title: Padomes Lēmums 2009/916/KĀDP ( 2009. gada 23. oktobris ) par to, lai parakstītu un noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Seišelu Salu Republiku par Eiropas Savienības vadīto spēku statusu Seišelu Salu Republikā saistībā ar ES militāro operāciju Atalanta

text:
               10.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 323/12

         PADOMES LĒMUMS 2009/916/KĀDP
   (2009. gada 23. oktobris)
   par to, lai parakstītu un noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Seišelu Salu Republiku par Eiropas Savienības vadīto spēku statusu Seišelu Salu Republikā saistībā ar ES militāro operāciju Atalanta

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 24. pantu,
   ņemot vērā prezidentvalsts ieteikumu,
   tā kā:

               (1)

               Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome (ANO DP) 2008. gada 15. maijā ir pieņēmusi Rezolūciju Nr. 1814, kurā aicina valstis un reģionālas organizācijas veikt darbības, lai sargātu kuģus, kas pārvadā un piegādā humāno palīdzību Somālijai un veic ANO atļautas darbības.

               (2)

               ANO DP 2008. gada 2. jūnijā pieņēma Rezolūciju Nr. 1816 (2008), ar ko valstīm, kas sadarbojas ar Somālijas Federatīvo pagaidu valdību, sešus mēnešus no minētās rezolūcijas pieņemšanas dienas ir atļauts iebraukt Somālijas teritoriālajos ūdeņos un saskaņā ar starptautiskām tiesībām izmantot visus vajadzīgos līdzekļus, lai apkarotu jūras pirātisma un bruņotas laupīšanas aktus. Ar ANO DP 2008. gada 2. decembra Rezolūciju Nr. 1846 (2008) minēto noteikumu darbība ir pagarināta vēl par 12 mēnešiem.

               (3)

               Padome 2008. gada 10. novembrī pieņēma Vienoto rīcību 2008/851/KĀDP par Eiropas Savienības militāro operāciju, lai palīdzētu Somālijas piekrastē novērst un apkarot pirātismu un bruņotas laupīšanas aktus, un atturēt no tādiem nodarījumiem (1) (operācija Atalanta).

               (4)

               Vienotās rīcības 2008/851/KĀDP 11. pantā ir paredzēts, ka par Eiropas Savienības vadīto spēku un to personāla statusu, kas atrodas trešo valstu sauszemes teritorijā vai darbojas trešo valstu teritoriālajos vai iekšējos ūdeņos, lēmumi jāpieņem saskaņā ar Līguma 24. pantā izklāstīto procedūru.

               (5)

               Pēc tam, kad Padome 2007. gada 18. septembrī saskaņā ar 24. pantu Līgumā par Eiropas Savienību to bija atļāvusi, prezidentvalsts, kam palīdzēja ģenerālsekretārs/augstais pārstāvis, vienojās par Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Seišelu Salu Republiku par Eiropas Savienības vadīto spēku statusu Seišelu Salu Republikā.

               (6)

               Nolīgums būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā ir apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Seišelu Salu Republiku par Eiropas Savienības vadīto spēku statusu Seišelu Salu Republikā saistībā ar ES militāro operāciju Atalanta.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots iecelt personu vai personas, kas ir tiesīgas parakstīt nolīgumu, lai uzliktu saistības Eiropas Savienībai.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   4. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Luksemburgā, 2009. gada 23. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         T. BILLSTRÖM

      (1)  OV L 301, 12.11.2008., 33. lpp.
    ---documentbreak---

               10.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 323/14

         TULKOJUMS
   NOLĪGUMS
   starp Eiropas Savienību un Seišelu Salu Republiku par Eiropas Savienības vadīto spēku statusu Seišelu Salu Republikā saistībā ar ES militāro operāciju Atalanta

   EIROPAS SAVIENĪBA (ES),
   no vienas puses, un
   SEIŠELU SALU REPUBLIKA, turpmāk “uzņemšanas valsts”,
   no otras puses,
   turpmāk kopā “Puses”,
   ŅEMOT VĒRĀ:
   Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) Drošības padomes Rezolūcijas (ANO DPR) Nr. 1814 (2008), Nr. 1838 (2008), Nr. 1846 (2008) un Nr. 1851 (2008),
   Seišelu Salu Republikas 2009. gada 2. aprīļa un 2009. gada 21. augusta vēstules, kurās ir lūgta ES jūras spēku klātbūtne tās teritorijā,
   Padomes Vienoto rīcību 2008/851/KĀDP (2008. gada 10. novembris) par Eiropas Savienības militāro operāciju ar mērķi palīdzēt Somālijas piekrastē novērst un apkarot pirātismu un bruņotas laupīšanas, un atturēt no šādiem nodarījumiem,
   to, ka nolīgums neietekmēs Pušu tiesības un pienākumus, ko tām uzliek starptautiski nolīgumi un citi instrumenti, ar ko ir izveidotas starptautiskas tiesas un tribunāli, arī Starptautiskās Krimināltiesas statūti,
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   1. pants
   Darbības joma un definīcijas
   1.   Šis nolīgums attiecas uz Eiropas Savienības vadītiem spēkiem un to personālu.
   2.   Šis nolīgums ir spēkā tikai uzņemšanas valsts teritorijā, tostarp tās iekšējos ūdeņos, teritoriālajos ūdeņos un gaisa telpā.
   3.   Šajā nolīgumā:

               a)

               “Eiropas Savienības vadītie spēki (EUNAVFOR)” ir ES militārais štābs un ES operācijā Atalanta iesaistītie attiecīgo valstu kontingenti, to kuģi, gaisa kuģi, ekipējums un transportlīdzekļi;

               b)

               “operācija” ir militāras misijas gatavošana, izstrāde, izpilde un tai sniegts atbalsts, īstenojot pilnvaras, ko dod ANO DPR Nr. 1814 (2008), Nr. 1838 (2008), Nr. 1846 (2008), Nr. 1851 (2008) un visas turpmākas attiecīgas ANO Drošības Padomes Rezolūcijas, ANO Jūras tiesību konvencija un Seišelu Salu Republikas 2009. gada 2. aprīļa un 21. augusta uzaicinājuma vēstules;

               c)

               “operācijas komandieris” ir komandieris, kas vada operāciju;

               d)

               “ES spēku komandieris” ir komandieris teritorijā, kur notiek militārās operācijas;

               e)

               “ES militārais štābs” – neatkarīgi no atrašanās vietas – ir militārs štābs un tā elementi, kas ir pakļauti ES militārajiem komandieriem, kuri veic operācijas militāro vadību vai kontrolē to;

               f)

               “attiecīgo valstu kontingenti” ir vienības, kuģi, gaisa kuģi un elementi, arī tirdzniecības kuģos izvietoti aizsardzības spēki, kas pieder Eiropas Savienības dalībvalstīm un trešām valstīm, kuras piedalās operācijā;

               g)

               “EUNAVFOR personāls” ir uz EUNAVFOR norīkots civils un militārs personāls, kā arī personāls, kas ir dislocēts, gatavojot operāciju, EUNAVFOR arestētu personu eskorta personāls un personāls, kas operācijā veic kādas sūtītājvalsts vai ES iestādes uzdevumu, un atrodas – izņemot gadījumus, kad šajā nolīgumā ir paredzēts kas cits – uzņemšanas valsts teritorijā, kas nav vietējais personāls un personāls, ko nodarbina starptautiski komerciāli uzņēmēji;

               h)

               “vietējais personāls” ir personāls, kurš sastāv no uzņemšanas valsts pilsoņiem vai pastāvīgajiem iedzīvotājiem;

               i)

               “objekti” ir visas telpas, mitekļi un zemes platības, kas ir vajadzīgas EUNAVFOR un EUNAVFOR personālam;

               j)

               “sūtītājvalsts” ir valsts, kas nodrošina attiecīgu EUNAVFOR operācijas dalībvalstu, t. i., Eiropas Savienības dalībvalstu un trešo valstu, kontingentu;

               k)

               “ūdeņi” ir uzņemšanas valsts iekšējie ūdeņi un teritoriālie ūdeņi, un gaisa telpa virs tādiem ūdeņiem;

               l)

               “oficiālā sarakste” ir visa sarakste, kas attiecas uz operāciju un tās funkcijām.

         2. pants
   Vispārēji noteikumi
   1.   EUNAVFOR, kā arī EUNAVFOR personāls ievēro uzņemšanas valsts normatīvos aktus un atturas no jebkādām rīcībām vai darbībām, kas nav saderīgas ar operācijas mērķiem.
   2.   EUNAVFOR regulāri informē uzņemšanas valsts valdību par EUNAVFOR personāla skaitu, kas ir dislocēts uzņemšanas valsts teritorijā, kā arī to, kādi kuģi, gaisa kuģi un vienības darbojas uzņemšanas valstī vai piestāj tās ostās.
   3. pants
   Identifikācija
   1.   EUNAVFOR personālam, kas atrodas uzņemšanas valsts sauszemes teritorijā, vienmēr jānēsā līdzi pases vai militārās identitātes kartes.
   2.   EUNAVFOR transportlīdzekļiem, gaisa kuģiem, kuģiem un citiem transportlīdzekļiem ir īpašas EUNAVFOR atšķirības zīmes un/vai reģistrācijas numuri, ko pirms tam dara zināmu attiecīgām uzņemšanas valsts iestādēm.
   3.   EUNAVFOR drīkst pie saviem objektiem, uz transportlīdzekļiem un citiem pārvietošanās līdzekļiem izkārt un uz tiem attēlot Eiropas Savienības karogu un lietot marķējumus, piemēram, zīmotnes, vienību nosaukumus un oficiālus simbolus. Uz EUNAVFOR personāla formastērpiem ir EUNAVFOR atšķirības zīme. Saskaņā ar ES spēku komandiera lēmumu pie EUNAVFOR objektiem, uz transportlīdzekļiem un citiem pārvietošanās līdzekļiem, un formastērpiem var būt operācijā iesaistīto kontingentu valstu karogi vai zīmotnes.
   4. pants
   Robežu šķērsošana un pārvietošanās uzņemšanas valsts teritorijā
   1.   Izņemot EUNAVFOR kuģu un gaisa kuģu apkalpes, EUNAVFOR personāls ieceļo uzņemšanas valsts teritorijā, tikai uzrādot 3. panta 1. punktā paredzētos dokumentus. Ierodoties uzņemšanas valsts teritorijā, to atstājot, kā arī uzturoties tajā, uz viņiem neattiecas noteikumi par pasēm un vīzām, ka arī imigrācijas kontrole un muitas kontrole.
   2.   Uz EUNAVFOR personālu neattiecas noteikumi par ārvalstnieku reģistrāciju un uzraudzību, bet uzņemšanas valsts teritorijā personāls negūst pastāvīgas uzturēšanās vai pastāvīgas dzīvesvietas tiesības.
   3.   Ieceļojot uzņemšanas valsts lidostā vai ostā, EUNAVFOR respektē sabiedrības veselības aizsardzības un vides veselības aizsardzības normatīvos aktus. Šajā nolūkā var vienoties par īstenošanas kārtību, kā minēts 18. pantā.
   4.   Informācijas nolūkos uzņemšanas valstij iesniedz vienotu tās teritorijā ievestu EUNAVFOR aktīvu sarakstu. Aktīviem ir īpaša EUNAVFOR atšķirības zīme. EUNAVFOR aktīvi un transportlīdzekļi, kas, atbalstot operāciju, iebrauc uzņemšanas valsts teritorijā, to šķērso vai izbrauc no tās, ir atbrīvoti no prasības uzrādīt inventāra sarakstus vai citus muitas dokumentus, un uz tiem neattiecas nekādas pārbaudes.
   5.   EUNAVFOR personāls, respektējot uzņemšanas valsts normatīvos aktus, var vadīt motorizētus transportlīdzekļus, kuģus un gaisa kuģus uzņemšanas valsts teritorijā ar noteikumu, ka viņam ir derīga attiecīgās valsts, starptautiska, vai militāra vadītāja apliecība, kuģa kapteiņa vai pilota apliecība.
   6.   Operācijas vajadzībām uzņemšanas valsts dod EUNAVFOR un EUNAVFOR personālam tiesības brīvi pārvietoties un brīvi ceļot pa tās teritoriju, arī teritoriālajos ūdeņos un gaisa telpā. Brīvība pārvietoties uzņemšanas valsts teritoriālajos ūdeņos ietver apstāšanos un enkura izmešanu jebkādos apstākļos.
   7.   Uzņemšanas valsts teritorijā, arī tās teritoriālajos ūdeņos un gaisa telpā operācijas sakarā EUNAVFOR, ja ir saņemta uzņemšanas valsts atļauja, var palaist un piezemēt jebkādu gaisa kuģi vai militāru iekārtu vai uzņemt personālu un iekraut kravu jebkādā gaisa kuģī vai militārā iekārtā.
   8.   Operācijā EUNAVFOR zemūdenēm uzņemšanas valsts teritoriālajos ūdeņos nav jākuģo virs ūdens un jārāda to karogs.

      EUNAVFOR un to fraktētie transportlīdzekļi operācijā var izmantot valsts ceļus, tiltus, prāmjus, lidostas un ostas, nemaksājot nodevas, muitas maksājumus, nodokļus un līdzīgus maksājumus. EUNAVFOR nav atbrīvoti no loģiskiem maksājumiem par lūgtiem un saņemtiem pakalpojumiem saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem kā tie, ko piemēro uzņemšanas valsts bruņotajiem spēkiem.
   5. pants
   Privilēģijas un imunitāte, ko uzņemšanas valsts nodrošina EUNAVFOR

   1.   EUNAVFOR objekti, kuģi un gaisa kuģi ir neaizskarami. Uzņemšanas valsts pārstāvji tajos neierodas bez ES spēku komandiera piekrišanas.
   2.   EUNAVFOR objektiem, mēbelēm un citiem to aktīviem, kā arī transportlīdzekļiem ir imunitāte attiecībā pret kratīšanu, rekvizīciju, apķīlāšanu vai arestu.
   3.   EUNAVFOR, to īpašumiem un aktīviem neatkarīgi no atrašanās vietas un valdītāja ir imunitāte attiecībā pret tiesvedību jebkādā formā.
   4.   EUNAVFOR arhīvi un dokumenti vienmēr ir neaizskarami neatkarīgi no to atrašanās vietas.
   5.   EUNAVFOR oficiālā sarakste ir neaizskarama.
   6.   Attiecībā uz operācijas vajadzībām pirktām un importētām precēm, sniegtiem pakalpojumiem un EUNAVFOR izmantotiem objektiem EUNAVFOR, kā arī ar tiem saistītie piegādātāji un darbuzņēmēji ir atbrīvoti no visām valsts, reģionu un pašvaldību nodevām, nodokļiem vai līdzīgiem maksājumiem. EUNAVFOR nav atbrīvoti no nodevām, nodokļiem vai maksājumiem, ko iekasē par lūgtiem un sniegtiem pakalpojumiem.
   7.   Uzņemšanas valsts ļauj ievest preces operācijas vajadzībām un atbrīvo tās no visām muitas nodevām, nodokļiem un līdzīgiem maksājumiem, kas nav maksa par glabāšanu, transportu un citiem sniegtiem pakalpojumiem.
   6. pants
   Privilēģijas un imunitāte, ko uzņemšanas valsts nodrošina EUNAVFOR personālam
   1.   EUNAVFOR personālam nepiemēro nekādus arestus vai aizturēšanu.
   2.   EUNAVFOR personāla dokumenti, sarakste un īpašums ir neaizskarams, izņemot gadījumus, ja piemēro izpildes pasākumus, ko ir atļauts veikt saskaņā ar 6. punktu.
   3.   EUNAVFOR personālam visos apstākļos ir imunitāte pret uzņemšanas valsts kriminālo tiesvedību.
   Attiecīga sūtītājvalsts vai ES iestāde var atcelt EUNAVFOR personāla imunitāti pret kriminālo tiesvedību. Šāda atcelšana vienmēr ir jāformulē rakstiski.
   4.   EUNAVFOR personālam ir imunitāte pret uzņemšanas valsts civilo un administratīvo tiesvedību par visu teikto vai rakstīto, kā arī par visām darbībām, kas ir veiktas, pildot oficiālus pienākumus. Ja pret EUNAVFOR personālu ceļ civilprasību kādā uzņemšanas valsts tiesā, to tūlīt dara zināmu ES spēku komandierim un kompetentai sūtītājvalsts iestādei vai ES iestādei. Pirms tiesvedības ES spēku komandieris un kompetenta sūtītājvalsts iestāde vai ES iestāde tiesai apliecina, vai attiecīgo aktu EUNAVFOR personāls ir veicis, pildot oficiālus pienākumus.
   Ja akts ir veikts, pildot oficiālus pienākumus, tiesvedību nesāk un piemēro 15. pantu. Ja akts nav veikts, pildot oficiālus pienākumus, tiesvedība var turpināties. ES spēku komandiera un kompetentas sūtītājvalsts iestādes vai ES iestādes apliecinājums ir saistošs uzņemšanas valsts tiesai, kas nevar to apstrīdēt.
   Ja tiesvedību sāk EUNAVFOR personāla loceklis, viņš zaudē imunitāti pret tiesvedību saistībā ar visām pretprasībām, kas ir tieši saistītas ar galveno prasību.
   5.   EUNAVFOR personālam nav pienākuma sniegt liecības tiesā. Tomēr EUNAVFOR un sūtītājvalstis cenšas iegūt jebkādos starpgadījumos iesaistīta EUNAVFOR personāla liecības vai ar zvērestu apliecinātas rakstiskas liecības visos starpgadījumos, kuros iesaistītās personas ir pārsūtītas saskaņā ar Eiropas Savienības un uzņemšanas valsts savstarpēju nolīgumu par aizdomās turēto pirātu un bruņoto laupītāju, un viņu aktīvu pārsūtīšanu no EUNAVFOR uzņemšanas valstij.
   6.   EUNAVFOR personāla locekļiem nevar piemērot izpildes pasākumus, izņemot gadījumus, ja pret viņiem sāk civillietas, kas nav saistītas ar viņu oficiāliem pienākumiem. EUNAVFOR personāla locekļu īpašumam, par ko ES spēku komandieris apliecina, ka tas ir vajadzīgs oficiāli veicamo pienākumu izpildei, nevar uzlikt arestu, izpildot tiesas spriedumu, lēmumu vai orderi. Civilā tiesvedībā uz EUNAVFOR personālu neattiecas nekādi personas brīvības ierobežojumi vai citi ierobežojoši pasākumi.
   7.   EUNAVFOR personāla locekļu imunitāte pret uzņemšanas valsts tiesvedību viņus neatbrīvo no attiecīgo sūtītājvalstu tiesvedības.
   8.   Par EUNAVFOR sniegtiem pakalpojumiem EUNAVFOR personāls ir atbrīvots no sociālā nodrošinājuma noteikumiem, kas uzņemšanas valstī var būt spēkā.
   9.   EUNAVFOR personāls uzņemšanas valstī ir atbrīvots no jebkādiem nodokļiem, ko uzliek EUNAVFOR vai sūtītājvalstu maksātajai algai un atlīdzībām, un jebkuriem ienākumiem, ko saņem ārpus uzņemšanas valsts.
   Uzņemšanas valsts saskaņā ar normatīvajiem aktiem, ko tā var pieņemt, ļauj EUNAVFOR personālam ievest preces personiskām vajadzībām un atbrīvo tās no visām muitas nodevām, nodokļiem un līdzīgiem maksājumiem, kas nav maksa par glabāšanu, transportu un līdzīgiem pakalpojumiem.

      EUNAVFOR personāla locekļu bagāža ir atbrīvota no pārbaudēm, ja vien nav nopietnu iemeslu uzskatīt, ka tajā ir priekšmeti, kas nav domāti EUNAVFOR personāla locekļa personiskai lietošanai, vai priekšmeti, kuru imports vai eksports uzņemšanas valstī ir aizliegts saskaņā ar tiesību aktiem, vai uz ko attiecas karantīnas noteikumi. Tādas pārbaudes izdara vienīgi attiecīga EUNAVFOR personāla locekļa vai pilnvarota EUNAVFOR pārstāvja klātbūtnē.
   7. pants
   Vietējais personāls
   Vietējam personālam ir tikai tādas privilēģijas un imunitāte, ko pieļauj uzņemšanas valsts. Tomēr uzņemšanas valsts īsteno jurisdikciju pār minēto personālu tā, lai lieki netraucētu operācijas darbības.
   8. pants
   Kriminālā tiesvedība
   Kompetentas sūtītājvalsts iestādes ir tiesīgas uzņemšanas valsts teritorijā īstenot jebkādu kriminālo tiesvedību un disciplinārās pilnvaras, kas ar sūtītājvalsts tiesībām ir tām uzticētas par visu EUNAVFOR personālu, uz ko attiecas attiecīgi sūtītājvalsts tiesību akti. Kad vien iespējams, uzņemšanas valsts cenšas atvieglināt kompetentām sūtītājvalsts iestādēm tiesvedības īstenošanu.
   9. pants
   Formastērps un ieroči
   1.   Formastērpu valkāšanu nosaka ES spēku komandiera pieņemti noteikumi.
   2.   Jūrā EUNAVFOR militārais personāls un policijas personāls var nēsāt ieročus un munīciju, eskortējot EUNAVFOR arestētas personas – ar nosacījumu, ka viņi ir pilnvaroti to darīt ar pavēlēm, kas stingri aprobežojas ar operatīvām vajadzībām.
   3.   Seišelu Salu sauszemes teritorijā EUNAVFOR personāls var nēsāt ieročus, ja atļauja to darīt ir dota ar pavēli, gan savā teritorijā, gan arī tranzītā no vienas šādas teritorijas uz citu, vai to kuģiem un gaisa kuģiem, kā arī eskortējot aizturētas personas, ko tur aizdomās par pirātismu. Visos citos gadījumos ieročus var nēsāt tikai ar iepriekšēju atļauju, kas izdota saskaņā ar Seišelu Salu Šaujamieroču un munīcijas likumu.
   10. pants
   Uzņemšanas valsts sniegts atbalsts un līgumu slēgšana
   1.   Uzņemšanas valsts, ja tai to lūdz, piekrīt palīdzēt EUNAVFOR atrast piemērotus objektus.
   2.   Uzņemšanas valsts saskaņā ar tās līdzekļiem un spējām par brīvu nodrošina objektus, kas tai pieder, ciktāl šādi objekti tiek lūgti, lai veiktu administratīvas un operatīvas EUNAVFOR darbības, izņemot pakalpojumu maksājumus un degvielu.
   3.   Uzņemšanas valsts saskaņā ar saviem līdzekļiem un iespējām palīdz operācijas sagatavošanā, izvēršanā, veikšanā un tās atbalstīšanā. Uzņemšanas valsts palīdzību un atbalstu operācijai nodrošina saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem, kā tā sniedz palīdzību un atbalstu saviem bruņotajiem spēkiem.
   4.   To, kādus tiesību aktus piemēro līgumiem, ko EUNAVFOR ir noslēguši uzņemšanas valstī, nosaka līgumā.
   5.   Līgumā var paredzēt, ka domstarpībām, kas rodas, īstenojot līgumu, piemēro 15. panta 3. un 4. punktā minēto domstarpību izšķiršanas procedūru.
   6.   Uzņemšanas valsts atvieglina tādu līgumu īstenošanu, ko EUNAVFOR un komerciālas vienības ir noslēgušas operācijas nolūkos.
   11. pants
   Objektu pārveide
   1.   Respektējot uzņemšanas valsts normatīvos aktus, EUNAVFOR ir pilnvaroti būvēt, pārbūvēt vai citādi pārveidot objektus atkarībā no tā, kas ir vajadzīgs to operatīvām vajadzībām.
   2.   Uzņemšanas valsts nelūdz kompensāciju no EUNAVFOR par tādām būvēm, pārbūvēm vai pārmaiņām.
   12. pants
   Miruši EUNAVFOR personāla locekļi
   1.   ES spēku komandieris ir tiesīgs uzņemties atbildību un veikt piemērotus pasākumus, lai repatriētu ikvienu mirušu EUNAVFOR personāla locekli un viņa personisko īpašumu.
   2.   Mirušiem EUNAVFOR locekļiem neveic sekciju bez attiecīgas valsts piekrišanas, kuras valstspiederīgais ir mirušais, un bez EUNAVFOR un/vai attiecīgās valsts pārstāvja klātbūtnes.
   3.   Uzņemšanas valsts sadarbojas ar EUNAVFOR, cik pilnīgi vien iespējams, lai pēc iespējas drīz repatriētu mirušus EUNAVFOR locekļus.
   13. pants

      EUNAVFOR drošība un militārā policija
   1.   Uzņemšanas valsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu EUNAVFOR un to personāla drošību un aizsardzību.
   2.   ES spēku komandieris var izveidot militārās policijas vienību, lai uzturētu kārtību EUNAVFOR objektos.
   3.   Militārās policijas vienība saziņā ar uzņemšanas valsts militāro policiju vai policiju un sadarbībā ar to var ārpus minētiem objektiem veikt darbības, nodrošinot, ka EUNAVFOR personāls ievēro labu kārtību un disciplīnu.
   4.   EUNAVFOR personāls, kas šķērso uzņemšanas valsts teritoriju, pavadot EUNAVFOR aizturētas personas, pret minētajām personām var izmantot vajadzīgos piespiedu līdzekļus.
   14. pants
   Saziņa
   1.   EUNAVFOR var uzstādīt un izmantot radioraidītājus un uztvērējus, kā arī satelītu sistēmas. Tie sadarbojas ar kompetentām uzņemšanas valsts iestādēm, izmantojot attiecīgas frekvences, lai izvairītos no konfliktiem. Uzņemšanas valsts bez maksas dod piekļuvi frekvenču diapazonam saskaņā ar uzņemšanas valsts normatīvajiem aktiem.
   2.   EUNAVFOR ir tiesības uz neierobežotu saziņu, izmantojot radio (arī satelītradio, pārvietojamus vai pārnēsājamus radio), telefonus, telegrāfa aparātus, faksus un citus līdzekļus, kā arī tiesības uzstādīt iekārtas, kas ir vajadzīgas, lai nodrošinātu saziņu EUNAVFOR objektos un tiem savā starpā, arī tiesības operācijas vajadzībām vilkt kabeļus un telefona līnijas.
   3.   EUNAVFOR savos objektos var veikt pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai pārsūtītu EUNAVFOR vai to personālam adresētu pastu vai pastu, ko sūta EUNAVFOR vai to personāls.
   15. pants
   Prasības nāves, ievainojuma, bojājuma vai zaudējuma gadījumā
   1.   EUNAVFOR un EUNAVFOR personāls nav atbildīgi par civilam vai valsts īpašumam nodarītiem kaitējumiem vai tāda īpašuma zudumiem, ko izraisa EUNAVFOR darbības, īstenojot oficiālus pienākumus, vai ko izraisa darbības saistībā ar iedzīvotāju rīkotām nekārtībām vai EUNAVFOR aizsardzību.
   2.   Lai panāktu izlīgumu, prasības par civiliedzīvotāju īpašuma vai valsts īpašuma bojājumiem vai zaudējumiem, kas nav minētas 1. punktā, kā arī prasības, ko ceļ personu nāves vai ievainojumu, kā arī EUNAVFOR īpašuma bojājumu vai zaudējumu gadījumā, ar kompetentu uzņemšanas valsts iestāžu starpniecību pārsūta uz EUNAVFOR, ja tas ir saistīts ar juridisku un fizisku uzņemšanas valsts personu celtām prasībām, vai kompetentām uzņemšanas valsts iestādēm, ja tas ir saistīts ar EUNAVFOR celtām prasībām.
   3.   Ja izlīgumu nevar panākt, prasību iesniedz prasību komisijai, kurā ir vienāds skaits EUNAVFOR un uzņemšanas valsts pārstāvju. Prasības nokārto, savstarpēji vienojoties.
   4.   Ja prasību komisija nevar panākt izlīgumu, domstarpības par:

               a)

               prasībām līdz un par EUR 40 000 atrisina ar diplomātiskiem līdzekļiem;

               b)

               prasībām, kas ir lielākas par a) apakšpunktā minēto summu, nodod izskatīšanai šķīrējtiesai, kuras lēmumi ir saistoši.

         5.   Šķīrējtiesas sastāvā ir trīs šķīrējtiesneši – vienu ieceļ uzņemšanas valsts, otru EUNAVFOR, un trešo kopīgi ieceļ uzņemšanas valsts un EUNAVFOR. Ja viena puse divos mēnešos neieceļ šķīrējtiesnesi vai uzņemšanas valsts nevar vienoties ar EUNAVFOR par trešā šķīrējtiesneša iecelšanu, attiecīgo šķīrējtiesnesi ieceļ Eiropas Kopienu Tiesas priekšsēdētājs.

      EUNAVFOR noslēdz administratīvu vienošanos ar uzņemšanas valsts pārvaldes iestādēm, lai noteiktu prasību komisijas un šķīrējtiesas kompetences, to, kādu procedūru piemērot minētajās struktūrās, un nosacījumus prasību celšanai.
   16. pants
   Koordinācija un domstarpības
   1.   Visas problēmas, kas rodas saistībā ar šā nolīguma piemērošanu, kopīgi izšķir EUNAVFOR pārstāvji un kompetentas uzņemšanas valsts iestādes.
   2.   Ja izlīgumu nepanāk, domstarpības par šā nolīguma interpretāciju un piemērošanu uzņemšanas valsts un ES pārstāvji izšķir ar diplomātiskiem līdzekļiem.
   17. pants
   Citi noteikumi
   1.   Visos gadījumos, kad šajā nolīgumā ir minētas EUNAVFOR un EUNAVFOR personāla privilēģijas, imunitāte un tiesības, uzņemšanas valsts valdība ir atbildīga par to īstenošanu un to, lai tās ievērotu attiecīgas uzņemšanas valsts vietējās pašvaldības.
   2.   Nekas šajā nolīgumā nav paredzēts vai uzskatāms par tādu, kas liek atkāpties no jebkurām tiesībām, kuras var attiecināt uz kādu ES dalībvalsti vai jebkuru citu valsti, kas dod ieguldījumu EUNAVFOR darbībā saskaņā ar citiem nolīgumiem.
   18. pants
   Īstenošanas noteikumi
   Lai īstenotu šo nolīgumu, par operatīviem, administratīviem un tehniskiem jautājumiem ES operācijas/bruņoto spēku komandieris var slēgt īpašus nolīgumus ar uzņemšanas valsts pārvaldes iestādēm.
   19. pants
   Stāšanās spēkā un darbības beigas
   1.   Šis nolīgums stājas spēkā tā parakstīšanas dienā un paliek spēkā līdz dienai, kad tiek aizvests pēdējais EUNAVFOR elements un aizbrauc pēdējais EUNAVFOR personāla loceklis, kā to dara zināmu EUNAVFOR. Katra puse var izbeigt šo nolīgumu agrāk, rakstiski par to paziņojot sešus mēnešus iepriekš.
   2.   Neskarot 1. punktu, noteikumus, kas ietverti 4. panta 8. punktā, 5. panta 1. līdz 3. punktā, 5. panta 6. punktā, 5. panta 7. punktā, 6. panta 1. punktā, 6. panta 3. punktā, 6. panta 4. punktā, 6. panta 6. punktā, 6. panta 8. līdz 10. punktā, 10. panta 2. punktā, 11. pantā, 13. panta 1. punktā un 13. panta 2. punktā un 15. pantā, uzskata par spēkā esošiem no dienas, kad ir dislocēts pirmais EUNAVFOR personāla loceklis, ja minētā diena ir bijusi pirms dienas, kad šis nolīgums stājies spēkā.
   3.   Šo nolīgumu var grozīt pēc Pušu savstarpējas rakstiskas vienošanās.
   4.   Šā nolīguma darbības izbeigšana neietekmē tiesības vai pienākumus, kas rodas, īstenojot šo nolīgumu pirms šādas izbeigšanas.

      Viktorijā, Seišelu salās, divos oriģināleksemplāros angļu valodā, 2009. gada 10. novembrī

            Eiropas Savienības vārdā –

            Seišelu Salu Republikas vārdā –


title: 2012/680/ES: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums ( 2012. gada 25. oktobris ) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (Francijas pieteikums EGF/2010/015 FR/ Peugeot )

text:
               7.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 307/74

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
   (2012. gada 25. oktobris)
   par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (Francijas pieteikums EGF/2010/015 FR/Peugeot)
   (2012/680/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (1) un jo īpaši tā 28. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izveidi (2) un jo īpaši tās 12. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds (EGF) ir izveidots, lai sniegtu papildu atbalstu darba ņēmējiem, kuru atlaišana ir saistīta ar globalizācijas izraisītām lielām strukturālām pārmaiņām pasaules tirdzniecības modeļos, un lai palīdzētu viņiem atgriezties darba tirgū.

               (2)

               Attiecībā uz pieteikumiem, kas iesniegti no 2009. gada 1. maija līdz 2011. gada 30. decembrim, EGF darbības joma ir paplašināta, iekļaujot tajā atbalstu darba ņēmējiem, kuru atlaišana ir tieši saistīta ar pasaules finanšu un ekonomikas krīzi.

               (3)

               Saskaņā ar 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu EGF līdzekļus var izmantot, nepārsniedzot maksimālo summu EUR 500 miljoni gadā.

               (4)

               Francija 2010. gada 5. maijā iesniedza pieteikumu EGF izmantošanai saistībā ar darbinieku skaita samazināšanu PSA Peugeot Citroën grupā Francijā un nodrošināja papildu informāciju, pēdējās ziņas sniedzot 2012. gada 13. aprīlī. Šis pieteikums atbilst Regulas (EK) Nr. 1927/2006 10. panta prasībām par finansiālo ieguldījumu noteikšanu. Tādēļ Komisija ierosina izmantot līdzekļus EUR 11 949 666 apmērā.

               (5)

               EGF līdzekļi būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu saistībā ar Francijas iesniegto pieteikumu,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības 2012. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, lai piešķirtu EUR 11 949 666 saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2012. gada 25. oktobrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

      (2)  OV L 406, 30.12.2006., 1. lpp.


title: 2010/351/CFSP: Politikas un drošības komitejas Lēmums EUJUST LEX IRAQ /1/2010 ( 2010. gada 22. jūnijs ), ar ko pagarina pilnvaras Eiropas Savienības Integrētās tiesiskuma misijas EUJUST LEX IRAQ vadītājam Irākā

text:
               26.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 160/10

         POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMSEUJUST LEX IRAQ/1/2010
   (2010. gada 22. jūnijs),
   ar ko pagarina pilnvaras Eiropas Savienības Integrētās tiesiskuma misijas EUJUST LEX IRAQ vadītājam Irākā
   (2010/351/KĀDP)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 38. panta trešo daļu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2010/330/KĀDP (2010. gada 14. jūnijs) par Eiropas Savienības Integrēto tiesiskuma misiju Irākā EUJUST LEX-IRAQ
       (1) un jo īpaši tās 9. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Padomes Lēmuma 2010/330/KĀDP 9. panta 2. punktā paredzēts, ka Politikas un drošības komiteja (PDK) ir pilnvarota saskaņā ar Līguma 38. pantu pieņemt attiecīgus lēmumus, lai īstenotu Eiropas Savienības Integrētās tiesiskuma misijas EUJUST LEX IRAQ (turpmāk EUJUST LEX IRAQ) politisku kontroli un stratēģisku vadību, tostarp pieņemt lēmumu par misijas vadītāja iecelšanu.

               (2)

               Pēc Savienības Augstā pārstāvja ārpolitikas un drošības politikas jomā (AP) ierosinājuma PDK 2009. gada 15. decembrī pieņēma Lēmumu 2008/982/KĀDP (2), ar ko Francisco DÍAZ ALCANTUD kungu iecēla par EUJUST LEX IRAQ misijas vadītāju.

               (3)

               AP 2010. gada 16. jūnijā ierosināja PDK pagarināt Francisco DÍAZ ALCANTUD kunga kā EUJUST LEX IRAQ misijas vadītāja pilnvaras līdz 2011. gada 30. jūnijam,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Francisco DÍAZ ALCANTUD kunga kā EUJUST LEX IRAQ misijas vadītāja pilnvaras tiek pagarinātas līdz 2011. gada 30. jūnijam.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2010. gada 22. jūnijā

            Politikas un drošības komitejas vārdā –

            priekšsēdētājs

         C. FERNÁNDEZ-ARIAS

      (1)  OV L 149, 15.6.2010., 12. lpp.

      (2)  OV L 338, 19.12.2009., 92. lpp.


title: Politikas un drošības komitejas Lēmums (KĀDP) 2016/938 (2016. gada 31. maijs), ar kuru pagarina Eiropas Savienības KDAP misijas Mali (EUCAP Sahel Mali) vadītāja pilnvaru termiņu (EUCAP SAHEL Mali/1/2016)

text:
               14.6.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 155/23

         POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS (KĀDP) 2016/938
   (2016. gada 31. maijs),
   ar kuru pagarina Eiropas Savienības KDAP misijas Mali (EUCAP Sahel Mali) vadītāja pilnvaru termiņu (EUCAP SAHEL Mali/1/2016)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 38. panta trešo daļu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2014/219/KĀDP (2014. gada 15. aprīlis) par Eiropas Savienības KDAP misiju Mali (EUCAP Sahel Mali) (1) un jo īpaši tā 7. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu (KĀDP) 2015/76 (2015. gada 19. janvāris), ar ko sāk Eiropas Savienības KDAP misiju Mali (EUCAP Sahel Mali) un groza Lēmumu 2014/219/KĀDP (2),
   tā kā:

               (1)

               Ievērojot Lēmumu 2014/219/KĀDP, Politikas un drošības komiteja (PDK) saskaņā ar Līguma 38. pantu ir pilnvarota pieņemt attiecīgus lēmumus, lai īstenotu misijas EUCAP Sahel Mali politisko kontroli un stratēģisko vadību, tostarp pieņemt lēmumu par misijas vadītāja iecelšanu.

               (2)

               PDK 2014. gada 26. maijā pieņēma Lēmumu EUCAP Sahel Mali/1/2014 (3), ieceļot Albrecht CONZE kungu par EUCAP Sahel Mali misijas vadītāju no 2014. gada 26. maija līdz 2015. gada 14. janvārim.

               (3)

               PDK 2015. gada 14. janvārī pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2015/67 (4), ar kuru pagarināja Albrecht CONZE kunga kā EUCAP Sahel Mali misijas vadītāja pilnvaru termiņu līdz 2015. gada 14. jūnijam.

               (4)

               PDK 2015. gada 15. aprīlī pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2015/610 (5), ar kuru pagarināja Albrecht CONZE kunga kā EUCAP Sahel Mali misijas vadītāja pilnvaru termiņu līdz 2016. gada 14. jūnijam.

               (5)

               Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos ir ierosinājusi pagarināt EUCAP Sahel Mali misijas vadītāja Albrecht CONZE kunga pilnvaru termiņu no 2016. gada 15. jūnija līdz 2017. gada 14. janvārim,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo EUCAP Sahel Mali misijas vadītāja Albrecht CONZE kunga pilnvaru termiņš tiek pagarināts līdz 2017. gada 14. janvārim.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2016. gada 31. maijā

            Politikas un drošības komitejas vārdā –

            priekšsēdētājs

         W. STEVENS

      (1)  OV L 113, 16.4.2014., 21. lpp.

      (2)  OV L 13, 20.1.2015., 5. lpp.

      (3)  Politikas un drošības komitejas Lēmums EUCAP Sahel Mali/1/2014 (2014. gada 26. maijs) par Eiropas Savienības KDAP misijas Mali (EUCAP Sahel Mali) vadītāja iecelšanu (OV L 164, 3.6.2014., 43. lpp.).

      (4)  Politikas un drošības komitejas Lēmums (KĀDP) 2015/67 (2015. gada 14. janvāris), ar kuru pagarina Eiropas Savienības KDAP misijas Mali (EUCAP Sahel Mali) (EUCAP Sahel Mali/1/2015) vadītāja pilnvaru termiņu (OV L 11, 17.1.2015., 72. lpp.).

      (5)  Politikas un drošības komitejas Lēmums (KĀDP) 2015/610 (2015. gada 15. aprīlis), ar kuru pagarina Eiropas Savienības KDAP misijas Mali (EUCAP Sahel Mali) (EUCAP Sahel Mali/2/2015) vadītāja pilnvaru termiņu (OV L 101, 18.4.2015., 60. lpp.).


title: 2014/467/ES: Padomes Lēmums ( 2014. gada 14. jūlijs ), ar ko pagarina Lēmuma 2011/492/ES spēkā esības termiņu un aptur tajā ietverto atbilstīgo pasākumu piemērošanu

text:
               18.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 212/12

         PADOMES LĒMUMS
   (2014. gada 14. jūlijs),
   ar ko pagarina Lēmuma 2011/492/ES spēkā esības termiņu un aptur tajā ietverto atbilstīgo pasākumu piemērošanu

      (2014/467/ES)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas parakstīts Kotonū 2000. gada 23. jūnijā (1) (“ĀKK un EK partnerattiecību nolīgums”) un pēdējo reizi grozīts Vagadugu, Burkinafaso, 2010. gada 22. jūnijā (2), un jo īpaši tā 96. pantu,
   ņemot vērā Iekšējo nolīgumu starp dalībvalstu valdību pārstāvjiem Padomes sanāksmē par pasākumiem, kas jāveic, un procedūrām, kas jāievēro, lai īstenotu ĀKK un EK partnerattiecību nolīgumu (3), un jo īpaši tā 3. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Padomes Lēmumu 2011/492/ES (4) tika noslēgtas apspriedes ar Gvinejas-Bisavas Republiku saskaņā ar ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma 96. pantu un tika pieņemti atbilstīgi pasākumi, kas precizēti minētā lēmuma pielikumā.

               (2)

               Ar Padomes Lēmumu 2013/385/ES (5) Lēmums 2011/492/ES tika grozīts, pagarinot tajā noteikto atbilstīgo pasākumu piemērošanas termiņu uz vienu gadu līdz 2014. gada 19. jūlijam.

               (3)

               Joprojām tiek pārkāpti ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma 9. pantā minētie svarīgākie elementi, un pašreizējie apstākļi Gvinejā-Bisavā nenodrošina cilvēktiesību, demokrātijas principu un tiesiskuma ievērošanu. Tāpēc ir lietderīgi pagarināt Lēmuma 2011/492/ES spēkā esības termiņu uz vienu gadu.

               (4)

               Tomēr, ņemot vērā mierīgu, brīvu un ticamu vēlēšanu sarīkošanu 2014. gada 13. aprīlī un 18. maijā, kas ir liels solis pretim lielākai demokrātijai un stabilitātei, kā arī nolūkā nodibināt kontaktus un sniegt tiešu atbalstu demokrātiski ievēlētajām iestādēm viņu centienos konsolidēt demokrātiskās institūcijas, apvienot sabiedrību un veicināt Gvinejas-Bisavas sociāli ekonomisko attīstību būtu jāaptur Lēmumā 2011/492/ES paredzēto atbilstīgo pasākumu piemērošana.

               (5)

               Šo lēmumu būtu jāpārskata sešus mēnešus pēc tam, kad tas ir stājies spēkā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma 2011/492/ES un tajā noteikto atbilstīgo pasākumu spēkā esības termiņš ar šo tiek pagarināts līdz 2015. gada 19. jūlijam. Tomēr atbilstīgo pasākumu piemērošana ar šo tiek apturēta.
   Atbilstīgos pasākumus pastāvīgi pārskata un to piemērošanu atjauno, ja stāvoklis Gvinejā-Bisavā būtiski pasliktinās. Šādus pasākumus jebkurā gadījumā pārskata sešus mēnešus pēc šā lēmuma stāšanās spēkā.
   2. pants
   Šā lēmuma pielikumā pievienoto vēstuli nosūta Gvinejas-Bisavas iestādēm.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2014. gada 14. jūlijā

            Padomes vārdā–

            priekšsēdētājs

         M. MARTINA

      (1)  OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.

      (2)  Nolīgums, ar kuru otro reizi groza Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas parakstīts Kotonū 2000. gada 23. jūnijā un pirmo reizi grozīts Luksemburgā 2005. gada 25. jūnijā (OV L 287, 4.11.2010., 3. lpp.).

      (3)  OV L 317, 15.12.2000., 376. lpp., grozījumi izdarīti ar Iekšējo nolīgumu starp dalībvalstu valdību pārstāvjiem Padomes sanāksmē, ar ko groza Iekšējo nolīgumu (2000. gada 18. septembris) par pasākumiem, kas jāveic, un procedūrām, kas jāievēro, īstenojot ĀKK un EK partnerattiecību nolīgumu (OV L 247, 9.9.2006., 48. lpp.).

      (4)  Padomes Lēmums 2011/492/ES (2011. gada 18. jūlijs) par apspriežu procedūras pabeigšanu ar Gvinejas-Bisavas Republiku saskaņā ar ĀKK un ES partnerattiecību nolīguma 96. pantu. (OV L 203, 6.8.2011., 2. lpp.).

      (5)  Padomes Lēmums 2013/385/ES (2013. gada 15. jūlijs), ar ko pagarina to atbilstīgo pasākumu piemērošanas laikposmu, kuri paredzēti Lēmumā 2011/492/ES par Gvineju-Bisavu, un ar ko groza minēto lēmumu (OV L 194, 17.7.2013., 6. lpp.).

      PIELIKUMS

      Godātais Gvinejas-Bisavas Republikas prezidenta kungs!
      Godātais Gvinejas-Bisavas Republikas premjerministra kungs!
      Godātie kungi!
      Pēc apspriedēm, kas notika Briselē 2011. gada 29. martā saskaņā ar ĀKK un ES Partnerattiecību nolīguma 96. pantu, Eiropas Savienība 2011. gada 18. jūlijā nolēma ar Padomes Lēmumu 2011/492/ES pieņemt atbilstīgus pasākumus, tostarp savstarpējo saistību shēmu Eiropas Savienības sadarbības pakāpeniskai atsākšanai.
      Ar Padomes Lēmumu 2013/385/ES Padomes Lēmums 2011/492/ES tika pagarināts par vienu gadu, un tas ir spēkā līdz 2014. gada 19. jūlijam.
      Pēdējos divpadsmit mēnešos, kuru laikā darbojās starpposma iestādes, netika panākts nekāds progress attiecībā uz cilvēktiesībām, cīņu pret nesodāmību, drošības nozares reformu vai cīņu pret nelegālo tirdzniecību, jo īpaši narkotiku tirdzniecību, kā bija paredzēts savstarpējo saistību shēmā Eiropas Savienības sadarbības pakāpeniskai atsākšanai.
      Tomēr Eiropas Savienība ir gandarīta par mierīgu, brīvu un ticamu likumdevēja un prezidenta vēlēšanu sarīkošanu 2014. gada 13. aprīlī un 2014. gada 18. maijā, kas ir liels solis pretim demokrātijai un stabilitātei valstī. Tāpēc Eiropas Savienība ir pieņēmusi lēmumu apturēt to pasākumu piemērošanu, kas paredzēti saskaņā ar Kotonū nolīguma 96. pantu un noteikti Padomes Lēmumā 2011/492/ES, lai varētu sadarboties ar un sniegt tiešu atbalstu demokrātiski ievēlētajām iestādēm Jūsu centienos konsolidēt, apvienot un attīstīt valsti sadarbībā ar citiem starptautiskajiem partneriem.
      Eiropas Savienība piešķir ļoti lielu nozīmi Kotonū nolīguma 9. pantā paredzētajiem noteikumiem, jo cilvēktiesību ievērošana, demokrātiskas iestādes un tiesiskums ir būtisks pamats Eiropas Savienības un Gvinejas-Bisavas attiecībās. Eiropas Savienība turpinās rūpīgi vērot situāciju valstī.
      Politiskās un sociāli ekonomiskās grūtības, ar kurām valsts saskaras, ir nozīmīgas, bet mēs esam pārliecināti, ka Jūs kopā ar visām politiskajām grupām centīsieties pieņemt lēmumus, kas gan ekonomiskajā, gan finanšu līmenī ir nepieciešami būtiskajās drošības nozares reformas un cīņas pret nesodāmību jomās.
      Eiropas Savienība joprojām ir cieši apņēmusies turpināt partnerību ar Gvinejas-Bisavas iedzīvotājiem. Ar šo Eiropas Savienības lēmumu apturēt atbilstīgo pasākumu piemērošanu un atjaunot dialogu un sadarbību ar likumīgajām iestādēm ir paredzēts sniegt papildu stimulu ES un Gvinejas-Bisavas attiecību uzlabošanai, lai normalizētu divpusējās attiecības. Tomēr apņemšanās, ko Gvineja-Bisava uzņēmusies 96. panta apspriežu satvarā, vēl joprojām ir piemērojamas, un Eiropas Savienība sagaida, ka Jūsu valdība veltīs visas nepieciešamās pūles, lai tās īstenotu pirmām kārtām.
      Eiropas Savienība aicina visas puses izmantot šo brīdi, lai virzītu valsti uz demokrātisku stabilitāti, tiesiskumu, cilvēktiesību ievērošanu un sociāli ekonomisko attīstību.
      Ar cieņu,

         Padomes vārdā –
         Augstā pārstāve
         C. ASHTON

         Komisijas vārdā –
         komisārs
         A. PIEBALGS


               25.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 310/42

         P8_TA(2015)0039
   Īpašās komitejas nodokļu nolēmumu un rakstura vai ietekmes ziņā līdzīgu pasākumu jautājumos izveide
   Eiropas Parlamenta 2015. gada 12. februāra lēmums par Īpašās komitejas nodokļu nolēmumu un rakstura vai ietekmes ziņā līdzīgu pasākumu jautājumos izveidi, kompetenci, skaitlisko sastāvu un pilnvaru termiņu (2015/2566(RSO))
   (2016/C 310/10)

      Eiropas Parlaments,

               —

               ņemot vērā Priekšsēdētāju konferences priekšlikumu,

               —

               ņemot vērā Komisijas lēmumu visās dalībvalstīs izmeklēt nodokļu nolēmumu praksi saistībā ar ES valsts atbalsta noteikumiem,

               —

               ņemot vērā to, ka saskaņā ar ES nodokļu jomas noteikumiem visām dalībvalstīm ir pienākums spontāni paziņot citām dalībvalstīm informāciju par nodokļu nolēmumiem, īpaši tad, ja šāda nolēmuma rezultātā cita dalībvalsts var zaudēt nodokļu ieņēmumus vai uzņēmumam ir iespējams gūt ietaupījumu uz nodokļu rēķina, mākslīgi pārnesot peļņu uz citiem uzņēmumu grupas locekļiem,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 197. pantu,

               1.

               nolemj izveidot Īpašo komiteju nodokļu nolēmumu un rakstura vai ietekmes ziņā tiem līdzīgu pasākumu jautājumos, kas pētītu, kā tiek piemēroti ES valsts atbalsta un nodokļu jomas tiesības akti attiecību uz dalībvalstu izdotiem nodokļu nolēmumiem un citiem pasākumiem, kas rakstura vai ietekmes ziņā ir līdzīgi šiem nolēmumiem, ja šādu praksi izmanto dalībvalsts vai Komisija;

               2.

               nolemj izveidot īpašo komiteju, kuras kompetence ir šāda:

                           a)

                           analizēt un pētīt, kā tiek piemērots Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 107. panta 1. punkts saistībā ar nodokļu nolēmumiem un rakstura vai ietekmes ziņā tiem līdzīgiem pasākumiem, ko dalībvalstis pieņēmušas kopš 1991. gada 1. janvāra;

                           b)

                           analizēt un novērtēt, kā Komisija atbilstīgi LESD 108. pantam pastāvīgi uzrauga visas dalībvalstīs esošās atbalsta sistēmas, ierosinot dalībvalstīm piemērotus pasākumus, kas vajadzīgi sakarā ar iekšējā tirgus pakāpenisku attīstību vai darbību, pārbaudot, vai valsts vai no valsts līdzekļiem piešķirtais atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu un netiek izmantots ļaunprātīgi, lemjot par to, vai attiecīgajai valstij noteiktā laika periodā ir jāatceļ vai jāmaina sniegtais atbalsts, un nododot lietu Eiropas Savienības Tiesai, ja attiecīgā valsts nepilda rīkojumus, kā tas, iespējams, ir saistībā ar lielu skaitu nodokļu nolēmumu, kas neatbilst ES noteikumiem par valsts atbalstu;

                           c)

                           analizēt un pētīt, kā dalībvalstis pēc 1991. gada 1. janvāra ir ievērojušas noteikumus attiecībā uz pienākumu sadarboties un darīt pieejamus visus nepieciešamos dokumentus, kas iekļauti Padomes 1999. gada 22. marta Regulā (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (1);

                           d)

                           analizēt un pētīt, kā dalībvalstis saistībā ar nodokļu nolēmumiem un spontānu informācijas apmaiņu par tiem ar citām dalībvalstīm kopš 1991. gada 1. janvāra ir ievērojušas noteikumus, kas iekļauti Padomes 1977. gada 19. decembra Direktīvā 77/799/EEK par dalībvalstu kompetentu iestāžu savstarpēju palīdzību tiešo nodokļu un apdrošināšanas prēmiju aplikšanu ar nodokļiem (2) un Padomes 2011. gada 15. februāra Direktīvu 2011/16/ES par administratīvu sadarbību nodokļu jomā un ar ko atceļ Direktīvu 77/799/EEK (3);

                           e)

                           analizēt un vērtēt, kāda ir Komisijas prakse attiecībā uz pareizu Direktīvas 77/799/EEK un Direktīvas 2011/16/ES piemērošanu jautājumos, kas skar informācijas par nodokļu nolēmumiem spontānu paziņošanu citām dalībvalstīm;

                           f)

                           analizēt un novērtēt, kā dalībvalstis ievēro tādus Līguma par Eiropas Savienību 4. panta 3. punktā nostiprinātos lojālas sadarbības principus kā pienākumu sekmēt Savienības uzdevumu izpildi un atturēties no jebkādiem pasākumiem, kas var apdraudēt Savienības mērķu sasniegšanu, ņemot vērā, ka dažas dalībvalstis, iespējams, ir sekmējušas agresīvu nodokļu pārnešanas plānošanu lielos apmēros, kam varētu būt bijusi būtiska ietekme uz ES un tās valstu publiskā sektora finansēm;

                           g)

                           analizēt un novērtēt, kāda ir bijusi trešo valstu dimensija agresīvajai nodokļu pārnešanas plānošanai, ko veica dalībvalstīs dibināti vai darbojošies uzņēmumi, un apmainīties ar šo informāciju ar trešām valstīm;

                           h)

                           sniegt jebkādus ieteikumus šajā jomā, ko tā uzskata par vajadzīgiem;

               3.

               nolemj, ka šī īpašā komiteja sastāvēs no 45 locekļiem;

               4.

               nolemj, ka šīs īpašās komitejas pilnvaru termiņš būs 6 mēneši, sākot no šā lēmuma pieņemšanas brīža;

               5.

               uzskata, ka īpašajai komitejai vajadzētu iesniegt ziņojumu, ko sagatavojuši divi līdzreferenti.

      (1)  OV L 83, 27.3.1999, 1. lpp.

      (2)  OV L 336, 27.12.1977, 15. lpp.

      (3)  OV L 64, 11.3.2011, 1. lpp.


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (2009. gada 23. aprīlis) par Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VII iedaļa - Reģionu komiteja

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 255/85

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2009. gada 23. aprīlis)
   par Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VII iedaļa – Reģionu komiteja
   (2009/638/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Kopienu galīgos gada pārskatus par 2007. finanšu gadu – I sējums (C6-0421/2008) (2),

               —

               ņemot vērā Reģionu komitejas gada ziņojumu par 2007. gadā veiktajām iekšējām revīzijām, ko tā iesniegusi budžeta izpildes apstiprinātājiestādei,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par 2007. finanšu gada budžeta izpildi, kuram pievienotas pārbaudīto iestāžu atbildes (3),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta iesniegusi saskaņā ar EK līguma 248. pantu,

               —

               ņemot vērā EK līguma 272. panta 10. punktu, kā arī 274., 275. un 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A6-0153/2009),

               1.

               sniedz Reģionu komitejas ģenerālsekretāram apstiprinājumu par Reģionu komitejas 2007. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Padomei, Komisijai, Tiesai, Revīzijas palātai, Eiropas Ombudam un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Hans-Gert PÖTTERING

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV L 77, 16.3.2007.

      (2)  OV C 287, 10.11.2008., 1. lpp.

      (3)  OV C 286, 10.11.2008., 1. lpp.

      (4)  OV C 287, 10.11.2008., 111. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

   EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2009. gada 23. aprīlis)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no Lēmuma par Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VII iedaļa – Reģionu komiteja
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Kopienu galīgos gada pārskatus par 2007. finanšu gadu – I sējums (C6-0421/2008) (2),

               —

               ņemot vērā Reģionu komitejas gada ziņojumu par 2007. gadā veiktajām iekšējām revīzijām, ko tā iesniegusi budžeta izpildes apstiprinātājiestādei,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par 2007. finanšu gada budžeta izpildi, kuram pievienotas pārbaudīto iestāžu atbildes (3),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta iesniegusi saskaņā ar EK līguma 248. pantu,

               —

               ņemot vērā EK līguma 272. panta 10. punktu, kā arī 274., 275. un 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A6-0153/2009),

               1.

               norāda, ka 2007. gadā Reģionu komitejas rīcībā bija saistību apropriācijas EUR 68 600 000 apmērā (2006. gadā – EUR 74 400 000) un to izlietojuma līmenis bija 96,22 %;

               2.

               norāda, ka Revīzijas palāta savā gada pārskatā konstatē – revīzija nav devusi pamatu nozīmīgu apsvērumu formulēšanai attiecībā uz Reģionu komiteju;

               3.

               atzinīgi vērtē to, ka Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja un Reģionu komiteja 2007. gada decembrī parakstīja jaunu administratīvās sadarbības nolīgumu laika posmam no 2008. gada līdz 2014. gadam; pauž pārliecību, ka šo divu iestāžu sadarbība būs finansiāli izdevīga Eiropas nodokļu maksātājiem; atzinīgi vērtē to, ka Reģionu komiteja ir uzsākusi vides pārvaldības un audita sistēmas (EMAS) sertifikāta iegūšanas procesu;

               4.

               ar gandarījumu norāda uz abu komiteju skaidri pausto apņemšanos saskaņot to iekšējās kontroles vidi un standartus, ņemot vērā labāko praksi, un visas citas attiecīgās finanšu procedūras, kas saistītas ar Kopīgajiem dienestiem;

               5.

               konstatē, ka jaunajā nolīgumā paredzēts, ka svarīgākās jomas (infrastruktūra, IT un telekomunikācijas, kā arī rakstiskās tulkošanas pakalpojumi, tostarp dokumentu sagatavošana) ir Kopīgo dienestu pārziņā, savukārt atsevišķi pakalpojumi ir nošķirti, piemēram, iekšējie pakalpojumi, medicīnas un sociālie pakalpojumi, bibliotēka un Iespieddarbu un izplatīšanas nodaļa;

               6.

               tomēr uzstāj, ka minētajai pakalpojumu nošķiršanai nevajadzētu ietekmēt budžeta apjomu, un tādēļ prasa, lai abas komitejas, veicot termiņa vidusposma pārskatīšanu, veic kopēju analīzi nolūkā novērtēt, vai minētā resursu pārdalīšana ir abpusēji izdevīga; aicina abas komitejas informēt Parlamentu par izvērtējumu, kas 2009. gada sākumā veikts attiecībā uz to sadarbības nolīgumiem jomās, kuras skar pakalpojumu nošķiršana;

               7.

               atzinīgi vērtē starp Reģionu komiteju un Komisijas Budžeta ģenerāldirektorātu noslēgto vienošanos par pakalpojumu kvalitāti par ABAC (jaunas finanšu un grāmatvedības sistēmas) ieviešanu, kas uzsākta 2007. gada janvārī;

               8.

               šajā sakarā atzinīgi vērtē to, ka Kopīgo dienestu organizatoriskajā struktūrā ir izveidota Līgumsaistību pārvaldības nodaļa, kas sniedz atbalstu visām Kopīgo dienestu nodaļām publiskā iepirkuma jomā; norāda, ka saskaņā ar jauno nolīgumu Kopīgo dienestu iekšējās kontroles dienests ir pārcelts un tagad ietilpst katras komitejas iekšējo dienestu struktūrā;

               9.

               uzskata, ka ir ļoti svarīgi, lai pārbaudes, ko veic, piemēram, kredītrīkotāji, iekšējās kontroles darbinieki un revidenti, ir pietiekami stingras; šajā sakarā uzsver, ka ir svarīgi veikt atbilstošu skaitu izlases veida pārbaužu ne tikai dažās stratēģiski svarīgās augsta riska jomās, bet visās jomās;

               10.

               ar gandarījumu norāda, ka Reģionu komitejas budžeta nodaļa ir izstrādājusi jaunu analītisku budžeta uzraudzības instrumentu (BudgetWatch), kas sniedz visaptverošu informāciju par visām Reģionu komitejas budžeta pozīcijām un apakšpozīcijām, tostarp arī par pieejamajām apropriācijām, saistību uzņemšanos katru mēnesi un faktiskajiem maksājumiem par attiecīgo gadu;

               11.

               atzinīgi vērtē to, ka Reģionu komiteja ir izveidojusi jutīgu amata vietu sarakstu, kā arī tās nodomu personāla nodaļā izveidot personāla rotācijas vienību, kam būtu jāpalīdz izstrādāt tālejošu pieeju cilvēkresursu plānošanai;

               12.

               norāda, ka Iekšējās kontroles dienests 2007. gadā veica trīs revīzijas (par komandējumu izdevumiem, ārējo pētījumu izpildi un finanšu ķēžu atbilstību), kā arī divas paveiktā darba revīzijas (par algu pārskaitījumiem, piemērojot korekcijas koeficientu, un par iekšējās kontroles standartiem);

               13.

               atgādina, ka iekšējā revīzija par algu pārvietojumiem, kuru pabeidza 2006. gadā un kuras laikā veica visu tobrīdējo pārvietojumu padziļinātu pārbaudi, liecināja, ka “pastāv nepilnības attiecībā uz funkciju nodalīšanas principu šajā jomā (maksājumu veikšana un iekšējā kontrole) un ka būtu jāpiešķir lielāka nozīme kontrolei, ņemot vērā attiecīgos riskus”; turklāt norāda, ka 2007. gada februārī saistībā ar iekšējā revidenta ieteikumiem veica paveiktā darba kontroles revīziju un otra šāda revīzija notika 2008. gadā, un tajā tika konstatēts, ka 16 no 20 ieteikumiem ir pilnībā īstenoti; prasa, lai Reģionu komitejas administrācija nodrošina, ka pilnā mērā tiek īstenoti visi revīzijas ieteikumi;

               14.

               atgādina, ka OLAF pēc veiktās izmeklēšanas konstatēja, ka astoņi pārskaitījumi neatbilst obligātajiem nosacījumiem, un ieteica atgūt pārmaksātās summas no attiecīgajiem ierēdņiem; ar gandarījumu atzīmē, ka visas summas tika atgūtas līdz 2007. gada sākumam; atgādina arī, ka OLAF attiecībā uz sešiem darbiniekiem ieteica uzsākt disciplinārlietu un par pieciem no šiem darbiniekiem arī iesniedza dokumentus Beļģijas varasiestādēm;

               15.

               norāda, ka pēc Beļģijas varasiestāžu pieprasījuma Reģionu komitejas iecēlējinstitūcija 2007. gada 6. jūlijā atcēla attiecīgo ierēdņu imunitāti un šos ierēdņus pēc tam iztaujāja varasiestādes; norāda arī, ka 2008. gada 17. novembrī Reģionu komitejas iecēlējinstitūcija pēc valsts prokurora pieprasījuma atcēla vēl viena ierēdņa imunitāti;

               16.

               ar gandarījumu norāda, ka Reģionu komitejas ģenerālsekretārs uzsāka administratīvu izmeklēšanu, ko veica bijušais Komisijas ģenerāldirektora vietnieks; norāda, ka divās no minētajām piecām lietām, kurās dokumenti tika iesniegti varasiestādēm, Reģionu komitejas iecēlējinstitūcija 2008. gada 17. janvārī nolēma sākt disciplinārlietu Disciplinārlietu padomē; pauž izpratni, ka saskaņā ar Civildienesta noteikumiem galīgo lēmumu šajās lietās var pieņemt tikai pēc tam, kad Beļģijas tiesa ir nākusi klajā ar galīgo spriedumu;

               17.

               norāda, ka trijās pārējās lietās iecēlējinstitūcija pieņems lēmumu par disciplinārlietas sākšanu, līdzko tā būs saņēmusi vajadzīgo informāciju par pasākumiem, ko Beļģijas varasiestādes plāno veikt šajās lietās; turklāt norāda, ka vienā papildu lietā, kuru OLAF nav iesniedzis izskatīšanai Beļģijas varasiestādēm, iecēlējinstitūcija saskaņā ar administratīvās procedūras ieteikumiem nolēma izteikt attiecīgajam ierēdnim brīdinājumu; atkārtoti pauž prasību saukt vainīgos pie atbildības ikvienā gadījumā, kad ir pierādāma krāpnieciska rīcība;

               18.

               aicina Reģionu komiteju apsvērt proporcionālu disciplināro sodu piemērošanu, ja tas vajadzīgs atbilstīgi to lietu iznākumam, kuras patlaban vēl gaida izskatīšanu;

               19.

               norāda, ka Reģionu komitejas locekļiem ir reģionālas vai vietējas vēlētas institūcijas mandāts vai arī viņi ir politiski atbildīgi vēlētas asamblejas priekšā; turklāt norāda, ka šādā statusā komitejas locekļi deklarē savas finansiālās intereses, sniedzot atbilstīgu informāciju par deklarējamu profesionālo darbību un citiem algotiem pienākumiem vai darbībām, saskaņā ar attiecīgajās reģionālajās vai vietējās institūcijās spēkā esošajiem noteikumiem; ierosina, lai Reģionu komiteja to uzliktu par pienākumu visiem tās locekļiem; ierosina arī iecelt neatkarīgu uzraudzītāju, kura uzdevums būtu katru gadu sagatavot un publiskot ziņojumu par saņemtajām deklarācijām, lai nodrošinātu uzticamu uzraudzību un kontroli;

               20.

               prasa, lai Reģionu komiteja nākamajā darbības pārskatā (par 2008. finanšu gadu) iekļauj nodaļu, kurā sīki aprakstīti pasākumi, kas gada laikā veikti saistībā ar iepriekšējiem Parlamenta lēmumiem par budžeta izpildes apstiprināšanu, tostarp ne tikai atsaucoties uz šiem lēmumiem, bet arī sniedzot iespējamos ieteikumu nepildīšanas skaidrojumus;

               21.

               norāda – lai gan Finanšu regulā ir izdarīti grozījumi, tajā ietvertie iepirkuma procedūras noteikumi joprojām ir pārāk apgrūtinoši mazākām iestādēm, piemēram, Reģionu komitejai, it īpaši saistībā ar konkursiem par līgumslēgšanas tiesībām par salīdzinoši nelielām summām; aicina Komisiju, kad tā veic sagatavošanās darbu pirms turpmāku Finanšu regulas grozījumu priekšlikumu izstrādes, plaši apspriesties ar Reģionu komitejas ģenerālsekretāru un administrāciju, lai nodrošinātu, ka galīgajā projektā to viedoklis ir pilnībā ņemts vērā.

      (1)  OV L 77, 16.3.2007.

      (2)  OV C 287, 10.11.2008., 1. lpp.

      (3)  OV C 286, 10.11.2008., 1. lpp.

      (4)  OV C 287, 10.11.2008., 111. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (2009. gada 23. aprīlis) par Eiropas Jūras drošības aģentūras 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 255/172

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2009. gada 23. aprīlis)
   par Eiropas Jūras drošības aģentūras 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2009/669/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Jūras drošības aģentūras 2007. finanšu gada galīgos pārskatus (1),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Jūras drošības aģentūras 2007. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (2),

               —

               ņemot vērā Padomes 2009. gada 10. februāra ieteikumu (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Regulu (EK) Nr. 1406/2002 par Eiropas Jūras drošības aģentūras izveidošanu (4) un it īpaši tās 19. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Transporta un tūrisma komitejas atzinumu (A6-0167/2009),

               1.

               sniedz Eiropas Jūras drošības aģentūras izpilddirektoram apstiprinājumu par aģentūras 2007. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Jūras drošības aģentūras izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Hans-Gert PÖTTERING

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 278, 31.10.2008., 20. lpp.

      (2)  OV C 311, 5.12.2008., 57. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 208, 5.8.2002., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

   EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2009. gada 23. aprīlis)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no Lēmuma par Eiropas Jūras drošības aģentūras 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Jūras drošības aģentūras 2007. finanšu gada galīgos pārskatus (1),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Jūras drošības aģentūras 2007. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (2),

               —

               ņemot vērā Padomes 2009. gada 10. februāra ieteikumu (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Regulu (EK) Nr. 1406/2002 par Eiropas Jūras drošības aģentūras izveidošanu (4) un it īpaši tās 19. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Transporta un tūrisma komitejas atzinumu (A6-0167/2009),

               A.

               tā kā Revīzijas palāta (ERP) ir norādījusi, ka tā ir guvusi pamatotu pārliecību par to, ka gada pārskati par 2007. finanšu gadu ir ticami un ka pakārtotie darījumi kopumā ir likumīgi un pareizi;

               B.

               tā kā 2008. gada 22. aprīlī Parlaments sniedza Eiropas Jūras drošības aģentūras izpilddirektoram apstiprinājumu par aģentūras 2006. finanšu gada budžeta izpildi (6) un lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu pievienotajā rezolūcijā cita starpā:

                           —

                           atzīmēja ERP konstatēto, ka budžeta sagatavošanas un štatu saraksta izveides procedūras nebija pietiekami stingras un tāpēc bija daudz pārvietojumu no vienas budžeta pozīcijas uz citu, kā arī darbinieku pieņemšana darbā netika pienācīgi plānota un budžets netika pareizi sagatavots,

                           —

                           ar bažām atzīmēja ERP apsvērumus, ka dažas juridiskās saistības bija iegrāmatotas pirms attiecīgajām budžeta saistībām,

               1.

               atzīmē, ka aģentūrai no 2007. gada budžeta bija piešķirti EUR 48 249 000 saistību un maksājumu apropriācijās;

               2.

               pauž nožēlu, ka tāpat kā 2006. gadā ERP konstatēja – budžeta izstrādes procedūras nebija pietiekami stingras;

               3.

               norāda, ka ERP konstatēja 32 apropriāciju pārvietojumus, kas bija veikti 2007. gadā; atzīmē ERP pausto kritiku par tik lielu pārvietojumu skaitu;

               4.

               atzīmē aģentūras atbildi, ka pārvietojumi nepārsniedza Finanšu regulā noteikto 10 % slieksni;

               5.

               atzīmē arī ERP pausto kritiku par to, ka no 2007. gada jūnija vidus līdz decembrim piesārņojuma novēršanas pasākumiem paredzētie EUR 25 000 000, kurus budžeta lēmējiestāde bija apstiprinājusi kā kārtējās apropriācijas, tika nepamatoti pārvietoti uz piešķirtajiem ieņēmumiem;

               6.

               atzīmē aģentūras atbildi, ka 2007. gada 20. martā pēc Komisijas ierosinājuma tā nolēma piesārņojuma novēršanas finansējumu iegrāmatot kā piešķirto ieņēmumu un ka 2007. gada 21. novembrī tā nolēma šo finansējumu par tādu vairs neuzskatīt;

               7.

               ir vīlies, ka tāpat kā 2006. gadā ERP atkal ir atklājusi – juridiskās saistības bija iegrāmatotas pirms attiecīgajām budžeta saistībām; aicina aģentūru straujāk īstenot apmācību un komunikācijas pasākumus, lai turpmāk šādu situāciju vairs nepieļautu; prasa, lai 2008. gada darbības pārskatā aģentūra ziņotu par šajā sakarībā veiktajiem pasākumiem;

               8.

               norāda, ka ERP atklāja šādas nepilnības darbā pieņemšanas procedūrās:

                           —

                           personāla atlases kritēriji un punktu skaits, kas ļauj turpināt piedalīties konkursa nākamajā kārtā, nebija noteikts pirms vērtēšanas procesa sākuma,

                           —

                           Personāla komiteja nebija aicināta iesaistīties darbā pieņemšanas procedūrās;

               9.

               atzīmē aģentūras atbildi, ka ir veikti pasākumi, lai nodrošinātu, ka atlases kritēriji un punktu skaits ir definēti atlases procedūras sākumā;

               10.

               aicina aģentūru nodrošināt pārredzamas un nediskriminējošas darbā pieņemšanas procedūras, šajā nolūkā it īpaši nodrošinot Personāla komitejas līdzdalību;

               11.

               atzinīgi vērtē to, ka aģentūra cieši sadarbojas ar Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru, kas arī atrodas Lisabonā, un to dara, lai kopīgi izmantotu ēkas, infrastruktūras un pakalpojumus;

               12.

               aicina Komisiju nodrošināt, lai aģentūra turpmāk ievērotu stingru finanšu disciplīnu un vienmēr strādātu saskaņā ar apstiprinātiem budžetiem;

               13.

               norāda, ka lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu ir pievienoti arī horizontāla rakstura konstatējumi, un sakarā ar tiem vērš uzmanību uz Parlamenta 2009. gada 23. aprīļa rezolūciju par ES aģentūru finanšu pārvaldību un kontroli (7).

      (1)  OV C 278, 31.10.2008., 20. lpp.

      (2)  OV C 311, 5.12.2008., 57. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 208, 5.8.2002., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (6)  OV L 88, 31.3.2009., 192. lpp.

      (7)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 206. lpp.


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2015/778 (2015. gada 18. maijs) par Eiropas Savienības militāro operāciju Vidusjūras apgabala centrālās daļas dienvidos (EUNAVFOR MED)

text:
               19.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 122/31

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2015/778
   (2015. gada 18. maijs)
   par Eiropas Savienības militāro operāciju Vidusjūras apgabala centrālās daļas dienvidos (EUNAVFOR MED)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 42. panta 4. punktu un 43. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2015. gada 20. aprīlī apstiprināja stingru apņemšanos rīkoties, lai novērstu cilvēciskās traģēdijas, kas rodas no cilvēku kontrabandas pāri Vidusjūrai.

               (2)

               Eiropadome 2015. gada 23. aprīlī pauda sašutumu par situāciju Vidusjūrā un uzsvēra, ka Savienība mobilizēs visus savā rīcībā esošos līdzekļus, lai novērstu turpmāku cilvēku bojāeju jūrā un lai novērstu šā ar cilvēkiem saistītā kritiskā stāvokļa pamatcēloņus, rīkojoties sadarbībā ar izcelsmes un tranzīta valstīm, un ka steidzamākā prioritāte ir novērst to, ka jūrā iet bojā vēl citi cilvēki. Eiropadome apņēmās stiprināt Savienības klātbūtni jūrā, novērst nelikumīgās migrācijas plūsmas un nostiprināt iekšējo solidaritāti un atbildību.

               (3)

               Eiropadome 2015. gada 23. aprīlī arī apņēmās apkarot cilvēku tirgotājus saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, veicot sistemātiskus centienus apzināt, notvert un iznīcināt kuģus, pirms tos izmanto cilvēku tirgotāji, un aicināja Savienības Augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP) sākt gatavot iespējamu kopējās drošības un aizsardzības politikas (KDAP) operāciju šajā nolūkā.

               (4)

               AP 2015. gada 11. maijā informēja ANO Drošības Padomi par migrantu krīzi Vidusjūrā un to, ka tiek gatavota iespējama Savienības jūras operācija Savienības kopējās drošības un aizsardzības politikas ietvaros. Šajā sakarā viņa norādīja, ka Savienībai ir nepieciešams strādāt ar ANO Drošības padomes atbalstu.

               (5)

               Padome 2015. gada 18. maijā apstiprināja krīzes pārvarēšanas koncepciju KDAP operācijai ar mērķi sagraut kontrabandistu peļņas gūšanas modeli Vidusjūras reģiona centrālās daļas dienvidos.

               (6)

               Savienības KDAP operāciju īstenos saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, jo īpaši – saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem, ko paredz 1982. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvencija (UNCLOS), 2000. gada protokoli par migrantu nelikumīgas ievešanas pa zemes, jūras un gaisa ceļiem apkarošanu (Protokols par migrantu nelikumīgas ievešanas apkarošanu) un par cilvēku tirdzniecības, jo sevišķi tirdzniecības ar sievietēm un bērniem, novēršanu, apkarošanu un sodīšanu par to, ar ko papildina Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju pret transnacionālo organizēto noziedzību, 1974. gada Starptautiskā konvencija par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras (SOLAS), 1979. gada Starptautiskā konvencija par meklēšanu un glābšanu uz jūras (SAR), 1976. gada Konvencija par Vidusjūras reģiona jūras vides un piekrastes aizsardzību (Barselonas konvencija), 1951. gada Ženēvas Konvencija par bēgļa statusu, un neizraidīšanas principu un starptautiskajām cilvēktiesībām.

                  UNCLOS, SOLAS un SAR konvencijas ietver pienākumu palīdzēt jūrā briesmās nonākušām personām un nogādāt izdzīvojušos drošā vietā, un šim nolūkam kuģi, kas piešķirti EUNAVFOR MED, būs gatavi un aprīkoti, lai veiktu attiecīgos pienākumus, ko koordinēs kompetentais glābšanas koordinācijas centrs.

               (7)

               Atklātā jūrā – saskaņā ar attiecīgajiem valstu tiesību aktiem un starptautiskajām tiesībām – valstis var noteikt aizliegumu kuģiem, ko tur aizdomās par migrantu kontrabandu, ja ir karoga valsts atļauja uzkāpt uz kuģa un to pārmeklēt vai ja kuģim nav valstspiederības, un var veikt atbilstošus pasākumus pret kuģiem, personām un kravu.

               (8)

               Pasākumus var veikt arī kādas valsts teritoriālajos vai iekšējos ūdeņos, teritorijā vai gaisa telpā pret kuģiem, ko tur aizdomās par iesaistīšanos cilvēku kontrabandā vai tirdzniecībā, ar minētās valsts piekrišanu vai saskaņā ar kādu ANO Drošības padomes rezolūciju vai abiem.

               (9)

               Valsts var veikt atbilstošus pasākumus pret personām, kas atrodas tās teritorijā un ko tā tur aizdomās par cilvēku kontrabandu vai tirdzniecību, lai veiktu to iespējamu aizturēšanu un kriminālvajāšanu, saskaņā ar starptautiskajām tiesībām un saviem tiesību aktiem.

               (10)

               Padomes un AP pakļautībā Politikas un drošības komitejai (PDK) būtu jāveic Savienības krīzes pārvarēšanas operācijas politiskā kontrole, jānodrošina tai stratēģiskā vadība un jāpieņem attiecīgi lēmumi saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 38. panta trešo daļu.

               (11)

               Ievērojot LES 41. panta 2. punktu, un saskaņā ar Padomes Lēmumu (KĀDP) 2015/528 (1) darbības izdevumi, kas izriet no šā lēmuma un skar militārus vai aizsardzības aspektus, ir jāsedz dalībvalstīm.

               (12)

               Saskaņā ar 5. pantu Protokolā (Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās ar aizsardzību saistītu Savienības lēmumu un rīcību izstrādē un īstenošanā. Tādēļ Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai tas nav saistošs un nav jāpiemēro, un tā nepiedalās šīs operācijas finansēšanā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Misija
   1.   Savienība veic militāru krīzes pārvarēšanas operāciju, lai palīdzētu sagraut cilvēku kontrabandas un tirdzniecības tīklu peļņas gūšanas modeli Vidusjūras reģiona centrālās daļas dienvidos (EUNAVFOR MED), ko panāk, veicot sistemātiskus centienus apzināt, notvert un iznīcināt kuģus un citus līdzekļus, ko izmanto cilvēku kontrabandisti vai tirgotāji vai par kuriem ir aizdomas, ka tie tos izmanto, saskaņā ar piemērojamām starptautiskajām tiesībām, tostarp UNCLOS un jebkuru ANO Drošības padomes rezolūciju.
   2.   Pirms uzsāk EUNAVFOR MED, operācijas apgabalu nosaka attiecīgajos plānošanas dokumentos, kas jāapstiprina Padomei.
   2. pants
   Pilnvaras
   1.   EUNAVFOR MED darbojas saskaņā ar politiskiem, stratēģiskiem un politiski militāriem mērķiem, kas izklāstīti Padomes 2015. gada 18. maijā apstiprinātajā krīzes pārvarēšanas koncepcijā.
   2.   EUNAVFOR MED īsteno secīgos posmos un saskaņā ar starptautisko tiesību prasībām. EUNAVFOR MED:

               a)

               pirmajā posmā: atbalsta migrācijas tīklu atklāšanu un novērošanu, veicot informācijas vākšanu un patrulēšanu atklātā jūrā saskaņā ar starptautiskajām tiesībām;

               b)

               otrajā posmā:

                           i)

                           atklātā jūrā veic uzkāpšanu uz kuģiem, kurus tur aizdomās par izmantošanu cilvēku kontrabandai vai tirdzniecībai, šo kuģu pārmeklēšanu, aizturēšanu un novirzīšanu saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti piemērojamajās starptautiskajās tiesībās, tostarp UNCLOS un Protokolā par migrantu nelikumīgas ievešanas apkarošanu;

                           ii)

                           saskaņā ar jebkuru piemērojamu ANO Drošības padomes rezolūciju vai ar attiecīgās piekrastes valsts piekrišanu atklātā jūrā vai minētās valsts teritoriālajos un iekšējos ūdeņos veic uzkāpšanu uz kuģiem, kurus tur aizdomās par izmantošanu cilvēku kontrabandai vai tirdzniecībai, šo kuģu pārmeklēšanu, aizturēšanu un novirzīšanu saskaņā ar minētajā rezolūcijā vai piekrišanā izklāstītajiem nosacījumiem;

               c)

               trešajā posmā: saskaņā ar jebkuru piemērojamu ANO Drošības padomes rezolūciju vai ar attiecīgās piekrastes valsts piekrišanu, ievērojot minētajā rezolūcijā vai piekrišanā izklāstītos nosacījumus, minētās valsts teritorijā veic visus nepieciešamos pasākumus pret kuģi un saistītajiem līdzekļiem, ko tur aizdomās par izmantošanu cilvēku kontrabandai vai tirdzniecībai, tostarp tos iznīcinot vai padarot neizmantojamus.

         3.   Padome, ņemot vērā jebkuru piemērojamu ANO Drošības padomes rezolūciju un attiecīgo piekrastes valstu piekrišanu, izvērtē, vai ir izpildīti nosacījumi pārejai no pirmā posma uz nākamajiem.
   4.   EUNAVFOR MED saskaņā ar piemērojamiem tiesību aktiem var vākt uz EUNAVFOR MED kuģiem uzņemto personu personas datus, kuri attiecas uz īpatnībām, kas var palīdzēt šādas personas identificēt, tostarp pirkstu nospiedumus, kā arī šādu informāciju, izņemot citus personas datus – uzvārdu, pirmslaulību uzvārdu, vārdus un visus pseidonīmus vai pieņemtos vārdus; dzimšanas datumu un vietu, valstspiederību, dzimumu; dzīvesvietu, profesiju un atrašanās vietu; datus par vadītāja apliecībām, identifikācijas dokumentiem un pases datus. Tā attiecīgajām dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm un/vai kompetentajām Savienības struktūrām var nosūtīt šādus datus un datus, kas saistīti ar kuģiem un ekipējumu, ko izmanto minētās personas.
   3. pants
   ES operācijas komandiera iecelšana
   Kontradmirāli Enrico Credendino ar šo ieceļ par EUNAVFOR MED ES operācijas komandieri.
   4. pants
   ES operācijas štāba vietas noteikšana

      EUNAVFOR MED operācijas štābs atrodas Romā Itālijā.
   5. pants
   Operācijas plānošana un sākšana
   Lēmumu par EUNAVFOR MED sākšanu pēc EUNAVFOR MED operācijas komandiera ieteikuma pieņem Padome pēc tam, kad ir apstiprināts operācijas plāns un spēka lietošanas noteikumi, kas nepieciešami pilnvaru īstenošanai.
   6. pants
   Politiskā kontrole un stratēģiskā vadība
   1.   Darbojoties Padomes un AP pakļautībā, PDK veic EUNAVFOR MED politisko kontroli un stratēģisko vadību. Ar šo Padome pilnvaro PDK pieņemt attiecīgos lēmumus saskaņā ar LES 38. pantu. Šis pilnvarojums ietver tiesības grozīt plānošanas dokumentus, tostarp operācijas plānu, komandķēdi un spēka lietošanas noteikumus. Tas ietver arī tiesības pieņemt lēmumus par ES operācijas komandiera un ES spēku komandiera iecelšanu. Padome saglabā pilnvaras pieņemt lēmumus par ES militārās operācijas mērķiem un izbeigšanu. Ievērojot šā lēmuma 2. panta 3. punktu, PDK ir pilnvarota izlemt, kad veikt pāreju starp dažādiem operācijas posmiem.
   2.   PDK regulāri sniedz ziņojumus Padomei.
   3.   ES Militārās komitejas (ESMK) priekšsēdētājs regulāri ziņo PDK par EUNAVFOR MED norisi. Vajadzības gadījumā PDK var uzaicināt ES operācijas komandieri vai ES spēku komandieri uz savām sanāksmēm.
   7. pants
   Militārā vadība
   1.   ESMK uzrauga EUNAVFOR MED pareizu norisi, par ko atbild ES operācijas komandieris.
   2.   ES operācijas komandieris regulāri ziņo ESMK. ESMK vajadzības gadījumā var uzaicināt ES operācijas komandieri vai ES spēku komandieri uz savām sanāksmēm.
   3.   ESMK priekšsēdētājs darbojas kā galvenais kontaktpunkts sakariem ar ES operācijas komandieri.
   8. pants
   Savienības reakcijas un koordinācijas saskaņotība
   1.   AP nodrošina šā lēmuma īstenošanu un tā saskaņotību ar Savienības ārējo darbību kopumā, tostarp ar Savienības attīstības programmām un humāno palīdzību.
   2.   AP, kam palīdz Eiropas Ārējās darbības dienests (EĀDD), darbojas kā galvenais kontaktpunkts sakariem ar Apvienoto Nāciju Organizāciju, reģiona valstu iestādēm un citiem starptautiskiem un divpusējiem dalībniekiem, tostarp NATO, Āfrikas Savienību un Arābu valstu līgu.
   3.   EUNAVFOR MED sadarbojas ar attiecīgās dalībvalsts iestādēm un izveido koordinācijas mehānismu, un vajadzības gadījumā vienojas ar citām Savienības aģentūrām un struktūrām, jo īpaši Frontex, Eiropolu, Eurojust, Eiropas Patvēruma atbalsta biroju un attiecīgām KDAP misijām.
   9. pants
   Trešo valstu dalība
   1.   Neskarot Savienības lēmumu pieņemšanas autonomiju vai tās vienoto iestāžu sistēmu, kā arī saskaņā ar attiecīgajām Eiropadomes pamatnostādnēm operācijā var aicināt piedalīties trešās valstis.
   2.   Ar šo Padome pilnvaro PDK aicināt trešās valstis sniegt palīdzību un pēc ES operācijas komandiera un ESMK ieteikuma pieņemt attiecīgos lēmumus par piedāvātās palīdzības pieņemšanu.
   3.   Sīki izstrādātu kārtību trešo valstu dalībai paredz nolīgumos, kurus noslēdz, ievērojot LES 37. pantu un saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. pantā paredzēto procedūru. Ja Savienība un kāda trešā valsts ir noslēgušas nolīgumu, kurā paredz sistēmu attiecīgās trešās valsts dalībai Savienības krīzes pārvarēšanas misijās, šāda nolīguma noteikumus piemēro saistībā ar EUNAVFOR MED.
   4.   Trešām valstīm, kas sniedz būtisku militāro palīdzību EUNAVFOR MED, ir tādas pašas tiesības un pienākumi attiecībā uz operācijas ikdienas vadību kā dalībvalstīm, kuras piedalās operācijā.
   5.   Ar šo Padome pilnvaro PDK pieņemt attiecīgus lēmumus par Palīdzības sniedzēju komitejas izveidi gadījumā, ja trešās valstis sniedz būtisku militāro palīdzību.
   10. pants
   Savienības vadītā personāla statuss
   Savienības vadīto vienību un to personāla statusu vajadzības gadījumā nosaka saskaņā ar starptautiskajām tiesībām.
   11. pants
   Finanšu noteikumi
   1.   ES militārās operācijas kopējās izmaksas pārvalda saskaņā ar Lēmumu (KĀDP) 2015/528.
   2.   Finanšu atsauces summa EUNAVFOR MED kopējām izmaksām ir EUR 11,82 miljoni. Lēmuma (KĀDP) 2015/528 25. panta 1. punktā minētā finanšu atsauces summas procentuālā daļa ir 70 % attiecībā uz saistībām un 40 % attiecībā uz maksājumiem.
   12. pants
   Informācijas izpaušana
   1.   AP ir pilnvarots saskaņā ar Padomes Lēmumu 2013/488/ES (2) attiecīgos gadījumos un saskaņā ar EUNAVFOR MED vajadzībām nodot ar šo lēmumu saistītajām trešām valstīm minētās operācijas vajadzībām sagatavotu ES klasificētu informāciju šādi:

               a)

               līdz līmenim, kāds paredzēts piemērojamajos informācijas drošības nolīgumos, kas noslēgti starp Savienību un attiecīgo trešo valsti; vai

               b)

               citos gadījumos – līdz līmenim “CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL”.

         2.   AP ir arī pilnvarots saskaņā ar Lēmumu 2013/488/ES atbilstīgi EUNAVFOR MED operatīvajām vajadzībām nodot ANO operācijas EUNAVFOR MED vajadzībām sagatavotu ES klasificētu informāciju līdz līmenim “RESTREINT UE/EU RESTRICTED”. Šajā nolūkā sagatavo vienošanos starp AP un kompetentajām Apvienoto Nāciju Organizācijas iestādēm.
   3.   AP ir pilnvarots nodot ar šo lēmumu saistītajām trešām valstīm jebkādus ES neklasificētus dokumentus, kuri saistīti ar Padomes apspriedēm attiecībā uz operāciju un uz kuriem saskaņā ar Padomes reglamenta 6. panta 1. punktu attiecas pienākums ievērot dienesta noslēpumu (3).
   4.   Šādas pilnvaras, kā arī pilnvaras noslēgt šajā pantā minētās vienošanās AP saskaņā ar Lēmuma 2013/488/ES VI pielikuma VII sadaļu var deleģēt EĀDD ierēdņiem, ES operācijas komandierim vai ES spēku komandierim.
   13. pants
   Stāšanās spēkā un darbības izbeigšana
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      EUNAVFOR MED darbība beidzas ne vēlāk kā divpadsmit mēnešus pēc tam, kad ir izveidotas pilnīgas operatīvās spējas.
   Šis lēmums tiek atcelts dienā, kad saskaņā ar apstiprinātajiem EUNAVFOR MED izbeigšanas plāniem tiek slēgts ES operācijas štābs, neskarot Lēmumā (KĀDP) 2015/528 noteikto EUNAVFOR MED revīzijas un pārskatu iesniegšanas kārtību.

      Briselē, 2015. gada 18. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         F. MOGHERINI

      (1)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2015/528 (2015. gada 27. marts), ar ko izveido mehānismu tādu Eiropas Savienības operāciju kopējo izmaksu finansēšanas pārvaldībai, kuras skar militārus vai aizsardzības aspektus (Athena), un ar ko atceļ Lēmumu 2011/871/KĀDP (OV L 84, 28.3.2015., 39. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums 2013/488/ES (2013. gada 23. septembris) par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai (OV L 274, 15.10.2013., 1. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums 2009/937/ES (2009. gada 1. decembris), ar ko pieņem Padomes reglamentu (OV L 325, 11.12.2009., 35. lpp.).


title: Enerģētikas kopienas Ministru padomes Lēmums D/2013/03/MC-EnC par Enerģētikas kopienas līguma termiņa pagarināšanu

text:
               30.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 320/81

         ENERĢĒTIKAS KOPIENAS MINISTRU PADOMES LĒMUMS
   D/2013/03/MC-EnC
   par Enerģētikas kopienas līguma termiņa pagarināšanu
   ENERĢĒTIKAS KOPIENAS MINISTRU PADOME,
   ņemot vērā Enerģētikas kopienas dibināšanas līgumu (“Līgums”) un jo īpaši tā 97. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Līgums tika parakstīts 2005. gada 25. oktobrī un stājās spēkā 2006. gada 1. jūlijā.

               (2)

               Saskaņā ar tā 97. pantu Līgums ir noslēgts uz 10 gadiem no spēkā stāšanās dienas un tā termiņa pagarināšanai vajadzīgs Ministru padomes lēmums.

               (3)

               Enerģētikas kopiena ir izrādījusies piemērota struktūra reģionālajai sadarbībai enerģētikas jomā.

               (4)

               Enerģētikas kopiena cieši seko Eiropas Savienības enerģētikas politikas attīstības tendencēm un ir uzņēmusies saistības laikposmam pēc 2016. gada.

               (5)

               Līguma termiņa pagarināšanu tieši atbalstījušas Eiropas Savienības iestādes (1), un 2013. gada 19. jūnija un 23. oktobra sanāksmē to atbalstīja arī Pastāvīgā augsta līmeņa grupa,

         PIEŅEM ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Enerģētikas kopienas līguma termiņa pagarināšana
   Līguma termiņš tiek pagarināts par 10 gadiem.
   2. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Belgradā, 2013. gada 24. oktobrī

            Ministru padomes vārdā –
         Z. MIHAJLOVIĆ

      (1)  Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei saskaņā ar Lēmuma 2006/500/EK (10.3.2011., COM(2011) 105 final) 7. pantu; Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par energoapgādes drošību un starptautisko sadarbību – “ES enerģētikas politika: attiecību veidošana ar partneriem ārpus mūsu robežām” (7.9.2011., COM(2011) 539 final); Eiropas Savienības Padomes 2011. gada 24. novembra secinājumi par ES enerģētikas politikas ārējās dimensijas stiprināšanu.


title: 2004/821/KĀDP: Politikas un drošības komitejas Lēmums BiH/4/2004 (2004. gada 19. oktobris), ar ko ieceļ ES pavēlniecības apakšvienības Neapolē vadītāju attiecībā uz Eiropas Savienības militāro operāciju Bosnijā un Hercegovinā

text:
               2.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 357/38

      POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS BiH/4/2004
   (2004. gada 19. oktobris),
   ar ko ieceļ ES pavēlniecības apakšvienības Neapolē vadītāju attiecībā uz Eiropas Savienības militāro operāciju Bosnijā un Hercegovinā
   (2004/821/KĀDP)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 25. panta trešo daļu,
   ņemot vērā Padomes Vienoto rīcību 2004/570/KĀDP (2004. gada 12. jūlijs) par Eiropas Savienības militāro operāciju Bosnijā un Hercegovinā (1) un jo īpaši tās 6. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Ģenerālsekretāra/Augstā pārstāvja un NATO ģenerālsekretāra vēstuļu apmaiņā 2004. gada 28. septembrī un 2004. gada 8. oktobrī Ziemeļatlantijas Padome ir piekritusi atļaut apvienoto spēku štāba Neapolē priekšnieku iecelt par ES pavēlniecības apakšvienības Neapolē vadītāju.

               (2)

               ES Militārā komiteja 2004. gada 15. septembrī piekrita ES Operācijas komandiera ieteikumam iecelt apvienoto spēku štāba Neapolē priekšnieku, ģenerāli Ciro COCOZZA, par ES pavēlniecības apakšvienības Neapolē vadītāju attiecībā uz Eiropas Savienības militāro operāciju Bosnijā un Hercegovinā.

               (3)

               Saskaņā ar Vienotās rīcības 2004/570/KĀDP 6. pantu Padome pilnvaroja Politikas un drošības komiteju (PDK) veikt ES militārās operācijas politisku un stratēģisku virzību.

               (4)

               Saskaņā ar 6. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās tādu Eiropas Savienības lēmumu un rīcību izstrādē un īstenošanā, kas saistīti ar aizsardzību.

               (5)

               Eiropadome Kopenhāgenā 2002. gada 12. un 13. decembrī pieņēma deklarāciju, ka “Berlin plus” pasākumi un to īstenošana attieksies tikai uz tām ES dalībvalstīm, kuras ir vai nu NATO dalībvalstis, vai programmas “Partnerattiecības mieram” locekles un kuras noslēgušas divpusējos drošības līgumus ar NATO,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ģenerālis Ciro COCOZZA ar šo tiek iecelts par ES pavēlniecības apakšvienības Neapolē vadītāju attiecībā uz Eiropas Savienības militāro operāciju Bosnijā un Hercegovinā.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2004. gada 19. oktobrī

            Politikas un drošības komitejas vārdā —

            priekšsēdētājs

         A. HAMER

      (1)  OV L 252, 28.7.2004., 10. lpp.


title: 2005/694/EK: Padomes Lēmums (2005. gada 28. jūlijs) par pārmērīga budžeta deficītu Itālijā

text:
               11.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 266/57

      PADOMES LĒMUMS

   (2005. gada 28. jūlijs)
   par pārmērīga budžeta deficītu Itālijā
   (2005/694/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 104. panta 6. punktu,
   ņemot vērā Komisijas ieteikumu,
   ņemot vērā Itālijas apsvērumus,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Līguma 104. pantu dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga valsts budžeta deficīta.

               (2)

               Stabilitātes un izaugsmes pakta mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, stabilai izaugsmei, kas veicina nodarbinātības kāpumu.

               (3)

               Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra saskaņā ar 104. pantu paredz pieņemt lēmumu par pārmērīga budžeta deficītu. Līgumam pievienotajā Protokolā par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru ir izklās tīti citi noteikumi par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu. Padomes Regulā (EK) Nr. 3605/93 (1) izklāstīti sīki izstrādāti noteikumi un definīcijas minētā protokola noteikumu piemērošanai.

               (4)

               Līguma 104. panta 5. punktā noteikts, ka Komisijai jāadresē atzinums Padomei, ja Komisija uzskata, ka dalībvalstī pastāv vai var rasties pārmērīgs budžeta deficīts. Komisija šādu atzinumu par Itāliju Padomei adresēja 2005. gada 29. jūnijā. Komisija, ņēmusi vērā savu ziņojumu saskaņā ar Līguma 104. panta 3. punktu un ievērojot Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu saskaņā ar Līguma 104. panta 4. punktu, ir secinājusi, ka Itālijā ir pārmērīgs budžeta deficīts. Sniedzot novērtējumu, Komisija ir ņēmusi vērā Ecofin ziņojumu Eiropadomei “Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana”, ko pēdējā apstiprināja 2005. gada 22. martā.

               (5)

               Līguma 104. panta 6. punktā noteikts, ka Padomei būtu jāizskata jebkādi apsvērumi, ko varētu vēlēties iesniegt attiecīgā dalībvalsts, pirms tā, pamatojoties uz vispārēju novērtējumu, pieņem lēmumu par to, vai pastāv pārmērīgs budžeta deficīts. Itālijas gadījumā šā vispārējā novērtējuma rezultātā ir radušies turpmāk minētie secinājumi.

               (6)

               Saskaņā ar līdz šim iesniegtajiem datiem par 2003. un 2004. gadu deficīta attiecība 2003. un 2004. gadā ir bijusi lielāka par atsauces vērtību – 3 % no IKP, tomēr bijusi tuvu tai. Līgumā noteiktās 3 % no IKP atsauces vērtības pārsniegšana 2003. un 2004. gadā neradās nedz no Itālijas iestādēm neatkarīgu ārkārtas apstākļu dēļ, nedz arī ekonomikas nopietnas lejupslīdes rezultātā Stabilitātes un izaugsmes pakta izpratnē. Ekonomikas pieaugums iepriekšējos trīs gados bija pozitīvs, tomēr zems (0,4 %, 0,3 % un 1,2 % attiecīgi 2002., 2003. un 2004. gadā). Lai gan kopprodukta starpība no 2,1 % no potenciālā IKP 2001. gadā ir kļuvusi par – 1,3 % no potenciālā IKP 2004. gadā, kopprodukta negatīvā starpība 2004. gadā bija mazāka nekā iepriekšējos lejupslīdes gadījumos konstatētā. Līdz ar to lēnā ekonomikas pieauguma situāciju 2003. un 2004. gadā nevar uzskatīt par izņēmuma situāciju Līguma un Stabilitātes un izaugsmes pakta izpratnē.

               (7)

               Atsauces vērtības pārsniegšanu nevar uzskatīt par pagaidu parādību, jo deficīts, kas atsauces vērtību pārsniedzis 2003. un 2004. gadā, saskaņā ar Komisijas prognozēm to krietni pārsniegs 2005. un 2006. gadā, balstoties uz standartpieņēmumu par esošās politikas turpināšanu. Tas liecina, ka netiek pildītas Līgumā noteiktās prasības attiecībā uz deficīta kritēriju.

               (8)

               Parāda attiecība pret IKP, kas 2004. gadā bija aptuveni 106–107 % no IKP, nepārprotami pārsniedz Līgumā noteikto atsauces vērtību, un iepriekšējos gados nav pietiekami ātri samazinājusies. Parāda samazināšanās ātrumu ir ietekmējušas parādu palielinošas zembilances operācijas, kuras saskaņā ar pašas valdības prognozēm vidējā termiņā turpināsies. Turklāt pašreizējais primārā pārpalikuma līmenis (zem 2 % no IKP 2004. gadā) nenodrošina pietiekami strauju parāda attiecības samazinājumu. Tas liecina, ka netiek pildītas Līgumā noteiktās prasības attiecībā uz parāda kritēriju.

               (9)

               Padome ir analizējusi citus būtiskus faktorus, kuri aplūkoti Komisijas ziņojumā saskaņā ar Līguma 104. panta 3. punktu, kā arī Itālijas iestāžu 2005. gada 6. jūnija vēstulē minētos faktorus. Saskaņā ar Ecofin ziņojumu Eiropadomei “Stabilitātes un izaugsmes pakta īstenošanas uzlabošana”, ņemot vērā citus būtiskus faktorus Padomes lēmumā par pārmērīgu budžeta deficītu saskaņā ar 104. panta 6. punktu “jābūt pilnībā atkarīgai no galvenā principa, ka – pirms tiek ņemti vērā citi būtiskie faktori – atsauces vērtības pārsniegšana ir pagaidu rakstura un deficīts saglabājas tuvu atsauces vērtībai”. Itālijas gadījumā šis nosacījums nav izpildīts. Tādēļ Padomes lēmumā saskaņā ar Līguma 104. panta 6. punktu Itālijas gadījumā citi būtiski faktori nav ņemti vērā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   No vispārējā novērtējuma izriet, ka Itālijā ir pārmērīgs budžeta deficīts.
   2. pants
   Šis lēmums ir adresēts Itālijas Republikai.

      Briselē, 2005. gada 28. jūlijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         D. ALEXANDER

      (1)  OV L 332, 31.12.1993., 7. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 351/2002 (OV L 55, 26.2.2002., 23. lpp.).