title: 2009/187/EK,Euratom: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2008. gada 22. aprīlis ) par Eiropas Savienības 2006. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija

text:
               31.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 88/23

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2008. gada 22. aprīlis)
   par Eiropas Savienības 2006. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija
   (2009/187/EK, Euratom)
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Savienības 2006. finanšu gada vispārējo budžetu (1),
   ņemot vērā Eiropas Kopienu galīgos gada pārskatus par 2006. finanšu gadu – I sējums (SEC(2007) 1056 – C6-0390/2007, SEC(2007) 1055 – C6-0362/2007) (2),
   ņemot vērā Komisijas gada ziņojumu budžeta izpildes apstiprinātājai iestādei par paveikto darbu attiecībā uz lēmumiem par 2005. gada budžeta izpildes apstiprinājumu (COM(2007) 538 un COM(2007) 537) un Komisijas dienestu darba dokumentu – pielikumu Komisijas ziņojumam Eiropas Parlamentam par paveikto darbu attiecībā uz lēmumiem par 2005. gada budžeta izpildes apstiprinājumu (SEC(2007) 1185, SEC(2007) 1186),
   ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Sasniegumi politikā 2006. gadā” (COM(2007) 67),
   ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Kopsavilkuma pārskats par Komisijas sasniegumiem vadības jomā 2006. gadā” (COM(2007) 274),
   ņemot vērā Komisijas gada ziņojumu iestādei, kas atbrīvo no atbildības par budžeta izpildi, attiecībā uz 2006. gadā veiktajām iekšējām revīzijām (COM(2007) 280) un Komisijas darba dokumentu, kurš pievienots gada ziņojumam attiecībā uz 2006. gadā veiktajām iekšējām revīzijām (SEC(2007) 708),
   ņemot vērā Komisijas ziņojumu par dalībvalstu atbildēm uz Revīzijas palātas 2005. gada pārskatu (COM(2007) 118),
   ņemot vērā Zaļo grāmatu par Eiropas pārredzamības iniciatīvu, ko Komisija pieņēma 2006. gada 3. maijā (COM(2006) 194),
   ņemot vērā Revīzijas palātas Atzinumu Nr. 2/2004 par “vienotas revīzijas” modeli (un priekšlikumu Kopienas iekšējās kontroles pamatsistēmai) (3),
   ņemot vērā Komisijas paziņojumu par integrētas iekšējās kontroles sistēmas plānu (COM(2005) 252),
   ņemot vērā Komisijas rīcības plānu integrētas iekšējās kontroles struktūras ieviešanai (COM(2006) 9), Komisijas paziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam un Eiropas Revīzijas palātai “Progresa ziņojums par Komisijas rīcības plānu integrētas iekšējās kontroles struktūras ieviešanai” (COM(2007) 86) un šim ziņojumam pievienoto Komisijas darba dokumentu (SEC(2007) 311),
   ņemot vērā Revīzijas palātas Atzinumu Nr. 6/2007 par dalībvalstu gada kopsavilkumiem, dalībvalstu deklarācijām un valstu revīzijas iestāžu veiktajām ES līdzekļu revīzijām (4),
   ņemot vērā Komisijas rīcības plānu Komisijai uzticētās pārraudzītājas lomas nostiprināšanai, īstenojot strukturālo darbību dalītu pārvaldību (COM(2008) 97),
   ņemot vērā Komisijas ziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam un Eiropas Revīzijas palātai par Komisijas rīcības plānu integrētas iekšējās kontroles struktūras ieviešanai (COM(2008) 110) un šim ziņojumam pievienoto Komisijas darba dokumentu (SEC(2008) 259),
   ņemot vērā Revīzijas palātas 2006. finanšu gada pārskatu par budžeta izpildi kopā ar iestāžu atbildēm (5) un Revīzijas palātas īpašos ziņojumus,
   ņemot vērā atzinumu par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (6), ko Revīzijas palāta ir iesniegusi saskaņā ar EK līguma 248. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2008. gada 12. februāra ieteikumu (5842/2008 – C6-0082/2008),
   ņemot vērā EK līguma 274., 275. un 276. pantu, kā arī Euratom līguma 179.a pantu un 180.b pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (7), un it īpaši tās 145., 146. un 147. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 70. pantu un V pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un pārējo iesaistīto komiteju atzinumus (A6-0109/2008),

               A.

               tā kā saskaņā ar EK līguma 274. pantu Komisija uzņemas atbildību par budžeta izpildi, ievērojot pareizas finanšu vadības principus,

               1.

               sniedz Komisijai apstiprinājumu par Eiropas Savienības 2006. finanšu gada vispārējā budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, Padomei, Komisijai, Tiesai, Revīzijas palātai un Eiropas Investīciju bankai, kā arī dalībvalstu valsts un reģionālajām revīzijas iestādēm un nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Hans-Gert PÖTTERING

            Ģenerālsekretārs

         Harald RØMER

      (1)  OV L 78, 15.3.2006.

      (2)  OV C 274, 15.11.2007., 1. lpp.

      (3)  OV C 107, 30.4.2004., 1. lpp.

      (4)  OV C 216, 14.9.2007., 3. lpp.

      (5)  OV C 273, 15.11.2007., 1. lpp.

      (6)  OV C 274, 15.11.2007., 130. lpp.

      (7)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

    ---documentbreak---

               31.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 88/25

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2008. gada 22. aprīlis)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Savienības 2006. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Savienības 2006. finanšu gada vispārējo budžetu (1),
   ņemot vērā Eiropas Kopienu galīgos gada pārskatus par 2006. finanšu gadu – I sējums (SEC(2007) 1056 – C6-0390/2007, SEC(2007) 1055 – C6-0362/2007) (2),
   ņemot vērā Komisijas gada ziņojumu budžeta izpildes apstiprinātājai iestādei par paveikto darbu attiecībā uz lēmumiem par 2005. gada budžeta izpildes apstiprinājumu (COM(2007) 538 un COM(2007) 537) un Komisijas dienestu darba dokumentu – pielikumu Komisijas ziņojumam Eiropas Parlamentam par paveikto darbu attiecībā uz lēmumiem par 2005. gada budžeta izpildes apstiprinājumu (SEC(2007) 1185, SEC(2007) 1186),
   ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Sasniegumi politikā 2006. gadā” (COM(2007) 67),
   ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Kopsavilkuma pārskats par Komisijas sasniegumiem vadības jomā 2006. gadā” (COM(2007) 274),
   ņemot vērā Komisijas gada ziņojumu iestādei, kas atbrīvo no atbildības par budžeta izpildi, attiecībā uz 2006. gadā veiktajām iekšējām revīzijām (COM(2007) 280) un Komisijas darba dokumentu, kurš pievienots gada ziņojumam attiecībā uz 2006. gadā veiktajām iekšējām revīzijām (SEC(2007) 708),
   ņemot vērā Komisijas ziņojumu par dalībvalstu atbildēm uz Revīzijas palātas 2005. gada pārskatu (COM(2007) 118),
   ņemot vērā Zaļo grāmatu par Eiropas pārredzamības iniciatīvu, kuru Komisija pieņēma 2006. gada 3. maijā (COM(2006) 194),
   ņemot vērā Revīzijas palātas Atzinumu Nr. 2/2004 par “vienotas revīzijas” modeli (un priekšlikumu Kopienas iekšējās kontroles pamatsistēmai) (3),
   ņemot vērā Komisijas paziņojumu par integrētas iekšējās kontroles sistēmas plānu (COM(2005) 252),
   ņemot vērā Komisijas rīcības plānu integrētas iekšējās kontroles struktūras ieviešanai (COM(2006) 9), Komisijas paziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam un Eiropas Revīzijas palātai “Progresa ziņojums par Komisijas rīcības plānu integrētas iekšējās kontroles struktūras ieviešanai” (COM(2007) 86) un šim ziņojumam pievienoto Komisijas darba dokumentu (SEC(2007) 311),
   ņemot vērā Revīzijas palātas Atzinumu Nr. 6/2007 par dalībvalstu gada kopsavilkumiem, dalībvalstu deklarācijām un valstu revīzijas iestāžu veiktajām ES līdzekļu revīzijām (4),
   ņemot vērā Komisijas rīcības plānu Komisijai uzticētās pārraudzītājas lomas nostiprināšanai, īstenojot strukturālo darbību dalītu pārvaldību (COM(2008) 97),
   ņemot vērā Komisijas ziņojumu Padomei, Eiropas Parlamentam un Eiropas Revīzijas palātai par Komisijas rīcības plānu integrētas iekšējās kontroles struktūras ieviešanai (COM(2008) 110) un šim ziņojumam pievienoto Komisijas darba dokumentu (SEC(2008) 259),
   ņemot vērā Revīzijas palātas 2006. finanšu gada pārskatu par budžeta izpildi kopā ar iestāžu atbildēm (5) un Revīzijas palātas īpašos ziņojumus,
   ņemot vērā atzinumu par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (6), ko Revīzijas palāta ir iesniegusi saskaņā ar EK līguma 248. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2008. gada 12. februāra ieteikumus (5842/2008 – C6-0082/2008 un 5855/2008 – C6-0083/2008),
   ņemot vērā EK līguma 274., 275. un 276. pantu, kā arī Euratom līguma 179.a pantu un 180.b pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (7), un it īpaši tās 145., 146. un 147. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 70. pantu un V pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un pārējo iesaistīto komiteju atzinumus (A6-0109/2008),

               A.

               tā kā EK līguma 274. pantā noteikts, ka Komisija ir atbildīga par Kopienas budžeta izpildi un ka tas jāveic sadarbībā ar dalībvalstīm un ievērojot pareizas finanšu vadības principus;

               B.

               tā kā ES politikas virzienu īstenošanai raksturīga Kopienas budžeta “dalīta pārvaldība”, kuru īsteno Komisija un dalībvalstis un saskaņā ar kuru 80 % Kopienas izdevumu pārvalda dalībvalstis;

               C.

               tā kā Parlaments 2007. gada 24. aprīļa rezolūcijā (8) par 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu ierosināja, ka visām dalībvalstīm jāspēj uzņemties atbildību par saņemtā ES finansējuma pārvaldību, vai nu izmantojot vienu dalībvalsts pārvaldības deklarāciju, vai vairākas deklarācijas valsts sistēmā;

               D.

               tā kā steidzami jāievieš dalībvalstu atbilstoša politiskā līmeņa deklarācijas, kas aptver visus Kopienas līdzekļus, kuriem piemēro dalītu pārvaldību, kā jau tika ierosināts Parlamenta rezolūcijās par 2003. un 2004. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu;

               E.

               tā kā 2006. finanšu gada pārskatā (0.10. punkts) Revīzijas palāta atzina dalībvalstu apliecinājumu [deklarāciju] un gada kopsavilkumu nozīmību tajā ziņā, ka “(..) visi šie elementi – ja tos pareizi ievieš – varētu veicināt ES līdzekļu pārvaldības un kontroles uzlabošanu dalībvalstīs (..)” un ka ar dažiem nosacījumiem “(..) šie elementi varētu dot pievienoto vērtību un (..) Palāta varētu tos izmantot, ievērojot starptautisko revīzijas standartu prasības”;

               F.

               tā kā Revīzijas palāta atzinumā Nr. 6/2007 par dalībvalstu gada kopsavilkumiem un dalībvalstu deklarācijām uzsvēra arī to, ka dalībvalstu deklarācijas var uzskatīt par ES līdzekļu iekšējās kontroles jaunu elementu un, ja tās atspoguļo stiprās un vājās puses, tās sekmē labāku ES līdzekļu kontroli dalītās pārvaldības jomās;

               G.

               tā kā finanšu pārvaldības uzlabošana ES jāveicina, cieši uzraugot progresu Komisijā un dalībvalstīs, un dalībvalstīm jāuzņemas atbildība par ES līdzekļu pārvaldību, nodrošinot ES integrētas iekšējās kontroles pamatsistēmas izveides pabeigšanu nolūkā saņemt pozitīvu ticamības deklarāciju;

               H.

               tā kā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (9) 44. punkta un Finanšu regulas 53.b panta 3. punkta, kas attiecas uz kopsavilkumiem par pieejamām revīzijām un deklarācijām, īstenošanai būtu ievērojami jāuzlabo Kopienas budžeta pārvaldība;

               I.

               tā kā pareiza finanšu pārvaldība, tostarp efektīva iekšējā kontrole, ir viens no budžeta principiem, kas iekļauts Finanšu regulā pēc tās grozīšanas ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1995/2006 (10) saskaņā ar Komisijas ierosinājumiem rīcības plānā integrētas iekšējās kontroles struktūras ieviešanai;

               J.

               tā kā Parlamenta Budžeta kontroles komitejas darbs kopumā, un jo īpaši budžeta izpildes apstiprināšanas procedūra, ir daļa no procesa, kura mērķis ir saskaņā ar Līgumu no Komisijas kopumā, no katra tās locekļa atsevišķi un no visiem pārējiem iesaistītajiem dalībniekiem, no kuriem visbūtiskāko daļu veido dalībvalstis, panākt pilnīgu pārskatatbildību par finanšu pārvaldību ES un tādējādi izveidot stingrāku pamatu lēmumu pieņemšanai;

               K.

               tā kā tas nākamajā budžeta procedūrā pienācīgi ņems vērā 2006. gada budžeta izpildes apstiprināšanas rezultātus un ieteikumus;

               L.

               tā kā Padomei jāveicina reformu process dalībvalstīs un dalībvalstu atbildība par Revīzijas palātas konstatēto problēmu novēršanu un labākas finanšu pārvaldības nodrošināšanu Eiropas Savienībā;

               M.

               tā kā 2006. gads bija pasludināts par Eiropas Darbaspēka mobilitātes gadu, kas veicināja izpratni par mobilitātes nozīmi, veidojot patiesu Eiropas darbaspēka tirgu, un ļāva sagatavoties Eiropas gadam par iespēju vienlīdzību visiem (2007. gads),

         SVARĪGĀKIE SECINĀJUMI

               1.

               atzinīgi vērtē Komisijas panākto progresu ES līdzekļu efektīvākā izmantošanā un vispārējās kontroles vides uzlabošanā, kas minēts Revīzijas palātas ticamības deklarācijā; šajā kontekstā atzinīgi vērtē Revīzijas palātas paziņojumu par kļūdu finansiālo ietekmi; aicina Revīzijas palātu turpmāk to piemērot visām sava gada pārskata nodaļām;

               2.

               atzinīgi vērtē ievērojamo progresu, kas panākts kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) līdzekļu pārvaldībā, it īpaši pateicoties Integrētās administrēšanas un kontroles sistēmas (IAKS) darbībai, un atgādina Grieķijai tās pienākumu ieviest IAKS saskaņā ar rīcības plānu;

               3.

               atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos iesniegt Parlamenta Budžeta kontroles komitejai ikmēneša ziņojumu par to, kā tiek īstenoti turpmākie pasākumi saistībā ar 2006. gada budžeta izpildes procedūru, katru mēnesi vienam Komisijas loceklim sniedzot pārskatu par notikumu attīstību viņa atbildības jomā, ņemot vērā dalībvalstu deklarācijas un gada kopsavilkumus, ārējās darbības un to, kā tiek īstenots rīcības plāns Komisijai uzticētās pārraudzītājas lomas nostiprināšanai, īstenojot strukturālo darbību dalītu pārvaldību.

         Dalībvalstu pārvaldības deklarācijas

               4.

               atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos nodrošināt stingru politisku atbalstu dalībvalstu iniciatīvām sagatavot un publicēt savas deklarācijas, kuras pārbauda attiecīgās valsts revīzijas iestādes, un arī turpmāk mudināt dalībvalstis sekot Nīderlandes, Apvienotās Karalistes (AK), Dānijas un Zviedrijas piemēram; tāpēc sagaida, ka Komisija, pārskatot iepriekš minēto rīcības plānu integrētas iekšējās kontroles struktūras ieviešanai un nosakot turpmākos pasākumus tā īstenošanai, šajā plānā iekļaus jaunu punktu par dalībvalstu pārvaldības deklarāciju izstrādes veicināšanu; turklāt sagaida, ka Komisija un dalībvalstis nodrošinās, ka dalībvalstu kopsavilkumi pilnīgi atbilst Iestāžu nolīguma 44. punktam mērķiem un būtībai;

               5.

               uzskata, ka Komisijai jārīkojas, lai izpildītu svarīgās prasības, kuras izklāstītas Parlamenta rezolūcijā, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu, jo tā nav izpildījusi Parlamenta prasības dalībvalstu deklarāciju jomā – līdz 2007. gada beigām iesniegt Padomei priekšlikumu par dalībvalstu pārvaldības deklarācijām, kuras attiecas uz visiem dalītā pārvaldībā esošiem Kopienas līdzekļiem; pauž nožēlu, ka Komisija klusi samierinās ar dalībvalstu (izņemot Dāniju, Zviedriju, Nīderlandi un AK) kolektīvo bezatbildību attiecībā uz finanšu pārvaldību Eiropas Savienībā;

               6.

               uzskata, ka Komisijai jāiesniedz pilnīgi un ticami skaitļi par atgūstamajām summām, konkrēti norādot budžeta pozīciju un gadu, ar ko attiecīgā atgūstamā summa saistīta; cita veida izklāsts nopietnu kontroli padara neiespējamu; apzinās, ka Komisijai šī informācija lielā mērā jāiegūst no dalībvalstīm; norāda, ka Parlaments šajā nolūkā pēdējos trijos gados ir ierosinājis ieviest dalībvalstu pārvaldības deklarācijas, lai nodrošinātu Komisijai iespēju sniegt trūkstošo informāciju un novērst nepārredzamību;

         Struktūrfondi

               7.

               atzinīgi vērtē rīcības plāna Komisijai uzticētās pārraudzītājas lomas nostiprināšanai, īstenojot strukturālo darbību dalītu pārvaldību, publicēšanu, reaģējot uz bažām, ko Parlaments izteica 2006. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanas laikā; rūpīgi uzraudzīs ziņojumu sniegšanu par šo rīcības plānu, gatavojoties ES 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanai;

               8.

               atzinīgi vērtē Komisijas stingro apņemšanos nodrošināt visu nepamatoto maksājumu atgūšanu laikposmā, kas atlicis līdz noslēgšanas procedūru, kuras attiecas uz 2000.–2006. gadu, pabeigšanai;

               9.

               atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos pilnībā īstenot Finanšu regulu, it īpaši saistībā ar gada kopsavilkumiem; sagaida, ka Komisija turpinās pilnībā informēt Parlamentu par visiem dalībvalstu pārkāpumiem un lietām, kas pret tām ierosinātas; šajā sakarībā atzinīgi vērtē gada kopsavilkumu kvalitātes provizoriskos novērtējumus lauksaimniecības un struktūrfondu jomā; gaida, kad ģenerāldirektorātu gada darbības pārskatos būs iekļauti galīgie novērtējumi;

               10.

               par būtisku sasniegumu 2006. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanas procedūrā uzskata Komisijas apņemšanos labot visas atsevišķās kļūdas, kas norādītas Revīzijas palātas gada pārskatā, un it īpaši apņemšanos 100 % novērst visus nopietnos pārkāpumus saistībā ar publiskā iepirkuma procedūrām un piemērot vienotas likmes vai ekstrapolēto finanšu korekciju, atklājot sistēmiskas problēmas konkursa procedūrā;

               11.

               tomēr prasa Komisijai iesniegt objektīvu, skaidru un pilnīgu informāciju par tās spēju atgūt nepamatoti izmaksātas summas;

               12.

               atzinīgi vērtē to, ka 2006. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanas procedūras rezultātā Komisija beidzot ir apņēmusies pēc nopietnu sistēmas trūkumu atklāšanas cik vien iespējams drīz pārtraukt maksājumus;

               13.

               gaida ceturkšņa ziņojumus par korekcijām un atgūtajām summām, kuri jāpārbauda Revīzijas palātai, tostarp tādas sistēmas un ziņojumu iesniegšanas shēmas izveidi, kura ļauj ex post atgūtās summas saistīt ar faktiskā finansējuma piešķiršanas gadu; cer, ka šie ziņojumi pirmoreiz un līdz 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanas procedūras sākšanas sniegs noderīgu pārskatu par stāvokli šajā jomā; uzskata, ka Komisijai jāiesniedz progresa ziņojums un galīgais termiņš attiecībā uz rīcības plānu Komisijai uzticētās pārraudzītājas lomas nostiprināšanai, īstenojot strukturālo darbību dalītu pārvaldību;

               14.

               atgādina Komisijai saistības, kuras tā uzņēmās ārkārtas uzklausīšanā Budžeta kontroles komitejā 2008. gada 25. februārī:

                           a)

                           attiecībā uz rīcības plāna Komisijai uzticētās pārraudzītājas lomas nostiprināšanai, īstenojot strukturālo darbību dalītu pārvaldību, īstenošanu uzlabot revīzijas, pieņemt lēmumus par nepieciešamiem maksājumu pārtraukšanas gadījumiem un korekcijas procedūrām un īstenot tos, kā arī uzlabot līdzekļu atgūšanu; sagaida ceturkšņa ziņojumus par izpildes rezultātiem;

                           b)

                           ciešā sadarbībā ar Revīzijas palātu izveidot jaunu pārskatu sniegšanas sistēmu par atgūtajām summām un finanšu korekcijām; sagaida, ka tā iesniegs šīs jaunās pārskatu sistēmas izveides un piemērošanas detalizētu grafiku;

                           c)

                           iesniegt rīcības plānu ar detalizētiem pasākumiem nopietnu kļūdu novēršanai;

               15.

               piekrīt Komisijas paustajai nostājai, ka visu konstatēto pārkāpumu gadījumos ir jāveic atbilstīgi korektīvi pasākumi, tostarp maksājumu pārtraukšana un nepamatoti vai nepareizi izmaksātu summu atgūšana, un ka vismaz divreiz gadā Parlamentam tiks sniegti pārskati par šo darbību īstenošanu;

         Ārējās darbības

               16.

               uzskata, ka pēc 2006. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanas procedūras Komisija vairāk apzinās nozīmi, kāda ir pārredzamībai, atpazīstamībai un politiskajai vadībai attiecībā uz visiem ES līdzekļiem, kurus izmanto ārējo darbību finansēšanai, neatkarīgi no tā, vai to tiešā veida īsteno Komisija, tā tiek īstenota ar decentralizētas pārvaldības palīdzību vai izmantojot starptautiskus trasta fondus;

               17.

               atzinīgi vērtē ANO pārstāvja Irākā izteikto apņemšanos uzlabot informācijas sniegšanu Komisijai reālā laikā un uzskata, ka 13 mēnešus veiktais padziļinātais pētījums par ES līdzekļu izlietošanu ar starptautisku trasta fondu palīdzību ir veicinājis izpratni par nepieciešamību pēc pārskatatbildības attiecībā uz ES nodokļu maksātāju naudas izlietojumu; aicina Komisiju cieši sadarboties Eiropas Kopienas un ANO Finanšu un administratīvā pamatnolīguma (FAFA) pārskatīšanā;

               18.

               atzinīgi vērtē to, ka Komisija informāciju par pārbaudes misijām, ko veic saskaņā ar FAFA, un attiecīgos secinājumus iekļāva gada darbības pārskatos, kurus 2008. gada marta beigās parakstīja kompetentie ģenerāldirektori, un ka tas atļāva Parlamentam šo informāciju ņemt vērā balsošanā par šo ziņojumu;

               19.

               apstiprina Komisijas ierosinājumu apspriest jautājumu par nevalstiskas organizācijas (NO) definīciju pēc tam, kad būs pieejami Revīzijas palātas pašlaik notiekošās NO revīzijas rezultāti;

               20.

               aicina Komisiju:

                           a)

                           gan pēc savas iniciatīvas, gan pēc Parlamenta pieprasījuma to regulāri informēt par vairāku līdzekļu devēju trasta fondiem piešķirto ES finansējumu;

                           b)

                           izklāstīt pasākumus, kā uzlabot ES līdzekļu atpazīstamību gadījumos, kad ārējā palīdzība tiek sniegta ar citu organizāciju starpniecību;

                           c)

                           izklāstīt pasākumus, kuru mērķis ir ES revidentiem (Revīzijas palātai, Komisijai vai privātām revīzijas sabiedrībām) atvieglot piekļuvi, lai tie varētu veikt kopīgas pārvaldības, it īpaši kopīgas pārvaldības ar ANO, projektu revīziju;

               21.

               atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos turpināt informēt to par līdzekļu saņēmējiem saskaņā ar Finanšu regulas 30. panta 3. punktu, kā arī uzlabot politisko vadību, atpazīstamību un kontroli attiecībā uz šiem līdzekļiem, it īpaši tiem, kurus pārvalda ar starptautisku trasta fondu starpniecību;

               22.

               uzstāj, ka informācijai par visu ekspertu grupu un darba grupu locekļiem, kas strādā Komisijas uzdevumā, jābūt publiski pieejamai, kā arī ir pilnībā jāpublisko ES līdzekļu saņēmēji;

         HORIZONTĀLIE JAUTĀJUMI
   Ticamības deklarācija
   Pārskatu ticamība

               23.

               ar gandarījumu norāda, ka Revīzijas palāta ir sniegusi pozitīvu atzinumu par galīgo gada pārskatu ticamību un tās atzinumā norādīts, ka, izņemot dažu apsvērumu ietekmi, pārskati visos būtiskajos aspektos pareizi atspoguļo Kopienu finanšu stāvokli 2006. gada 31. decembrī, un Kopienu darbības un naudas līdzekļu plūsmas minētajā datumā noslēgtajā gadā ir saskaņā ar Finanšu regulas noteikumiem un grāmatvedības noteikumiem, ko pieņēmis Komisijas grāmatvedis (1. nodaļa, Ticamības deklarācija, VII–IX punkts);

               24.

               pauž bažas par Revīzijas palātas konstatējumiem attiecībā uz kļūdām summās, kas grāmatvedības sistēmā reģistrētas kā faktūrrēķini/izmaksu paziņojumi un priekšfinansējums, kuru dēļ aprēķināta par aptuveni EUR 201 miljonu lielāka parādu summa kreditoriem un par aptuveni EUR 656 miljoniem lielāka ilgtermiņa un īstermiņa priekšfinansējuma kopsumma; īpaši pauž nožēlu par dažos ģenerāldirektorātos konstatētajām grāmatvedības sistēmu nepilnībām, kuras joprojām apdraud finanšu informācijas kvalitāti (it īpaši attiecībā uz finanšu gadu nodalīšanu un darbinieku pabalstiem), pēc provizorisko pārskatu iesniegšanas liekot izdarīt vairākas korekcijas;

               25.

               pauž nožēlu par to, ka finanšu dokumenti Budžeta kontroles komitejas locekļiem nav pieejami visās Eiropas Savienības oficiālajās valodās;

               26.

               norāda, ka attiecībā uz 2006. finanšu gadu Komisijas grāmatvedis nevarēja apstiprināt vietējās grāmatvedības palīgsistēmas EuropeAid sadarbības birojā, Izglītības un kultūras ģenerāldirektorātā un Ārējo sakaru ģenerāldirektorātā;

               27.

               atgādina Komisijai, ka tās gada ziņojumā Parlamentam par paveikto darbu attiecībā uz lēmumiem par 2005. gada budžeta izpildes apstiprinājumu ir minēts pienākums ik pēc sešiem mēnešiem sniegt budžeta lēmējinstitūcijai ziņojumu par priekšfinansējuma operāciju pārvaldību, kā prasīts rezolūcijā, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu, un pauž dziļu nožēlu par to, ka šāds ziņojums vēl nav iesniegts;

         Pakārtoto darījumu likumība

               28.

               ar gandarījumu atzīmē Revīzijas palātas viedokli, ka jomās, kurās pārraudzības un kontroles sistēmas ir īstenotas tā, lai nodrošinātu adekvātu riska pārvaldību, darījumos kopumā nav konstatētas būtiskas kļūdas;

               29.

               tomēr pauž nožēlu par to, ka īpaši svarīgās Kopienas izdevumu jomās, tādās kā struktūrfondi, iekšpolitika un ārējās darbības, maksājumos īstenotājorganizāciju līmenī joprojām tiek konstatētas būtiskas kļūdas;

               30.

               pauž visdziļākās bažas par to, ka Revīzijas palāta joprojām atrod nepilnības pārraudzības un kontroles sistēmu darbībā un Komisijas ģenerāldirektoru deklarācijās, it īpaši saistībā ar šo atrunu ietekmi uz pārliecību par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, un atgādina dalībvalstīm un Komisijai par to pienākumiem šajā jomā;

         Informācija par ticamības deklarācijām un to pamatsistēma

               31.

               atzinīgi vērtē Revīzijas palātas paveikto, lai vēl vairāk uzlabotu ticamības deklarāciju skaidrību saistībā ar faktoriem, kuri katru gadu veicina kontroles sistēmu efektivitāti un lietderību visās nozarēs, un aicina Revīzijas palātu regulāri informēt Parlamentu par progresu šajā jomā;

               32.

               pauž nožēlu par to, ka Revīzijas palātas ziņojumā trūkst skaidrības (un šis fakts neizbēgami izskanēs plašsaziņas līdzekļos) par ES līdzekļu piešķiršanas pareizību atsevišķiem jauniem saņēmējiem (dzelzceļa sabiedrībām, jāšanas/zirgaudzēšanas klubiem, golfa/atpūtas klubiem un pilsētu padomēm) saskaņā ar atbilstīguma noteikumiem; norāda, ka, formāli raugoties no juridiskā viedokļa, strīdīgais jautājums ir atbilstīguma noteikumi; uzsver, ka Parlaments agrāk ir atbalstījis Revīzijas palātu, kad tā īpašajos ziņojumos pauž viedokli par efektivitāti un lietderību, un darīs to arī turpmāk;

               33.

               atkārtoti norāda, ka Revīzijas palāta savā jaunajā metodikā kā neatņemamu elementu ir iekļāvusi pieejamās revīzijas un dalībvalstu revīzijas iestāžu pārskatus; aicina Revīzijas palātu informēt Parlamenta Budžeta kontroles komiteju par šīs informācijas izmantošanu un paust viedokli par dalībvalstu revīzijas iestāžu sniegtās informācijas lietderību gada pārskatu sagatavošanā;

               34.

               atzinīgi vērtē atsevišķu Revīzijas palātas gada pārskata daļu kvalitāti, piemēram, struktūrpasākumiem veltīto daļu, kas ļauj visām iesaistītajām pusēm konstatēt problēmas un koncentrēties uz nepieciešamajiem uzlabojumiem;

         Budžeta pārvaldība

               35.

               atzīmē Komisijas dienestu 2006. gadā īstenotos centienus, lai pilnībā un pareizi iegrāmatotu jaunos priekšfinansēšanas maksājumus, sākuma faktūrrēķinus, izmaksu paziņojumus un finanšu gadu nodalīšanas operācijas;

               36.

               atzīmē, ka attiecībā uz struktūrfondiem 2006. gads bija pēdējais gads 2000.–2006. gada plānošanas periodā, kurā līdz šā gada beigām par visām šā posma saistībām bija jānoslēdz līgumi;

               37.

               pauž bažas, ka neizpildītās budžeta saistības 2006. gada beigās tādējādi atbilst kopējiem atlikušajiem maksājumiem, kas veicami dažos tuvākajos gados saistībā ar 2000.–2006. gada finanšu plānu un atbilst 28 % no šā finanšu plāna attiecīgo izdevumu kategoriju kopējām summām visam posmam;

               38.

               pauž nožēlu, ka neizpildītās budžeta saistības (t. i., neizlietotās saistības, ko pārnes uz turpmākajiem gadiem, galvenokārt daudzgadu programmās), kas saistītas ar struktūrpasākumiem un Kohēzijas fondu 2006. gadā pieauga par EUR 12,6 miljardiem (10,6 %) līdz EUR 131,6 miljardiem;

               39.

               pauž bažas par spiedienu, ko n+2 noteikums rada saistībā ar izdevumiem un kas var traucēt struktūrprogrammu un projektu pienācīgas noslēgšanas procedūras; norāda, ka jau 2007. gadā ar struktūrfondiem saistīto maksājumu apjoms ir pieaudzis par 50 % salīdzinājumā ar 2006. gadu; uzsver, ka Komisijai jānodrošina efektīva noslēgšanas procedūra, un uzsver dalībvalstu lielo nozīmi šajā procedūrā;

               40.

               turklāt pauž nožēlu par to, ka Kohēzijas fonda līdzekļu tēriņu temps jaunajās dalībvalstīs bija mazāks, nekā paredzēts, kas saistīts ar šo valstu grūtībām absorbēt izdevumus; aicina Komisiju sniegt izsmeļošāku paskaidrojumu par līdzekļu neplānoti zemo izlietojumu struktūrpasākumu jomā;

         Dalībvalstu pārvaldības deklarācijas un Iestāžu nolīguma 44. punkts

               41.

               atgādina, ka steidzami jāievieš dalībvalstu atbilstoša politiskā līmeņa deklarācijas, kas aptver visus Kopienas līdzekļus, kuriem piemēro dalītu pārvaldību, kā ierosināts Parlamenta rezolūcijās, kas ir neatņemama daļa no lēmumiem attiecīgi par 2003., 2004. un 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu;

               42.

               atgādina, ka rezolūcijā, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu, Parlaments lūdza Komisiju līdz 2007. gada beigām iesniegt Padomei priekšlikumu par tādu dalībvalsts pārvaldības deklarāciju par visiem Kopienas līdzekļiem, kam piemēro dalītu pārvaldību, kura pamatotos uz apakšdeklarācijām, ko sniedz dažādas dalībvalsts struktūras, kuras atbildīgas par izdevumu pārvaldību; noraida atbildi, ko Komisija sniegusi pielikumā Komisijas ziņojumam Eiropas Parlamentam par paveikto darbu attiecībā uz lēmumiem par 2005. gada budžeta izpildes apstiprinājumu, proti, ka “Komisija neveiks ieteiktos pasākumus, jo, ņemot vērā 27 dalībvalstu atšķirīgo administratīvo iedalījumu un atšķirības to ES līdzekļu pārvaldības struktūrās, kam piemēro dalītu pārvaldību, vienota standarta deklarācija nesniegs nozīmīgu ieguvumu. Tomēr Komisija turpinās atbalstīt šādas iniciatīvas no dalībvalstu pārvaldes iestāžu puses”; uzskata šo atbildi par vairāk nekā neapmierinošu, ņemot vērā to, ka tā saucamā dalītā pārvaldība attiecas uz vairāk nekā 80 % no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, un jo īpaši ņemot vērā pašreizējo situāciju struktūrfondu jomā, kā Revīzijas palāta norādījusi gada pārskatā;

               43.

               stingri atbalsta dažu dalībvalstu (Apvienotās Karalistes, Dānijas, Nīderlandes un Zviedrijas) iniciatīvu apstiprināt valsts pārvaldības deklarāciju par Kopienas līdzekļu pārvaldību un pauž bažas, ka, neņemot vērā šīs iniciatīvas, vairums dalībvalstu ir pret šādas deklarācijas ieviešanu; mudina Komisiju izklāstīt iespējamās reālās priekšrocības Komisijas un dalībvalstu, kas ieviesušas minētās iniciatīvas, kontroles attiecību ziņā; prasa Komisijai regulāri ziņot Budžeta kontroles komitejai par progresu saistībā ar šiem noteikumiem;

               44.

               norāda uz pirmajiem gada kopsavilkumiem, kurus iesūtījušas dalībvalstis, un aicina Komisiju uzsākt pienākumu neizpildes procedūru pret tām dalībvalstīm, kas nav pildījušas savus pienākumus; uzskata, ka šie gada kopsavilkumi ir pirmais solis ceļā uz dalībvalstu pārvaldības deklarācijām, aicina Komisiju pirms 2009. gada budžeta pirmā lasījuma izstrādāt dokumentu, kurā būtu izanalizētas katras dalībvalsts Kopienas līdzekļu pārraudzības un kontroles sistēmas stiprās un vājās puses un veikto revīziju rezultāti, un nosūtīt šo dokumentu Parlamentam un Padomei; aicina Komisiju arī ziņot par gada kopsavilkumu kvalitāti un nodrošināt šā procesa pievienoto vērtību, identificējot izplatītākās problēmas un norādot iespējamos risinājumus un paraugpraksi;

               45.

               tomēr norāda uz Revīzijas palātas kritisko vērtējumu attiecībā uz valstu revīzijas darbu tajā ziņā, ka ārējiem revizoriem, kuri vēlas paļauties uz citu atzinumiem vai darbu vai izmantot to, ir tieši jāpārliecinās par šā darba pareizību; tādēļ uzskata, ka darbs, ko veic Kontaktu komitejas darba grupa, kura ir atbildīga par vienotu revīzijas standartu izstrādi un salīdzināmiem ES zonai paredzētiem revīzijas kritērijiem, ir būtiski svarīgs, un aicina Komisiju veicināt visu dalībvalstu piedalīšanos šajā darbā;

         Vadība

               46.

               atgādina Komisijai savu agrāk pausto kritiku par tā pamata stabilitāti, uz kuru pamatojoties Komisija kopsavilkuma ziņojumā apgalvo, ka uzņemas politisko atbildību, jo Komisijai trūkst pilnīga ieskata 80 % līdzekļu, kam piemēro dalītu pārvaldību, un gada darbības pārskatu kvalitāte ir atšķirīga; norāda, ka šim ieskata trūkumam ir divi cēloņi: no vienas puses, nepietiekama uzraudzība un pārraudzība no Komisijas puses un, no otras puses, konkrētu risinājumu un atbildības trūkums dalībvalstu līmenī;

               47.

               pauž nožēlu, ka Komisija klusi samierinās ar vairuma dalībvalstu kolektīvo bezatbildību attiecībā uz Eiropas Savienības finanšu pārvaldību; atzinīgi vērtē un atbalsta dažu dalībvalstu iniciatīvu šajā sakarā un aicina citas dalībvalstis sekot šim paraugam;

               48.

               norāda, ka budžetu izpilda Komisija un tās locekļi, nevis ģenerāldirektori, kas ir deleģētie kredītrīkotāji, un tādēļ pauž nožēlu par to, ka ģenerāldirektoru atbildības pieaugums nenotiek vienlaikus ar Komisijas locekļu tiešās (un ne tikai politiskās) atbildības pieaugumu; aicina Komisiju iesniegt priekšlikumus šīs situācijas novēršanai, jo tā ir pretrunā EK līguma 274. pantam;

               49.

               atzinīgi vērtē Revīzijas palātas sniegto izsmeļošo analīzi par Komisijas iekšējās kontroles sistēmu (gada pārskata 2. nodaļa); mudina Revīzijas palātu turpināt šo atzinīgi vērtējamo darbu, iekļaujot atsevišķu Komisijas locekļu darbības un/vai bezdarbības analīzi attiecībā uz šo situāciju;

               50.

               atgādina, ka vadības metodes ir saistītas ar grāmatvedības un kontroles struktūrvienībās strādājošo stāvokli salīdzinājumā ar vadības līmeni, viņu tiesībām veikt pasākumus, kā arī viņu kvalifikāciju un saņemto apmācību;

               51.

               prasa, lai Budžeta ģenerāldirektorāta ģenerāldirektors sniedz oficiālu atzinumu par iekšējās kontroles sistēmu kvalitāti un lietderību;

               52.

               prasa, lai ģenerālsekretārs sniedz oficiālu ticamības deklarāciju par katra ģenerāldirektora individuālās deklarācijas kvalitāti;

               53.

               prasa, lai Komisijas iekšējais revidents izvērtē ģenerālsekretāra ticamības deklarāciju, sniedzot par to revīzijas atzinumu;

               54.

               atgādina, cik liela nozīme ir funkcionāliem ziņojumu sniegšanas kanāliem – atklātai komunikācijai starp viena veida profesionāļiem dažādos ģenerāldirektorātos, piemēram, IT darbiniekiem, iekšējās kontroles darbiniekiem, iekšējās revīzijas darbiniekiem un grāmatvežiem tādā “stropveida” organizācijā kā Komisija; pauž nožēlu par necenšanos ieviest šo vadības instrumentu; aicina Komisiju nodrošināt obligātu funkcionālu ziņojumu sniegšanas kanālu ieviešanu pēc iespējas drīzāk un sniegt ziņojumu tā Budžeta kontroles komitejai ne vēlāk kā 2008. gada septembrī;

               55.

               aicina Komisiju piešķirt grāmatvedim tādu pašu amata kategoriju, kāda ir līdzvērtīgu darbu veicošajiem;

               56.

               turklāt aicina Komisiju mainīt Revīzijas progresa komitejas sastāvu, lai tās ārējo locekļu skaits būtu vienāds ar Komisiju pārstāvošo locekļu skaitu; aicina Komisiju arī izraudzīt vienu no Revīzijas progresa komitejas ārējiem locekļiem tās priekšsēdētāja amatam;

               57.

               sagaida, ka Komisija katru gadu sniegs ticamības deklarāciju par Komisiju kopumā, kuru Komisijas priekšsēdētājs iesniegs Parlamenta atbildīgajai komitejai, proti, Budžeta kontroles komitejai;

         Komisijas iekšējās kontroles sistēma
   Rīcības plāns integrētas iekšējās kontroles pamatsistēmas izveidei

               58.

               atzinīgi vērtē vispārējos sasniegumus Komisijas iekšējās kontroles sistēmas izveidē;

               59.

               nepiekrīt Komisijas apgalvojumam, kas izteikts minētajā 2008. gada progresa ziņojumā par Komisijas rīcības plānu integrētas iekšējās kontroles struktūras ieviešanai, ka 1., 3., 3.N, 5., 8. un 13. pasākums ir pabeigts; norāda, ka līdz šim tas nav saņēmis dokumentus vai dzirdējis apliecinājumus šāda apgalvojuma pareizībai; tādēļ ir spiests nopietni apšaubīt, vai šie pasākumi ir uzsākti, nemaz nerunājot par to īstenošanas pabeigšanu vai ietekmi uz šā rīcības plāna īstenošanas gaitu;

               60.

               tomēr atzinīgi vērtē pusgada progresa ziņojumus par minētā rīcības plāna īstenošanu;

               61.

               tomēr uzsver, ka saistībā ar 1., 3., 3.N, 5., 10., 10.N, 11., 11.N, 13. un 15. pasākuma īstenošanu Komisija ir atkarīga no sadarbības ar dalībvalstīm; uzsver, ka tas pilnībā atbalsta šos pasākumus, un tādēļ mudina Komisiju izmantot visus tās rīcībā esošus instrumentus šo pasākumu pēc iespējas drīzākai īstenošanai;

               62.

               cer saņemt atbilstīgo progresa ziņojumu līdz 2009. gada 1. janvārim, lai varētu to izmantot 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanas procedūrā;

         Darbības izdevumu un ES līdzekļu kontroles sistēmas izmaksu līdzsvara analīze

               63.

               pauž dziļu nožēlu, ka līdz pat šim laikam Parlaments nav saņēmis informāciju par ES līdzekļu kontroles sistēmu izmaksu un ieguvumu analīzi, kā tas prasīts rezolūcijā, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par 2005. gada budžeta izpildes apstiprināšanu;

         Kopsavilkuma pārskats

               64.

               uzskata par nepieņemamu, ka Komisija izskaidro Revīzijas palātas veiktās revīzijas, kura pamatojas uz vispāratzītiem starptautiskiem revīzijas standartiem, rezultātus ar “viedokļu atšķirībām par kļūdu veidiem un ietekmi, kā arī sistēmu trūkumu vērtējumā un daļēji ar dažādiem uzskatiem par finanšu korekcijas mehānismu darbību” (2. lpp., pēdējā rindkopa);

               65.

               uzskata, ka visas atrunas attiecībā uz pārliecības trūkumu par Kopienas izdevumu likumību un pareizību ir jāatspoguļo gada darbības pārskatos un kopsavilkuma pārskatā; tādēļ pauž pārsteigumu par to, ka trīs ģenerāldirektori tikai 2006. gadā nolēma iekļaut atrunu attiecībā uz Interreg pārvaldību un kontroli, lai gan tā jau bija pastāvējusi vairākus gadus (4. lpp., pēdējā rindkopa);

               66.

               pauž bažas par iekšējā revidenta paziņojumiem pirmajā pārskata ziņojumā, kas liecina, ka, neraugoties uz zināmu progresu, puse izšķiroši nozīmīgo un svarīgo ieteikumu noteiktajos termiņos nav īstenota (8. lpp., pirmspēdējā rindkopa); aicina Komisiju pievērst vairāk uzmanības šo ieteikumu īstenošanai;

         Politiskā un administratīvā atbildība Komisijā
   Gada darbības pārskati

               67.

               ar nožēlu norāda uz Revīzijas palātas viedokli, ka “(..) par nozīmīgu daļu ES budžeta ģenerāldirektori sniedz pozitīvāku viedokli par ES līdzekļu tēriņu likumību un pareizību, nekā secināts Palātas revīzijā.” (gada pārskata 2.13. punkts);

               68.

               pauž bažas par to, ka gada pārskatā Revīzijas palāta vēlreiz uzsver, ka daži gada darbības pārskati vēl joprojām nesniedz pietiekamus pierādījumus ticamības deklarācijas sagatavošanai (gada pārskata 2.14.–2.18. punkts);

               69.

               atzinīgi vērtē to, ka kopsavilkuma pārskatā uzsvērts, ka “visos gadījumos, kad Eiropas Revīzijas palātas atzinums atšķiras no ģenerāldirektora atzinuma, ģenerāldirektoram ir jāsniedz paskaidrojums par to savā nākamā gada darbības pārskatā” (2. punkts), un izsaka cerību, ka, sākot ar 2007. gadu, gada darbības pārskati liecinās par uzlabojumiem;

               70.

               aicina Komisiju uzlabot gada darbības pārskatus, nosakot vienotus kritērijus atrunu iekļaušanai un izvirzot tiem stingrākas formālās prasības, lai labāk varētu salīdzināt dažādu ģenerāldirektorātu un dažādos laikos tapušus gada darbības pārskatus; aicina Komisiju ņemt vērā Revīzijas palātas atzinumus par gada darbības pārskatiem un uzlabojumus veikt ciešā sadarbībā ar Revīzijas palātu;

         Pārredzamība un ētika

               71.

               atzinīgi vērtē Komisijas paziņojumu “Turpmākie pasākumi pēc zaļās grāmatas “Eiropas pārredzamības iniciatīva”” (COM(2007) 127), kurā Komisija saskaņā ar Finanšu regulas 30. panta 3. punktu norāda, ka informācija par ES līdzekļu saņēmējiem būs publiski pieejama, sākot no 2008. gada (2.3.2. punkts), un paziņo, ka 2008. gada pavasarī tā uzsāks interešu pārstāvju (lobistu) reģistra izmantošanu;

               72.

               apzinās argumentus, kas atbalsta gan lobistu brīvprātīgu, gan obligātu reģistrāciju; norāda uz Komisijas lēmumu sākt ar brīvprātīgo reģistrāciju un pēc gada novērtēt sistēmas darbību; apzinās, ka Lisabonas līgums nodrošina juridisko pamatu obligātai reģistrācijai; atgādina, ka Parlamenta pašreizējais reģistrs jau ir obligāts un eventuālais kopējais reģistrs de facto arī būtu obligāts, jo reģistrācija abos gadījumos ir priekšnoteikums piekļuvei Parlamentam;

               73.

               atgādina, ka ir nepieciešams jauns Komisijas locekļu rīcības kodekss, lai pastiprinātu un precīzāk noteiktu viņu individuālo un kopējo politisko atbildību un atbildību par politiskajiem lēmumiem un politikas īstenošanu, ko veic viņiem pakļautie dienesti;

               74.

               uzstāj, ka Komisija ir atbildīga par datu, kas iesniegti par ES līdzekļu saņēmējiem, pilnīgumu un salīdzināmību, kā arī par meklēšanas iespējām tajos, un atgādina Komisijas rakstisko atbildi Parlamentam, kurā tika pausts nodoms šo informācijas kopu kopējo standartu galīgu izstrādi un saskaņošanu ar dalībvalstīm veikt līdz 2008. gada aprīlim;

               75.

               atgādina rezolūcijas, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu, 85. punktā izklāstīto konstatējumu, kurā tas prasa nodrošināt vieglu piekļuvi informācijai par to, ko pārstāv dažādās ekspertu grupas un kādi ir šo grupu uzdevumi, un 86. punktā izklāstīto konstatējumu, kurā Komisija tiek aicināta publicēt šajās darba grupās iesaistīto cilvēku vārdus un komisāru, ģenerāldirektorātu un kabinetu nodarbināto īpašo padomdevēju vārdus; aicina publiskot visu Komisijas darba grupās strādājošo ekspertu un konsultantu vārdus;

               76.

               atgādina par budžeta izpildes apstiprināšanu atbildīgā Komisijas locekļa atbildes, ko tas šajā sakarībā sniedza Budžeta kontroles komitejas rīkotajā uzklausīšanā 2008. gada 21. janvārī, proti, ka šajos reģistros būs iekļautas visas ekspertu grupas, tostarp arī informācija par komitoloģijas komiteju locekļiem, individuālajiem ekspertiem, kopīgajām vienībām un sociālā dialoga komitejām;

               77.

               atgādina arī rezolūcijas, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu, 76. punktā izteikto prasību “nodrošināt, ka komisāriem saistošā rīcības kodeksā tiek iekļauti vajadzīgie ētikas noteikumi un svarīgākās vadlīnijas, kas komisāriem jāievēro savā amatā, jo sevišķi – ieceļot līdzstrādniekus, it īpaši savos birojos”;

               78.

               pauž nožēlu par Komisijas atbildi, kura sniegta Pielikumā Komisijas ziņojumam par paveikto darbu attiecībā uz lēmumiem par 2005. gada budžeta izpildes apstiprinājumu (18. lpp.) un kurā norādīts, ka šādu noteikumu vēl nav, un mudina Komisiju tos pieņemt;

               79.

               atkārtoti atgādina, cik liela nozīme ir pilnīgai pārredzamībai un atklātībai saistībā ar Komisijas locekļu biroju darbiniekiem, kuri nav pieņemti darbā saskaņā ar Civildienesta noteikumiem;

         NOZARU JAUTĀJUMI
   Ieņēmumi

               80.

               atzinīgi vērtē Revīzijas palātas konstatēto, ka muitas pārraudzības sistēmas visos būtiskajos aspektos darbojās apmierinoši, ka tradicionālo pašu resursu pārskati bija ticami un pakārtotie darījumi – likumīgi un pareizi, lai arī joprojām pastāv dažas nepilnības;

               81.

               atzinīgi vērtē arī Revīzijas palātas konstatēto, ka PVN un NKI resursus Komisija ir pareizi aprēķinājusi, iekasējusi un iegrāmatojusi Kopienas budžetā;

               82.

               ar gandarījumu atzīmē, ka attiecībā uz PVN resursu Komisija ir saglabājusi pārbaužu biežumu un kvalitāti; tomēr pauž bažas par spēkā esošajām atrunām un tādēļ aicina Komisiju sadarbībā ar dalībvalstīm turpināt strādāt, lai atrunas varētu atcelt pieņemamos termiņos;

               83.

               aicina Komisiju to informēt par pasākumiem, ko tā plāno veikt gadījumos, kad dalībvalstis saglabā šādas atrunas;

         Kopējā lauksaimniecības politika

               84.

               atzinīgi vērtē 2006. gadā panāktos uzlabojumus KLP izdevumu jomā un Revīzijas palātas atzinumu, ka IAKS – galvenais kontroles līdzeklis platībatkarīgā atbalsta, piemaksu par dzīvniekiem un vienotā platībmaksājuma shēmā – ir efektīva sistēma, kas, pareizi pielietota, mazina nepareizu izdevumu risku;

               85.

               atzinīgi vērtē Komisijas centienus paplašināt IAKS piemērošanu un sagaida, ka Komisija saskaņā ar Parlamentam iesniegtajiem plāniem un atbildēm panāks, lai to lauksaimniecības izdevumu īpatsvaru, uz kuriem attiecas IAKS, līdz 2010. gadam būtu vismaz 89 % un līdz 2013. gadam – 91,3 %;

               86.

               pauž nožēlu par Revīzijas palātas konstatējumu, ka KLP izdevumus joprojām būtiski ietekmē kļūdas un ka dažās dalībvalstīs saskaņā ar IAKS veicamās kontroles un pārbaudes netiek efektīvi izmantotas vai nav pilnībā uzticamas, un tādēļ mudina Komisiju atkārtoti pārbaudīt dalībvalstis, lai visās ES-15 dalībvalstīs IAKS īstenotu pilnībā un ES-10 dalībvalstīs novērstu konstatētās nepilnības;

               87.

               pauž nožēlu par to, ka Revīzijas palāta turpina konstatēt problēmas IAKS īstenošanā Grieķijā; pilnībā atbalsta Komisijas nodomu (kā norādīts Parlamenta Budžeta kontroles komitejai) nodrošināt, ka gadījumā, ja Grieķijas valdība noteiktajā termiņā neatrisinās pašreizējās problēmas, tiks strikti piemēroti spēkā esošie tiesību akti par maksājumu apturēšanu;

               88.

               pauž nožēlu par to, ka lauku attīstībā agrovides pasākumiem raksturīgas biežas kļūdas, jo lauksaimnieki neievēro (bieži vien sarežģītos) atbilstīguma nosacījumus; uzskata, ka Komisijai ir pienācīgi jāizvērtē atbilstīguma nosacījumu piemērotība šādiem pasākumiem un jāizskata iespēja nosacījumus vienkāršot;

               89.

               atzīmē Komisijas piezīmi, ka, iespējams, agrovides jomā būs jāpiemēro cits pieļaujamā riska līmenis, lai rastu vislabāko samēru starp vides uzlabošanu un aizsardzību un veikto pasākumu kontroles izmaksām; tomēr uzstāj, ka ir jānodrošina Kopienas izdevumu pareiza veikšana un pietiekama kontrole, un aicina Komisiju rūpīgi izpētīt un novērtēt iespējamās izmaksas un ieguvumus agrovides pasākumu jomā, kā arī saistību ar citām izdevumu jomām un iesniegt šo analīzi Padomei, Parlamentam un Revīzijas palātai kā obligātu pamatu diskusijām par reformu nepieciešamību, uz ko norādījusi Komisija;

               90.

               norāda – tā kā jaunā finansiālās noskaidrošanas procedūra attiecas uz nepareizi izmaksātām summām, kuras dalībvalstis uzskata par neatgūstamām, un Kopiena sedz šīs summas, pamatojoties uz dalībvalstu sniegto informāciju, Komisijai tagad jāveic detalizēta pēcpārbaude, lai pārliecinātos, ka parādi ir pamatoti un tie ir pareizi iekasēti no Kopienas budžeta;

               91.

               atgādina arī, ka finanšu korekciju izmaksas sedz dalībvalstis, parasti – nodokļu maksātāji, nevis nepareizi izmaksātā atbalsta saņēmēji;

               92.

               norāda, ka saskaņā ar Revīzijas palātas sniegto informāciju Komisija attiecībā uz vienotā maksājuma shēmas revīzijām (2006. gadā tās notika pirmo reizi) nav norādījusi apliecinātājiestāžu veicamā darba tvērumu un detalizācijas pakāpi, un vairākas apliecinātājiestādes (piemēram, Itālijā) savā darbā nav iekļāvušas tiesību pārbaudes, to pieminot vienīgi savos apliecinājumos, un Komisija to ir pieņēmusi bez komentāriem;

               93.

               pauž nožēlu, ka Komisija vēl nezina vai arī nav Palātai pieņemamā veidā aprēķinājusi no KLP finansēto nepareizo maksājumu apmēru; norāda uz Revīzijas palātas konstatēto, ka nav iespējams veikt nepareizo maksājumu, kuru maksimālā summa tiek lēsta EUR 100 miljonu apmērā, korekcijas, jo nepareizie maksājumi tika atklāti pēc noteiktā divu gadu termiņa; aicina Komisiju piešķirt atbilstošus līdzekļus atbilstības revīzijām, lai nepareizo maksājumu korekcijas varētu veikt noteiktajā termiņā;

               94.

               uzskata, ka visi šie trūkumi, ko Revīzijas palāta norādījusi gada pārskatā, Komisijai jānovērš, lai apliecinātājiestāžu darbs nodrošinātu lielāku ticamību;

               95.

               ņem vērā Revīzijas palātas gada pārskata 5.20. un 5.21. punktā izklāstītos secinājumus un mudina Komisiju pastiprināt pārbaudes AK, kura neievēroja Kopienas tiesību aktus, kad piešķīra tiesības un veica maksājumus no vienotā maksājuma shēmas (VMS) un lauku attīstības atbalsta zemes īpašniekiem par zemi, ko iznomā un ko apstrādā lauksaimnieki nomnieki, kā arī pastiprināt pārbaudes vairākās dalībvalstīs (Austrijā, Īrijā un AK), kuras nav pareizi piemērojušas atsevišķus VMS pamatelementus un ir paplašinājušas tiesību konsolidāciju ārpus Padomes 2003. gada 29. septembra Regulas (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem (11) noteikumiem;

               96.

               ņem vērā Komisijas nepārprotamo apliecinājumu, gan atbildēs Revīzijas palātai (gada pārskata 5.27. punkts), gan Parlamenta Budžeta kontroles komitejai, ka lauksaimniecības atbalstu ir tiesīgi saņemt tikai lauksaimnieciskas darbības veicēji; sagaida, ka Komisija veiks pēcpārbaudes saistībā ar Revīzijas palātas konstatētajiem gadījumiem un nodrošinās, ka netiek veikti vai tiek atgūti jau veikti maksājumi zemes īpašniekiem, kas neveic lauksaimniecisku darbību;

               97.

               aicina Komisiju, ņemot vērā Revīzijas palātas konstatējumu, ka vairāk nekā 700 jaunu saņēmēju ir golfa klubi, kriketa klubi, atpūtas parki/zooloģiskie dārzi, jāšanas klubi, dzelzceļa sabiedrības, pilsētu padomes u. tml., sniegt pārskatu un novērtējumu par tendencēm lauksaimniecības atbalsta piešķiršanā saņēmējiem, kuri atbilst finansējuma saņemšanas prasībām pašreiz spēkā esošajos noteikumos;

               98.

               atgādina dalībvalstīm par iespēju ietekmēt un pieņemt lēmumus valsts līmenī, lai sašaurinātu to pasākumu un saņēmēju loku, kuri atbilst finansējuma saņemšanas prasībām; aicina Komisiju iesniegt priekšlikumu noteikumu korekcijai vai pārskatīšanai, ja tas ir lietderīgi, ņemot vērā notikumu attīstību un Komisijas vērtējumu par atbalsta pasākumu paredzēto pielietojumu;

         Struktūrpasākumi, nodarbinātība un sociālie jautājumi

               99.

               atgādina, ka 2006. gadā struktūrpolitikai paredzētais Kopienas finansējums sasniedza EUR 32,4 miljardus; norāda, ka 2007. gadā šī summa ir pieaugusi līdz EUR 46,4 miljardiem, tajā neierēķinot dalībvalstu nodrošināto līdzfinansējumu;

               100.

               ar lielām bažām atzīmē Revīzijas palātas gada pārskatā pausto konstatējumu, ka izdevumu atlīdzināšanu struktūrpolitikas projektos ietekmē būtisks kļūdu līmenis, ka atlīdzības maksājumu proporcija paraugā, kurā konstatētas kļūdas, bija 44 % un ka “vismaz 12 % no struktūrpolitikas jomā veikto atmaksājumu summas nebūtu bijis jāatmaksā”;

               101.

               ar dziļām bažām norāda uz Revīzijas palātas konstatējumiem, saskaņā ar kuriem:

                           a)

                           tikai 31 % revīzijas paraugā ietverto projektu atmaksājumi bija veikti pareizi un tos neskāra noteikumu piemērošanas kļūdas;

                           b)

                           kontroles sistēmas dalībvalstīs pārsvarā ir neefektīvas vai tikai vidēji efektīvas;

                           c)

                           tikai mazliet vairāk nekā pusē Revīzijas palātas pārbaudīto Komisijas veikto revīziju bija iekļauti visi efektīvam kontroles instrumentam nepieciešamie elementi;

                     pauž nožēlu par Revīzijas palātas secinājumu, ka tai ir pamatota pārliecība, ka vismaz 12 % no struktūrpolitikas projektiem atmaksāto līdzekļu kopsummas nebūtu bijis jāatmaksā;

               102.

               uzskata par nepieņemamu, ka saskaņā ar Revīzijas palātas konstatējumu pirmā līmeņa kontroles sistēmas dalībvalstīs kopumā nav efektīvas vai ir viduvēji efektīvas un ka vairākas valsts un reģionālās iestādes nepietiekami rūpīgi pārvalda ES līdzekļus; atzīmē, ka Revīzijas palātas revīzijas paraugā (19 pirmā līmeņa kontroles sistēmas) neviena sistēma neizrādījās efektīva, tikai sešas bija vidēji efektīvas un 13 bija neefektīvas, kas nozīmē, ka salīdzinājumā ar 2005. gadu struktūrfondu jomā nav notikusi nekāda attīstība; pauž dziļas bažas par Padomes nespēju skaidri atzīt atbildību par šo situāciju, kuru lielā mērā izraisījusi nepietiekama kontrole no dalībvalstu puses;

               103.

               tādēļ mudina Komisiju izmantot ex ante pārbaudes, lai pārliecinātos, vai visās dalībvalstīs ir ieviestas uzraudzības un kontroles sistēmas laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam, kā arī regulāri uzraudzīt šīs pārbaudes;

               104.

               pauž nožēlu arī par to, ka saskaņā ar Revīzijas palātas konstatēto Komisijas īstenotā pārraudzība tikai daļēji efektīvi mazina ar dalībvalstu kontroles sistēmām saistītos riskus, nenovēršot pārāk lielā apmērā deklarētu vai neatbilstīgu izdevumu atlīdzināšanu;

               105.

               ar nožēlu atzīmē, ka attiecībā uz izdevumiem, kas saistīti ar struktūrpolitikas virzieniem (piemēram, KLP un iekšpolitikas jomām) Revīzijas palāta ir norādījusi, ka sarežģīti vai neskaidri atbilstības kritēriji vai komplicētas juridiskās prasības negatīvi ietekmē pakārtoto darījumu likumību un pareizību;

               106.

               uzskata par nepieņemamu to, ka saskaņā ar Komisijas apgalvojumu (12) ir sagaidāms niecīgs progress attiecībā uz iespēju vienkāršot pašreizējos noteikumus struktūrfondu jomā laikposmam no 2007. līdz 2013. gadam un ka turpmāki vienkāršošanas pasākumi tiks ierosināti nākamajā tiesību aktu izstrādes kārtā;

               107.

               mudina Komisiju ievērot Revīzijas palātas ieteikumu (gada pārskata 6.45. punkts) attiecībā uz Kohēzijas fondu un pēc iespējas drīzāk iesniegt tālākas vienkāršošanas priekšlikumus par skaidriem un nepārprotamiem noteikumiem, vadlīnijām un atbilstības kritērijiem;

               108.

               uzskata (un šajā jautājumā pilnīgi piekrīt Revīzijas palātai), ka dalībvalstu kompetentajām iestādēm ir ļoti liela nozīme struktūrfondu un kohēzijas fonda līdzekļu efektīvā izmantošanā un Komisijai būtu jāpastiprina to veiktās revīzijas un jāīsteno papildu centieni, lai uzraudzītu pārvaldības iestādes dalībvalstīs;

               109.

               pauž nožēlu, ka trūkst stimulu, lai dalībvalstis veicinātu izdevumu efektīvu kontroli, jo visus Komisijas vai Revīzijas palātas konstatētos neatbilstīgos izdevumus dalībvalsts var aizstāt ar atbilstīgiem izdevumiem; aicina Komisiju nodrošināt, ka turpmāk tikai pašu dalībvalstu konstatētos pārkāpumus varēs aizstāt ar citiem izdevumiem, attiecīgajai dalībvalstij nezaudējot līdzekļus;

               110.

               atzinīgi vērtē Komisijas rīcības plānu Komisijas kā pārraudzītājas lomas pastiprināšanai dalītas vadības strukturālās darbībās, kurš ietver 37 pasākumus ar mērķi mazināt dalībvalstu nepareizi veiktus maksājumus; atzinīgi vērtē arī Komisijas apņemšanos, ko tā publiski pauda Budžeta kontroles komitejas rīkotajā uzklausīšanā 2008. gada 25. februārī, reizi ceturksnī ziņot Parlamentam par progresu šā rīcības plāna īstenošanā; sagaida, ka Komisija sadarbībā ar Revīzijas palātu uzlabos ziņojumu sniegšanas sistēmu; aicina Komisiju, uzņemoties Līgumā noteikto atbildību par budžeta izpildi un ievērojot pareizas finanšu pārvaldības principu, sadarbībā ar dalībvalstīm veikt šādus pasākumus attiecībā uz struktūrfondu līdzekļu dalītu pārvaldību:

                           a)

                           oficiāli apņemties pilnībā īstenot minēto rīcības plānu un it īpaši piekrist:

                                       —

                                       reizi ceturksnī Revīzijas palātai pieņemamā veidā ziņot par progresu, kas, ja vien iespējams, noteikts, izmantojot kvantitatīvus, nevis kvalitatīvus rādītājus, it īpaši iesniedzot progresa ziņojumus līdz 2008. gada 31. oktobrim un 2009. gada 31. janvārim,

                                       —

                                       reizi ceturksnī sniegt pilnīgu un precīzu ziņojumu par veiktajām korekcijām un atgūtajām summām, it īpaši iesniedzot attiecīgus progresa ziņojumus līdz 2008. gada 31. oktobrim un 2009. gada 31. janvārim,

                                       —

                                       iegūt no dalībvalstīm informāciju par korekcijām, ko tās veikušas, atsaucot projektus vai atgūstot nepareizi izmaksātas summas, un it īpaši līdz 2008. gada 31. oktobrim un 2009. gada 31. janvārim iesniedzot progresa ziņojumus par šo korekciju pilnīguma un precizitātes pārbaudi;

                           b)

                           veikt turpmākus pasākumus kļūdu novēršanai nākotnē, it īpaši uzlabojot pirmā līmeņa pārbaudes;

               111.

               prasa Komisijai iesniegt progresa ziņojumu par šo rīcības plānu, kurā būtu norādīts tā īstenošanas termiņš, vispārēja kvantitatīvo radītāju shēma un tā īstenošanas vidusposma termiņi;

               112.

               uzskata, ka Komisijai galvenā uzmanība jāpievērš valstu pārraudzības un pārskatu sniegšanas sistēmu uzticamībai, dalībvalstīm adresētām pamatnostādnēm un revīzijas standartu koordinēšanai, kā arī vienmēr jānorāda sadalījums pa dalībvalstīm;

               113.

               sagaida, ka Komisija uzsāks pienākumu neizpildes procedūras pret tām dalībvalstīm, kuras nav ievērojušas struktūrfondu regulās, Finanšu regulā un tās īstenošanas kārtībā, kā arī Iestāžu nolīgumā noteiktos pienākumus, it īpaši pret tām dalībvalstīm, kuras nesniedz pārskatus par atgūstamajām summām un finanšu korekcijām, kuras nesniedz gada kopsavilkumus saskaņā ar vadlīnijām, un kuru gada kopsavilkumu kvalitāte nav atbilstoša;

               114.

               uzsver nozīmi, kāda ir Komisijas vadlīnijām Iestāžu nolīguma efektīvai īstenošanai; uzskata, ka šīm vadlīnijām vispirms jānosaka vismaz tās prasības, kas jau ir paredzētas lauksaimniecības nozares regulējumā (t. i., ticamības deklarācija, kuru parakstījis pārvaldības iestādes vadītājs un kuru iesniedz kopā ar sertifikācijas ziņojumu);

               115.

               uzstāj, ka Komisijai jāuzsāk maksājumu apturēšanas procedūras pret tām dalībvalstīm, kuru pirmā līmeņa kontroles sistēmas ir neatbilstīgas, jāpaātrina sankciju sistēma un jāiesniedz Parlamentam konkrēts plāns par termiņiem un sankcijām, ko piemēro pārkāpumu konstatēšanas gadījumā;

               116.

               uzstāj, ka Parlamentam jāsaņem revidējami pārskati par Komisijas veiktajām korekcijām un visām summām, kas atgūtas par nepareizi izmaksātiem līdzekļiem (maksājumu atsaukšana, dalībvalstu atgūtas summas, Komisijas atgūtas summas, neto korekcijas, maksājumu apturēšana), precīzi definējot visas šīs dažādās finanšu korekciju kategorijas, un uzstāj, ka to apliecinošiem pierādījumiem jābūt Revīzijas palātai pieejamiem; sagaida, ka Komisija izveidos skaidru saikni starp atgūstamajām summām un gadu, kurā pārkāpums noticis, un sadarbībā ar Revīzijas palātu izstrādās šīs pārskatu sniegšanas shēmas;

               117.

               norāda uz Komisijas paziņojumu, ka ex post pārbaužu efektivitātes dēļ nekas no 2006. gadā nepareizi izmaksātajiem līdzekļiem netiks zaudēts; sagaida, ka Komisija sniegs Parlamentam objektīvu, skaidru un pilnīgu informāciju par tās spēju atgūt nepareizi izmaksātas summas, to pamatojot ar Parlamentam iesniegtiem pierādījumiem;

               118.

               atgādina 11.N pasākumu (13), kura īstenošanas termiņš bija 2007. gada 31. decembris; sagaida, ka Komisija attiecīgi rīkosies, lai to pēc iespējas drīzāk ieviestu;

               119.

               pauž satraukumu par Komisijas 2008. gada progresa ziņojumā pausto apgalvojumu, ka centrālajā finanšu un grāmatvedības sistēmā reģistrēs tikai summas, kuru atgūšana sākta 2008. gadā; tādēļ mudina Komisiju centrālajā finanšu un grāmatvedības sistēmā reģistrēt informāciju par kontroles iestādi un kļūdu veidiem un ar atpakaļejošu datumu iekodēt visas summas, kas atgūtas laikposmā no 1994. līdz 1999. gadam un no 2000. līdz 2006. gadam;

               120.

               ņemot to vērā, prasa Komisijai novērtēt daudzgadu sistēmu efektivitāti un lietderību līdzekļu atgūšanas jomā un ziņot par to 2008. vai 2009. gada pārskatos;

               121.

               sagaida, ka Komisija iesniegs Parlamentam visu to gada kopsavilkumu kvalitātes izvērtējumu, kuri attiecas uz lauksaimniecību, struktūrpolitiku un zivsaimniecību; šajā izvērtējumā jāatspoguļo sadalījums pa dalībvalstīm un pa politikas jomām, kā arī jāpauž viedoklis par ticamību kopumā un vispārējiem secinājumiem, ko no tā var izdarīt;

               122.

               pauž nožēlu par tās informācijas dažādību, kuru sniedz Komisija pati par finanšu korekcijām un atgūtajām summām, un sagaida, ka saistībā ar budžeta izpildes apstiprināšanu sniegtā informācija ietver tieši tādas finanšu korekciju definīcijas, kādas tiek prasītas ceturkšņa ziņojumos;

               123.

               aicina Komisiju termiņa vidusposma pārbaudes laikā ziņot par “uzticēšanās līguma” pasākumu rezultātiem, tostarp par pamatjautājumu, proti, vai var uzskatīt, ka šiem līgumiem piemīt pievienotā vērtība, kā arī iesniegt rezultātu un ticamības prognozes;

               124.

               sagaida, ka Komisija katru gadu Parlamentam ziņos par to, vai dalībvalstis pilda savas saistības saskaņā ar struktūrfondu regulām un Iestāžu nolīgumu; atzinīgi vērtē to, ka Komisija ir saņēmusi dalībvalstu kopsavilkumus par nozaru revīzijām, ko paredz pārskatītais Iestāžu nolīgums un pārskatītā Finanšu regula; tomēr pauž nožēlu par to, ka ne visas dalībvalstis šo prasību ir izpildījušas; mudina Komisiju sākt pienākumu neizpildes procedūru pret tām dalībvalstīm, kas nav iesniegušas kopsavilkumus par nozaru revīzijām;

               125.

               saistībā ar 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanas procedūru prasa, lai Komisija iesniedz skaitļus par naudas līdzekļiem un uzkrājumu principā pamatotus skaitļus, skaidri norāda, vai šie skaitļi attiecas uz vienu vai vairākiem gadiem, un skaidri norāda finanšu korekciju veidu – vienotas likmes korekcijas (sistēmas trūkumu gadījumā), galasaņēmēju līmenī atgūtas summas – un attiecīgus uzlabojumus ABAC sistēmā, kā arī sagaida, ka saistībā ar budžeta izpildes apstiprināšanu sniegtā informācija ietver tieši tādas finanšu korekciju definīcijas, kādas tiek prasītas citos gada laikā publicētajos ziņojumos;

               126.

               aicina Komisiju pēc pēdējā ar 2006. finanšu gadu saistītā projekta pabeigšanas informēt Parlamentu par kopēju atgūto summu un, ja nepieciešams, par iespējamiem zaudējumiem un to iemesliem;

               127.

               ar bažām norāda uz maksājumu apjoma ievērojamo samazināšanos dažās vecajās ES dalībvalstīs, tādējādi izraisot krasu nesamaksāto saistību (RAL) pieaugumu;

               128.

               atgādina Komisijai, ka revīzijas sistēmu kvalitāte ievērojami ietekmē projektu izvērtēšanu un tādēļ turpmāk īpaša nozīme būs stingram finanšu kontroles procedūru kvalitātes regulējumam;

               129.

               pauž dziļu satraukumu par to, ka nesamaksāto budžeta saistību apjoms turpina pieaugt, kā tas notika arī 2005. gadā, un ka tas kopā ar n+2 noteikuma aizstāšanu ar n+3 noteikumu (izmaiņas, kuras dažām dalībvalstīm jāīsteno laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam) var pasliktināt pašreizējo situāciju un tādējādi pagarināt laiku, kurā līdzekļi nonāk līdz galasaņēmējiem, kā arī mazināt gada pārskata principa un programmu termiņu ievērošanu;

               130.

               atbalsta Revīzijas palātas viedokli, ka jāveicina dalībvalstu kontroles sistēmu efektivitāte agrīnā stadijā, lai būtu iespējams novērst kļūdas projektu sākumposmā, un uzskata, ka ir jānodrošina pilna apmācība valstu amatpersonām, kas iesaistītas projektu vērtēšanā un analīzē, lai to varētu veikt, nepalēninot struktūrfondu izmantošanas tempu;

               131.

               atzīmē un uzskata par ļoti nozīmīgu Komisijas ieteikumu dalībvalstīm, ka tām no šā brīža jāizmanto vienkāršojumi, kas paredzēti jaunajos Struktūrfondu 2007.–2013. gadam reglamentējošos noteikumos (14), piemēram, izmantojot vienotas likmes summas netiešo izmaksu segšanai no Eiropas Sociālā fonda, tomēr šīs izmaksas jāsaglabā iespējami zemas un jāizklāsta pēc iespējas saprotamāk;

               132.

               uzskata par būtiski svarīgu izvērtēt struktūrpolitikas virzienus, ņemot vērā atbilstīgus rādītājus un mērķus, ko īstermiņā iespējams salīdzināt un iespēju robežās summēt, tādējādi palīdzot izvairīties no neizbēgami aptuveniem un neskaidriem izvērtējumiem, kā dēļ pietrūktu laika veikt labojumus;

         Iekšpolitikas jomas

               133.

               ar bažām norāda, ka kopumā iekšpolitikas jomās Revīzijas palātas revīzija atkārtoti atklāja divus nopietnus trūkumus – no vienas puses, “(..) būtisku kļūdu līmeni saņēmējiem veiktajos maksājumos” un, no otras puses, to, ka “Komisijas pārraudzības un kontroles sistēmas nepietiekami mazina objektīvo risku, ka varētu tikt atlīdzinātas nepamatoti lielas izmaksas” (gada pārskats, secinājumi, 7.30. punkts);

               134.

               turklāt norāda, ka tāpat kā iepriekšējos gados Revīzijas palāta ir norādījusi, ka Komisija turpina novēloti veikt maksājumus saņēmējiem;

               135.

               pauž dziļu nožēlu par Revīzijas palātas negatīvo vērtējumu šajā jomā, kuras finanšu pārvaldība ir tiešā Komisijas kompetencē, un mudina Komisiju darīt visu iespējamo, lai veiktu nepieciešamos pasākumus nolūkā nepieļaut tādu pašu trūkumu skaitu nākamajā gadā;

               136.

               uzskata, ka ir jāvienkāršo izmaksu deklarācijās uzrādīto izmaksu aprēķināšanas noteikumi, lai uzlabotu situāciju, un aicina Komisiju turpināt strādāt, lai ieviestu visvieglāk piemērojamus noteikumus programmu līdzekļu saņēmējiem;

               137.

               uzsver, ka Komisijai jāievēro Finanšu regulas noteikumi attiecībā uz izdevumu darījumiem, un aicina Komisiju veikt nopietnus pasākumus, lai novērstu pašreizējos pastāvīgos maksājumu kavējumus;

               138.

               atzinīgi vērtē iespēju piešķīrumu gadījumā norādīt netiešās izmaksas, kas noteiktas, pamatojoties uz nemainīgu likmi, kā to paredz Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Regula (EK) Nr. 1081/2006 par Eiropas Sociālo fondu (15);

               139.

               aicina dalībvalstis sadarbībā ar Komisiju uzlabot pārraudzības un kontroles sistēmas, ko piemēro izmaksu atlīdzināšanas pieprasījumiem, kurus iesniedz finansējuma saņēmēji;

               140.

               atbalsta Revīzijas palātas viedokli, ka iekšpolitikas finanšu pārvaldība ir jāuzlabo un jāveicina centieni vienkāršot programmām piemērojamos noteikumus, izmantojot finansējumu, kura pamatā ir vienreizēji maksājumi, un pārejot uz finansēšanas sistēmu, kas balstīta uz rezultātiem;

               141.

               norāda, ka 2006. gadā, kas bija Eiropas Darbaspēka mobilitātes gads, neraugoties uz tam paredzēto ierobežoto budžetu, bija iespējams atklāt vairākus ar brīvu pārvietošanos saistītus šķēršļus, bet tas vēl nav izraisījis reālas izmaiņas;

               142.

               atzinīgi vērtē ieguldījumu jaunajā EURES platformā, kura uzsāka darbību 2006. gadā un jau ir pierādījusi savu pievienoto vērtību saistībā ar reālu mobilitāti un brīvu pārvietošanos Eiropas darba tirgū; norāda, ka, neraugoties uz šo ieguldījumu, ir sastopami daudzi ar valodas barjeru saistīti šķēršļi, kas nozīmē, ka lingvistiskā pieeja, līdzīga tai, kuru izmanto studentu Eiropas mobilitātes programmās, varētu būt pareizā izvēle;

         Transports un tūrisms

               143.

               atzīmē, ka 2006. gada budžeta galīgi pieņemtajā un gada laikā grozītajā versijā transporta politikas pasākumiem saistību apropriācijās kopsummā bija paredzēti EUR 963,8 miljoni un maksājumu apropriācijās bija pieejami EUR 891,4 miljoni; turklāt atzīmē, ka no šīm summām:

                           —

                           Eiropas transporta tīklu (TEN-T) projektiem saistību apropriācijās bija pieejami EUR 699,8 miljoni un maksājumu apropriācijās – EUR 684 miljoni,

                           —

                           transporta drošībai – attiecīgi: EUR 18,1 miljons un EUR 19,1 miljons,

                           —

                              Marko Polo programmai – attiecīgi: EUR 36 miljoni un EUR 11,7 miljoni,

                           —

                           kravu autotransporta drošības izmēģinājuma projektam bija paredzēti EUR 5,5 miljoni gan saistību, gan maksājumu apropriācijās, tomēr pēdējās vispārēja pārvietojuma veidā tika samazinātas līdz EUR 0,15 miljoniem;

               144.

               atzinīgi vērtē joprojām augsto gan saistību, gan maksājumu apropriāciju izlietojuma līmeni TEN-T projektos, abos gadījumos sasniedzot gandrīz 100 %, un aicina dalībvalstis nodrošināt atbilstīga finansējuma piešķiršanu no valsts budžeta, lai varētu pildīt šīs Kopienas saistības;

               145.

               ar bažām atzīmē transporta drošībai paredzēto saistību apropriāciju zemo izlietojuma līmeni (34 %) – ievērojama daļa no šim mērķim 2006. gadā sākotnēji pieejamās summas pārnesumu veidā tika piešķirta 2007. gadā – un Marko Polo programmai paredzēto maksājumu apropriāciju zemo izlietojuma līmeni (44,8 %) un pauž īpašas bažas par ļoti zemo maksājuma apropriāciju izlietojuma līmeni izmēģinājuma projektam par drošību TEN-T ceļu nozarē (29,6 %), kas daļēji saistīts ar šā projekta vēlo uzsākšanu līgumu novēlotas parakstīšanas dēļ; tāpēc aicina Komisiju turpmāk uzaicinājumus iesniegt priekšlikumus un konkursa uzaicinājumus publicēt pēc iespējas agrāk, lai varētu pilnībā izmantot saistību un maksājumu apropriācijas;

               146.

               aicina Komisiju un budžeta lēmējinstitūciju nodrošināt, ka izmēģinājumu projektiem paredzētā budžeta pieņemšanas procesā tiek panākts līdzsvars starp summām, kas pieejamas saistību un maksājumu apropriācijām, un ka šis līdzsvars atspoguļo to, ka laikposms, kas nepieciešams, lai projektus novestu līdz maksājumu veikšanas posmam, parasti ir ilgāks nekā budžeta gads;

               147.

               pauž gandarījumu, ka notikušo finanšu darījumu pareizības un likumības iekšējās kontroles standartu īstenošanas analīze, ko veikusi Revīzijas palāta, parāda, ka Enerģijas un transporta ģenerāldirektorāta īstenotie standarti atbilst prasībām riska analīzes un pārvaldības, administratīvās informācijas, nepareizību paziņošanas, kā arī uzraudzības jomā; tomēr aicina Enerģijas un transporta ģenerāldirektorātu izmantot kļūdu veidu un līmeņa analīzi, lai līdzekļu saņēmēju iesniegto izmaksu pārskatu iepriekšējas pārskatīšanas procesā izstrādātu uz risku balstītas kontroles stratēģiju;

         Iekšējais tirgus un patērētāju aizsardzība

               148.

               atzinīgi vērtē to, ka Revīzijas palātas ikgadējā pārskatā nav kritisku apsvērumu par iekšējā tirgus politiku, muitas politiku un patērētāju aizsardzības politiku;

               149.

               uzskata, ka iekšējā tirgus politikai paredzētās budžeta 12 02 01. pozīcijas izpildes līmenis – 85 % – ir jāuzlabo, ņemot vērā Komisijas paziņojumu, ka to noteicis saistību apropriāciju palielinājums par EUR 1,05 miljoniem, ko budžeta lēmējinstitūcija papildus piešķīrusi budžeta procedūras laikā un kas nebija paredzēts budžeta plānošanas gaitā; tomēr atzīst centienus uzlabot budžeta plānošanu, par ko liecina gandrīz 100 % izpildes līmenis 2007. gadā;

               150.

               uzskata, ka muitas politikai paredzētās budžeta 14 02 01. pozīcijas izpildes līmenis – 48 % – ir ļoti zems, un norāda, ka saskaņā ar Komisijas sniegto informāciju to nosaka iepirkuma procedūras politikas izmaiņas, pārejot no atsevišķu līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas uz ilgtermiņa pamatlīgumu īstenošanu; tādēļ atzinīgi vērtē to, ka izpildes līmenis 2007. gadā ir palielinājies līdz 83 %, jau liecinot par šīs politikas maiņas pozitīvajiem rezultātiem, taču nenoliedzot turpmāku uzlabojumu nepieciešamību;

               151.

               atzinīgi vērtē patērētāju aizsardzības politikai paredzētās budžeta 17 02 01. pozīcijas izpildi 96 % apmērā;

         Pilsoņu brīvības, tieslietas un iekšlietas

               152.

               atzinīgi vērtē to, ka ir uzlabots brīvības, drošības un tiesiskuma telpai paredzēto budžeta maksājumu veikšanas līmenis (86,3 % salīdzinājumā ar 79,8 % 2005. gadā); aicina Tieslietu, brīvības un drošības ģenerāldirektorātu turpināt darbu šajā virzienā, bet pauž nožēlu par saistību izpildes relatīvi zemo līmeni (94,5 % salīdzinājumā ar 97,7 % 2005. gadā); aicina Tieslietu, brīvības un drošības ģenerāldirektorātu censties pēc iespējas paaugstināt saistību un maksājumu izpildes līmeni 2007. gadā, neraugoties uz kavēšanos ar fondu izveidi saistītajās likumdošanas procedūrās;

               153.

               pieņem zināšanai Revīzijas palātas piezīmes īpašajā ziņojumā Nr. 3/2007 par Eiropas Bēgļu fonda pārvaldību 2000.–2004. gadā; aicina Komisiju ņemt vērā šīs piezīmes, it īpaši saistībā ar Eiropas Bēgļu fonda (ERF III) darbības īstenošanu un citiem 2007. gadā izveidotiem fondiem;

         Sieviešu tiesības un dzimumu līdztiesība

               154.

               atgādina Komisijai, ka saskaņā ar EK līguma 3. panta 2. punktu dzimumu līdztiesības veicināšana ir viens no Kopienas pamatmērķiem, kas jāievēro visās Kopienas darbībās; turklāt uzsver, ka Komisijai jānodrošina dzimumu līdztiesības ievērošana budžeta izpildē un ka ikviena darbība ir jāvērtē, ņemot vērā tās atšķirīgo ietekmi uz vīriešiem un sievietēm;

               155.

               ar nožēlu konstatē, ka praksē dzimumu līdztiesības princips budžeta izstrādei joprojām netiek piemērots; tāpēc atkārtoti prasa, lai integrēta pieeja dzimumu līdztiesībai kļūtu par reālu faktoru, plānojot budžetu un finansējot Kopienas programmas;

               156.

               atzīmē pastāvīgi zemo maksājumu saistību izlietojuma līmeni attiecībā uz Daphne programmu un mudina Komisiju veikt vajadzīgos pasākumus, lai uzlabotu situāciju un izvairītos no izdevumus atcelšanas;

               157.

               uzskata, ka vairāk uzmanības jāpievērš sieviešu līdzdalībai uz zināšanām balstītā sabiedrībā un darba tirgū, līdz ar to arī ļoti kvalitatīvai apmācībai un sieviešu nodarbinātībai informācijas un sakaru tehnoloģiju nozarē;

         Pētniecība un attīstība

               158.

               atzinīgi vērtē to, ka Pētniecības grupas ģenerāldirektorāti pēc 2005. gada budžeta izpildes apstiprinājuma saņemšanas ātri veica konkrētus pasākumus, lai novērstu trūkumus, kas tika konstatēti; apzinās, ka rezultāti būs jūtami ne ātrāk kā n+2 gadā;

               159.

               atzinīgi vērtē uzlabojumus saistībā ar Komisijas kontroles stratēģiju un to ex post finanšu revīziju skaita pieaugumu, kuras 2006. gadā veiktas saistībā ar Sesto pamatprogrammu;

               160.

               tomēr norāda, ka Revīzijas palāta tāpat kā iepriekšējos gados ir konstatējusi būtiskas kļūdas šajā politikas jomā un aicina Komisiju turpināt darbu, lai nākamajā gadā ievērojami samazinātu kļūdu skaitu;

         Vide, sabiedrības veselība un pārtikas nekaitīgums

               161.

               uzskata, ka vispārējie izpildes rādītāji budžeta pozīcijām, kas attiecas uz vidi, sabiedrības veselību un pārtikas nekaitīgumu, ir apmierinoši;

               162.

               īpaši uzsver, ka LIFE III programmas, kas veido 58 % no politikas jomas “Vide” darbības budžeta, izpildes līmenis bija vairāk nekā 98,7 % no saistību apropriācijām;

               163.

               tomēr norāda, ka atsevišķu saistību apropriāciju izmantošana, piemēram, atsevišķām Kopienas darbībām civilās aizsardzības un jūras piesārņojuma jomā, ir bijusi problemātiska galvenokārt tāpēc, ka iesniegtajiem priekšlikumiem un piedāvājumiem bija zema kvalitāte un saskaņā ar juridisko pamatu pastāvēja zināmi ierobežojumi, piemēram, ierobežots Kopienas finansiālā ieguldījuma maksimālais apjoms;

               164.

               uzsver, ka maksājumu apropriāciju vides jomā kopējais izlietojuma līmenis bija 85,76 %, kas nozīmē ievērojamu pieaugumu salīdzinājumā ar 2005. gadu (78,39 %);

               165.

               atzīmē, ka maksājumu līmenis vides, veselības un pārtikas nekaitīguma jomā ir salīdzinoši zems galvenokārt tāpēc, ka ir grūti plānot maksājumu apropriāciju vajadzības un daļēji arī tāpēc, ka daļa apropriāciju ir nediferencētās apropriācijas un tādēļ lielu daļu maksājumu veic gadu pēc saistību uzņemšanās; atzīst, ka Komisija daļēji ir atkarīga no tā, cik ātri maksājumu saņēmēji un līgumslēdzēji iesniedz rēķinus, turklāt gala maksājumi projektiem bieži vien ir mazāki, nekā sākotnēji plānots;

               166.

               aicina Komisiju turpināt uzlabot procedūras, kas ietekmē saistību un maksājumu apropriāciju izlietojumu;

         Kultūra un izglītība

               167.

               ar bažām norāda, ka izglītības un kultūras jomā slēgto līgumu revīziju iznākumā 12,3 % gadījumu tika veiktas neatbilstīgo izmaksu korekcijas Komisijas labā un tādēļ nav skaidrības par izmaksu nepareizu atlīdzināšanu nerevidētajos projektos;

               168.

               norāda attiecībā uz kultūras un izglītības politiku – lai gan kopš 2005. gada ir vērojami uzlabojumi un pēdējās revīzijās ir iegūta papildu informācija, dalībvalstu aģentūru revīzijas un pārraudzības instruments patiesībā nav mainījies un Izglītības un kultūras ģenerāldirektorātam (DG EAC) nācās atzīt vairākus trūkumus;

               169.

               pauž nožēlu par Revīzijas palāta konstatēto, ka Komisija maksājumus saņēmējiem veic novēloti un ka DG EAC nav ticamas informācijas par šiem novēlotajiem maksājumiem;

               170.

               ar bažām norāda, ka saskaņā ar Revīzijas palātas gada pārskatu “Komisija nav ievērojusi Finanšu regulas prasību pārbaudīt nacionālo aģentūru pārvaldības un kontroles sistēmas, pirms tām uzticēt Kopienas darbību īstenošanu” (pielikums, 7.1. punkts);

               171.

               ar dziļām bažām norāda, ka programmas E-Learning vidējās administratīvās izmaksas uz vienu pieņemto pieteikumu ir EUR 22 000, turpretī vidējais vienas dotācijas apjoms šajā programmā ir tikai EUR 4 931; prasa Komisijai paskaidrot lielo neatbilstību starp šiem abiem skaitļiem un veikt vajadzīgos pretpasākumus šīs lielās atšķirības novēršanai;

               172.

               norāda, ka saskaņā ar DG EAC 2006. gada darbības pārskatu Komisija īsteno vairākus (vismaz sešus) rīcības plānus, lai novērstu trūkumus pārvaldībā, bet pauž nožēlu par pašreizējo neskaidro situāciju saistībā ar rīcības plāniem; pauž nožēlu, ka pirms šīs budžeta izpildes apstiprināšanas procedūras sākuma notikušajā uzklausīšanā netika sniegtas konkrētas atbildes;

               173.

               prasa Komisijai iesniegt Parlamenta Budžeta kontroles komitejai visaptverošu un atjauninātu valstu aģentūru sarakstu un ziņojumu par šo aģentūru iesniegto ticamības deklarāciju analīzes norisi, kā arī mudina Komisiju uzlabot dalībvalstu aģentūru sistēmu revīziju apmēru, kvalitāti un pārbaudi izglītības un kultūras jomā;

               174.

               norāda uz Revīzijas palātas atkārtoti izteikto ieteikumu, proti, ka “(..) jāturpina vienkāršot šo programmu noteikumus un, ja iespējams, plašāk jāizmanto finansēšanas iespējas, veicot vienreizējus maksājumus, kā arī jāpāriet uz finansēšanas sistēmu, kas atkarīga no rezultātiem”; tādēļ aicina vienkāršot sistēmu un vairāk izmantot vienotas likmes maksājumus;

               175.

               atzinīgi vērtē Revīzijas palātas ieteikumu Komisijai saskaņā ar Finanšu regulu vairāk izmantot vienreizējus un vienotas likmes maksājumus, lai atvieglotu dotāciju piešķiršanu;

               176.

               atzīmē, ka 70 % no izglītības un kultūras jomas budžeta tiek izmantoti ar dalībvalstu aģentūru starpniecību; ar bažām norāda, ka 2006. gadā atsevišķos gadījumos līdzekļu pārvaldībā ir atklāti nopietni un sistemātiski trūkumi; vienlaikus atzīst, ka Komisija veic pasākumus kontroles sistēmas stiprināšanai; sagaida, ka Komisija līdz 2007. gada budžeta izpildes apstiprināšanas procedūrai sniegs ziņojumu par veiktajiem pasākumiem;

               177.

               piekrīt viedoklim, ka dalībvalstīm vairāk jāapzinās atbildība par dalībvalstu aģentūru pienācīgu darbību; cer, ka jaunās dalībvalstu kompetento iestāžu sniegtās ticamības deklarācijas uzlabos dalībvalstu procedūras aģentūru kontrolei un revīzijai;

               178.

               aicina Komisiju saistībā ar daudzgadu programmām noteikt stingras vadlīnijas attiecībā uz pieteikšanās un atlases procedūru pārredzamību; sagaida, ka tā kopā ar izpildaģentūrām un dalībvalstu aģentūrām turpinās uzlabot saziņu ar pieteikumu iesniedzējiem un līdzekļu saņēmējiem;

               179.

               pauž bažas par nepilnībām datos, kas pieejami par daudzgadu programmu īstenošanas atsevišķiem aspektiem; it īpaši prasa, lai Komisija sniedz pilnīgu informāciju par to maksājumu apjomu, kuri saņēmējiem izmaksāti novēloti; atbalsta ombuda jauno pēc paša iniciatīvas veikto izmeklēšanu šajā jautājumā; atzīmē, ka 2007. gadā tika novēloti 23 % maksājumu; norāda, ka Komisija šobrīd pārskata metodiku, lai noteiktu novēloto maksājumu iemeslus, un ar nepacietību gaida vairāk informācijas šajā jautājumā;

               180.

               pieņem zināšanai Komisijas pastiprinātos centienus veicināt spēju ar saziņas instrumentu starpniecību uzklausīt pilsoņu rūpes; mudina Saziņas ģenerāldirektorātu labāk izmantot vienkāršotus finansēšanas mehānismus pilsoniskajai sabiedrībai paredzētajos pasākumos saskaņā ar virzieniem, kurus DG EAC noteicis programmā “Eiropa pilsoņiem”;

         Ārējās darbības

               181.

               mudina Komisiju iesniegt nevalstiskas organizācijas definīciju, uzmanību koncentrējot ne tikai uz juridiskiem aspektiem, bet arī uz to, kā tiek nodrošināts šo organizāciju nevalstiskais finansējums;

               182.

               atgādina, ka 2006. gadā ārējām darbībām izlietotais finansējums kopumā sasniedza EUR 5,867 miljardus un maksājumi sasniedza EUR 5,186 miljardus; ar bažām atzīmē šādus konstatējumus Revīzijas palātas gada pārskatā:

                           —

                           tika atklāts augsts kļūdu biežums paraugā, ko testēja projektu īstenotājorganizāciju līmenī,

                           —

                           nepilnības uzraudzības un kontroles sistēmās, kas paredzētas darījumu likumības un pareizības nodrošināšanai projektu īstenotājorganizāciju līmenī,

                           —

                           visaugstākā riska jomas joprojām ir līgumu slēgšanas procedūras, izdevumu atbilstība projektu līmenī un apliecinošo dokumentu nepietiekamība;

               183.

               pauž nožēlu, ka attiecībā uz EuropeAid sadarbības biroja (DG AIDCO) gada darbības pārskatu Revīzijas palāta uzsvēra, ka “EuropeAid sadarbības biroja gada darbības pārskatā un deklarācijā nav pietiekami atspoguļotas Revīzijas palātas konstatētās būtiskās kļūdas un nepilnības pārraudzības un kontroles sistēmās, kas paredzētas darījumu likumības un pareizības nodrošināšanai projektu īstenotāju organizāciju līmenī ārējo darbību jomā” (gada pārskata 2.17. punkts un 2.1. tabula);

               184.

               ar nožēlu atzīmē arī to, ka dažu ģenerāldirektorātu gada pārvaldības plānu analīzē atkal nav norādīti nedz projekta ārējie revidenti, nedz īpašie riski, kas saistīti ar dažādajiem īstenotājorganizāciju veidiem (NVO, starptautiska organizācija, valsts iestāde utt.) un finansējuma metodēm (dotācija, budžeta atbalsts, trasta fonds utt.) (gada pārskata 8.28. punkts);

               185.

               ar bažām norāda, ka iepriekš minētie Revīzijas palātas konstatējumi, proti, galvenajam birojam iesniegtās ārējās revīzijas informācijas nekonsekvence, šīs informācijas saskaņošanas trūkums, kas liedz izdarīt secinājumus, un nepietiekama pēcpārbaude, bija iekļauti arī tās 2005. gada pārskatā; tādēļ aicina Komisiju steidzami reaģēt uz šiem konstatējumiem;

               186.

               pauž nožēlu arī par to, ka saskaņā ar Revīzijas palātas gada pārskatu “(..) Iekšējās revīzijas nodaļa nesniedz ikgadēju vispārēju novērtējumu par iekšējās kontroles stāvokli EuropeAid un ĢD ECHO. (..) Lai gan iekšējās revīzijas struktūrā 2006. gadā izveidoja divas papildu amata vietas, nešķiet, ka ar pašreizējo darbinieku skaitu ir iespējams veikt EuropeAid revīzijas vajadzību vērtējumā ierosināto pilno revīziju trīs gadu periodā.” (gada pārskata 8.30. punkts);

               187.

               aicina Komisiju katru gadu veikt vispārēju novērtējumu par iekšējās kontroles stāvokli DG AIDCO un izvērtēt, vai Iekšējās revīzijas nodaļai ir vajadzīgas papildu amata vietas;

               188.

               norāda uz Revīzijas palātas kritizēto situāciju saistībā ar Komisijas ex post kontroles darbībām (gada pārskata 8.23. un 8.33. punkts) un aicina Komisiju regulāri informēt Budžeta kontroles komiteju par veiktajiem pasākumiem šīs situācijas novēršanai;

               189.

               aicina Komisiju uzlabot DG AIDCO riska novērtēšanu, atsaucoties uz revidentu konstatējumiem projektu līmenī un nošķirot dažādos īstenotājorganizāciju veidus un finansēšanas metodes;

               190.

               aicina DG AIDCO uzlabot tā ārējo revīziju darba uzdevumus, ietverot visas zināmās riska jomas, tostarp arī pārbaudi par atbilstību Komisijas prasībām attiecībā uz līgumu slēgšanas procedūrām un izdevumu atbilstīgumu;

               191.

               uzsver, ka laikā no 2000. līdz 2006. gadam ES ieguldījumi ANO ir pieauguši par 700 % (no EUR 200 miljoniem 2000. gadā līdz EUR 1,4 miljardiem 2007. gadā); pauž neizpratni par to, kādēļ netiek pārbaudīti līdzekļi, kurus Komisija pārskaita starptautiskos ieguldījumu fondos;

               192.

               šajā sakarībā pauž bažas par to, ka budžeta izpildes apstiprinātājai iestādei trūkst pamatinformācijas, lai konstruktīvi īstenotu izpildes apstiprināšanas procedūru attiecībā uz līdzekļiem, kurus izlieto ārējo darbību pozīcijā;

               193.

               uzstāj, ka steidzami jāizveido saskaņota informācijas sistēma, lai sabiedrībai kopumā un budžeta izpildes apstiprinātājai iestādei jo īpaši nodrošinātu pilnībā pārredzamu datubāzi, kas sniedz pilnīgu pārskatu par projektiem, kurus no ES līdzekļiem finansē citur pasaulē, un par šo līdzekļu galasaņēmējiem; būtu ieteicams Kopējās Relex informācijas sistēmas (CRIS) datubāzi piemērot šīs informācijas sniegšanai;

               194.

               atgādina, ka saskaņā ar Finanšu regulu Komisijai, sākot no 2007. gada maija, jāspēj nekavējoties identificēt visu no ES līdzekļiem finansēto vai līdzfinansēto projektu galasaņēmējus un īstenotājus;

               195.

               uzskata, ka atpazīstamība, politiskā vadība un Komisijas iespējas kontrolēt starptautiskos trasta fondus (gadījumos, kad ES ir viens no lielākajiem līdzekļu devējiem) ir jāveicina, neapdraudot pasākumu efektivitāti šajā jomā;

               196.

               aicina Komisiju iesniegt Parlamentam plānu, kā palielināt ES ārējo darbību sasaisti ar ES;

               197.

               pauž bažas par situāciju, kad abos gadījumos, kad Parlaments lūdza ES finansēto projektu sarakstu, Komisijai vajadzēja 2,5 mēnešus, lai iesniegtu CARDS (Kopienas atbalsts rekonstrukcijai, attīstībai un stabilizācijai) projektu sarakstu, un 13 mēnešus, lai sniegtu pamatinformāciju par ES līdzfinansētajiem projektiem Irākā; uzstāj, ka šāda situācija saistībā ar visiem līdzekļiem, kurus pārvalda ārējo darbību jomā, ir nekavējoties jānovērš;

               198.

               mudina Komisiju ļoti nopietni pievērsties konstatēto trūkumu novēršanai saistībā ar līgumu slēgšanas procedūrām un izdevumu atbilstīgumu un pauž dziļu nožēlu par Revīzijas palātas negatīvo vērtējumu šajā jomā, kuras finanšu pārvaldība ir tiešā Komisijas kompetencē;

               199.

               piekrīt Revīzijas palātai, ka informācija par visām projektu revīzijām Komisijai jāiekļauj CRIS un šī informācija labāk jāsasaista ar projektu pārvaldības informāciju; turklāt aicina Komisijas EuropeAid galveno biroju pārbaudīt delegāciju sniegto finanšu informāciju, lai nodrošinātu, ka tā ir pilnīga un saskaņota;

               200.

               aicina Komisiju uzlabot pārredzamību un piekļuvi dokumentiem, kas saistīti ar ANO aģentūru pārvaldītiem projektiem, un turpināt izstrādāt skaidras vadlīnijas un procedūras saskaņā ar Eiropas Kopienas un ANO Finanšu un administratīvo pamatnolīgumu (FAFA), kurš nosaka pamatu Komisijas finanšu ieguldījumu ANO pārvaldībai;

               201.

               aicina Komisiju sniegt ziņojumus par kontrolēm, ko tā veikusi saskaņā ar FAFA;

               202.

               atzinīgi vērtē revīzijas rezultātus attiecībā uz Phare un ISPA instrumentu īstenošanu Bulgārijā un Rumānijā un palīdzības programmas Turcijai īstenošanu, kuri uzrādīja niecīgu kļūdu līmeni; pieņem zināšanai kļūdas un trūkumus, kas tika atklāti saistībā ar Sapard instrumenta īstenošanu Bulgārijā un Rumānijā; aicina Komisiju turpināt darbu ar abu valstu varasiestādēm, lai nodrošinātu visu ar atklātiem konkursiem un pareizu finanšu pārvaldību saistītu prasību ievērošanu un iespēju gūt pienācīgu pārliecību, ka pieprasījumi pēc Kopienas palīdzības ir precīzi, pareizi un atbilstīgi;

               203.

               atzīmē Revīzijas palātas vērtējumu, ka valstu pārraudzības sistēmas, kas saistītas ar Bulgārijas, Rumānijas un Turcijas decentralizētajām īstenošanas sistēmām (DIS), joprojām nebija pietiekami attīstītas;

               204.

               atkārtoti pauž bažas par paplašinātas decentralizētas īstenošanas sistēmas (EDIS) akreditācijas aizkavēšanos Bulgārijā un mudina Komisiju un Bulgārijas varasiestādes pastiprināt sadarbību un pielikt pūles, lai nodrošinātu atbilstīgu pārvaldības un kontroles struktūru, kā arī administratīvo spēju pieejamību, kas nepieciešamas EDIS efektīvai darbībai;

               205.

               atbalsta Revīzijas palātas ieteikumus Komisijai, ka tai stingrāk jāuzrauga valstu pārraudzības un kontroles sistēmu darbība, it īpaši konkursu sagatavošana un pārvaldība Turcijā, publiskais iepirkums saskaņā ar EDIS Bulgārijā un Rumānijā un savlaicīga valsts līdzfinansējuma nodrošināšana; uzsver, ka jānostiprina to dalībvalstu, kas nesen pievienojušās, kā arī to valstu, kas gatavojas pievienoties, administratīvās spējas;

               206.

               pauž gandarījumus par Revīzijas palātas vērtējumu, ka pēc Revīzijas palātas 2003. gada īpašā ziņojuma par mērķsadarbību publicēšanas Komisija ieviesa vairākus koriģējošus pasākumus; aicina Komisiju vairāk motivēt saņēmējvalstu valdības, lai tās izmantotu to projektu rezultātus, kas īstenoti saistībā ar reformu ieviešanu; atbalsta Revīzijas palātas ieteikumu, lai Komisija samazina mērķsadarbības līgumos iekļaujamās informācijas apjomu, tādējādi padarot elastīgāku projektu pārvaldību;

               207.

               atzīmē Revīzijas palātas konstatējumus saistībā ar darījumu likumību un pareizību ārējo darbību jomā un ar to saistītajās pārraudzības un kontroles sistēmās; aicina Komisiju veikt visus nepieciešamos sistēmu uzlabojumus, lai nodrošinātu, ka tiek novērstas trešās valstīs projektu īstenotāju organizāciju līmenī atklātās nepilnības;

               208.

               aicina Komisiju tam iesniegt ziņojumu par konkrētiem pasākumiem, kas veikti, lai atvieglotu Irākas bēgļu un pārvietoto personu stāvokli;

               209.

               uzsver interesi par palīdzību, ko ES sniedz Afganistānai, un aicina Komisiju tam iesniegt ziņojumu par pašreizējo stāvokli saistībā ar Afganistānai paredzēto ES līdzekļu izmantošanu, kā arī komentēt ES pārstāvja izraidīšanu no šīs valsts, apsūdzot to kontaktos ar Taliban kustību Afganistānā;

               210.

               sagaida, ka tam tiks iesniegti gada pārskati par budžeta izpildes līgumiem, projektu un to norises vietas gada saraksts un galasaņēmēju saraksti; uzskata, ka referentam, kas sagatavo ziņojumu par budžeta izpildes apstiprināšanu, jābūt pieejamai informācijai, kura drošības apsvērumu dēļ klasificēta kā konfidenciāla; atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos sarunās ar ANO pārskatīt attiecīgos nolīgumus par ieguldījumu fondiem, lai būtu iespējams noteikt vienotas ziņojumu sniegšanas vadlīnijas un atklāt galasaņēmējus; atzinīgi vērtē arī Komisijas apņemšanos katru gadu organizēt tikšanos starp Parlamentu un vadošiem ANO darbiniekiem, kuri atbildīgi par vairāku līdzekļu devēju ieguldījumu fondu pārvaldību, un uzskata, ka tas nodrošinātu pamatu tam, lai ANO sniedz papildu informāciju par ES līdzekļiem;

         Humānā palīdzība un attīstība

               211.

               pauž nožēlu par to, ka Humānās palīdzības ģenerāldirektorātā (DG ECHO) veiktās iekšējās revīzijas Revīzijas palāta vērtē kā tikai daļēji apmierinošas (gada pārskata 8.2. pielikums);

               212.

               pilnībā piekrīt Revīzijas palātas gada pārskata secinājumiem par DG ECHO“ĢD ECHO jāprecizē noteikumi par izdevumu atbilstīgumu, lai izvairītos no dažādām interpretācijām (..), un, lai gūtu labāku priekšstatu par projektu izdevumiem, jāpārskata līdzsvars starp ĢD ECHO centrālo dienestu revīzijām un īstenotāju partneru revīzijām uz vietas (..)” (gada pārskata 8.11. un 8.18. punkts);

               213.

               pauž nožēlu par Attīstības un attiecību ar Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstīm ģenerāldirektorāta (DG DEV) gada darbības pārskata 2.1. punktā izklāstīto konstatējumu, ka “to Kopienas politikas virzienu saskaņotības nodrošināšana, kuri ietekmē jaunattīstības valstis, ir viens no lielākajiem riska avotiem. Šis risks visvairāk skar tirdzniecību, it īpaši sarunas par ekonomisko partnerattiecību nolīgumiem. Tā ir attīstības politikas vājā vieta, bet veiktspēja šajā jomā ir koncentrējusies Tirdzniecības ģenerāldirektorātā. Risks joprojām pastāv, lai gan pēc DG DEV reorganizācijas 2006. gada jūlijā atbildība ar tirdzniecību saistīto jautājumu jomā ir pastiprināta un koncentrēta”;

               214.

               aicina Komisiju iesniegt Budžeta kontroles komitejai priekšlikumus par šīs situācijas risināšanu un pasākumus, kas 2008. gadā jāveic, lai uzlabotu iekšējās kontroles sistēmas darbību DG DEV attiecībā uz iekšējās kontroles standartu ieviešanas līmeni;

         ES un Vidusjūras reģiona valstu partnerība

               215.

               ar gandarījumu norāda, ka saskaņā ar Revīzijas palātas Īpašo ziņojumu Nr. 5/2006 par programmu MEDA“Komisijas veiktā MEDA programmas pārvaldība ir acīmredzami uzlabota, salīdzinot ar iepriekšējiem gadiem, un to var uzskatīt par veiksmīgu”;

               216.

               turklāt norāda uz Revīzijas palātas secinājumu, ka pēc pienākumu deleģēšanas Komisijas delegācijām bija nozīmīga loma programmas īstenošanā, palīdzot partnervalstīm tikt galā ar iepirkuma procedūras jautājumiem;

               217.

               aicina Komisiju to regulāri informēt par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, identificējot gadījumus, kad pastāv aizdomas par krāpšanu, vai citus finanšu pārkāpumus MEDA programmas pēdējā īstenošanas gadā;

               218.

               cer sagaidīt to pasākumu lielāku atpazīstamību, kurus ES finansē ar starptautisku ieguldījumu fondu starpniecību, it īpaši saistībā ar summām, kas pārsniedz EUR 1 miljardu un kas no ES budžeta pārskaitītas ANO un Pasaules Bankas fondiem; mudina Komisiju nodrošināt, lai tiek stiprinātas politiskās vadlīnijas, izlietoto līdzekļu kontrole un ES atpazīstamība;

               219.

               aicina Komisiju tam regulāri iesniegt īpašo pasākumu plānu, kā atbilstīgi efektivitātes, atbildības un pārredzamības principiem palielināt ES ārējo darbību sasaisti to ģeogrāfiskajā kontekstā;

               220.

               aicina Komisiju to efektīvi un ātri informēt par ES līdzekļu izmantošanu ar Irākai paredzētu starptautisku ieguldījumu fondu starpniecību; aicina Komisiju atjaunināt un konkretizēt šo informāciju un ierosināt sistēmu, kura ļautu Parlamentam skaidri un uzskatāmi gūt priekšstatu par to, kas konkrēti ar starptautisku ieguldījumu fondu starpniecību ir līdzfinansēts ar ES līdzekļiem jebkur pasaulē;

               221.

               atzinīgi vērtē to, ka salīdzinājumā ar 2005. gadu 2006. gadā ir ievērojami palielinājies gan saistību, gan maksājumu apropriāciju izpildes līmenis pirmspievienošanās palīdzības pasākumiem;

         Attīstība

               222.

               kā apsveicamu vērtē Komisijas iniciatīvu uzlabot kārtību, kādā tiek ziņots par attīstības politikas jomā veiktu intervences pasākumu progresu, cenšoties sasniegt Tūkstošgades attīstības mērķus; cer, ka tas patiešām palīdzēs uzlabot atbildību šajā jomā; gaida, kad saņems izsmeļošu novērtējumu izmēģinājuma posmam, kas sācies 2007. gadā;

               223.

               pievērš uzmanību kritērijam, par kuru vienojusies Komisija, proti, ka 20 % no līdzekļiem, kas atvēlēti instrumentam sadarbībai attīstības jomā, ir jāpiešķir pamatizglītībai, vidējai izglītībai un veselības aprūpes pamatpakalpojumiem; gaida, kad saņems izsmeļošu informāciju par šā kritērija īstenošanu 2007. gadā;

               224.

               atzinīgi vērtē Komisijas iniciatīvu par strukturētas pieejas izveidi, lai atbalstītu augstākās revīzijas iestādes valstīs, kuras saņem budžeta atbalstu; tomēr atzīmē, ka demokrātisku atbildību partnervalstu līmenī nevar nodrošināt, ja netiek stiprinātas parlamentārās budžeta kontroles struktūras, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulas (EK) Nr. 1905/2006, ar ko izveido finanšu instrumentu sadarbībai attīstības jomā (16), 25. panta 1. punkta b) apakšpunktā;

               225.

               atzīmē, ka 2006. gadā 91 % no Kopienas budžeta līdzekļu nodrošināta budžeta atbalsta ir sniegts kā nozares budžeta atbalsts, ko piešķir mērķtiecīgāk nekā vispārējo budžeta atbalstu, un tāpēc tas rada mazāk risku; apšauba “dinamisko interpretāciju”, ko Komisija īsteno, vērtējot atbilstības kritērijus budžeta atbalsta saņemšanai, un kas, kā konstatējusi Revīzijas palāta, palielina risku; uzskata, ka budžeta atbalsts ir jāsniedz tikai tām valstīm, kuras jau atbilst valsts finanšu uzticamas pārvaldības obligātajam standartam;

               226.

               aicina Komisiju uzlabot pārredzamību un pieeju ar budžeta atbalsta pasākumiem saistītajiem dokumentiem, jo īpaši – slēdzot nolīgumus ar saņēmējvalstīm, kas analogi FAFA un nosaka pamatu Komisijas un ANO veikto finansiālo ieguldījumu pārvaldībai;

               227.

               pauž atzinību Komisijai, ka 2006. gadā tā par 39 % samazināja to nesamaksāto (RAL) saistību apjomu, kuras EuropeAid uzņēmās pirms 2001. gada; prasa regulāri iesniegt Parlamentam atjauninātus datus par izmaiņām gan normām atbilstošu, gan neatbilstošu nesamaksāto saistību apjomā;

               228.

               atzīmē Revīzijas palātas Īpašajā ziņojumā Nr. 6/2007 izteikto kritiku par Komisijas īstenotajiem tehniskās palīdzības projektiem; turklāt norāda, ka Komisija šos jautājumus risinās, izstrādājot stratēģiju Eiropas Savienības sniegtā atbalsta efektivitātes mērķu sasniegšanai tehniskās sadarbības un projektu īstenošanas vienībās, kura jāsagatavo līdz 2008. gada jūnijam; gaida, ka savlaicīgi saņems šīs stratēģijas īstenošanas rezultātu novērtējumu;

               229.

               atzinīgi vērtē pasākumus, ko Komisija veikusi līdzekļu devēju saskaņotas darbības veicināšanai tehniskās palīdzības jomā; uzsver saskaņotas pieejas nozīmi, kas vajadzīga ne tikai ES līmenī, bet arī starp visiem līdzekļu devējiem, un gaida, kad saņems izsmeļošu informāciju par šīs iniciatīvas īstenošanā sasniegto progresu;

         Administratīvie izdevumi
   Aģentūras

               230.

               norāda, ka 2006. gadā darbojās 24 aģentūras (to skaitā 2 izpildaģentūras), salīdzinot ar 2005. gadu, kad darbojās 16 aģentūras, un šīs aģentūras veica daudzus dažādus uzdevumus dažādās ES pilsētās;

               231.

               norāda, ka, tāpat kā 2003., 2004. un 2005. gadā, Komisijas iekšējais revidents 2006. gada darbības pārskatā ir iekļāvis šādu atrunu par regulatīvo aģentūru revīziju: “Lai gan Iekšējās revīzijas dienests ir saņēmis amata vietas regulatīvo aģentūru revīzijai, ir arī palielinājies aģentūru skaits, sasniedzot 23 aģentūras, tāpēc Iekšējās revīzijas dienests nevar pienācīgi veikt pienākumu, kas tam noteikts ar Finanšu regulas 185. pantu. 2006. gada beigās visām aģentūrām tika veikta revīzija vismaz reizi trijos gados, nevis reizi gadā, kā noteikts Finanšu regulā” (3.b punkts);

               232.

               aicina veikt analīzi par decentralizāciju un tās ietekmi uz Komisijas darbiniekiem; prasa, lai Komisija iesniedz grafiku, saskaņā ar kuru tā pārskatīs iekšējo organizāciju, ņemot vērā decentralizāciju;

               233.

               pieprasa trīs gadus pēc attiecīgās izpildaģentūras darbības sākuma veikt salīdzinošu vērtējumu, lai novērtētu izpildaģentūras īstenotās programmas pievienoto vērtību, salīdzinot to ar attiecīgo ģenerāldirektorātu;

               234.

               atzīmē Revīzijas palātas gada pārskata 10.29. punktā izklāstīto konstatējumu, ka “Komisijas izmaksātās subsīdijas nebalstās uz pietiekami pamatotām aplēsēm par aģentūru finansiālajām vajadzībām, kas kopā ar pārnesumiem rada apjomīgu naudas līdzekļu atlikumu (17). Palāta iesaka subsīdijas, ko maksā aģentūrām, pieskaņot to faktiskajām vajadzībām pēc finansēm”;

               235.

               prasa, lai Komisija ciešāk uzrauga aģentūru naudas līdzekļu atlikumus un pieņem stingrākus noteikumus attiecībā uz aģentūru pienākumu kopā ar maksājumu pieprasījumiem iesniegt precīzas prognozes par faktiskajām naudas līdzekļu vajadzībām, lai izvairītos no nevajadzīgas naudas līdzekļu kustības un lai uzlabotu turpmākās aplēses;

               236.

               aicina veikt aģentūru pārskatu apakškonsolidāciju;

         Kopienas ēku politika

               237.

               pauž bažas par vispārējo strukturālo deficītu, kas 2006. gadā atkal sasniedza ievērojamu summu EUR 5 000 000 apmērā saistībā ar uzturēšanas un renovācijas projektiem visās Komisijai piederošajās ēkās (to starpā Berlaymont ēkā); atzinīgi vērtē patrimonija pētījumu, kuru 2007. gadā pasūtīja Infrastruktūras un loģistikas birojs Briselē un kura rezultātā būtu jāsaņem pirmā pamatotā nepieciešamā budžeta tāme un grafiks par vajadzīgajiem darbiem, kas jāveic, lai nodrošinātu Komisijas īpašumu ieguldījumu iespējami labāko pārvaldību;

               238.

               sagaida, ka Komisija informēs tā atbildīgās komitejas par iepriekš minētā pētījuma rezultātiem un par plānošanas prognozēm, īpaši uzsverot sīkas ziņas par Berlaymont ēku;

               239.

               aicina Komisiju to informēt par pasākumiem, ko tā veikusi saistībā ar Eiropas Revīzijas palātas Īpašo ziņojumu Nr. 2/2007, īpaši attiecībā uz uzlabotu sadarbību, tostarp tādas kopējas īpašuma politikas formulēšanu, kura ietver ēkām paredzēta Kopienas instrumenta izveidi un ar to saistītās prasības finanšu un personāla jomā;

               240.

               pieprasa, lai Komisija iekļauj darbinieku pārbaudes rezultātus un rezultātus saistībā ar paziņojumu par Komisijas dienestu izvietošanas politiku Briselē un Luksemburgā (COM(2007) 501), attiecīgi pārskata tajā minētās vajadzības pēc nodrošinājuma ar telpām un līdz 2008. gada septembrim ziņo par veiktajiem pasākumiem;

               241.

               ierosina ES konsolidētajos pārskatos iekļaut pozīciju apjomīgiem ēku uzturēšanas darbiem;

               242.

               atkārtoti pauž viedokli, ka jāveic izpēte par iespējām izveidot Eiropas nekustamā īpašuma pārvaldi, kas būtu atbildīga par ES iestāžu un struktūrvienību ēku celtniecību un uzturēšanu;

         SECINĀJUMI PAR REVĪZIJAS PALĀTAS ĪPAŠAJIEM ZIŅOJUMIEM
   I daļa. Īpašais ziņojums Nr. 1/2007 par struktūrfondu 2000.–2006. gada programmu starpposma pasākumu īstenošanu

               243.

               atzīmē, ka Berlīnes Eiropadome 1999. gada martā vienojās, ka no struktūrfondiem (18) 2000.–2006. gada programmu posmam jābūt pieejamiem EUR 195 miljardiem (EUR 219 miljardi pēc 2005. gada cenām) un ka papildu EUR 16 miljardi jāpiešķir apmēram 200 programmām jaunajās dalībvalstīs (19);

               244.

               atzīmē, ka 1994.–1999. gada programmu īstenošana aizkavējās un tādēļ tika novēlota plānošana 2000.–2006. gadam;

               245.

               tā rezultātā pauž bažas, ka starpposma izvērtējuma procesa datubāze varētu būt nepietiekama pamatotu secinājumu izdarīšanai;

               246.

               turklāt atzīmē Revīzijas palātas Īpašajos ziņojumos Nr. 7/2003 un 10/2006 par struktūrfondu ex ante un ex post izvērtēšanu paustos konstatējumus, kuros tā uzsvēra, ka:

                           —

                           budžeta dotācijas tika noteiktas, paredzot augstāko iespējamo finansējuma absorbciju,

                           —

                              ex ante izvērtēšanai bija neliela ietekme uz plānošanas procesu,

                           —

                              ex ante izvērtēšanas laikā tika atklāti ievērojamas nepilnības un tas, ka Komisija tās nav pamanījusi;

               247.

               uzsver, ka Komisija darba dokumentā Nr. 8 aprakstīja starpposma izvērtējuma vispārējo mērķi šādi:

                           —

                           vērtēt, vai izvēlētais palīdzības veids joprojām ir adekvāts tam, lai risinātu reģionam vai nozarei svarīgos jautājumus,

                           —

                           vērtēt, vai sākotnējie stratēģijas virzieni, prioritātes un mērķi savstarpēji saskan un joprojām ir adekvāti,

                           —

                           vērtēt, cik tālu pavirzījušies darbi šo mērķu sasniegšanā un kādā mērā tos reāli varētu sasniegt,

                           —

                           novērtēt mērķu rezultatīvos rādītājus, un jo īpaši to, kā tie atvieglojuši uzraudzību un vērtēšanu, vērtēt, kādā mērā izvēlētajos palīdzības veidos ir integrētas “horizontālās” prioritātes, cita starpā, līdztiesīgas iespējas un vides aizsardzība,

                           —

                           analizēt īstenošanas un uzraudzības kārtības piemērotību; iegūtos rezultātus salīdzināt ar rādītājiem, pēc kuriem lemj par izpildes rezerves piešķiršanu;

               248.

               pauž gandarījumu par izvērtējuma laikā gūto pierādījumu, ka dalībvalstu pieņemtās stratēģijas vēl joprojām ir atbilstīgas un ka finanšu absorbcijas spējas ir acīmredzami uzlabojušās; tomēr nebija iespējams novērtēt iedarbīgumu vai izmērīt šo programmu un projektu ietekmi, jo pieejamie dati bieži vien tika uzskatīti par nepietiekamiem;

               249.

               pauž nopietnas bažas par to, ka Komisija apraksta dalībvalstu uzraudzības sistēmas kā vājas; tā rezultātā bija grūti atklāt kādas programmas vai projekta kļūdainu īstenošanu, tika traucēta ex post izvērtēšana un netika nodrošināta Kopienas finansiālo interešu aizsardzība; tikai 2005. gadā vien struktūrfondu jomā tika atklāti pārkāpumi EUR 600 miljardu apmērā;

               250.

               tādēļ pieprasa, lai turpmāk lielāka prioritāte tiktu piešķirta stabilu uzraudzības sistēmu izveidei dalībvalstīs ar mērķi novērst pārkāpumus un iespējamo krāpšanu;

               251.

               turklāt uzsver, cik būtiski ir pēc analītiskas izvērtēšanas izdarīt operatīvus secinājumus un sagatavot priekšlikumus;

               252.

               pauž nožēlu par to, ka bija grūti salīdzināt izvērtēšanas rezultātus, jo dalībvalstīm netika prasīts izmantot standartizētu novērtēšanas modeli; tādēļ aicina Komisijai izstrādāt rādītāju vai salīdzinošās izvērtēšanas sistēmu, kura ar laiku nodrošinās saskaņotāku izvērtēšanas ziņojumu sagatavošanu, tādējādi uzlabojot salīdzināmību un vēlāk arī padziļinot šajos ziņojumos veikto analīzi;

               253.

               atzīmē, ka n+2 noteikums nodrošina pilnīgāku apropriāciju izmantošanu; tomēr norāda, ka tādējādi arī pati finanšu absorbcija ir kļuvusi par mērķi;

               254.

               turklāt atzīmē, ka izpildes rezerves apropriācijas tika piešķirtas saskaņā ar apjausto nepieciešamību pēc iespējas uzlabot ES līdzekļu absorbēšanu, nevis koncentrējot izdevumus to darbību veikšanai, kuras novērtēšanā tika atzītas par īpaši iedarbīgām; tādējādi visvairāk līdzekļu saņēma infrastruktūras projekti; kopumā pasākumi ar nepilnīgu līdzekļu izlietojumu saņēma mazāk budžeta līdzekļu;

               255.

               pauž nožēlu, ka, pievēršot īpašu uzmanību absorbcijai, bieži netika ņemtas vērā horizontālās prioritātes, piemēram, vide un iespēju vienlīdzība, kā arī Lisabonas vai Gēteborgas stratēģija;

               256.

               pauž nožēlu arī par to, ka bieži tika ignorēts “pašmasas” (20) un aizstāšanas efekts;

               257.

               atbalsta Revīzijas palātas uzskatu par “(..) grūtībām saskaņot struktūrfondu plānošanu un pārvaldību (…)” (21) laikposmā no 2000. līdz 2006. gadam, piemēram:

                           —

                           grūtībām efektīvi un ekonomiski tērēt (naudas vērtība), nodrošinot maksimālu absorbciju,

                           —

                           grūtībām, ko radījis n+2 noteikums, no vienas puses, ļaujot īstenot labi saplānotus izdevumus, bet, no otras puses, ļaujot viegli piešķirt rezerves,

                           —

                           un grūtībām īstenot labi iecerēto termiņa vidus novērtējumu, trūkstot datiem;

               258.

               tajā paša laikā atzīst, ka Komisija ir sākusi novērst vairākas nepilnības Padomes 2006. gada 11. jūlija Regulā (EK) Nr. 1083/2006, ar ko definē Eiropas Reģionālās attīstības fonda, Eiropas Sociālā fonda un Kohēzijas fonda galvenos noteikumus (22):

                           —

                           vispārējā prasība par starpposma izvērtēšanu tika aizstāta ar pastāvīgiem, uz vajadzībām balstītiem izvērtējumiem, lai vērtētu programmas īstenošanu un reaģētu uz izmaiņām tās ārējā vidē,

                           —

                           valsts veiktspēja un rezerves neparedzētiem izdevumiem kļuva par vienu no variantiem,

                           —

                           n+2 noteikums (uz ierobežotu laikposmu) kļūs par n+3 noteikumu tām dalībvalstīm, kuru IKP uz vienu iedzīvotāju 2001.–2003. gadā bija mazāks par 85 % no ES-25 vidējā rādītāja;

               259.

               aicina Komisiju plānošanas perioda sākumā izstrādāt skaidras, dalībvalstīm pieejamas vadlīnijas;

               260.

               atzinīgi vērtē to, ka izvērtējuma ziņojumu rezultāti ir ņemti vērā, gatavojot jaunās regulas, kas reglamentē struktūrfondu darbību laikposmā no 2007. līdz 2013. gadam; tomēr pauž nožēlu par to, ka Parlamenta atzinumiem, ko tas pieņēma pēc Revīzijas palātas Īpašā ziņojuma Nr. 1/2007 publicēšanas, pašreizējā plānošanas periodā būs visai maza nozīme;

               261.

               tādēļ aicina Komisiju veikt nepieciešamos pasākumus, lai pilnībā iesaistītu Parlamentu struktūrfondu regulu labošanā, kuru tā plāno uzsākt, gatavojoties nākamajam plānošanas periodam, kas sāksies 2014. gadā;

               262.

               uzskata, ka šajās struktūrfondu regulās jāparedz pieaugošs mācību process, kas jāatspoguļo tiesību normās; tas šķiet jo svarīgāk, jo plānošanas perioda beigās ex-post izvērtēšanas procesu nevar pabeigt, pirms nav stājusies spēkā regula, kas attiecas uz šo jauno finanšu un plānošanas periodu; turklāt regulāri jāapspriežas ar Parlamenta atbilstīgajām komitejām dažādos šā finanšu perioda posmos;

               263.

               aicina Revīzijas palātu un Komisiju ziņot par pasākumiem, kas veikti, reaģējot uz Parlamenta 2006. gada budžeta izpildes apstiprinājuma procedūras laikā sagatavotajiem atzinumiem; turklāt aicina Komisiju iesniegt 2000.–2006. gada ex-post izvērtējumu konstatējumus Parlamenta Budžeta kontroles komitejai;

               264.

               lūdz Revīzijas palātai īpašā ziņojumā izanalizēt no struktūrfondu līdzekļiem finansēto pasākumu šābrīža iedarbīgumu un ietekmi.

         II daļa. Īpašais ziņojums Nr. 2/2007 attiecībā uz ES iestāžu izdevumiem par ēkām

               265.

               atzīst, ka ilgtermiņa plānošana un budžeta prognozēšana ēku jomā ir īpaši apgrūtināta, jo lēmumus par apropriācijām pieņem katru gadu, bet svarīgi politiskie lēmumi ar būtisku ietekmi uz telpu platību, piemēram, ES paplašināšanās, nav precīzi paredzami; turklāt lēmumu īstenošana ēku jomā prasa ievērojamu laiku; ierosina ES konsolidētajos pārskatos iekļaut pozīciju apjomīgiem uzturēšanas darbiem;

               266.

               atzinīgi vērtē to, ka ES iestādes ievēlētiem pārstāvjiem un ierēdņiem nodrošina visumā piemērotus darba apstākļus;

               267.

               tomēr pauž nožēlu par to, ka ES iestādes nekad nav mēģinājušas izstrādāt kopēju ēku politiku, kura tām ļautu ievērojami ietaupīt līdzekļus; aicina ES iestādes atkārtoti censties izstrādāt kopēju ēku politiku un savlaicīgi, ņemot vērā 2007. gada budžeta izpildes apstiprināšanas procedūru, ziņot Parlamenta atbildīgajai komitejai;

               268.

               aicina ES iestādes izstrādāt kopējus kritērijus biroja telpu platības un izmaksu aprēķināšanai un pēc tam novērtēt gan īstermiņa, gan ilgtermiņa vajadzības;

               269.

               šajā sakarā atzīst, ka ES iestādes priekšroku ir devušas ēku pirkšanai, jo ēku iegāde ir par 40–50 % lētāka nekā to noma;

               270.

               atzīmē, ka jau 1979. gadā Eiropas Revīzijas palāta ieteica nomas līgumos paredzēt iespēju ēku nopirkt par cenu, kurā tiek ņemta vērā jau samaksātā nomas maksa (ilgtermiņa noma ar nomas objekta izpirkuma tiesībām);

               271.

               pauž nožēlu par to, ka Eiropas Revīzijas palātas komentāri par IPE 1–3 ēku pirkšanu Strasbūrā nepilnīgi atainoja situāciju 2006. gadā; šajā sakarībā norāda uz konstatējumiem 2006. gada 26. septembra rezolūcijā (jo īpaši tās 19. un 20. punktā), kas ir neatņemama daļa no lēmuma par 2004. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu (23);

               272.

               lūdz Komisiju paskaidrot, kāpēc bija nepieciešams nomāt Mondrian ēku un kādus alternatīvos variantus tā izskatīja;

               273.

               atzīst, ka ES iestādes cenšas panākt, ka līdzīgās nozarēs darbojošies dienesti tiek apvienoti vienā vietā;

               274.

               atzīst, ka izvēle palikt Eiropas kvartālā nozīmē konfliktu starp ģeogrāfiskā tuvuma piedāvātajām priekšrocībām un finansiālo neizdevīgumu, ņemot vērā, ka telpu izvietošana šajā kvartālā rada augstu un iepriekšnosakāmu pieprasījumu vietējā nekustamā īpašuma tirgū;

               275.

               šajā sakarā atzīst Komisijas centienus samazināt Eiropas kvartālā atrodošos biroju telpu daļu, kura pašlaik ir 82 % apmērā;

               276.

               aicina ES iestādes, tām pārvietojot daļu no dienestiem, rūpīgi izvērtēt nepieciešamību palikt Eiropas kvartālā;

               277.

               lūdz administrāciju paskaidrot, kāpēc D4 un D5 ēkas netika nodotas lietošanā paredzētajā laikā un kāpēc tiesību aktus saistībā ar publisko iepirkumu, sarežģītās sarunu procedūras un labu kaimiņattiecību politiku nevarēja ņem vērā jau agrāk;

               278.

               lūdz ES iestādes paskaidrot, kāpēc atbilstoši Revīzijas palātas sniegtajai informācijai tās plaši izmantoja sarunu procedūru, tādējādi maksājot tādu cenu par ēku celtniecību un ar to saistītajiem darbiem, kura netika noteikta atklātas konkurences apstākļos;

               279.

               uzstāj, ka ES iestādēm vajadzētu plaši izmantot piedāvājumu konkursu;

               280.

               uzsver, ka gadījumos, kad piedāvājumu konkursus nav iespējams izmantot, ēku pirkuma cenām un/vai ilgtermiņa nomas maksām nevajadzētu pārsniegt celtniecības izmaksas;

               281.

               uzskata, ka ilgtermiņa nomas līgumos ir jāuzrāda pirkuma cena un ka, lai nodrošinātu pilnīgu līguma izpildi līdz ēkas galīgai nodošanai (24), no būvuzņēmējiem jāprasa pienācīgas garantijas;

               282.

               aicina ES iestādes noslēgt “galveno ēku nolīgumus” ar valstīm, kurās atrodas ES iestāžu galvenās darba vietas;

               283.

               uzsver, ka saskaņā ar Finanšu regulas 14. pantu Kopienas un to izveidotās iestādes nevar aizņemties līdzekļus; šajā sakarā iesaka vairāk izmantot Eiropas Investīciju bankas finanšu pakalpojumus un finanšu tirgus konkursu procedūras, lai ar to palīdzību noteiktu procentu likmi;

               284.

               atkārto savu nostāju par ēku politikas iekļaušanu budžetā, kura pausta 5. punktā 2007. gada 24. aprīļa rezolūcijā, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu, I iedaļa – Eiropas Parlaments (25): “(..) atgādina kompetentajām iestādēm savu lēmumu, ka “(..) iemaksu atlīdzinājumi par ēkām (..) jāiekļauj budžeta stratēģijā”; tādēļ kritizē kompetentās iestādes par pastāvīgu nespēju pietiekoši skaidri atspoguļot budžetā Parlamenta nekustamā īpašuma politiku saistībā ar turpmākajiem pirkumiem (budžeta pozīcijā “Nekustamā īpašuma iegāde” saistībā ar 2005., 2006. un 2007. gadu iekļauti tikai atgādinājumi)”;

               285.

               lūdz Revīzijas palātu paskaidrot, kā ES iestādes varētu labāk izmantot “diferencētās apropriācijas”;

               286.

               uzsver, ka ES iestādēm vajadzētu īstenot pilnīgu administratīvu, tehnisku un finanšu kontroli pār ēku celtniecības projektiem; tāpēc tām vai nu jāizmanto ļoti kvalificēti konsultanti, vai arī jāizstrādā adekvāta ekspertīze visu iestāžu līmenī (26);

               287.

               atgādina ES iestādēm par Parlamenta prasību, kas pausta 20. punktā iepriekš minētajā rezolūcijā, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par 2004. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu: “(..) aicina administrāciju, apspriežoties ar citām Eiropas Savienības iestādēm, sagatavot ziņojumu, kurā ir izpētīts, vai būtu iespējams izveidot Eiropas Celtniecības pārvaldi, kas būtu atbildīga par ES iestāžu un struktūrvienību ēku celtniecību un uzturēšanu; aicina šādu ziņojumu pārsūtīt Budžeta kontroles komitejai vēlākais līdz 2007. gada 1. oktobrim”;

         III daļa. Īpašais ziņojums Nr. 3/2007 par Eiropas Bēgļu fonda pārvaldību 2000.–2004. gadā

               288.

               atgādina visām iesaistītajām pusēm, ka Eiropas Bēgļu fondu (EBF) izveidoja, lai nodrošinātu pamatu kopīgas patvēruma politikas izstrādei, tostarp kopīgu Eiropas pasākumu patvēruma jomā izstrādei, kas ir daļa no Eiropas Savienības mērķa pakāpeniski radīt brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kura ir atvērta tiem, kas likumīgi meklē aizsardzību Eiropas Savienībā;

               289.

               uzsver, ka kopš EBF I izveides ir pieņemtas daudzas direktīvas, regulas un lēmumi un vairāku šo dokumentu pieņemšanu tieši vai netieši ir veicinājusi šā fonda izveide;

               290.

               uzsver, ka programmu EBF III (27) īstenos apstākļos, kas atšķiras no EBF I īstenošanas apstākļiem, tādēļ EBF III īstenošanai jābūt cieši saistītai ar Padomes Direktīvu 2001/55/EK (28) un 2004/83/EK (29) īstenošanu;

               291.

               uzsver, ka EBF III tomēr arī turpmāk ir jāveicina ES politikas attīstība patvēruma jomā, jo īpaši attiecībā uz ziņojuma sagatavošanu par Dublinas II Konvenciju, tostarp atkārtoti pievēršot uzmanību brīvprātīgai patvēruma meklētāju pārvietošanai ES robežās, lai veicinātu dalībvalstu saistību sadalījumu;

               292.

               aicina Komisiju turpināt novērst EBF noteikumu atšķirīgu interpretāciju dalībvalstīs un atzinīgi vērtēt labas prakses semināru organizēšanu, tādējādi ļaujot nodot vienas dalībvalstu pieredzi citām, jo īpaši jaunajām dalībvalstīm, kas vēl joprojām ir mazāk informētas par EBF;

               293.

               aicina Komisiju veikt nepieciešamos pasākumus, lai paātrinātu maksājumu veikšanu dalībvalstīm un informētu dalībvalstis par nepieciešamību savlaicīgi veikt maksājumus, jo īpaši mazākiem saņēmējiem, lai neapdraudētu novatorisku projektu īstenošanu un ļautu arī NVO ar mazāku budžeta atbalstu piedalīties EBF III;

               294.

               uzstāj, ka dalībvalstu ticamības deklarācijās ir jāiekļauj visas jomas, kurās dalībvalstis ir līdzatbildīgas par ES līdzekļu, piemēram, EBF līdzekļu, izlietojumu;

               295.

               aicina Budžeta ģenerāldirektorātu pārskatīt līdzekļu atgūšanas praksi, jo līdzekļu atgūšana, izmantojot nesaistītus projektus, ir pretrunā specifisku programmu īstenošanai (it īpaši izraisot iepriekšēja finansējuma maksājumu kavēšanos); iekasēšanas rīkojumi ir jāizsniedz attiecīgās dalībvalsts finanšu ministrijai, nevis automātiski jāiekasē līdzekļi no jebkādiem citiem konkrētajai dalībvalstij paredzētiem maksājumiem;

               296.

               aicina Komisiju izmantot Fondu vēl aktīvāk, lai nodrošinātu virzību uz kopīgu patvēruma politiku;

               297.

               aicina Komisiju turpināt nodrošināt statistikas datu saskaņošanu, lai novērstu tādu programmu deformāciju, kurās racionāla līdzekļu sadale ir atkarīga no Eurostat sniegtajiem statistikas datiem;

         IV daļa. Īpašais ziņojums Nr. 4/2007 par pārbaudēm un aizstājējpārbaudēm sūtījumiem, par kuriem piešķir eksporta kompensācijas

               298.

               atzinīgi vērtē Īpašā ziņojuma Nr. 4/2007 publikāciju un mudina Komisiju iekļaut darba kārtībā ziņojumā konstatētos trūkumus, kā arī rīkoties saskaņā ar Revīzijas palātas ieteikumiem;

               299.

               piekrīt Komisijai, ka līdz pēdējai eksporta kompensācijas izmaksai “ir jāsaglabā pilnībā funkcionējoša kontroles sistēma”; tāpēc sagaida, ka Komisija izmantos savas iniciatīvas pilnvaras, lai iesniegtu konkrētus priekšlikumus situācijas uzlabošanai;

               300.

               šajā sakarā atzinīgi vērtē Padomes 2007. gada 17. decembra Regulu (EK) Nr. 14/2008, ar kuru groza Regulu (EEK) Nr. 386/90 par uzraudzību, ko eksporta laikā veic lauksaimniecības produktiem, kas saņem kompensācijas vai citas summas (30), jo šī regula ļauj dalībvalstīm, kuras izmanto riska analīzi, noteikt 5 % kontroles likmi dalībvalstij, nevis muitas iestādei; tomēr izsaka nožēlu par konkrēta laika grafika trūkumu Komisijas atbildēs attiecībā uz tās nākamajiem priekšlikumiem, ņemot vērā īso laikposmu eksporta kompensāciju pakāpeniskai izbeigšanai;

               301.

               pauž dziļu nožēlu par vairākiem trūkumiem, kas samazina fizisko pārbaužu efektivitāti, jo īpaši par pārbaužu paredzamību, par to pārbaužu lielo skaitu, kas veiktas zemas vērtības un zema riska eksportam, kā arī par lietoto metodi, lai pārbaudītu beztaras preču pārvadājumus;

               302.

               attiecībā uz aizstājējpārbaudēm izsaka nožēlu, ka šīs pārbaudes nebija pietiekami pamatīgas un ka veicamo pārbaužu skaita interpretācija atšķīrās dalībvalstu starpā;

               303.

               atzinīgi vērtē Komisijas adekvāto galveno kontroles mehānismu segumu, pārraugot pārbaudes, tomēr pievienojas Revīzijas palātas bažām, ka Komisija nav reaģējusi ar tiesiskā regulējuma maiņām vai laikus veiktām finanšu korekcijām, kaut arī tā bija informēta par šiem trūkumiem ievērojami ilgi;

               304.

               atzīmē un atzinīgi vērtē to, ka uz ES austrumu robežām plombu tehnisko stāvokli pārbauda kompetentas iestādes, un iedrošina pārējās dalībvalstis sekot šim piemēram;

               305.

               aicina Komisiju turpināt centienus grozīt attiecīgos tiesību aktus, lai cita starpā risinātu jautājumus par “aizmugures borta pārbaudēm” un ieviestu obligātu riska analīzes izmantošanu eksporta procedūrās atbilstīgi Revīzijas palātas vērtējumam;

         V daļa. Īpašais ziņojums Nr. 5/2007 par Komisijas veikto CARDS programmas pārvaldību

               306.

               uzskata, ka programma CARDS ir ievērojami veicinājusi stabilizācijas un tuvināšanās politiku;

               307.

               pauž nožēlu par ievērojamo pārredzamības trūkumu Komisijas un tās delegāciju veiktajā pārvaldībā, kas padara vērtēšanu neiespējamu; uzskata par nepieļaujamu to, ka Komisijai nav priekšstata par visiem projektiem, kas finansēti no CARDS, lai gan Eiropas Rekonstrukcijas aģentūra (ERA) ir nodevusi atklātībā visu tās parakstīto līgumu sarakstu, norādot arī attiecīgo programmu un projektu;

               308.

               atgādina ieteikumus, kas minēti Parlamenta 2007. gada 24. aprīļa rezolūcijā, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par ERA 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu (31), un jo īpaši tās 23. punktu;

               309.

               pauž izbrīnu, uzzinot, ka valstīs, kur CARDS pārvaldību īsteno ERA vadībā, aģentūra vienīgā ir atbildīga par pirmspievienošanās palīdzības instrumenta (PPI) plānošanu 2007. un 2008. gadam, kā arī par tādu konkursu sagatavošanu, kuriem nepieciešams Komisijas paraksts; šajā sakarā atgādina, ka tas ir pretrunā ERA pilnvarām un jo īpaši – ka konkursu sagatavošanas procedūra atbilst tehniskās palīdzības iestāžu (Technical Assistance Offices – TAO) praksei, ko Parlaments ir nosodījis un kas vairs netiek izmantota;

               310.

               šajā sakarā uzskata, ka Komisija 2006. gadā nav izpildījusi pienākumus, kas izriet no tās 2005. gada lēmuma par ERA darbības pakāpenisku izbeigšanu, kurā noteikts, ka no PPI darbības sākuma atbildība pilnībā jāuzņemas Komisijas delegācijām dažādās Balkānu reģiona valstīs;

               311.

               prasa, lai Revīzijas palāta veic pasākumu izpildes revīziju, galveno uzmanību pievēršot salīdzinājumam starp Komisijas veikto programmas CARDS pārvaldību un ERA veikto šīs programmas pārvaldību Komisijas uzdevumā, un rezultātus iesniedz Parlamentam līdz 2008. gada septembrim;

         VI daļa. Īpašais ziņojums Nr. 7/2007 par Kopienas zivju resursu saglabāšanas noteikumu kontroles, pārbaužu un sodu sistēmu

               312.

               atzinīgi vērtē ziņojuma publicēšanu un apsveic Revīzijas palātu par tās ļoti vērtīgo ieguldījumu, risinot šo ļoti svarīgo Eiropas politikas jautājumu;

               313.

               nopietni izturas pret Revīzijas palātas pausto kritiku un uzskata, ka tās dēļ ir būtiski jāmaina politika;

               314.

               atzinīgi vērtē Komisijas nodomu izskatīt ziņojumā minētos trūkumus, kā arī rīkoties saskaņā ar Revīzijas palātas ieteikumiem; tomēr pauž nožēlu, ka Komisijas atbildēs trūkst skaidra laika grafika par tās turpmākajiem priekšlikumiem;

               315.

               atzinīgi vērtē Slovēnijas prezidentūras iniciatīvu 2008. gada 18. februārī sasaukt Ārkārtas zivsaimniecības padomi zivsaimniecības kontroles jautājumos, lai apspriestu šo ziņojumu;

               316.

               atkārtoti apstiprina, ka resursu pareizas pārvaldības nodrošināšanai saskaņā ar piesardzības principu un ilgtspējīgas attīstības principu ir jāpastiprina pašreizējie kontroles mehānismi, lai karoga valsts un piekrastes valsts, kurā kuģi darbojas, var, kad vien vēlas, reālajā laikā piekļūt informācijai par kuģa atrašanās vietu un veicamajām zvejas darbībām;

               317.

               aicina Komisiju, pārskatot Padomes 1993. gada 12. oktobra Regulu (EEK) Nr. 2847/93, ar kuru izveido kontroles sistēmu, kas piemērojama kopējai zivsaimniecības politikai (32), ierosināt pasākumus nozvejas datu kvalitātes un uzticamības nodrošināšanai;

               318.

               atzīmē, ka papildus kontroles mehānismiem pastāv ievērojama problēma saistībā ar zvejas kvotu apjomu, par ko vienojas dalībvalstis; uzsver, ka nav pieņemami, ka dalībvalstis gadu no gada nosaka augstākas kvotas, nekā pētnieki iesaka ilgtspējīgas zivsaimniecības nodrošināšanai;

               319.

               uzskata, ka papildus kontroles mehānismiem arī sarunu ceļā noteiktu kvotu sistēma ir ievērojama problēma; uzsver, ka nav pieņemami, ka gadu no gada tiek noteiktas augstākas kvotas, nekā pētnieki iesaka zivju krājumu saglabāšanas nolūkā;

               320.

               atzinīgi vērtē Eiropas Kopienu Tiesas spriedumu lietā C-304/-02 Komisija/Francijas Republika (33), kas sniedza Kopienai skaidru apliecinājumu par dalībvalstu lomu un saistībām attiecībā uz Kopējās zivsaimniecības politikas (KZP) noteikumu kontroli un piemērošanu;

               321.

               tomēr atzīmē, ka ir pagājis 21 gads kopš laika, kad tika atklāti pārkāpumi un pieņemts šis tiesas spriedums, un ka Eiropas zivsaimniecības ilgtspējība nav savienojama ar šādu kavēšanos pārkāpumu labošanā;

               322.

               uzsver, cik liela nozīme ir Komisijas pasākumiem pret atsevišķām dalībvalstīm, par kurām pastāv aizdomas, ka tās pārkāpj vai neievēro KZP kontroles, pārbaudes un sankciju sistēmas;

               323.

               atzinīgi vērtē Komisijas iniciatīvu izpētīt iespēju paredzētajās jaunajās iniciatīvās attiecībā uz nelegālu, neregulētu un nereģistrētu (NNN) zveju iekļaut saskaņotas administratīvās sankcijas, kas jāpiemēro par noteiktiem konkrētiem NNN zvejas pārkāpumiem;

               324.

               atzinīgi vērtē Komisijas pieņemto paziņojumu, uzsākot debates par zvejas kapacitātes un zvejas piepūles rādītāju uzlabošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku (COM(2007) 39), un tādēļ cer, ka Komisija izmantos savas iniciatīvas pilnvaras un iesniegs konkrētus ierosinājumus, lai patiešām uzlabotu KZP;

               325.

               atzīmē un atzinīgi vērtē to, ka pēc tam, kad bija publicēta Padomes 2006. gada 21. decembra Regula (EK) Nr. 1966/2006 par zvejas darbību elektronisku reģistrēšanu un ziņošanu un par attālās uzrādes līdzekļiem (34), Komisija nekavējoties izstrādāja īstenošanas noteikumus (Komisijas 2007. gada 21. decembra Regula (EK) Nr. 1566/2007, ar ko paredz sīki izstrādātus īstenošanas noteikumus Padomes Regulai (EK) Nr. 1966/2006 par zvejas darbību elektronisku reģistrēšanu un ziņošanu un par attālās uzrādes līdzekļiem) (35);

               326.

               pauž nožēlu, ka, lai arī Komisija ierosināja diezgan vienkāršus un kontrolējamus zvejas intensitātes režīmus, apspriežu laikā Padomē daudzo izņēmumu dēļ, kuri tika ieviesti pēc dalībvalstu pieprasījuma, šī sistēma tika padarīta ievērojami sarežģītāka, kas ievērojami samazināja visas sistēmas kontrolējamību;

               327.

               uzskata, ka pašreizējais tiesiskais regulējums ir pārāk sarežģīts un nav atjaunināts, kā arī mudina Komisiju izmantot iniciatīvas pilnvaras un iesniegt konkrētus ierosinājumus, lai uzlabotu situāciju nolūkā vienkāršot un saskaņot KZP tiesību aktus;

               328.

               pauž nožēlu par vairākiem trūkumiem, kas samazina fizisko pārbaužu efektivitāti, un par kļūdām dalībvalstu datu pārraides sistēmā kopumā, kā arī par Eiropas kontroles kultūru zivsaimniecības nozarē;

               329.

               atzinīgi vērtē Komisijas centienus uzlabot situāciju attiecībā uz datiem par nozveju un realizāciju, kā arī noteikt laiku ziņojuma sagatavošanai, izmantojot jaunās tehnoloģijas; uzskata, ka noteikumi par elektronisko dokumentēšanu un ziņojumu sagatavošanu palielinās apstiprināšanas sistēmu efektivitāti, piemēram, paredzot pārdošanas kvīts kopijas tūlītēju elektronisku pārsūtīšanu karoga valsts un izkraušanas valsts iestādēm, lai varētu veikt kontrolpārbaudi ar kravas izkraušanas deklarāciju;

               330.

               aicina Komisiju uzlabot savstarpējo palīdzību un administratīvo sadarbību starp dalībvalstu iestādēm un informācijas apmaiņu starp kompetentajām valstu amatpersonām, izveidojot sistēmu, kas līdzīga tai, kura jau darbojas PVN kopienas sistēmas vajadzībām;

               331.

               uzskata, ka kontroles dēļ un visas KZP labā ir ļoti svarīgi ieviest sistēmu, kas ļautu izsekot nozvejai no tās izcelsmes vietas līdz galapatērētājam – šāda sistēma jau pastāv ES vienotajā tirgū attiecībā uz visiem citiem pārtikas produktiem –, un mudina Komisiju ieviest šādu sistēmu;

               332.

               uzsver, ka ir jāievēro un jāatbalsta noteiktās zvejas kvotas; uzskata, ka gadījumos, kad pastāv aizdomas par kvotu sistēmas pārkāpumiem vai krāpšanu, Komisijai jārīkojas stingri un izlēmīgi;

               333.

               aicina Komisiju un dalībvalstis paplašināt Kopienas Zivsaimniecības kontroles aģentūras atbildības jomu un veicināt to, ka aģentūrai ir svarīga izpildloma KZP kontrolē un saskaņošanā, uzlabojot pārredzamību un koordināciju ar kopējas prakses ieviešanu kopējās izmantošanas plānos;

               334.

               aicina Komisiju ierosināt un dalībvalstis apstiprināt Komisijas kontrolieru atbildības jomas paplašināšanu un pilnvaru palielināšanu, lai radītu kopēju Eiropas kontroles stratēģiju KZP jomā;

               335.

               tādēļ uzskata, ka izmaksu un ieguvumu samēram starp kontroles darbībām KZP piešķirtajiem resursiem un šīs kontroles rezultātā gūtajiem rezultātiem (kontroles proporcionalitāte un rentabilitāte), jābūt galvenajam Komisijai vērā ņemamajam faktoram tās turpmākajos priekšlikumos attiecībā uz KZP;

               336.

               šajā sakarā atzīmē, ka visrentablākie kontroles mehānismi ir tie, kuros iesaistītās puses ir tieši ieinteresētas saglabāt zivsaimniecības ilgtspējību;

               337.

               aicina dalībvalstis saistībā ar intensitātes samazināšanu nolemt, vai šāda samazināšana tiks panākta:

                           a)

                           samazinot zvejas laiku, bet nesamazinot jaudu;

                           b)

                           samazinot jaudu, bet nesamazinot zvejas laiku; vai

                           c)

                           apvienojot abas iepriekš minētās iespējas;

                     un īstenot vajadzīgos strukturālos pasākumus, lai mazinātu šīs samazināšanas sociālo ietekmi;

               338.

               aicina Komisiju turpināt centienus pārveidot attiecīgos tiesību aktus, lai cita starpā izskatītu jautājumu par pārlieku lielo zvejas jaudu un ierosinātu pasākumus nolūkā samazināt pārlieku lielo strukturālo jaudu zivsaimniecības nozarē;

               339.

               aicina Komisiju pārskatīt alternatīvus politiskus risinājumus, saskaņā ar kuriem kontroles un sankciju nepieciešamību mazinātu aizvien lielāka profesionālu zvejnieku individuāla atbildība par krājumu saglabāšanu un ieinteresētība tos saglabāt;

         VII daļa. Īpašais ziņojums Nr. 9/2007 par “ES pētniecības un tehnoloģiju attīstības (RTD) pamatprogrammu vērtēšanu – vai Komisijas pieeju iespējams uzlabot?”

               340.

               atzīst, ka revīzija aptvēra uzraudzības un vērtēšanas pasākumus, kuri kopš 1995. gada ieviesti pēdējiem trim programmu posmiem, un tā arī sniedz ieskatu par Septīto pamatprogrammu 2007.–2013. gadam;

               341.

               uzsver, ka pamatprogrammām, kuras darbojās laikā no 1995. līdz 2006. gadam, bija piešķirti EUR 42,63 miljardi, padarot tās par vissvarīgākajiem finanšu instrumentiem Lisabonas stratēģijas mērķu sasniegšanā; saskaņā ar pašreiz spēkā esošo finanšu plānu Septītā pamatprogramma saņēma EUR 50,52 miljardus;

               342.

               norāda, ka Revīzijas palāta pievērsās jautājumam par to, vai Komisijas izmantotā pieeja pamatprogrammu rezultātu vērtēšanā bija atbilstīga, pievēršot īpašu uzmanību intervences loģikai, novērtēšanas stratēģijai un metodēm;

               343.

               atzinīgi vērtē to, ka Komisija laika gaitā jau ir ieviesusi ievērojamu skaitu uzlabojumu;

               344.

               konstatē, ka Revīzijas palāta ir norādījusi uz vāji definētiem programmu mērķiem un skaidri formulētas intervences loģikas trūkumu; tomēr atzīst, ka programmas mērķus nosaka ieinteresētās puses un normatīvu lēmumu pieņēmēji; tādēļ aicina lēmumu pieņēmējus īpašu uzmanību pievērst sasniedzamu mērķu noteikšanai; atzīst, ka skaidrāk formulēta intervences loģika ir iestrādāta Kopienas Septītajā pamatprogrammā pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumiem (36); uzsver, ka mērķiem jābūt darbības mērķiem un izmērāmiem (“salīdzinošā novērtēšana”), lai būtu iespējams izmantot izpildes rādītājus un veikt efektīvu uzraudzību;

               345.

               norāda, ka Revīzijas palāta ir kritizējusi visaptverošas vērtēšanas stratēģijas trūkumu; šajā sakarībā norāda uz uzlabojumiem, kurus ieviesa ar Septītās PTA pamatprogrammas ietekmes novērtējumu un ex ante izvērtējumu (SEC(2005) 430);

               346.

               atzīst Revīzijas palātas pausto kritiku, ka koordinācijas mehānismi, kas darbojas starp tiem ģenerāldirektorātiem, kuri īsteno PTA pamatprogrammas, nav bijuši efektīvi; tomēr šajā posmā nav pārliecināts, ka ideja izveidot kopēju vērtēšanas biroju ir lietderīga; drīzāk iesaka Pētniecības ģenerāldirektorātam uzņemties vairāk atbildības un koordinatora lomu; atbalsta Revīzijas palātas ierosinājumu pietiekami agri izveidot un saglabāt ārēju ekspertu grupas, lai nodrošinātu konsekventu un saskanīgu pieeju, it īpaši tādēļ, ka novērtējumi jāveic 2008. gadā (Sestās pamatprogrammas ex post novērtējums), 2009. gadā (pagaidu pārskats par Septīto pamatprogrammu), 2010. gadā (Septītās pamatprogrammas termiņa vidusposma izvērtējums) un 2015. gadā (Septītās pamatprogrammas pamatprogrammas ex post novērtējums);

               347.

               ņem vērā Revīzijas palātas piezīmi par to, ka sniegtās metodoloģiskās norādes nebija atbilstīgas; tādēļ aicina Komisiju apsvērt vērtēšanas rokasgrāmatas izdošanu; apzinās, ka ziņojumu sniegšanas prasības saistībā ar Septīto PTA pamatprogrammu tika pārskatītas, lai izveidotu stabilāku datubāzi vērtēšanai un uzraudzībai;

               348.

               uzskata, ka termiņa vidusposma un ex post novērtējumu kvalitāte padarīs skaidrākus norādītos darba uzdevumus (t. i., izmērāmi mērķi, paredzamā ietekme, efektīva uzraudzība, atbilstīga datubāze); uzsver, ka novērtējumi būs lietderīgāki, ja pamatprogrammas būs iespējams vairāk pielāgot (t. s. “mācību” programmas) un izdarītos secinājumus varēs izmantot tobrīdējo programmu uzlabošanai;

               349.

               aicina Komisiju ņemt vērā Revīzijas palātas ieteikumus, veicot 2008., 2009., 2010. un 2015. gadā paredzētos novērtējumus;

               350.

               aicina Revīzijas palātu līdz 2010. gada budžeta izpildes apstiprināšanas procedūrai veikt pēcpārbaudi saistībā ar notikušo revīziju un sniegt ziņojumu Budžeta kontroles komitejai; aicina Revīzijas palātu arī pievērsties summām, kas izlietotas novērtējumiem, tās samērojot ar konkrēto programmu vērtību, un novērtēt šo procentuālo attiecību salīdzinājumā ar citām PTA programmām trešās valstīs (piemēram, Kanādā).

      (1)  OV L 78, 15.3.2006., 1. lpp.

      (2)  OV C 274, 15.11.2007., 1. lpp.

      (3)  OV C 107, 30.4.2004., 1. lpp.

      (4)  OV C 216, 14.9.2007., 3. lpp.

      (5)  OV C 273, 15.11.2007., 1. lpp.

      (6)  OV C 274, 15.11.2007., 130. lpp.

      (7)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (8)  OV L 187, 15.7.2008., 25. lpp.

      (9)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

      (10)  OV L 390, 30.12.2006., 1. lpp.

      (11)  OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp.

      (12)  Komisijas apgalvojums, kas pausts 1. pasākuma aprakstā iepriekš minētajā 2008. gada progresa ziņojumā par rīcības plānu integrētas iekšējās kontroles struktūras ieviešanai.

      (13)  11.N pasākums paredz: “Lai konstatētu, vai līdzekļu atgūšanas un ieskaita sistēmas darbojas efektīvi, nosakot 2005. un 2006. gadā atgūtās summas, un to atbilstību pārbaužu laikā konstatētajām kļūdām, Komisija tiešas pārvaldības jomā izstrādās kļūdu tipoloģiju un noteiks to saistību ar atgūtajām summām, finanšu korekcijām un maksājumu korekcijām, bet struktūrfondu jomā tā pārbaudīs valstu kontroles un pārskatu sniegšanas sistēmu uzticamību.”

      (14)  OV L 210, 31.7.2006., 1. lpp.

      (15)  OV L 210, 31.7.2006., 12. lpp.

      (16)  OV L 378, 27.12.2006., 41. lpp.

      (17)  Naudas līdzekļi aģentūru rīcībā 2006. gada beigās (izņemot Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju, Kopienas Augu šķirņu biroju, Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centru un Eiropas Globālās navigācijas satelītu sistēmas (GNSS) Uzraudzības iestādi): EUR 213 miljoni, kas jāsalīdzina ar apropriācijām EUR 810 miljonu apmērā.

      (18)  Struktūrfondu mērķis ir dalībvalstīs finansēt programmas ilgtspējīgas sociālekonomiskās un vides attīstības nodrošināšanai. Jo īpaši ar šiem pasākumiem un programmām jāatbalsta inovācija, pētniecība un attīstība, informācijas tehnoloģijas, tīras un efektīvas enerģijas izmantošana, vides aizsardzība, mūžizglītība un sociālā integrācija. Jaunajā plānošanas periodā mēģināja nodrošināt augstāku koncentrāciju, attīstītākas administratīvās struktūras, lielāku efektivitāti un stingrāku budžeta kontroli (Lisabonas Eiropadomes sanāksme 2000. gada martā).

      (19)  Laikposmā no 2000. līdz 2006. gadam strukturāliem pasākumiem tika iztērēti apmēram EUR 260 miljardi. No šīs summas EUR 213 miljardi tika paredzēti 15 vecajām dalībvalstīm: EUR 195 miljardus saņēma struktūrfondu programmas un EUR 18 miljardus – Kohēzijas fonds. EUR 47 miljardi tika atvēlēti jaunajām dalībvalstīm (pirmspievienošanās fondiem un strukturāliem pasākumiem). Laikposmā no 2004. līdz 2006. gadam apmēram EUR 16 miljardi tika piešķirti aptuveni 200 programmām jaunajās dalībvalstīs.

      (20)  “Pašmasas” efekts ir novērojams, kad kāda darbība vai investīcija tiktu veikta, trūkstot finansējumam.

      (21)  51. punkts.

      (22)  OV L 210, 31.7.2006., 25. lpp.

      (23)  OV L 177, 6.7.2007., 3. lpp.

      (24)  Finanšu regulas 102. pants.

      (25)  OV L 187, 15.7.2008., 3. lpp.

      (26)  Eiropas Revīzijas palātas pārskata par 1999. finanšu gadu 6.30. punkts (OV C 342, 1.12.2000., 1. lpp.).

      (27)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 23. maija Lēmums Nr. 573/2007/EK, ar ko laikposmam no 2008. līdz 2013. gadam izveido Eiropas Bēgļu fondu kā daļu no Vispārīgās programmas “Solidaritāte un migrācijas plūsmu pārvaldība” (OV L 144, 6.6.2007., 1. lpp.).

      (28)  Padomes 2001. gada 20. jūlija Direktīva 2001/55/EK par obligātajiem standartiem, lai pārvietoto personu masveida pieplūduma gadījumā sniegtu tām pagaidu aizsardzību, un par pasākumiem, lai līdzsvarotu dalībvalstu pūliņus, uzņemot šādas personas un uzņemoties ar to saistītās sekas (OV L 212, 7.8.2001., 12. lpp.).

      (29)  Padomes 2004. gada 29. aprīļa Direktīva 2004/83/EK par obligātajiem standartiem, lai kvalificētu trešo valstu valstspiederīgos vai bezvalstniekus kā bēgļus vai kā personas, kam citādi nepieciešama starptautiska aizsardzība, šādu personu statusu un piešķirtās aizsardzības saturu (OV L 304, 30.9.2004., 12. lpp.).

      (30)  OV L 8, 11.1.2008., 1. lpp.

      (31)  OV L 187, 15.7.2008., 183. lpp.

      (32)  OV L 261, 20.10.1993., 1. lpp.

      (33)  ECR 2005, I-6263. lpp.

      (34)  OV L 409, 30.12.2006., 1. lpp., labots ar OV L 36, 8.2.2007., 3. lpp.

      (35)  OV L 340, 22.12.2007., 46. lpp.

      (36)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Lēmums Nr. 1982/2006/EK par Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) (OV L 412, 30.12.2006., 1. lpp.).