ir pilnvarota Kopienas vārdā apstiprināt izmaiņas Nolīguma pielikumos, kuras pieņēmusi kopējā turpmākā darba grupa saskaņā ar Nolīguma 10. pantā noteikto procedūru.Komisijai šajā uzdevumā palīdz īpaša Padomes nozīmēta komiteja, un tai ir uzdots izstrādāt kopēju nostāju.3. Otrajā punktā minētā pilnvaru piešķiršana ir ierobežota attiecībā uz vielām, uz kurām jau attiecas Kopienas tiesību akti par prekursoriem un ķīmiskajām vielām.5. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Briselē, 1995. gada 18. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Borrell Fontelles[1] Šī nolīguma spēkā stāšanās datumu Padomes ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.--------------------------------------------------


title: Padomes Lēmums (1997. gada 2. jūnijs) par vēstuļu apmaiņā noslēgto Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas vienošanos par Protokola par savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās pievienošanu Eiropas Ekonomikas kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīgumam

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31997D0403

Oficiālais Vēstnesis L 169 , 27/06/1997 Lpp. 0076 - 0076

		Padomes lēmums(1997. gada 2. jūnijs)par vēstuļu apmaiņā noslēgto Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas vienošanos par Protokola par savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās pievienošanu Eiropas Ekonomikas kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīgumam(97/403/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši 113. pantu saistībā ar 228. panta 2. punkta pirmo teikumu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā, lai īstenotu abu pušu savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās, Eiropas Ekonomikas kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīgumam [1] ir jāpievieno protokols;tā kā tālab ir notikušas sarunas ar Šveices Konfederāciju un sarunu rezultātā ir noslēgta Vienošanās vēstuļu apmaiņas veidā, ko apstiprināt ir Kopienas interesēs,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā tiek apstiprināta Eiropas Kopienas un Šveices Konfederācijas Vienošanās vēstuļu apmaiņas veidā par Protokola par savstarpēju administratīvo palīdzību muitas lietās pievienošanu Eiropas Ekonomikas kopienas un Šveices Konfederācijas Nolīgumam.Vēstuļu apmaiņā panāktās Vienošanās teksts ir pievienots šim lēmumam.Ja Vienošanās vēstuļu apmaiņas veidā nav stājusies spēkā 1997. gada 1. jūlijā, to provizoriski piemēro no minētās dienas.2. pantsAr šo Padomes priekšsēdētājam tiek dotas tiesības izraudzīties personas, kuras ir pilnvarotas parakstīt 1. pantā minēto Vienošanos vēstuļu apmaiņas veidā.3. pantsPadomes priekšsēdētājs Kopienas vārdā sniedz paziņojumu, ko paredz Vienošanās vēstuļu apmaiņas veidā [2].4. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Luksemburgā, 1997. gada 2. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsH. Van Mierlo[1] OV L 300, 31.12.1972., 189. lpp.[2] Protokola spēkā stāšanās datumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī--------------------------------------------------


title: 2004/912/EK: Padomes Lēmums (2004. gada 25. oktobris) par Nolīguma noslēgšanu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par piemērošanas datumu Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju, kas paredz pasākumus, kuri ir līdzvērtīgi pasākumiem, kas noteikti Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli

text:
               29.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 385/50

         PADOMES LĒMUMS
   (2004. gada 25. oktobris)
   par Nolīguma noslēgšanu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par piemērošanas datumu Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju, kas paredz pasākumus, kuri ir līdzvērtīgi pasākumiem, kas noteikti Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli
   (2004/912/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 94. pantu saistībā ar 300. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Nolīguma starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju, kas paredz pasākumus, kuri ir līdzvērtīgi pasākumiem, kas noteikti Padomes Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli, 17. panta 2. punkts paredz, ka, ievērojot tajā minētos noteikumus, Šveice un – vajadzības gadījumā – Kopiena šo nolīgumu faktiski ieviesīs un piemēros no 2005. gada 1. janvāra.

               (2)

               Saskaņā ar 18. panta 1. punktu nolīguma piemērošana ir atkarīga no tā, vai konkrētas dalībvalstu atkarīgās vai saistītās teritorijas un Amerikas Savienotās Valstis, Andora, Lihtenšteina, Monako un Sanmarīno noteiks un piemēros pasākumus, kas atbilst vai, attiecīgi, ir līdzvērtīgi tiem, kas noteikti direktīvā vai nolīgumā. Saskaņā ar 18. panta 2. punktu, ja līgumslēdzējas puses vismaz sešus mēnešus pirms dienas, kas minēta 17. panta 2. punktā (2005. gada 1. janvāris) nepieņem lēmumu, ka nosacījums tiks izpildīts, tās, savstarpēji vienojoties, 17. panta 2. punkta piemērošanas nolūkā nosaka citu datumu. Šāds lēmums netika pieņemts.

               (3)

               Ne visas attiecīgās trešās valstis līdz 2005. gada 1. janvārim spēs īstenot 18. panta 1. punktā minētos pasākumus. Turklāt Šveice šo nolīgumu varēs ieviest un piemērot tikai no 2005. gada 1. jūlija, un tas ar nosacījumu, ka līdz šim datumam būs ievērotas Šveices konstitucionālās prasības. Tiek uzskatīts, ka nolīguma 18. panta 1. punktā minētās trešās valstis un atkarīgās vai saistītās teritorijas arī spēs ievērot šajā punktā minētos nosacījumus līdz 2005. gada 1. jūlijam.

               (4)

               Tādēļ saskaņā ar nolīguma 18. panta 2. punktu par jauno datumu nolīguma 17. panta 2. punkta piemērošanas nolūkā jānosaka 2005. gada 1. jūlijs.

               (5)

               Būtu jāapstiprina nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā, kas paredz jaunu datumu, no kura sāk piemērot Nolīgumu par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Kopienas vārdā ir apstiprināts Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par piemērošanas datumu Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju, kas paredz pasākumus, kuri ir līdzvērtīgi pasākumiem, kas noteikti Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots nozīmēt personu (-as), kas ir pilnvarota(-as) parakstīt nolīgumu, lai radītu saistības Kopienai.

      Luksemburgā, 2004. gada 25. oktobrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         R. VERDONK

   NOLĪGUMS VĒSTUĻU APMAIŅAS VEIDĀ
   starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par piemērošanas datumu Nolīgumam starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju, kas paredz pasākumus, kuri ir līdzvērtīgi pasākumiem, kas noteikti Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli
   God. kungs/Cien. kundze!
   Man ir tas gods atsaukties uz Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju, kas paredz pasākumus, kuri ir līdzvērtīgi pasākumiem, kas noteikti Padomes Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli. Nolīgums, ko līgumslēdzējas puses ratificēs vai apstiprinās saskaņā ar savu iekšējo procedūru, tiks piemērots no datuma, kurš tiks noteikts saskaņā ar nolīguma 18. panta 2. punktā paredzēto procedūru.
   Nolīguma 18. panta 2. punkts paredz, ka līgumslēdzējas puses ne vēlāk kā sešus mēnešus pirms nolīguma 17. panta 2. punktā noteiktā datuma (2005. gada 1. janvāris), savstarpēji vienojoties, pieņem lēmumu, vai 18. panta 1. punktā minētais nosacījums būs izpildīts; ja līgumslēdzējas puses nevienojas, ka šis nosacījums būs izpildīts, tās, savstarpēji vienojoties, nosaka citu nolīguma piemērošanas datumu.
   Nolīguma 18. panta 1. punkts paredz, ka nolīguma piemērošana būs atkarīga no tā, vai 2000. gada 19. un 20. jūnijā Santamarijā de Feirā notikušās Eiropadomes Ekonomikas un finanšu jautājumu padomes sēdes ziņojumā minētajās dalībvalstu atkarīgajās vai saistītajās teritorijās, kā arī Amerikas Savienotajās Valstīs, Andorā, Lihtenšteinā, Monako un Sanmarīno būs noteikti un ieviesti pasākumi, kas, attiecīgi, atbilst vai ir līdzvērtīgi pasākumiem, kas paredzēti direktīvā vai nolīgumā, izņemot nolīguma 15. pantu, un paredz tādus pašus ieviešanas datumus.
   Pamatojoties uz sarunām, kas notikušas starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju, secinu, ka Šveices Konfederācija nolīgumu atbilstīgi nolīguma 17. panta 2. punktam varēs piemērot tikai no 2005. gada 1. jūlija, un tas ar nosacījumu, ka līdz šim datumam būs ievērotas Šveices konstitucionālās prasības.
   Lūdzu Jūsu apstiprinājumu, ka 2005. gada 1. jūlijs Jums ir pieņemams kā jaunais nolīguma piemērošanas datums atbilstīgi nolīguma 18. panta 2. punktam un ka Šveices valdība darīs visu iespējamo, lai šis datums tiktu ievērots. Turklāt lūdzu Jūs apstiprināt, ka, pamatojoties uz informāciju, kas tika sniegta 2004. gada 21. jūnijā notikušajās sarunās, un neskarot nākamo rindkopu, Šveices Konfederācija piekrīt, ka 18. panta 1. punktā minētie nosacījumi būs izpildīti.
   Atzīstu, ka Šveicei ir pienākums piemērot šā nolīguma noteikumus no 2005. gada 1. jūlija vienīgi tad, ja nolīgumā minētos pasākumus attiecībā uz nodokli par procentu ienākumiem no uzkrājumiem no šā datuma piemēros visas ES dalībvalstis, kā arī visas nolīguma 18. panta 1. punktā minētās valstis un teritorijas. Šis nosacījums attiecas arī uz katru ES dalībvalsti.
   God. kungs/Cien. kundze, lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus.
   Hecho en Luxemburgo, el
   V Lucemburku dne
   Udfærdiget i Luxembourg, den
   Geschehen zu Luxemburg am
   Luxembourg,
   Έγινε στις Λουξεμβούργο, στις
   Done at Luxembourg,
   Fait à Luxembourg, le
   Fatto a Lussembourgo, addì
   Luksemburgā,
   Priimta Liuksemburge,
   Kelt Luxembourgban,
   Magħmul fil-Lussemburgu,
   Gedaan te Luxemburg,
   Sporzÿdzono w Luksemburgu, dnia
   Feito em Luxemburgo,
   V Luxemburgu
   V Luxembourgu,
   Tehty Luxemburgissa
   Utfärdat i Luxemburg den

      Por la Comunidad Europea
      Za Evropské společenství
      For Det Europæiske Fællesskab
      Für die Europäische Gemeinschaft
      Euroopa Ühenduse nimel
      Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
      For the European Community
      Pour la Communauté européenne
      Per la Comunità europea
      Eiropas Kopienas vārdā
      Europos bendrijos vardu
      az Európai Közösség részéről
      Għall-Komunità Ewropea
      Voor de Europese Gemeenschap
      W imieniu Wspólnoty Europejskiej
      Pela Comunidade Europeia
      Za Európske spoločenstvo
      za Evropsko skupnost
      Euroopan yhteisön puolesta
      På Europeiska gemenskapens vägnar

   God. kungs/Cien. kundze!
   Man ir tas gods apliecināt Jūsu vēstules ar šodienas datumu saņemšanu, kuras saturs ir šāds:

      “God. kungs/Cien. kundze!
      Man ir tas gods atsaukties uz Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju, kas paredz pasākumus, kuri ir līdzvērtīgi pasākumiem, kas noteikti Padomes Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli. Nolīgums, ko līgumslēdzējas puses ratificēs vai apstiprinās saskaņā ar savu iekšējo procedūru, tiks piemērots no datuma, kurš tiks noteikts saskaņā ar nolīguma 18. panta 2. punktā paredzēto procedūru.
      Nolīguma 18. panta 2. punkts paredz, ka līgumslēdzējas puses ne vēlāk kā sešus mēnešus pirms nolīguma 17. panta 2. punktā noteiktā datuma (2005. gada 1. janvāris), savstarpēji vienojoties, pieņem lēmumu, vai 18. panta 1. punktā minētais nosacījums būs izpildīts; ja līgumslēdzējas puses nevienojas, ka šis nosacījums būs izpildīts, tās, savstarpēji vienojoties, nosaka citu nolīguma piemērošanas datumu.
      Nolīguma 18. panta 1. punkts paredz, ka nolīguma piemērošana būs atkarīga no tā, vai 2000. gada 19. un 20. jūnijā Santamarijā de Feirā notikušās Eiropadomes Ekonomikas un finanšu jautājumu padomes sēdes ziņojumā minētajās dalībvalstu atkarīgajās vai saistītajās teritorijās, kā arī Amerikas Savienotajās Valstīs, Andorā, Lihtenšteinā, Monako un Sanmarīno būs noteikti un ieviesti pasākumi, kas, attiecīgi, atbilst vai ir līdzvērtīgi pasākumiem, kas paredzēti direktīvā vai nolīgumā, izņemot nolīguma 15. pantu, un paredz tādus pašus ieviešanas datumus.
      Pamatojoties uz sarunām, kas notikušas starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju, secinu, ka Šveices Konfederācija nolīgumu atbilstīgi nolīguma 17. panta 2. punktam varēs piemērot tikai no 2005. gada 1. jūlija, un tas ar nosacījumu, ka līdz šim datumam būs ievērotas Šveices konstitucionālās prasības.
      Lūdzu Jūsu apstiprinājumu, ka 2005. gada 1. jūlijs Jums ir pieņemams kā jaunais nolīguma piemērošanas datums atbilstīgi nolīguma 18. panta 2. punktam un ka Šveices valdība darīs visu iespējamo, lai šis datums tiktu ievērots. Turklāt lūdzu Jūs apstiprināt, ka, pamatojoties uz informāciju, kas tika sniegta 2004. gada 21. jūnijā notikušajās sarunās, un neskarot nākamo rindkopu, Šveices Konfederācija piekrīt, ka 18. panta 1. punktā minētie nosacījumi būs izpildīti.
      Atzīstu, ka Šveicei ir pienākums piemērot šā nolīguma noteikumus no 2005. gada 1. jūlija vienīgi tad, ja nolīgumā minētos pasākumus attiecībā uz nodokli par procentu ienākumiem no uzkrājumiem no šā datuma piemēros visas ES dalībvalstis, kā arī visas nolīguma 18. panta 1. punktā minētās valstis un teritorijas. Šis nosacījums attiecas arī uz katru ES dalībvalsti.
      God. kungs/Cien. kundze, lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus,”

   Pamatojoties uz sarunām, kas notikušas starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju, varu apstiprināt Šveices Konfederācijas piekrišanu par jauno minētā nolīguma piemērošanas datumu noteikt 2005. gada 1. jūliju, ar nosacījumu, ka līdz šim datumam būs ievērotas Šveices konstitucionālās prasības. Apstiprinu, ka Šveices valdība darīs visu iespējamo, lai šis datums tiktu ievērots.
   Apstiprinu, ka informāciju, kura tika sniegta 2004. gada 21. jūnijā notikušajās sarunās un kuru no tehniskā viedokļa vēl pārbaudīs mūsu dienesti, es apstiprināšu pirms nolīguma parakstīšanas, pamatojoties uz attiecīgo nolīgumu galīgajām redakcijām, un ka Šveices Konfederācija piekrīt, ka 18. panta 1. punktā minētie nosacījumi būs izpildīti, neskarot nākamajā rindkopā minētos noteikumus.
   Piekrītu, ka Šveicei ir pienākums piemērot šā nolīguma noteikumus no 2005. gada 1. jūlija vienīgi tad, ja nolīgumā minētos pasākumus attiecībā uz nodokli par procentu ienākumiem no uzkrājumiem no šā datuma piemēros visas ES dalībvalstis, kā arī visas nolīguma 18. panta 1. punktā minētās valstis un teritorijas. Atzīstu, ka šis nosacījums attiecas arī uz katru ES dalībvalsti.
   God. kungs/Cien. kundze, lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus.
   Geschehen zu Luxemburg am
   Fait à Luxembourg, le
   Fatto a Lussembourgo, addì
   Hecho en Luxemburgo, el
   V Lucemburku dne
   Udfærdiget i Luxembourg, den
   Luxembourg,
   Έγινε στις Λουξεμβούργο, στις
   Done at Luxembourg,
   Luksemburgā,
   Priimta Liuksemburge,
   Kelt Luxembourgban,
   Magħmul fil-Lussemburgu,
   Gedaan te Luxemburg,
   Sporzÿdzono w Luksemburgu, dnia
   Feito em Luxemburgo,
   V Luxemburgu
   V Luxembourgu,
   Tehty Luxemburgissa
   Utfärdat i Luxemburg den

      Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
      Pour la Confédération suisse
      Per la Confederazione svizzera


title: Lēmums Nr. S3 ( 2009. gada 12. jūnijs ), ar ko nosaka pabalstus, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 19. panta 1. punkts un 27. panta 1. punkts un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 987/2009 25. panta A) punkta 3. apakšpunkts Dokuments attiecas uz EEZ un uz EK un Šveices nolīgumu

text:
               24.4.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 106/40

         LĒMUMS Nr. S3
   (2009. gada 12. jūnijs),
   ar ko nosaka pabalstus, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 19. panta 1. punkts un 27. panta 1. punkts un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 987/2009 25. panta A) punkta 3. apakšpunkts
   (Dokuments attiecas uz EEZ un uz EK un Šveices nolīgumu)
   2010/C 106/10
   ADMINISTRATĪVĀ KOMISIJA SOCIĀLĀS NODROŠINĀŠANAS SISTĒMU KOORDINĀCIJAI,
   ņemot vērā 72. panta a) punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (1), kurā paredzēts, ka Administratīvā komisija nodarbojas ar visiem administratīviem jautājumiem vai interpretācijas jautājumiem, kas izriet no Regulas (EK) Nr. 883/2004 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 987/2009, ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (2),
   ņemot vērā Regulas (EK) Nr. 883/2004 19. un 27. pantu par pabalstiem natūrā pagaidu uzturēšanās laikā dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts,
   ņemot vērā Regulas (EK) Nr. 987/2009 25. panta A) punkta 3. apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 19. panta 1. punktu un 27. panta 1. punktu apdrošinātai personai, kas uzturas dalībvalstī, kura nav kompetentā dalībvalsts, ir tiesības uz tādiem pabalstiem natūrā, kas ir vajadzīgi medicīnisku iemeslu dēļ, ņemot vērā pabalstu veidu un uzturēšanās ilgumu.

               (2)

               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 987/2009 25. panta A) punkta 3. apakšpunktu Regulas (EK) Nr. 883/2004 19. panta 1. punktā minētie pabalsti attiecas uz pabalstiem natūrā, kas ir piešķirti uzturēšanās dalībvalstī atbilstoši tās tiesību aktiem un kļūst vajadzīgi medicīnisku iemeslu dēļ, lai apdrošinātā persona nebūtu spiesta pirms termiņa beigām, ko tā paredzējusi pavadīt attiecīgajā valstī, atgriezties kompetentajā dalībvalstī, lai tur saņemtu vajadzīgo ārstēšanu.

               (3)

               Regulas (EK) Nr. 987/2009 25. panta A) punkta 3. apakšpunkts ir jāinterpretē tā, lai šis noteikums attiektos uz visiem pabalstiem natūrā, kas sniegti saistībā ar hroniskām vai esošām saslimšanām. Eiropas Kopienu Tiesa nolēma (3), ka jēdzienu “nepieciešamā ārstēšana” nevar interpretēt “tā, ka pabalsti būtu paredzēti tikai gadījumos, kad ārstēšana ir kļuvusi nepieciešama pēkšņas slimības dēļ. It sevišķi, ja ārstēšanās kļuvusi vajadzīga apdrošinātās personas veselības stāvokļa pasliktināšanās dēļ ar iepriekš pastāvošu un apdrošinātajai personai zināmu pataloģiju, kamēr tā īslaicīgi uzturas citā dalībvalstī, tas nenozīmē, ka šo noteikumu piemērošanas nosacījumi nav jāizpilda.”

               (4)

               Regulas (EK) Nr. 987/2009 25. panta A) punkta 3. apakšpunkts jāinterpretē tā, lai šis noteikums attiektos uz visiem pabalstiem natūrā, kas sniegti saistībā ar grūtniecību un bērna piedzimšanu. Tomēr šis noteikums neattiecas uz gadījumiem, kad pagaidu uzturēšanās mērķis ir dzemdības ārzemēs.

               (5)

               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 19. panta 2. punktu Administratīvā komisija ir saņēmusi norādījumus izveidot sarakstu, kurā iekļauti pabalsti natūrā, kuri, uzturoties citā dalībvalstī, praktisku apsvērumu dēļ saņemami tikai tad, ja ir attiecīgās personas un aprūpes sniedzējas iestādes iepriekšēja vienošanās.

               (6)

               Regulas (EK) Nr. 883/2004 19. panta 2. punktā paredzētās iepriekšējās vienošanās mērķis ir garantēt vajadzīgās ārstēšanas nepārtrauktību apdrošinātai personai, uzturoties citā dalībvalstī.

               (7)

               Ievērojot šo mērķi, pamatkritēriji, lai noteiktu pabalstus natūrā, par kuriem ir vajadzīga iepriekšēja vienošanās starp pacientu un nodaļu, kas veic aprūpi citā dalībvalstī, ir fakts, ka ārstēšanai ir vitāli svarīga nozīme un ka šāda ārstēšana ir pieejama tikai specializētā medicīnas nodaļā, un/vai ko nodrošina specializēts personāls un/vai iekārtas. Šā lēmuma pielikumā ir sniegts ne pilnīgs saraksts, kura pamatā ir minētie kritēriji.
               Rīkojoties saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 71. panta 2. punktā izklāstītajiem nosacījumiem,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

               1.

               Pabalsti natūrā, kas sniedzami atbilstoši Regulas (EK) Nr. 883/2004 19. panta 1. punktam un 27. panta 1. punktam un Regulas (EK) Nr. 987/2009 25. panta A) punkta 3. apakšpunktam, ietver pabalstus, ko sniedz saistībā ar hroniskām vai esošām saslimšanām un saistībā ar grūtniecību un bērna piedzimšanu.

               2.

               Šie noteikumi neattiecas uz pabalstiem natūrā, ieskaitot pabalstus saistībā ar hronisku vai esošu saslimšanu vai saistībā ar bērna piedzimšanu, ja uzturēšanās citā dalībvalstī mērķis ir saņemt šos ārstniecības pakalpojumus.

               3.

               Jebkurai vitālas nozīmes ārstēšanai, kas pieejama tikai specializētā medicīnas nodaļā un/vai ko nodrošina specializēts personāls un/vai iekārtas, principā vajadzīga iepriekšēja vienošanās starp apdrošināto personu un nodaļu, kas sniedz ārstēšanu, lai nodrošinātu, ka šī ārstēšana ir pieejama laikā, kad apdrošinātā persona uzturas dalībvalstī, kas nav kompetentā dalībvalsts vai dzīvesvietas dalībvalsts.
               Šeit pievienotajā pielikumā sniegts nepilnīgs ārstēšanas veidu saraksts, kuri atbilst minētajiem kritērijiem.

               4.

               Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro no Regulas (EK) Nr. 987/2009 spēkā stāšanās dienas.

            Administratīvās komisijas priekšsēdētāja

         Gabriela PIKOROVÁ

      (1)  OV L 166, 30.4.2004., 1. lpp.

      (2)  OV L 284, 30.10.2009., 1. lpp.

      (3)  Lieta C-326/00, Ioannidis, 2003. gada 25. februāra spriedums.

      PIELIKUMS

                  —

                  Nieru dialīze

                  —

                  Skābekļa terapija

                  —

                  Īpašs astmas ārstēšanas veids

                  —

                  Ehokardiogrāfija hronisku autoimūnu slimību gadījumā

                  —

                  Ķīmijterapija


title: Komisijas Lēmums ( 2014. gada 10. jūnijs ), ar ko ieceļ Reti sastopamu slimību ārstēšanas zāļu komitejas locekļus  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               11.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 176/4

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2014. gada 10. jūnijs),
   ar ko ieceļ Reti sastopamu slimību ārstēšanas zāļu komitejas locekļus
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   2014/C 176/04
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 16. decembra Regulu (EK) Nr. 141/2000 par zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai (1) un jo īpaši tās 4. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Zāļu aģentūras 2014. gada 14. marta ieteikumu,
   tā kā:

               (1)

               2012. gada 4. septembrī viens Komitejas loceklis, ko Komisija bija iecēlusi pēc Eiropas Zāļu aģentūras ieteikuma, tika ievēlēts par Konkurences ģenerāldirektorāta (COMP) priekšsēdētāju. 2013. gada 16. maijā vēl viens Komitejas loceklis, ko Komisija bija iecēlusi pēc Eiropas Zāļu aģentūras ieteikuma, atkāpās no amata. Tādēļ Komitejā ir jāieceļ divi locekļi.

               (2)

               Eiropas Zāļu aģentūra ir ieteikusi izvirzīt divas personas.

               (3)

               Komitejas locekļi būtu jāieceļ uz trim gadiem, sākot no 2014. gada 1. jūnija,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Pēc Eiropas Zāļu aģentūras ieteikuma ar šo uz trim gadiem, sākot no 2014. gada 1. jūnija, par Komitejas locekļiem ieceļ:
   Dr. Ingeborg BARIŠIĆ,
   Dr. Giuseppe CAPOVILLA.

      Briselē, 2014. gada 10. jūnijā

            Komisijas

            un tās priekšsēdētāja vārdā –

            Komisijas loceklis

         Tonio BORG

      (1)  OV L 18, 22.1.2000., 1. lpp.


title: Padomes lēmums (2002. gada 11. novembris) par Nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā noslēgšanu starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Norvēģijas Karalisti, no otras puses, par 2. protokolu divpusējam Brīvās tirdzniecības nolīgumam starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002D0981

Oficiālais Vēstnesis L 341 , 17/12/2002 Lpp. 0063 - 0063

		Padomes lēmums(2002. gada 11. novembris)par Nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā noslēgšanu starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Norvēģijas Karalisti, no otras puses, par 2. protokolu divpusējam Brīvās tirdzniecības nolīgumam starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti(2002/981/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 133. pantu kopā ar 300. panta 2. punkta pirmo teikumu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:(1) Lai uzlabotu tirdzniecības režīmu un risinātu atsevišķus ar to saistītus jautājumus, uz abpusēja pamata ir notikušas sarunas par Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Norvēģijas Karalisti, no otras puses, kura 2. protokolā divpusējam Brīvās tirdzniecības nolīgumam starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti [1] ietverti atsevišķi apstrādāti lauksaimniecības produkti.(2) Pasākumi, kas vajadzīgi šā lēmuma īstenošanai, ir jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumu 1999/468/EEK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto izpildes pilnvaru īstenošanas procedūras [2].(3) Nolīgums ir jāapstiprina,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā tiek apstiprināts Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Norvēģijas Karalisti, no otras puses, par 2. protokolu divpusējā Brīvās tirdzniecības nolīgumā starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti.Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsŠā lēmuma piemērošanas noteikumus pieņem Komisija, kurai palīdz komiteja, kas nodarbojas ar horizontālajiem jautājumiem, kuri saistīti ar tādu apstrādātu lauksaimniecības produktu tirdzniecību, kas minēti Regulas (EK) Nr. 3448/93 [3] 16. pantā. Piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. panta noteikumus. Lēmuma 4. panta 3. punktā paredzētais termiņš ir viens mēnesis.3. pantsPadomes priekšsēdētājs ir pilnvarots iecelt pilnvaroto personu 1. pantā minētā Nolīguma parakstīšanai, lai tas kļūtu saistošs Kopienai.Briselē, 2002. gada 11. novembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsB. Mikkelsen[1] OV L 171, 27.6.1973., 1. lpp.[2] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.[3] OV L 318, 20.12.1993., 18. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2580/2000 (OV L 298, 25.11.2000., 5. lpp.).--------------------------------------------------


title: 2012/800/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2012. gada 23. oktobris ) par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               20.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 350/76

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2012. gada 23. oktobris)
   par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2012/800/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2010. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2010. finanšu gada pārskatiem, ar Iestādes atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2012. gada 21. februāra ieteikumu (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               ņemot vērā Parlamenta 2012. gada 10. maija lēmumu (2), ar kuru tiek atlikts lēmums par 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu, tam pievienoto rezolūciju, kā arī Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes izpilddirektores atbildes,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002 (4), ar ko izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi, un jo īpaši tās 44. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, (5) un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2012. gada jūnijā pieņemto kopīgo paziņojumu par decentralizētajām aģentūrām un tam pievienoto vienoto pieeju, kas izriet no iestāžu darba grupas, kas izveidota 2009. gada martā, par decentralizētām aģentūrām paveiktā, un jo īpaši ņemot vērā sadaļas par vienotās pieejas pārvaldību, darbībām, plānošanu, pārskatatbildību un pārredzamību,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas otro ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu (A7-0299/2012),

               1.

               sniedz Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes izpilddirektorei apstiprinājumu par Iestādes 2010. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes izpilddirektorei, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 366, 15.12.2011., 106. lpp.

      (2)  OV L 286, 17.10.2012., 367. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.
    ---documentbreak---

               20.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 350/77

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2012. gada 23. oktobris)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2010. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2010. finanšu gada pārskatiem, ar Iestādes atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2012. gada 21. februāra ieteikumu (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               ņemot vērā Parlamenta 2012. gada 10. maija lēmumu (2), ar kuru tiek atlikts lēmums par 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu, tam pievienoto rezolūciju, kā arī Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes izpilddirektores atbildes,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002 (4), ar ko izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi, un jo īpaši tās 44. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, (5) un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2012. gada jūnijā pieņemto kopīgo paziņojumu par decentralizētajām aģentūrām un tam pievienoto vienoto pieeju, kas izriet no iestāžu darba grupas, kas izveidota 2009. gada martā, par decentralizētām aģentūrām paveiktā, un jo īpaši ņemot vērā sadaļas par vienotās pieejas pārvaldību, darbībām, plānošanu, pārskatatbildību un pārredzamību,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas otro ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu (A7-0299/2012),

               A.

               tā kā 2012. gada 10. maijā Eiropas Parlaments atlika lēmuma pieņemšanu par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (Iestāde) 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu un kontu slēgšanu;

               B.

               tā kā Iestāde 2012. gada 29. jūnija un 2012. gada 20. augusta vēstulē sniedza budžeta izpildes apstiprinātājiestādei izsmeļošas atbildes;

               C.

               tā kā budžeta izpildes apstiprināšana šajā sakarībā ir likumīgs Eiropas Parlamenta rīcībā esošs instruments, kas paredz pieņemt lēmumu, balstoties uz faktiem un objektīviem argumentiem; tādēļ atgādina par spēkā esošajiem noteikumiem – Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumiem un Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, regulu, ar ko izveidota attiecīgā iestāde, un Iestādes izveidotu specifisku politiku un procedūrām;

      Budžeta un finanšu pārvaldība

               1.

               ņem vērā Iestādes paziņojumu par to, ka tagad ir veikti atbilstīgi pasākumi, lai uzlabotu finanšu pārvaldību, un ka budžeta izpildes līmenis saistību apropriāciju jomā 2011. gadā bija gandrīz 100 %;

               2.

               atzinīgi vērtē informāciju, kas saņemta par ievērojamiem samazinājumiem valdes sanāksmju izmaksās, kas 2010. gadā bija EUR 6 175 uz vienu valdes locekli; īpaši atzinīgi vērtē izdevumu samazinājumu par 66 % salīdzinājumā ar 2010. gadu, kas panākts, pārejot uz audiostraumēšanu pēc pieprasījuma, izmantojot angļu valodu kā vienīgo valdes sanāksmju darba valodu un visas sanāksmes rīkojot Parmā esošajās Iestādes telpās;

      Līgumu pārvaldības process

               3.

               ņem vērā, ka Iestāde ir izstrādājusi dotāciju un iepirkumu instrumentu, lai uzlabotu konkursa procedūras uzraudzību, līgumu pārvaldību un spēju prognozēt maksājumus; norāda, ka 2012. gada 28. jūnijā Iestāde sāka izmantot jaunu iepirkuma un dotāciju datubāzi;

      Interešu konflikts un pārredzamība

               4.

               norāda, ka Iestādes galvenais uzdevums ir sniegt neatkarīgas un pārredzamas zinātniskās konsultācijas par jautājumiem, kuriem ir tieša vai netieša ietekme uz pārtiku un pārtikas nekaitīgumu;

               5.

               norāda uz nepieciešamību veikt pasākumus, kas ļautu saglabāt Iestādes uzticamību;

               6.

               atzinīgi vērtē to, ka 2012. gada oktobrī plānots rīkot obligātu semināru par ētiku un godīgumu visiem valdes locekļiem, un aicina valdi efektīvi īstenot tās Rīcības kodeksu un pieņemt noteikumus nolūkā novērst un sodīt turpmākus “virpuļdurvju” gadījumus, lai turpmāk nepieļautu situācijas, kas līdzinātos tai, kāda bija vērojama bijušās priekšsēdētājas gadījumā 2010. gadā;

               7.

               jau agrāk ir norādījis uz atsevišķām nepilnībām saistībā ar interešu konfliktiem, finansiālo interešu deklarācijām un pārredzamību; uzsver, ka iepriekšējā Iestādes valdes priekšsēdētāja 2010. gadā nepaziņoja, ka viņa ir Starptautiskā Dzīvības zinātņu institūta (ILSI) valdes locekle, neraugoties uz to, ka ILSI finansējumu nodrošina pārtikas nozares, ķīmiskās rūpniecības un farmācijas nozares uzņēmumi; norāda, ka Iestādes valdes locekļus neieceļ un līdz ar to nevar atlaist izpilddirektors;

               8.

               atzinīgi vērtē Iestādes apņemšanos ierosināt valdei tās priekšsēdētāju ievēlēt atklātā balsošanā; uzskata, ka pārredzama procedūra uzlabos valdes pārskatatbildību;

               9.

               ir rūpīgi iepazinies ar visiem jaunajiem politikas virzieniem, noteikumiem, īstenošanas pasākumiem un darbībām, kuras izveidotas kopš 2007. gada un kuru mērķis ir izvairīties no zinātnisko ekspertu un darbinieku interešu konfliktiem; šajā sakarībā atzinīgi novērtē Iestādes valdes Rīcības kodeksu un aktīvo pieeju savu interešu deklarāciju pārskatīšanai, un jaunos 2012. gada jūlijā spēkā stājušos noteikumus par interešu konfliktu konstatēšanu, kuri tika proaktīvi izmantoti, atjaunināt zinātnisko ekspertu grupu sastāvu; pauž apņēmību uzraudzīt šo pasākumu rezultātus; arī turpmāk aicinās izpilddirektori regulāri apmainīties viedokļiem, lai sekmētu informācijas apmaiņu, ko cita starpā panāks, ieceļot kontaktpersonu no komitejas locekļu vidus un apmeklējot Iestādi reizi divos gados; atgādina, ka iepriekšējais apmeklējums notika 2012. gada maijā;

               10.

               ņem vērā Iestādes jauno politiku attiecībā uz neatkarību un zinātnisko lēmumu pieņemšanas procesu, kā arī šīs politikas īstenošanas noteikumus, kas stājās spēkā 2012. gada jūlijā, un to, ka Iestādes jaunā interešu konflikta definīcija atbilst ESAO pamatnostādnēm; ņemot vērā Iestādes sniegto informāciju, konstatē, ka tās pieeja attiecībā uz ekspertiem, kas pārkāpj neatkarības politikas noteikumus, praksē tiek īstenota kā atstādināšana uz pieciem gadiem; ierosina neatkarības politikas īstenošanas noteikumos iekļaut samērīgu sodu galīgo kopumu;

               11.

               norāda, ka Iestāde ir paredzējusi līdz 2013. gada beigām veikt savas neatkarības politikas novērtējumu un apņēmusies apsvērt inter alia iespēju publicēt uzticības zaudēšanas procedūras rezultātus, tostarp zinātniskās analīzes godīguma pārbaudes procedūru rezultātus, un paplašināt un nostiprināt tās par interešu konfliktu jautājumiem atbildīgās komitejas pilnvaras, piemēram, piešķirot tai pilnvaras, kas būtu līdzīgas tām, kuras piešķirtas Francijas Pārtikas, vides, arodveselības un drošības aģentūras (ANSES) Ētikas standartu un interešu konfliktu novēršanas komitejai; sagaida, ka Iestāde līdz nākamās budžeta izpildes apstiprinājuma procedūras sākumam informēs budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par šo jautājumu;

               12.

               mudina Iestādi turpināt savas neatkarības politikas uzlabošanu un apsvērt iespēju cita starpā pieņemt noteikumus, tostarp sodus, un publicēt Iestādes iekšējo ekspertu un zinātnieku dzīves aprakstus un interešu deklarācijas;

               13.

               pauž ciešu pārliecību, ka spēkā esošo noteikumu neievērošanas gadījumā ir jāsper nepieciešamie soļi; uzskata, ka šādos gadījumos Aģentūrai ir jāizveido rīcības plāns ar precīzu laika ietvaru nepilnību novēršanai, ka Eiropas Parlamentam ir jāuzrauga šī plāna īstenošana un ka šīs problēmas būtu jārisina, mainot spēkā esošos noteikumus un regulējumu, lai novērstu iespējamos trūkumus;

               14.

               norāda uz Iestādes paziņojumu par to, ka 2012. gada 4. jūlijā tā pieņēma politiku attiecībā uz dāvanu un viesmīlības izrādīšanas pieņemšanu; atzinīgi vērtē šo iniciatīvu un aicina Iestādi darīt šo politiku pieejamu savā tīmekļa vietnē;

               15.

               norāda, ka Iestāde no 2012. gada 1. oktobra veiks tās pirmo interešu deklarāciju nejaušās izlases novērtējumu, lai pārbaudītu to atbilstību nesen apstiprinātajai neatkarības politikai un īstenošanas noteikumiem; sagaida, ka Iestāde līdz 2013. gada 1. martam informēs budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par visu deklarāciju novērtēšanas rezultātiem nolūkā atspoguļot tos nākamā budžeta izpildes apstiprināšanas ziņojuma grozījumos;

               16.

               atzīmē Iestādes apņemšanos sadarboties ar Komisiju, lai noteiktu kārtību nepublicētu jēldatu pilnīgai publiskai pieejamībai;

               17.

               konstatē, ka 2012. gada jūnijā tika atjaunots astoņu Iestādes ekspertu grupu un tās zinātniskās komitejas sastāvs; atzinīgi vērtē jauniecelto ekspertu interešu deklarāciju publicēšanu Iestādes tīmekļa vietnē, tomēr konstatē, ka daži dzīves apraksti joprojām nav pieejami; aicina Iestādi publicēt tos līdz 2013. gada 1. janvārim;

               18.

               norāda, ka 2011. gadā 37 eksperti no divām ekspertu grupām tika iecelti, pirms Iestāde pieņēma jauno politiku attiecībā uz neatkarību un zinātnisko lēmumu pieņemšanas procedūru; tādēļ piekrīt Iestādes iniciatīvai līdz 2012. gada 31. oktobrim pārbaudīt viņu interešu deklarācijas atbilstīgi nesen pieņemtajai politikai un īstenošanas noteikumiem; aicina Iestādi līdz nākamās budžeta izpildes apstiprināšanas procedūras sākumam informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par šīs pārbaudes rezultātiem;

               19.

               aicina Iestādi gada darbības pārskatos iekļaut atsevišķu sadaļu, kurā būtu izklāstīti pasākumi, kas veikti, lai novērstu un pārvaldītu interešu konfliktus, cita starpā norādot:

                           —

                           pārbaudīto interešu konfliktu gadījumu skaitu,

                           —

                           “virpuļdurvju” gadījumu skaitu,

                           —

                           katrā gadījumu kategorijā veiktos pasākumus,

                           —

                           uzsākto uzticības zaudēšanas procedūru skaitu un to rezultātus,

                           —

                           piemērotos sodus;

               20.

               mudina Iestādi uzlabot riska novērtēšanas procedūras atklātību un pārredzamību, lai efektīvāk ņemtu vērā neatkarīgu zinātniski recenzētu zinātnisko literatūru, un sniegt sīku pamatojumu, ja tiek noraidīti atšķirīgi viedokļi; mudina Iestādi padziļināt dialogu un sadarbību ar ārējiem ekspertiem, jo īpaši, ja to viedokļi par konkrētu riska novērtēšanas procedūru atšķiras;

               21.

               kopumā atzinīgi vērtē panākto vienošanos par kopīgo paziņojumu un iepriekš minēto vienoto pieeju attiecībā uz decentralizētām aģentūrām, kas aktualizē dažus elementus, kas ir svarīgi, lai varētu apstiprināt budžeta izpildi, kā arī uzskata, ka rīcības plānā vienotās pieejas, ar ko Komisija nāks klajā 2012. gada beigās, īstenošanai šie jautājumi tiks pienācīgi ņemti vērā;

               22.

               attiecībā uz pārējiem konstatējumiem, kas pievienoti lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu un kas ir horizontāli konstatējumi, atsaucas uz 2012. gada 10. maija rezolūciju par aģentūru darbību, finanšu pārvaldību un kontroli (6).

      (1)  OV C 366, 15.12.2011., 106. lpp.

      (2)  OV L 286, 17.10.2012., 367. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (6)  OV L 286, 17.10.2012., 388. lpp.