title: Padomes Lēmums (2011. gada 12. jūlijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Protokolu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu un Marokas Karalisti

text:
               5.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 202/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 12. jūlijs)
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Protokolu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu un Marokas Karalisti
   (2011/491/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. pantu saistībā ar 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 22. maijā pieņēma Regulu (EK) Nr. 764/2006 par to, lai noslēgtu Partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu un Marokas Karalisti (1).

               (2)

               Tā protokola darbības termiņš, ar ko nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kurš paredzēts minētajā partnerattiecību nolīgumā, ir beidzies 2011. gada 27. februārī.

               (3)

               Savienība ir risinājusi sarunas ar Marokas Karalisti (turpmāk – “Maroka”) par jaunu protokolu, ar kuru ES kuģiem piešķir zvejas iespējas ūdeņos, kas ir Marokas suverenitātē vai jurisdikcijā.

               (4)

               Šo sarunu rezultātā 2011. gada 25. februārī tika parafēts Protokols, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu un Marokas Karalisti (turpmāk “protokols”).

               (5)

               Lai nodrošinātu, ka Eiropas Savienības kuģi var turpināt zvejas darbības, protokola 12. pantā ir paredzēts, ka protokolu provizoriski piemēro no 2011. gada 28. februāra.

               (6)

               Protokols būtu jāparaksta un jāpiemēro provizoriski, kamēr nav pabeigtas tā noslēgšanai vajadzīgās procedūras,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek atļauts parakstīt Protokolu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu un Marokas Karalisti, ņemot vērā minētā protokola noslēgšanu.
   Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas Savienības vārdā parakstīt protokolu, ņemot vērā tā noslēgšanu.
   3. pants
   Protokolu provizoriski piemēro no 2011. gada 28. februāra, kamēr nav pabeigtas procedūras tā noslēgšanai.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2011. gada 12. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  OV L 141, 29.5.2006., 1. lpp.
    ---documentbreak---

               5.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 202/3

         PROTOKOLS
   starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu un Marokas Karalisti
   1. pants
   Piemērošanas laikposms un zvejas iespējas
   1.   Saskaņā ar nolīguma 5. pantu no 2011. gada 28. februāra uz vienu gadu piešķirtās zvejas iespējas ir noteiktas šim protokolam pievienotajā tabulā.
   2.   Šā panta 1. punktu piemēro, ievērojot šā protokola 4. un 5. panta noteikumus.
   3.   Piemērojot nolīguma 6. pantu, kuģi ar Eiropas Savienības (ES) dalībvalsts karogu var veikt zvejas darbības Marokas zvejas zonās tikai tad, ja tiem ir zvejas licence, kas izdota saskaņā ar šo protokolu un tam pievienotajā pielikumā izklāstīto kārtību.
   2. pants
   Finansiālais ieguldījums un maksāšanas kārtība
   1.   Nolīguma 7. pantā minētais finansiālais ieguldījums par šā protokola 1. pantā minēto laikposmu ir EUR 36 100 000 (1).
   2.   Šā panta 1. punktu piemēro, ievērojot šā protokola 4., 5., 6. un 10. panta noteikumus.
   3.   Šā panta 1. punktā minētā finansiālā ieguldījuma maksājumu ES veic ne vēlāk kā četrus mēnešus pēc šā protokola parakstīšanas dienas.
   4.   Finansiālo ieguldījumu iemaksā Marokas Karalistes Galvenajam kasierim kontā, kurš atvērts Karalistes Valsts kasē un kura rekvizītus paziņo Marokas iestādes.
   5.   Atbilstīgi šā protokola 6. pantam finansiālā ieguldījuma izmantošana ir vienīgi Marokas iestāžu kompetencē.
   3. pants
   Zinātniskā darba koordinēšana
   1.   Abas Puses apņemas sekmēt atbildīgu zveju Marokas zvejas zonās, pamatojoties uz principu par nediskriminējošu attieksmi pret dažādajām flotēm, kas zvejo šajos ūdeņos.
   2.   Šā protokola darbības laikā ES un Marokas iestādes sadarbojas, lai uzraudzītu resursu stāvokli Marokas zvejas zonā; šim nolūkam saskaņā ar nolīguma 4. panta 1. punktu tiek rīkotas kopējas zinātniskas sanāksmes.
   3.   Pamatojoties uz šo sanāksmju secinājumiem un ņemot vērā labākos pieejamos zinātniskos ieteikumus, abas Puses savstarpēji apspriežas Apvienotajā komitejā, kas paredzēta 10. pantā, lai vajadzības gadījumā un pēc savstarpējas vienošanās veiktu pasākumus zvejas resursu ilgtspējīgas pārvaldības nodrošināšanā.
   4. pants
   Zvejas iespēju pārskatīšana
   1.   Zvejas iespējas, kas minētas 1. pantā, pēc savstarpējas vienošanās var palielināt, ciktāl 3. pantā minēto zinātnisko sanāksmju secinājumi apstiprina, ka šāds palielinājums neapdraudēs Marokas resursu ilgtspējīgu pārvaldību. Tādā gadījumā 2. panta 1. punktā minēto finansiālo ieguldījumu proporcionāli un atbilstīgi iesaistītajam laikam palielina. Tomēr ES samaksātā finansiālā ieguldījuma kopējā summa nedrīkst būt lielāka par divkāršotu 2. panta 1. punktā minēto summu.
   2.   Un pretēji – ja Puses vienojas veikt pasākumus, kas minēti 3. pantā un ietver 1. pantā minēto zvejas iespēju samazināšanu, finansiālo ieguldījumu proporcionāli un atbilstīgi iesaistītajam laikam samazina. Neskarot šā protokola 6. pantā paredzētos noteikumus, ES var apturēt šo finansiālo ieguldījumu, ja šajā protokolā noteikto zvejas piepūli nevar īstenot pilnībā.
   3.   Var pārskatīt arī zvejas iespēju sadalījumu dažādu tipu kuģiem, ja abas Puses par to savstarpēji vienojas un ja pārskatīšanu veic saskaņā ar zinātnisko sanāksmju ieteikumiem par to krājumu pārvaldību, kurus šāda pārdale var ietekmēt. Ja zvejas iespēju pārdale to pamato, Puses vienojas attiecīgi pielāgot finansiālo ieguldījumu.
   4.   Par to zvejas iespēju pārdali, kas paredzētas 1. punktā, 2. punkta pirmajā teikumā un 3. punktā, abas Puses izlemj, savstarpēji vienojoties Apvienotajā komitejā, kas minēta nolīguma 10. pantā.
   5. pants
   Izpētes zveja
   Pamatojoties uz pētījumu rezultātiem, kuri veikti šajā nolīgumā minētās Apvienotās zinātniskās komitejas vadībā, Puses sekmē izpētes zveju Marokas zvejas zonās. Šajā nolūkā pēc vienas Puses lūguma Puses savstarpēji apspriežas un katrā gadījumā atsevišķi lemj par sugām (piemēram, sūkļiem), nosacījumiem un citiem atbilstīgiem parametriem.
   Izpētes zvejas atļaujas izmēģinājuma nolūkiem var izdot ne ilgāk kā uz sešiem mēnešiem.
   Ja Puses secina, ka izpētes zveja ir devusi pozitīvus rezultātus, pēc 4. pantā paredzētās vienošanās procedūras un līdz šā protokola termiņa beigām Eiropas Savienībai var piešķirt jaunas zvejas iespējas. Rezultātā finansiālo ieguldījumu palielina.
   6. pants
   Partnerattiecību nolīguma ieguldījums Marokas zivsaimniecības nozares politikas izveidē
   1.   Šā protokola 2. panta 1. punktā paredzētais finansiālais ieguldījums – EUR 13 500 000 apmērā no tā summas – sekmē Marokas zivsaimniecības nozares politikas attīstību un īstenošanu ar mērķi ieviest ilgtspējīgu un atbildīgu zveju tās ūdeņos.
   2.   Ieguldījumu piešķir Marokai, un tā to pārvalda saskaņā ar abu Pušu savstarpējas vienošanās rezultātā Apvienotajā komitejā noteiktajiem mērķiem un ar tiem saistītajām gada un daudzgadu programmām, kā arī saskaņā ar “Halieutis” zivsaimniecības nozares attīstības stratēģiju.
   7. pants
   Atbalsts atbildīgas zvejas veicināšanai
   1.   Pēc Marokas ierosinājuma un 6. panta noteikumu īstenošanas nolūkā ES un Maroka tūlīt pēc šā protokola parakstīšanas nolīguma 10. pantā minētajā Apvienotajā komitejā vienojas par to:

               a)

               kādas būs pamatnostādnes, pēc kurām vadīsies, lai īstenotu Marokas zivsaimniecības politikas prioritātes ar mērķi panākt ilgtspējīgu un atbildīgu zveju un jo īpaši tās prioritātes, kas minētas 6. panta 2. punktā;

               b)

               kādi būs mērķi, kas jāsasniedz, kā arī kritēriji un rādītāji, kas jāizmanto, lai varētu izvērtēt iegūtos rezultātus.

         2.   Šo pamatnostādņu, mērķu, kritēriju un novērtēšanas rādītāju grozījumus abas Puses apstiprina Apvienotajā komitejā.
   3.   Par to, kā Maroka izlieto šā protokola 6. panta 2. punktā minēto ieguldījumu, paziņo ES uzreiz pēc tam, kad Apvienotajā komitejā ir apstiprinātas pamatnostādnes, mērķi, kritēriji un novērtēšanas rādītāji.
   4.   Iepriekšējā mēneša beigās pirms protokola darbības termiņa beigām Maroka iesniedz ziņojumu par saskaņā ar šo protokolu paredzēto nozares atbalsta plānošanu, iekļaujot sagaidāmās ekonomiskās un sociālās ietekmes rezultātus un šīs ietekmes ģeogrāfisko sadalījumu.
   5.   Abas Puses turpinās nozares atbalsta īstenošanas uzraudzību, ja vajadzīgs, arī pēc šā protokola darbības termiņa beigām, kā arī 9. pantā paredzētajos pārtraukuma laikos un saskaņā ar šajā protokolā paredzēto kārtību.
   8. pants
   ES uzņēmumu ekonomiskā integrācija Marokas zivsaimniecības nozarē
   1.   Abas Puses apņemas veicināt ES uzņēmumu ekonomisko integrāciju Marokas zvejniecības nozarē kopumā.
   2.   Tiek uzsākta Eiropas Komisijas atbalstīta iniciatīva ar mērķi informēt Kopienas privātos uzņēmumus par tirdzniecības un rūpniecības iespējām, arī tiešu investīciju ziņā, Marokas zvejniecības nozarē kopumā.
   3.   Turklāt stimulējošā nolūkā Maroka saskaņā ar pielikumā izklāstītajiem noteikumiem samazina nodevas ES uzņēmumiem par zivju izkraušanu Marokas ostās, jo īpaši nolūkā tās pārdot vietējiem ražotājiem, minētajiem uzņēmumiem veicinot šo produktu pārdošanu Marokā, vai par Marokas zvejas zonās gūto nozveju pārvadāšanu pa sauszemi.
   4.   Abas Puses nolemj arī izveidot īpašu vienību, lai noteiktu, kādi šķēršļi kavē tiešu ES investīciju ieguldīšanu šai nozarē, un kādi pasākumi jāveic, lai atvieglotu šo investīciju ieguldīšanas nosacījumus.
   9. pants
   Domstarpību risināšanas kārtība un protokola piemērošanas apturēšana
   1.   Visas domstarpības starp Pusēm saistībā ar šā protokola interpretāciju vai piemērošanu risina, Pusēm savstarpēji apspriežoties Apvienotajā komitejā, kā paredzēts nolīguma 10. pantā, vajadzības gadījumā rīkojot īpašas sanāksmes.
   2.   Protokola piemērošanu var apturēt pēc vienas Puses iniciatīvas, ja domstarpības starp Pusēm uzskata par nopietnām un ja apspriešanās Apvienotajā komitejā saskaņā ar 1. punktu nav beigusies ar mierizlīguma.
   3.   Lai apturētu protokola piemērošanu, ieinteresētajai Pusei vismaz trīs mēnešus pirms dienas, kad apturēšanai jāstājas spēkā, rakstiski jāpaziņo par savu nodomu.
   4.   Piemērošanas apturēšanas gadījumā Puses turpina apspriesties ar nolūku atrisināt domstarpības mierizlīguma ceļā. Ja tas izdodas, protokola piemērošanu atsāk un finansiālo ieguldījumu proporcionāli un atbilstīgi iesaistītajam laikam samazina saskaņā ar laikposmu, kurā protokola piemērošana ir bijusi apturēta.
   10. pants
   Protokola piemērošanas apturēšana nemaksāšanas gadījumā
   Ievērojot 4. panta noteikumus, ja ES neveic 2. pantā paredzētos maksājumus, protokola piemērošanu var apturēt, ievērojot šādus nosacījumus:

               a)

               Marokas kompetentās iestādes paziņo Eiropas Komisijai par nemaksāšanu. Pēdējā veic nepieciešamo pārbaudi un, ja vajadzīgs, veic maksājumu ne vēlāk kā 30 darbdienās pēc paziņojuma saņemšanas dienas;

               b)

               ja maksājumu neveic un maksājuma neveikšana nav pienācīgi pamatota 2. panta 3. punktā paredzētajā laikā, Marokas kompetentās iestādes ir tiesīgas apturēt protokola piemērošanu. Par šādu darbību tās nekavējoties informē Eiropas Komisiju;

               c)

               protokola piemērošanu atsāk, tiklīdz ir veikts attiecīgais maksājums.

         11. pants
   Piemērojamie valsts tiesību akti
   Kuģu darbības, kuras tie veic, piemērojot šo protokolu un tā pielikumu, proti, pārkraušanu citā kuģī, ostu pakalpojumu izmantošanu, aprīkojuma iegādi utt., reglamentē Marokas valsts tiesību akti.
   12. pants
   Provizoriska piemērošana
   Šo protokolu un tā pielikumu provizoriski piemēro no 2011. gada 28. februāra.
   13. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis protokols un tā pielikums stājas spēkā dienā, kad puses savstarpēji paziņo par tam nepieciešamo procedūru pabeigšanu.

      Zvejas iespējas

               Zvejas veids

               Nerūpnieciskā zveja

               Bentiskā zveja

               Rūpnieciskā pelaģiskā zveja

               Pelaģiskā zveja ziemeļos: riņķvadi

               Nerūpnieciskā zveja dienvidos: āķu rindas, makšķerrīki, murdi

               Nerūpnieciskā zveja ziemeļos: grunts āķu jedas

               Nerūpnieciskā tunzivju zveja: kuģi zvejai ar makšķerkāta āķu rindām

               Kuģi zvejai ar grunts āķu jedām un grunts traleri, un dziļūdens daudzšķiedru nostiprinātie žaunu tīkli

               C krājums

               Tilpība
               60 000 tonnu

               20 kuģi

               20 kuģi

               30 kuģi

               27 kuģi

               22 kuģi

      Съставено в Брюксел на тринадесети юли две хиляди и единадесета година.
      Hecho en Bruselas, el trece de julio de dos mil once.
      V Bruselu dne třináctého července dva tisíce jedenáct.
      Udfærdiget i Bruxelles den trettende juli to tusind og elleve.
      Geschehen zu Brüssel am dreizehnten Juli zweitausendelf.
      Kahe tuhande üheteistkümnenda aasta juulikuu kolmeteistkümnendal päeval Brüsselis.
      Έγινε στις Βρυξέλλες, στις δέκα τρεις Ιουλίου δύο χιλιάδες έντεκα.
      Done at Brussels on the thirteenth day of July in the year two thousand and eleven.
      Fait à Bruxelles, le treize juillet deux mille onze.
      Fatto a Bruxelles, addì tredici luglio duemilaundici.
      Briselē, divi tūkstoši vienpadsmitā gada trīspadsmitajā jūlijā.
      Priimta du tūkstančiai vienuoliktų metų liepos tryliktą dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizenegyedik év július tizenharmadik napján.
      Magħmul fi Brussell, fit-tlettax-il jum ta’ Lulju tas-sena elfejn u ħdax.
      Gedaan te Brussel, de dertiende juli tweeduizend elf.
      Sporządzono w Brukseli dnia trzynastego lipca roku dwa tysiące jedenastego.
      Feito em Bruxelas, em treze de Julho de dois mil e onze.
      Întocmit la Bruxelles la treisprezece iulie două mii unsprezece.
      V Bruseli dňa trinásteho júla dvetisícjedenásť.
      V Bruslju, dne trinajstega julija leta dva tisoč enajst.
      Tehty Brysselissä kolmantenatoista päivänä heinäkuuta vuonna kaksituhattayksitoista.
      Som skedde i Bryssel den trettonde juli tjugohundraelva.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         За Кралство Мароко
         Por el Reino de Marruecos
         Za Marocké království
         For Kongeriget Marokko
         Für das Königreich Marokko
         Maroko Kuningriigi nimel
         Για το Βασίλειο του Μαρόκου
         For the Kingdom of Morocco
         Pour le Royaume du Maroc
         Per il Regno del Marocco
         Marokas Karalistes vārdā –
         Maroko Karalystės vardu
         A Marokkói Királyság részéről
         Għar-Renju tal-Marokk
         Voor het Koninkrijk Marokko
         W imieniu Królestwa Maroka
         Pelo Reino de Marrocos
         Pentru Regatul Maroc
         Za Marocké kráľovstvo
         Za Kraljevino Maroko
         Marokon kuningaskunnan puolesta
         För Konungariket Marocko

      (1)  Šai summai jāpieskaita maksas, kas kuģu īpašniekiem jāmaksā saskaņā ar zvejas licencēm, kuras izdotas, piemērojot nolīguma 6. pantu un saskaņā ar kārtību, kas paredzēta šā protokola pielikuma I nodaļas 4. un 5. punktā.
   PIELIKUMS

      Nosacījumi Eiropas Savienības kuģu zvejas darbībām Marokas zvejas zonās

   I   NODAĻA

      LICENCES PIETEIKUMU IESNIEGŠANAS UN LICENČU IZDOŠANAS KĀRTĪBA

      Licences pieteikumu iesniegšana

               1.

               Marokas zvejas zonās zvejas licenci var iegūt tikai zvejottiesīgie kuģi.

               2.

               Lai kuģis varētu pretendēt uz licenci, nedz kuģa īpašniekam, nedz tā kapteinim, nedz pašam kuģim nedrīkst būt aizliegts zvejot Marokā. Tiem ir jāatbilst Marokas iestāžu prasībām, proti, tiem jābūt izpildījušiem visas saistības, kas skar to zvejas darbības Marokā atbilstīgi zvejas nolīgumiem, kuri noslēgti ar ES.

               3.

               Attiecīgās ES iestādes vismaz 20 dienas pirms pieprasīto licenču derīguma termiņa sākuma iesniedz Lauksaimniecības un jūras zvejniecības ministrijas Jūras zvejniecības departamentam (turpmāk “departaments”) to kuģu sarakstu, kuri vēlas veikt zvejas darbības protokolam pievienotajās tehnisko datu lapās noteiktajās robežās.

               4.

               Sarakstos iekļaujama zvejas kategorija un zona, kuģu tilpība, kuģu skaits un katra kuģa galvenie parametri, kā arī par katru kuģi samaksātā summa. Katram kuģim ir jānorāda arī, vai tas ir “kuģis zvejai ar āķu jedām” vai “nerūpnieciskās zvejas kategorijas kuģis”, kā arī zvejas rīks vai zvejas rīki, ko tas izmantos pieteikumā norādītajā laikposmā.

               5.

               Zvejas licences pieteikumam pievieno arī visu tās sagatavošanai nepieciešamo informāciju tādā formātā, kas ir savietojams ar programmatūru, kuru izmanto departaments.

               6.

               Individuālus pieteikumus departamentam iesniedz, izmantojot veidlapas, kuru paraugs ir 1. papildinājumā.

               7.

               Katram licences pieteikumam pievieno šādus dokumentus:

                           —

                           tilpības sertifikāta kopija, kuru atbilstīgi apstiprinājusi karoga dalībvalsts un kurā norādīta kuģa tilpība,

                           —

                           jauns, apliecināts krāsu fotoattēls, kurā kuģis redzams sānskatā tā pašreizējā stāvoklī. Fotoattēla izmēram jābūt vismaz 15 × 10 cm,

                           —

                           apliecinājums, ka ir samaksāta zvejas licences saņemšanas maksa, nodevas un maksa par novērotājiem,

                           —

                           visi citi dokumenti vai apliecinājumi, kas jāuzrāda saskaņā ar īpašiem noteikumiem, kuri attiecas uz konkrētā tipa kuģiem atbilstīgi šā protokola noteikumiem.

      Licenču izdošana

               1.

               Visu kuģu zvejas licences departaments izsniedz ES delegācijai Marokā (turpmāk “delegācija”) 15 dienās pēc visas 6. punktā minētās dokumentācijas saņemšanas.

               2.

               Zvejas licences sagatavo saskaņā ar informāciju, kas atrodama protokolam pievienotajās tehnisko datu lapās, kurās konkrēti jānorāda zvejas zona, attālums no krasta, atļautie zvejas rīki, galvenās sugas, atļautais linuma acs izmērs, pieļaujamā piezveja un nozvejas kvotas pelaģiskās zvejas traleriem.

               3.

               Zvejas licences izdod tikai tiem kuģiem, kas nokārtojuši visas nepieciešamās administratīvās formalitātes.

               4.

               Abas Puses vienojas veicināt elektroniskās licences sistēmas ieviešanu.

      Zvejas licenču derīguma termiņš un izmantošana

               1.

               Zvejas licenču derīguma termiņš ir no 2011. gada 28. februāra līdz 2012. gada 27. februārim.

               2.

               Zvejas licences ir derīgas tikai attiecībā uz laikposmu, par kuru ir samaksāta nodeva, un tajā zvejas zonā, tam zvejas rīku veidam un tai zvejas kategorijai, kas norādīta konkrētajā licencē.

               3.

               Zvejas licences izdod konkrētam kuģim, un tās nevar izmantot citi kuģi; tomēr pēc ES pieprasījuma gadījumā, ja karoga dalībvalsts kompetentās iestādes pierāda nepārvaramas varas apstākļu esamību, kuģa licenci, kas izdota vienam kuģim, cik drīz vien iespējams aizstāj ar licenci citam tādas pašas kategorijas kuģim ar nosacījumu, ka netiek pārsniegta šai kategorijai atļautā tilpība.

               4.

               Pirmā kuģa īpašnieks vai aģents nogādā anulēto zvejas licenci departamentam ar delegācijas starpniecību.

               5.

               Zvejas licence ir pastāvīgi jāglabā uz konkrētā kuģa un inspekcijas gadījumā jāuzrāda pilnvarotajām iestādēm.

               6.

               Zvejas licences derīguma termiņš ir viens gads, seši mēneši vai trīs mēneši. Taču rūpnieciskajai pelaģiskajai zvejai var piešķirt un atjaunot mēneša zvejas licences.

      Zvejas licences maksa un nodevas

               1.

               Zvejas licenču gada maksu nosaka spēkā esošie Marokas tiesību akti.

               2.

               Maksa par licencēm attiecas uz to kalendāro gadu, kurā licenci izdod, un to maksā tad, kad pieprasa kārtējā gada pirmo licenci. Šo licenču maksu summā ietilpst visas saistītās maksas un nodevas, izņemot ostas nodevas un samaksu par sniegtajiem pakalpojumiem.

               3.

               Tāpat kā maksu par zvejas licencēm arī nodevas katram kuģim aprēķina, pamatojoties uz protokolam pievienotajās tehnisko datu lapās norādītajām likmēm.

               4.

               Nodevas apjomu aprēķina proporcionāli faktiskajam zvejas licences derīguma laikam.

               5.

               Par katrām izmaiņām tiesību aktos, kas regulē zvejas licenču izdošanu, delegāciju informē ne vēlāk kā divus mēnešus pirms šo izmaiņu stāšanās spēkā.

      Maksāšanas kārtība

   Pirms zvejas licenču izdošanas zvejas licenču maksas, nodevas un maksa par novērotājiem iemaksājamas Marokas Lauksaimniecības un jūras zvejniecības ministrijai atvērtajā Valsts kasē kontā, kas Al Maghrib bankā (Marokā) atvērts ar numuru 001 810 0078251501 1075 61 71.
   Pelaģiskās zvejas traleriem maksa par nozvejām maksājama ar kvartāla iemaksām nākamā kvartāla beigās pēc kvartāla, kurā šīs nozvejas tika iegūtas.
   II   NODAĻA

      NOTEIKUMI, KAS PIEMĒROJAMI KUĢIEM, KURI ZVEJO TĀLU MIGRĒJOŠAS SUGAS (TUNZIVJU ZVEJAS KUĢI)

               1.

               Maksa ir EUR 25 par tonnu nozvejas, kas iegūta Marokas zvejas zonās.

               2.

               Licences izdod uz vienu kalendāro gadu pēc tam, kad par katru kuģi nomaksāts avanss EUR 5 000 apmērā.

               3.

               Avansu aprēķina proporcionāli licences derīguma termiņam.

               4.

               Tālu migrējošu sugu zvejas kuģu kapteinim, kam ir zvejas licence šo sugu zvejai, jāiekārto kuģa zvejas žurnāls un jāizdara ieraksti tajā pēc pielikuma 6. papildinājumā dotā parauga.

               5.

               Viņam jānosūta arī šā kuģa zvejas žurnāla kopija savas valsts kompetentajām iestādēm ne vēlāk kā 15 dienas pirms trešā mēneša beigām pēc mēneša, uz kuru attiecas žurnāla ieraksti. Šīs iestādes nekavējoties nosūta kopijas delegācijai, kura tās nosūta departamentam pirms trešā mēneša beigām pēc mēneša, uz kuru tās attiecas.

               6.

               Katru gadu līdz 30. aprīlim delegācija iesniedz departamentam aprēķinu par nodevām, kas nomaksājamas par iepriekšējo zvejas gadu, pamatojoties uz nozvejas deklarācijām, kuras iesniedzis katrs kuģa īpašnieks un kuras apstiprinājuši zinātniskie institūti, kas ir atbildīgi par nozvejas datu pārbaudi dalībvalstīs, piemēram, IRD (Institut de Recherche pour le Développement), IEO (Instituto Español de Oceanografía), INIAP (Instituto Nacional de Investigação Agrária e das Pescas) un INRH (Institut National de Recherche Halieutique).

               7.

               Aprēķinu par nodevām, kas maksājamas par iepriekšējo zvejas gadu, nosūta četros mēnešos no protokola darbības izbeigšanās dienas.

               8.

               Galīgais aprēķins nosūtāms attiecīgajiem kuģu īpašniekiem, kuriem ir dotas 30 dienas, sākot no dienas, kad saņemts paziņojums par departamenta apstiprinātajiem skaitliskajiem datiem, lai nokārtotu savas finanšu saistības ar kompetentajām valsts iestādēm. Informāciju par izdarīto maksājumu euro Marokas valsts kasē I nodaļas 5. punktā minētajā kontā delegācija nosūta departamentam ne vēlāk kā pusotru mēnesi pēc šā paziņojuma saņemšanas.

               9.

               Taču, ja galīgā aprēķinātā summa ir mazāka par iepriekš minēto avansu, starpību neatmaksā.

               10.

               Kuģu īpašnieki veic visus nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu kuģa zvejas žurnāla kopiju nosūtīšanu un iespējamo papildu maksājumu veikšanu termiņos, kas norādīti 6. un 7. punktā.

               11.

               Ja kuģu īpašnieks neizpilda saistības, kas paredzētas 6. un 7. punktā, tad zvejas licences darbību automātiski aptur, līdz šīs saistības ir izpildītas.

         III   NODAĻA

      ZVEJAS ZONAS

   Visu veidu zvejas zonas Marokai piederošajā Atlantijas okeāna zonā ir noteiktas tehnisko datu lapās (2. papildinājums). Marokai piederošā Vidusjūras zona, kas atrodas uz austrumiem no 35° 48′ N – 6° 20′ W (Spartela zemesrags), no šā protokola ir izslēgta.
   IV   NODAĻA

      IZPĒTES ZVEJAS NOTEIKUMI

   Abas Puses kopīgi nosaka Eiropas Savienības uzņēmējus, kas veiks izpētes zveju, vislabvēlīgāko periodu šādai zvejai un piemērojamos nosacījumus. Lai atvieglotu kuģiem izpētes zveju, departaments nosūta visu zinātnisko informāciju un citu pieejamo pamatinformāciju.
   Marokas zivsaimniecības nozare ir cieši iesaistīta (saskaņošana un dialogs par izpētes zvejas ieviešanas nosacījumiem).
   Izpētes zvejas reisi norit ilgākais sešus mēnešus un vismaz trīs mēnešus, ja vien pēc abpusējas vienošanās Puses šo laikposmu nemaina.
   Kandidātu izvēle izpētes zvejas reisu veikšanai
   Eiropas Komisija paziņo Marokas valsts iestādēm informāciju par izpētes zvejas licenču pieteikumiem. Tā nodrošina tās ar tehnisku dokumentāciju par:

               —

               kuģa tehniskajiem parametriem,

               —

               kuģa komandas pieredzi šajā zvejā,

               —

               priekšlikums reisa tehniskajiem parametriem (ilgums, zvejas rīki, izpētes reģioni utt.).

         Ja departaments to uzskata par nepieciešamu, tas organizē dialogu par tehniskajiem aspektiem ar Eiropas Komisiju, no vienas puses, un ar attiecīgajiem kuģu īpašniekiem, no otras puses.
   Pirms reisa sākuma kuģa īpašnieki iesniedz Marokas iestādēm un Eiropas Komisijai:

               —

               deklarāciju par nozveju, kas jau atrodas uz kuģa,

               —

               reisa laikā izmantojamo zvejas rīku tehniskajiem parametriem,

               —

               garantiju, ka tie atbilst Marokas zivsaimniecības tiesību aktiem.

         Izpētes zvejas reisa laikā attiecīgo kuģu īpašnieki:

               —

               sūta Marokas valsts iestādēm un Eiropas Komisijai iknedēļas ziņojumus ar detalizētu informāciju par katras dienas un katra iemetiena nozveju un norāda katra reisa tehniskos parametrus (vieta, dziļums, datums un laiks, nozveja un citi novērojumi vai komentāri),

               —

               ar kuģu satelītnovērošanas sistēmas palīdzību (VMS) paziņo kuģa atrašanās vietu, ātrumu un kursu,

               —

               nodrošina, ka uz kuģa atrodas viens Marokas zinātniskais novērotājs vai novērotājs, ko izvēlējušās Marokas valsts iestādes. Novērotāja uzdevums ir vākt zinātnisku informāciju par nozvejām, kā arī ņemt nozveju paraugus. Novērotājam uz kuģa ir kuģa virsnieka statuss, un kuģa īpašnieks sedz viņa uzturēšanās izdevumus viņa atrašanās laikā uz kuģa. Lēmumu par novērotāja atrašanās laiku uz kuģa, viņa palikšanas ilgumu un iekāpšanas un izkāpšanas ostu nosaka pēc vienošanās ar Marokas iestādēm. Ja vien Puses nav vienojušās par pretējo, kuģi nevar piespiest piestāt ostā biežāk kā vienu reizi divos mēnešos,

               —

               nodod savu kuģi inspekcijai, pirms tas atstāj Marokas ūdeņus, ja Marokas iestādes to pieprasa,

               —

               ievēro Marokas zivsaimniecības tiesību aktus.

         Nozveja, arī piezveja, kas iegūta zinātniskā reisa laikā, paliek kuģa īpašnieka īpašumā ar noteikumu, ka tā atbilst noteikumiem, ko šajā sakarā pieņēmusi Apvienotā komiteja.
   Marokas iestādes ieceļ kontaktpersonu, kas ir atbildīga par visu to neparedzēto problēmu risināšanu, kuras var kavēt izpētes zvejas attīstību.
   V   NODAĻA

      NOTEIKUMI PAR TO ES ZVEJAS KUĢU SATELĪTNOVĒROŠANU, KURI DARBOJAS MAROKAS ZVEJAS ZONĀ UZ ŠĀ NOLĪGUMA PAMATA

               1.

               Visus zvejas kuģus, kuru lielākais garums pārsniedz 15 metrus un kuri darbojas saskaņā ar šo nolīgumu laikā, kamēr tie zvejo Marokas zvejas zonās, uzrauga ar satelītu.

               2.

               Lai kuģus varētu uzraudzīt ar satelītu, Marokas iestādes paziņo Eiropas Savienības pusei Marokas zvejas zonu koordinātas (ģeogrāfisko platumu un garumu).
               Šo informāciju, kas izteikta grādos, minūtēs un sekundēs, Marokas iestādes nosūta elektroniskā veidā.

               3.

               Puses apmainās ar informāciju par X.25 adresēm un precizējumiem elektroniskai saziņai starp to zvejas uzraudzības centriem (FMC) saskaņā ar 5. un 7. punktu. Šajā informācijā, ja iespējams, iekļauj nosaukumus, tālruņa un faksa numurus un e-pasta adreses (tīmekļa vietnē vai X.400), ko var izmantot vispārējai saziņai starp FMC.

               4.

               Nosakot kuģa atrašanās vietu, kļūda nedrīkst pārsniegt 500 m, un ticamības intervālam jābūt 99 %.

               5.

               Kuģim, kas zvejo saskaņā ar nolīgumu un kas saskaņā ar Eiropas Savienības tiesību aktiem ir pakļauts novērošanai ar satelītu, ienākot Marokas zvejas zonās, kuģa karoga valsts FMC nekavējoties nosūta ziņojumus par kuģa atrašanās vietu (kuģa identifikācija, ģeogrāfiskais platums, ģeogrāfiskais garums, kuģa kurss un ātrums) Marokas Zvejas uzraudzības un kontroles centram (FMC) ar intervāliem, kas nav ilgāki par divām stundām. Minētie ziņojumi identificējami kā ziņojumi par kuģa atrašanās vietu.

               6.

               Ziņojumus, kas minēti 5. punktā, nosūta elektroniski X.25 formātā vai izmantojot kādu citu drošu datu apmaiņas protokolu. Tos nosūta reāllaikā un formātā, kas dots II tabulā.

               7.

               Ja nepārtrauktās satelītnovērošanas aprīkojumam uz zvejas kuģa rodas tehnisks defekts vai tas sabojājas, kuģa kapteinis savlaicīgi sūta pa faksu 5. punktā noteikto informāciju kuģa karoga valsts FMC un Marokas FMC. Šādos apstākļos kopējais ziņojums par atrašanās vietu jāsūta reizi četrās stundās. Šajā kopējā ziņojumā par atrašanās vietu iekļauj visus ziņojumus par atrašanās vietu, kurus kuģa kapteinis ierakstījis reizi divās stundās saskaņā ar 5. punkta noteikumiem.
               Kuģa karoga valsts FMC nekavējoties nosūta ziņojumus Marokas FMC. Bojāto aparatūru salabo vai nomaina ne ilgāk kā viena mēneša laikā. Pēc šā termiņa beigām attiecīgajam kuģim ir jāatstāj Marokas zvejas zonas vai jāatgriežas kādā Marokas ostā.

               8.

               Karoga valstu FMC uzrauga savu kuģu kustību Marokas ūdeņos reizi vienā stundā. Gadījumā, ja uzraudzība nenotiek saskaņā ar paredzētajiem nosacījumiem, par to nekavējoties informē Marokas FMC un piemēro 7. punktā paredzēto procedūru.

               9.

               Ja Marokas FMC konstatē, ka kuģa karoga valsts nenosūta informāciju, kas noteikta 5. punktā, par to nekavējoties paziņo kompetentajiem Eiropas Komisijas dienestiem.

               10.

               Informācija par uzraudzību, kas nodota otrai Pusei saskaņā ar šiem noteikumiem, ir paredzēta vienīgi, lai Marokas iestādes varētu kontrolēt un uzraudzīt Eiropas Savienības floti, kura zvejo saskaņā ar ES un Marokas nolīgumu par zveju. Šo informāciju nekādos apstākļos nedrīkst nodot citām pusēm.

               11.

               Satelītnovērošanas programmatūras un aparatūras sastāvdaļām jābūt teicamā tehniskā stāvoklī, kas izslēdz atrašanās vietas datu sagrozīšanas un tehnisku manipulāciju iespēju.
               Sistēmai jābūt pilnībā automatizētai, tai jādarbojas bez pārtraukuma un neatkarīgi no vides un klimatiskajiem apstākļiem. Satelītnovērošanas sistēmu ir aizliegts iznīcināt, bojāt, padarīt neekspluatējamu vai iejaukties tās darbībā.
               Kuģa kapteinis nodrošina to, ka:

                           —

                           dati netiek sagrozīti,

                           —

                           satelītnovērošanas aparatūras antena vai antenas nekādā veidā nav nobloķētas,

                           —

                           elektroenerģijas padeve satelītnovērošanas aparatūrai nekādā veidā netiek pārtraukta,

                           —

                           satelītnovērošanas aparatūra netiek aizvākta no kuģa.

               12.

               Puses vienojas pēc pieprasījuma apmainīties ar informāciju par izmantoto satelītnovērošanas aparatūru, lai nodrošinātu to, ka ikviens aparatūras elements pilnībā atbilst otras Puses prasībām saistībā ar šiem noteikumiem. Pirmo sanāksmi par šo jautājumu organizē pirms protokola stāšanās spēkā.

               13.

               Visus strīdus par šo noteikumu interpretāciju vai piemērošanu izskata, Pusēm apspriežoties nolīguma 10. pantā paredzētajā Apvienotajā komitejā.

               14.

               Puses vienojas vajadzības gadījumā grozīt noteikumus Apvienotajā komitejā, kas paredzēti nolīguma 10. pantā.

         VI   NODAĻA

      ZIŅOŠANA PAR NOZVEJU

   Kuģa zvejas žurnāls

               1.

               Kuģu kapteiņiem zvejošanai Marokas zvejas zonā jāizmanto īpaši šim nolūkam iekārtots kuģa zvejas žurnāls un pastāvīgi jāizdara ieraksti šajā žurnālā saskaņā ar šā žurnāla lietošanas pamācībā minētajiem noteikumiem.

               2.

               Kuģu īpašnieki nosūta kuģa zvejas žurnāla kopiju savām kompetentajām iestādēm ne vēlāk kā 15 dienas pirms trešā mēneša beigām pēc mēneša, uz kuru tā attiecas. Šīs iestādes nekavējoties nosūta kopijas delegācijai, kura tās nosūta departamentam pirms trešā mēneša beigām pēc mēneša, uz kuru tās attiecas.

               3.

               Ja kuģu īpašnieks neizpilda saistības, kas paredzētas 1. un 2. punktā, tad zvejas licences darbību automātiski aptur, līdz kuģa īpašnieks šīs saistības ir izpildījis.

         Deklarācijas par kvartāla nozveju

               1.

               Līdz katra kvartāla trešā mēneša beigām delegācija ziņo departamentam par visu ES kuģu iepriekšējā kvartāla nozvejas apjomu.

               2.

               Šajā informācijā iekļaujams mēnesis, zvejas veids, kuģis un sugas, kas uzrādītas kuģa zvejas žurnālā.

               3.

               Šo informāciju nosūta arī departamentam elektroniski tādā formātā, kas ir savietojams ar ministrijas izmantoto programmatūru.

         Datu ticamība
   Informācijai dokumentos, kas minēti 1. un 2. punktā, ir jāatspoguļo faktiskā nozvejas situācija, lai veidotu vienu no pamatiem krājumu stāvokļa izmaiņu uzraudzībai.
   VII   NODAĻA

      MAROKAS JŪRNIEKU NODARBINĀŠANAS KĀRTĪBA

               1.

               Kuģu īpašnieki ar šajā nolīgumā paredzētajām zvejas licencēm visā savas atrašanās laikā Marokas ūdeņos šādi nodarbina Marokas zvejniekus uz kuģa:

                           a)

                           pelaģiskās zvejas traleri

                                       —

                                       ar tilpību, mazāku par 150 GT – Marokas jūrniekus nodarbina pēc brīvas izvēles,

                                       —

                                       ar tilpību, mazāku par 5 000 GT – seši jūrnieki,

                                       —

                                       ar tilpību 5 000 GT vai lielāku – astoņi jūrnieki.

                                 Taču, ja šie kuģi Marokas zvejas zonā darbojas mazāk par vienu mēnesi gadā, viņi ir atbrīvoti no pienākuma nodarbināt Marokas jūrniekus.
                           Turklāt, ja šo kuģu zvejas licences ir atjaunotas uz laikposmu, kas ilgāks par vienu mēnesi gadā, attiecīgie kuģu īpašnieki par pirmo mēnesi maksā naudas summu, kas paredzēta šīs nodaļas 10. punktā. Sākot no zvejas licences otrā mēneša pirmās dienas, viņi pilda savas saistības nodarbināt Marokas jūrniekus;

                           b)

                           nerūpnieciskā zveja ziemeļos – Marokas jūrniekus nodarbina pēc brīvas izvēles;

                           c)

                           nerūpnieciskā zveja dienvidos – divi jūrnieki;

                           d)

                           seineri ziemeļos – divi jūrnieki;

                           e)

                           dziļūdens traleri un kuģi zvejai ar āķu jedām – astoņi jūrnieki;

                           f)

                           kuģi tunzivju zvejai ar makšķerkāta āķu rindām – trīs jūrnieki.

               2.

               Kuģu īpašnieki brīvi izvēlas zvejniekus, kurus pieņem darbā uz kuģa.

               3.

               Kuģu īpašnieki vai viņu pārstāvji ar zvejniekiem noslēdz zvejnieku darba līgumus.

               4.

               Kuģa īpašnieks departamentam dara zināmus uz attiecīgā kuģa darbā pieņemto Marokas jūrnieku uzvārdus, minot viņu amatu kuģa komandā.

               5.

               Uz Eiropas Savienības zvejas kuģiem nodarbināto jūrnieku tiesības ir tādas, kā noteikts Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) Deklarācijā par pamatprincipiem un pamattiesībām darbā. Tas jo īpaši attiecas uz apvienošanās brīvību un darba koplīguma slēgšanas tiesību faktisku atzīšanu, kā arī diskriminācijas novēršanu attiecībā uz nodarbinātību un profesijām.

               6.

               Marokas jūrnieku darba līgumus, vienu eksemplāru nododot katram parakstītājam, noslēdz starp kuģa īpašnieka aģentu(-iem) un jūrniekiem un/vai viņu arodbiedrībām vai pārstāvjiem, apspriežoties ar Marokas kompetento iestādi. Šajos līgumos jūrniekiem ir paredzētas attiecīgās sociālā nodrošinājuma garantijas, ietverot dzīvības, veselības un nelaimes gadījumu apdrošināšanu.

               7.

               Kuģu īpašnieki vai viņu aģenti divos mēnešos no licences izdošanas šā līguma kopiju, ko pienācīgā kārtībā parakstījušas attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes, nosūta tieši departamentam.

               8.

               Algas Marokas jūrniekiem maksā kuģu īpašnieki. Par tām pirms licences izdošanas vienojas kuģu īpašnieki vai viņu aģenti un attiecīgie Marokas jūrnieki vai viņu pārstāvji. Tomēr Marokas jūrniekiem maksājamās algas nedrīkst būt zemākas par algām, ko maksā Marokas kuģu komandām, un tās nekādā gadījumā nedrīkst būt zemākas par SDO noteiktajiem standartiem.

               9.

               Ja viens vai vairāki jūrnieki, kas pieņemti darbā, nepiesakās līdz laikam, kad ir paredzēta kuģa atiešana, kuģim atļauts uzsākt plānoto reisu pēc tam, kad attiecīgās ostas kompetentās iestādes ir informētas par nepilnu pieprasīto jūrnieku skaitu un atjaunināts komandas saraksts. Iestādes par to informē departamentu.
               Kuģa īpašnieks veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka jūrnieki šajā nolīgumā paredzētajā skaitā ir pieņemti darbā uz kuģa vēlākais līdz nākamā reisa sākumam.

               10.

               Ja Marokas jūrniekus nepieņem darbā uz kuģa citu iemeslu dēļ, izņemot iepriekšējā punktā minētos iemeslus, kuģu īpašniekiem ne ilgāk kā trīs mēnešos ir jāsamaksā vienotas likmes summa EUR 20 apmērā par katru zvejas dienu Marokas zvejas zonā un par katru zvejnieku.
               Šo summu izmanto Marokas zvejnieku apmācībai, un to iemaksā I nodaļas 5. punktā norādītajā kontā.

               11.

               Reizi sešos mēnešos – 2011. gada 1. jūlijā un 2012. gada 1. janvārī – delegācija nosūta departamentam to Marokas jūrnieku sarakstu, kuri ir nodarbināti uz ES kuģiem, norādot detalizētu informāciju par viņu reģistrēšanu komandas locekļu sastāvā un par attiecīgajiem kuģiem.

               12.

               Izņemot gadījumus, kas paredzēti 9. punktā, ja kuģu īpašnieki atkārtoti nepakļaujas prasībai nodarbināt vajadzīgo Marokas jūrnieku skaitu, kuģa zvejas licences darbību automātiski aptur, līdz šīs saistības tiek izpildītas.

         VIII   NODAĻA

      ZVEJAS UZRAUDZĪBA UN NOVĒROŠANA

      Zvejas novērošana

               1.

               Kuģi, kam saskaņā ar nolīgumu ir atļauts zvejot Marokas zvejas zonās, uzņem Marokas ieceltus novērotājus saskaņā ar turpmāk izklāstītajiem nosacījumiem.

                           1.1.

                           25 % no zvejottiesīgajiem kuģiem, kuru tilpība pārsniedz 100 GT, uzņem novērotājus katru kvartālu.

                           1.2.

                           Rūpnieciskās pelaģiskās zvejas kuģi uzņem vienu zinātnisko novērotāju uz visu to darbības laiku Marokas ūdeņos.

                           1.3.

                           No pārējiem Kopienas zvejas kuģiem, kuru tilpība ir 100 GT vai mazāka, katrā zvejas kategorijā novērotāji pavada ne vairāk kā desmit reisus gadā.

                           1.4.

                           Departaments izveido to kuģu sarakstu, kuriem ir jāuzņem novērotāji, kā arī iecelto novērotāju sarakstu. Tiklīdz šie saraksti ir izveidoti, tos nosūta delegācijai.

                           1.5.

                           Departaments ar delegācijas starpniecību, izdodot licences, vēlākais piecpadsmit dienas pirms novērotāja plānotās uzņemšanas dienas, paziņo attiecīgajam kuģa īpašniekam tā ieceltā novērotāja vārdu, kam jāierodas uz kuģa.

               2.

               Uz pelaģiskās zvejas traleriem novērotāji atrodas pastāvīgi. Pārējās zvejas kategorijās novērotāji pavada vienu reisu uz katra kuģa.

               3.

               Par novērotāju uzņemšanas nosacījumiem vienojas kuģu īpašnieki vai to aģenti un Marokas iestādes.

               4.

               Pēc izvēlēto kuģu saraksta paziņošanas novērotājus uzņem uz kuģa tā īpašnieka izvēlētajā ostā pirmā reisa sākumā Marokas ūdeņos.

               5.

               Par to brīdinot desmit dienas iepriekš, attiecīgo kuģa īpašnieki divās nedēļās dara zināmu, kurās Marokas ostās un kurās dienās tie plāno uzņemt novērotājus.

               6.

               Ja novērotāju uz kuģa uzņem ārvalsts ostā, viņa ceļa izdevumus sedz kuģa īpašnieks. Ja kuģis, uz kura atrodas Marokas novērotājs, iziet no Marokas zvejas zonas, ir jādara viss, lai nodrošinātu novērotāja atgriešanos Marokā pēc iespējas drīzāk, attiecīgās izmaksas sedzot kuģa īpašniekam.

               7.

               Ja zinātniskie novērotāji ir ceļojuši veltīgi, jo kuģu īpašnieki nav izpildījuši savas saistības, kuģu īpašnieki apmaksā viņu ceļa izmaksas un dienas naudu par novērotāju bezdarbības dienām tādā pašā apmērā, kādu saņem Marokas valsts tādas pašas kategorijas ierēdņi. Līdzīgā kārtā, ja kuģa īpašnieka dēļ kavējas zinātniskā novērotāja uzņemšana, kuģa īpašnieks maksā novērotājam iepriekšminēto dienas naudu.
               Par katrām izmaiņām likumos un noteikumos par dienas naudām delegāciju informē ne vēlāk kā divus mēnešus pirms šo izmaiņu stāšanās spēkā.

               8.

               Ja novērotājs neierodas norunātajā laikā un vietā vēlākais divpadsmit stundas pēc norunātā laika, kuģa īpašnieks līdz ar to ir atbrīvots no pienākuma uzņemt novērotāju uz kuģa.

               9.

               Novērotājam uz kuģa ir virsnieka statuss. Viņa uzdevumi ir šādi:

                           9.1.

                           novērot kuģu zvejas darbības;

                           9.2.

                           pārbaudīt zvejas darbībās iesaistīto kuģu atrašanās vietas koordinātas;

                           9.3.

                           ņemt bioloģiskos paraugus zinātniskajām programmām;

                           9.4.

                           atzīmēt izmantotos zvejas rīkus;

                           9.5.

                           pārbaudīt kuģa zvejas žurnālā reģistrētos datus par nozveju Marokas ūdeņos;

                           9.6.

                           pārbaudīt piezvejas procentuālo daudzumu un novērtēt tirdzniecībai derīgo zivju, vēžveidīgo un galvkāju izmetumu apjomu;

                           9.7.

                           pa faksu vai radio pārraidīt nozvejas datus, ieskaitot uz kuģa esošo nozveju un piezveju apjomu.

               10.

               Kapteinis dara visu iespējamo, lai nodrošinātu novērotāja fizisko drošību un labklājību viņa pienākumu izpildes laikā.

               11.

               Novērotāju apgādā ar visu, kas nepieciešams viņa pienākumu veikšanai. Kapteiņi nodrošina novērotāju piekļuvi sakaru līdzekļiem, kas vajadzīgi viņu pienākumu izpildei, dokumentiem, kam ir tiešs sakars ar kuģa zvejas darbībām, jo īpaši kuģa zvejas žurnālam un navigācijas žurnālam, kā arī tām kuģa daļām, kurām piekļūstot ir atvieglināta novērotāju pienākumu izpilde.

               12.

               Atrazdamies uz kuģa, novērotājs:

                           12.1.

                           veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to, ka viņa ierašanās un uzturēšanās uz kuģa nepārtrauc un nekavē zveju;

                           12.2.

                           saudzē materiālus un aprīkojumu, kas atrodas uz kuģa, un ievēro visu to kuģa dokumentu konfidencialitāti, kuri pieder pie attiecīgā kuģa.

               13.

               Novērošanas laika beigās pirms nokāpšanas no kuģa novērotājs sagatavo ziņojumu par savu darbību, ko nosūta Marokas kompetentajām iestādēm, kā arī kopiju Eiropas Savienības delegācijai. Viņš to paraksta kapteiņa klātbūtnē, un kapteinis pēc saviem ieskatiem var ziņojumam pievienot vai likt pievienot, viņaprāt, būtiskas piezīmes, kuras kapteinis paraksta. Kad zinātniskais novērotājs atstāj kuģi, viņš nodod kapteinim vienu ziņojuma eksemplāru.

               14.

               Kuģa īpašnieks par saviem līdzekļiem nodrošina novērotājus ar pārtiku un izmitina tādos pašos apstākļos, kādos uzturas kuģa virsnieki, ņemot vērā kuģa iespējas.

               15.

               Novērotāju algu un sociālās iemaksas maksā Marokas kompetentās iestādes.

               16.

               Lai segtu Marokas izdevumus, kas rodas par zinātnisko novērotāju atrašanos uz kuģiem, papildus kuģu īpašnieku maksātajai maksai ir jānokārto “maksa par zinātniskajiem novērotājiem” 3,5 euro apmērā uz GT par kvartālu vienam kuģim, kas zvejo Marokas zvejas zonās.
               Saskaņā ar pielikuma I nodaļas 5. punkta noteikumiem šo maksu samaksā kopā ar kvartāla maksājumiem.

               17.

               Ja kuģa īpašnieks neizpilda saistības, kas paredzētas 4. punktā, zvejas licences darbību automātiski aptur līdz šo saistību izpildei.

      Kopīgā zvejas pārraudzība

   Līgumslēdzējas puses izveido kopīgu pārraudzības un novērošanas sistēmu par kuģu izkraušanu ar mērķi uzlabot kontroles efektivitāti tā, lai nodrošinātu šā nolīguma noteikumu ievērošanu.
   Šajā nolūkā katras Līgumslēdzējas puses kompetentās iestādes ieceļ savu pārstāvi, paziņojot viņa vārdu otrai Līgumslēdzējai pusei; šis pārstāvis novēro kuģa izkraušanu un šīs izkraušanas kārtību.
   Marokas iestādes pārstāvis kā novērotājs seko dalībvalstu valsts inspekcijas dienestu veiktajai to kuģu izkraušanas pārbaudei, kuri darbojušies Marokas zvejas zonās.
   Pārstāvis pavada valsts inspekcijas amatpersonas, kad tās apmeklē ostas, kāpj uz kuģiem, ierodas dokos, izsolēs, zivju vairumtirdzniecības veikalos, saldētavās un citās telpās zivju uzglabāšanai pirms to pirmās pārdošanas, un viņam ir pieeja inspicējamajiem dokumentiem.
   Marokas iestādes pārstāvis sagatavo un iesniedz ziņojumu ar detalizētu informāciju par pārbaudēm, kurās viņš ir piedalījies.
   Departaments uzaicina delegāciju piedalīties ieplānotos inspekcijas apmeklējumos kuģu izkraušanas ostās, nosūtot par to paziņojumu desmit dienas iepriekš.
   Pēc Eiropas Komisijas pieprasījuma Eiropas Savienības zvejas inspektori var kā novērotāji piedalīties Marokas iestāžu veiktajās Eiropas Savienības kuģu izkraušanas inspekcijās Marokas ostās.
   Abu Pušu kompetentās iestādes vienojas par šo darbību praktisko pusi.
   IX   NODAĻA

      KONTROLE

   1.   Eiropas Savienībai ir pastāvīgi atjaunināts to kuģu saraksts, kuriem izdota zvejas licence saskaņā ar šo protokolu. Tūlīt pēc šā saraksta izveidošanas un vienmēr, kad to atjaunina, to dara zināmu Marokas iestādēm, kas atbild par zvejas kontroli.
   2.   Tehniskā inspekcija

               2.1.

               Reizi gadā, kā arī pēc katrām izmaiņām tilpībā vai pēc zvejas kategorijas maiņas, pēc kuras ir nepieciešams izmantot cita veida zvejas rīkus, 1. punktā minētajiem Eiropas Savienības kuģiem jāierodas Marokas ostā, lai tiem veiktu spēkā esošajos tiesību aktos paredzēto inspekciju. Šādai inspekcijai jānotiek 48 stundās pēc kuģa ienākšanas ostā.

               2.2.

               Ja inspekcija pabeigta ar apmierinošu rezultātu, kuģa kapteinim izsniedz sertifikātu, kura derīguma termiņš ir tāds pats kā zvejas licencei un kurš tiek automātiski atjaunots, ja kuģa licenci atjauno attiecīgā gada laikā. Tomēr maksimālais derīguma termiņš nedrīkst pārsniegt vienu gadu. Šis sertifikāts vienmēr jāglabā uz kuģa.

               2.3.

               Tehniskajā inspekcijā pārbauda kuģa tehniskos parametrus un zvejas rīku atbilstību nolīguma noteikumiem, un to, vai ir ievēroti noteikumi, kas attiecas uz kuģa marokāņu komandu.

               2.4.

               Kuģa īpašnieks sedz maksu par inspekciju pēc Marokas tiesību aktos noteiktā tarifa. Tā nevar būt lielāka kā summa, ko citi kuģi parasti maksā par tiem pašiem pakalpojumiem.

               2.5.

               Ja kuģa īpašnieks neizpilda saistības, kas paredzētas šīs nodaļas 2.1. punktā un 2.2. punktā, tad zvejas licences darbība tiek automātiski apturēta līdz šo saistību izpildei.

         3.   Kuģa ieiešana zonā un iziešana no tās

               3.1.

               Eiropas Savienības kuģi vismaz četras stundas iepriekš paziņo departamentam par plānoto ienākšanu Marokas zvejas zonās vai iziešanu no tām.

               3.2.

               Ziņojot par iziešanu no zvejas zonas, kuģi dara zināmu gan atrašanās vietu, gan uz kuģa esošās nozvejas apjomu pa sugām. Šo informāciju visieteicamāk sniegt pa faksu vai – kuģiem, kuri nav aprīkoti ar faksu, – pa radio, ievērojot pielikuma 8. papildinājumā norādīto detalizēto informāciju.

               3.3.

               Ja kāds kuģis zvejo, neinformējot par to departamentu, uzskata, ka šis kuģis zvejo bez licences.

               3.4.

               Izdodot zvejas licenci, kuģiem arī paziņo faksa un telefona numurus, kā arī e-pasta adresi.

         4.   Kontroles procedūras

               4.1.

               Marokas ūdeņos zvejojošo Eiropas Savienības kuģu kapteiņi sadarbojas ar katru Marokas oficiālo pārstāvi, kas veic zvejas darbību inspekciju un kontroli.

               4.2.

               Minētās amatpersonas paliek uz kuģa tikai tik ilgi, cik vajadzīgs viņu pienākumu izpildei.

               4.3.

               Pēc katras veiktās inspekcijas un kontroles kuģa kapteinim izdod attiecīgu apliecinājumu.

         5.   Kuģa aizturēšana

               5.1.

               Departaments informē Eiropas Komisiju ne vēlāk kā 48 stundās par katru kuģa aizturēšanu un Eiropas Savienības kuģiem uzliktajiem sodiem Marokas ūdeņos.

               5.2.

               Eiropas Komisija vienlaikus saņem īsu ziņojumu par kuģa aizturēšanas apstākļiem un iemesliem.

         6.   Aizturēšanas protokols

               6.1.

               Pēc tam kad attiecīgais konstatējums ir reģistrēts par kontroli atbildīgo Marokas iestāžu sastādītajā protokolā, kuģa kapteinis to paraksta.

               6.2.

               Parakstīšanās neskar kapteiņa tiesības un iespējas aizstāvēties pret apsūdzību viņam inkriminētos pārkāpumos.

               6.3.

               Kapteinis nogādā kuģi ostā, kuru norādījušas par inspekciju atbildīgās Marokas iestādes. Kuģi, kas pārkāpj Marokas tiesību aktus par jūras zveju, patur ostā, līdz tiek pabeigtas parastās administratīvās formalitātes, kas saistītas ar kuģa aizturēšanu.

         7.   Pārkāpuma situācijas atrisināšana

               7.1.

               Pirms uzsākt tiesvedību, potenciālā pārkāpuma situāciju mēģina atrisināt izlīgstot. Šī procedūra beidzas ne vēlāk kā trīs darbdienās pēc kuģa aizturēšanas.

               7.2.

               Ja izmanto izlīguma procedūru, soda naudas apjomu nosaka saskaņā ar Marokas zivsaimniecības tiesību aktiem.

               7.3.

               Ja lietu nevar nokārtot ar izlīguma procedūru un tā ir jāsniedz kompetentā tiesu iestādē, kuģu īpašnieki Marokas kompetento iestāžu noteiktajā kontā iemaksā drošības naudu, ko veido kuģa aizturēšanas izmaksas un sodi un kompensācijas, kuras jāmaksā pusēm, kas ir atbildīgas par pārkāpumu.

               7.4.

               Drošības nauda nav atgūstama pirms tiesvedības beigām. To atbrīvo, ja tiesvedība beidzas bez notiesāšanas. Līdzīgi, ja notiesāšanas rezultātā ir jāmaksā sods, kas ir mazāks par iemaksāto drošības naudu, kompetentās Marokas iestādes atbrīvo starpību.

               7.5.

               Kuģim atļauj atstāt ostu:

                           —

                           ja ir izpildītas izlīgumā paredzētās saistības, vai

                           —

                           pirms tiesvedības pabeigšanas – ja ir iemaksāta 7.3. punktā minētā drošības nauda un to ir pieņēmusi kompetentā Marokas iestāde.

         8.   Pārkraušana citā kuģī

               8.1.

               Jebkāda nozveju pārkraušana citā kuģī jūrā Marokas zvejas zonā ir aizliegta. Taču Eiropas Savienības pelaģiskās zvejas traleri, kas vēlas pārkraut nozvejas Marokas ūdeņos, pēc departamenta atļaujas saņemšanas to var darīt kādā Marokas ostā vai citā Marokas kompetento iestāžu noteiktā vietā. Šāda pārkraušana citā kuģī notiek novērotāja vai jūras zvejas delegācijas pārstāvja un kontroles iestāžu uzraudzībā. Jebkura persona, kas pārkāpj šo noteikumu, var saņemt sodu, ko paredz Marokas tiesību akti.

               8.2.

               Minēto kuģu īpašnieki pirms jebkuras pārkraušanas citā kuģī vismaz 24 stundas iepriekš sniedz departamentam šādu informāciju:

                           —

                           pārkraušanā citā kuģī iesaistīto zvejas kuģu vārds,

                           —

                           kravas transportkuģu vārds, karoga valsts, reģistrācijas numurs un izsaukuma signāls,

                           —

                           pārkraujamās nozvejas apjoms tonnās pa sugām,

                           —

                           nozvejas galamērķis,

                           —

                           pārkraušanas datums un diena.

                     Marokas puse patur tiesības atteikt nozvejas pārkraušanu, ja transportkuģis ir pārvadājis nelegālu, nedeklarētu vai neregulētu nozveju gan Marokas jurisdikcijā esošajos jūras apgabalos, gan ārpus tiem.

               8.3.

               Pārkraušanu citā kuģī uzskata par iziešanu no Marokas zvejas zonas. Tādēļ kuģiem ir jāiesniedz departamentam nozvejas ziņojumi un jāpaziņo, vai tie vēlas turpināt zvejot Marokas zvejas zonā vai atstāt šo zonu.
               Eiropas Savienības pelaģiskās zvejas traleru kapteiņi, no kuru kuģiem Marokas ostā izkrauj vai pārkrauj nozveju, atļauj Marokas inspektoriem veikt pārkraušanas darbību kontroli un atvieglo to veikšanu. Pēc katras ostā veiktās inspekcijas un kontroles kuģa kapteinim izdod attiecīgu apliecinājumu.

         X   NODAĻA

      NOZVEJAS IZKRAUŠANA

   Līgumslēdzējas puses, apzinoties, ko iegūst ar labāku integrāciju nolūkā kopīgi attīstīt katra savu zivsaimniecības nozari, ir vienojušās pieņemt šādus noteikumus attiecībā uz Eiropas Savienības kuģu Marokas ūdeņos gūto nozveju daļas izkraušanu Marokas ostās.
   Obligāti izkraujamā nozvejas daļa ir noteikta nolīgumam pievienotajās tehnisko datu lapās.
   Finansiālie stimuli
   1.   Izkrāvumi
   Eiropas Savienības kuģiem, kuri zvejo tunzivis un gūtās nozvejas izvēlas izkraut Marokas ostā, piešķir tehniskajā lapā Nr. 5 paredzētās maksas atlaidi EUR 2,5 apmērā par katru Marokas ūdeņos nozvejoto tonnu.
   Papildus samazinājumu EUR 2,5 par tonnu piešķir, ja zvejas produktus pārdod zivju tirgos.
   Šo mehānismu piemēro visiem Eiropas Savienības kuģiem ne vairāk kā 50 % apmērā no galīgi aprēķinātā nozvejas apjoma (kā noteikts pielikuma II nodaļā).
   Eiropas Savienības pelaģiskās zvejas kuģi, kuri izvēlas Marokas ostā izkraut nozveju virs obligātā daudzuma 25 % apmērā, kas noteikts tehnisko datu lapā Nr. 6, saņem 10 % nodevas samazinājumu par katru tonnu, kas izkrauta brīvprātīgi.
   2.   Piemērošanas kārtība
   Zivju tirgos, veicot izkraušanas operācijas, tiek aizpildītas svēršanas veidlapas, lai nodrošinātu produktu izsekojamību.
   Pārdošanai zivju tirgos sagatavo atskaiti par pārdodamajām zivīm un atskaitījumiem.
   Minēto svēršanas veidlapu un atskaišu kopijas nosūta jūras zvejas delegācijai izkraušanas ostā. Kad departaments tās ir apstiprinājis, attiecīgajiem kuģu īpašniekiem dara zināmas summas, kas tiem tiks atmaksātas. Šīs summas atskaita no nodevām, kas jāmaksā par turpmākajiem licences pieteikumiem.
   3.   Novērtēšana
   Finansiālo stimulu līmeni regulē Apvienotā komiteja, ņemot vērā izkrauto nozveju sociāli ekonomisko ietekmi.


title: 2013/4/Euratom: Padomes Lēmums ( 2012. gada 11. decembris ), ar ko apstiprina to, ka Eiropas Komisija noslēdz Nolīgumu par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību starp Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, ar kuru Šveices Konfederāciju kā asociētu valsti iesaista Eiropas Atomenerģijas kopienas pamatprogrammā kodolpētniecības un mācību pasākumiem (2012–2013)

text:
               9.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 4/1

      PADOMES LĒMUMS

   (2012. gada 11. decembris),
   ar ko apstiprina to, ka Eiropas Komisija noslēdz Nolīgumu par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību starp Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, ar kuru Šveices Konfederāciju kā asociētu valsti iesaista Eiropas Atomenerģijas kopienas pamatprogrammā kodolpētniecības un mācību pasākumiem (2012–2013)
   (2013/4/Euratom)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 101. panta otro daļu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Komisija saskaņā ar Padomes norādēm ir risinājusi sarunas par nolīgumu par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību starp Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, ar kuru Šveices Konfederāciju kā asociētu valsti iesaista Eiropas Atomenerģijas kopienas pamatprogrammā kodolpētniecības un mācību pasākumiem (2012–2013) (“nolīgums”).

               (2)

               Būtu jāapstiprina tas, ka Eiropas Komisija noslēdz nolīgumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Ar šo tiek apstiprināts tas, ka Eiropas Komisija noslēdz Nolīgumu par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību starp Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, ar kuru Šveices Konfederāciju kā asociētu valsti iesaista Eiropas Atomenerģijas kopienas pamatprogrammā kodolpētniecības un mācību pasākumiem (2012–2013).
   Ar šo tiek apstiprināta Eiropas Komisijas deklarācija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā, ko Eiropas Komisijas pārstāvis sniedzis, noslēdzot nolīgumu, un kas ir pievienota šā lēmuma pielikumā.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

      Briselē, 2012. gada 11. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         A. D. MAVROYIANNIS

      PIELIKUMS

         Eiropas Komisijas deklarācija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā
         Šveices Konfederācijas pārstāvji ir lūguši Eiropas Komisiju apstiprināt, ka kopējā finanšu iemaksu summa, ko no Šveices Konfederācijas sagaida par 2012. gadu saistībā ar visām Euratom pētniecības darbībām, nepārsniegs CHF 55 miljonus.
         Eiropas Komisija apstiprina, ka, pamatojoties uz attiecīgajiem statistikas datiem un ņemot vērā proporcionalitātes faktoru, kas noteica to iemaksu aprēķināšanu, ko sagaida no Šveices Konfederācijas par 2012. gadu saistībā ar visām Euratom pētniecības darbībām, tostarp pirms šā nolīguma noslēgšanas, kopējā summa, kas Šveices Konfederācijai jāmaksā par 2012. gadu, nepārsniegs CHF 55 miljonus.

         NOLĪGUMS

      par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību starp Eiropas Atomenerģijas kopienu, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, ar kuru Šveices Konfederāciju kā asociētu valsti iesaista Eiropas Atomenerģijas kopienas pamatprogrammā kodolpētniecības un mācību pasākumiem (2012–2013)
      EIROPAS ATOMENERĢIJAS KOPIENA,
      (turpmāk “Euratom”),
      ko pārstāv Eiropas Komisija (turpmāk “Komisija”),
      no vienas puses,
      un
      ŠVEICES KONFEDERĀCIJA,
      (turpmāk “Šveice”), ko pārstāv Šveices Konfederācijas Federālā padome,
      no otras puses,
      turpmāk “Puses”,
      ŅEMOT VĒRĀ, ka cieša saikne starp Šveici un Euratom dod labumu Pusēm;
      ŅEMOT VĒRĀ zinātnes un tehnoloģiju pētījumu nozīmīgumu Pusēm, kā arī to savstarpējo interesi sadarboties šajā jomā, lai labāk izmantotu resursus un izvairītos no nevajadzīgas dublēšanas;
      TĀ KĀ Puses pašlaik īsteno pētniecības programmas kopīgās interešu jomās;
      TĀ KĀ Puses ir ieinteresētas sadarboties šo programmu īstenošanā, gūstot abpusēju labumu;
      ŅEMOT VĒRĀ, ka Puses ir ieinteresētas veicināt to pētniecībā iesaistīto tiesību subjektu savstarpēju piekļuvi pētniecības, tehnoloģiju attīstības un mācību darbībām;
      TĀ KĀ 1978. gadā Eiropas Atomenerģijas kopiena un Šveice noslēdza Sadarbības nolīgumu vadāmas termokodolsintēzes un plazmas fizikas jomā (turpmāk “sintēzes nolīgums”);
      TĀ KĀ 1986. gada 8. janvārī Puses noslēdza Pamatnolīgumu par zinātnisko un tehnisko sadarbību (turpmāk “pamatnolīgums”), kas stājās spēkā 1987. gada 17. jūlijā;
      ŅEMOT VĒRĀ, ka pamatnolīguma 6. pants nosaka to, ka sadarbību, kura ir pamatnolīguma mērķis, veic ar atbilstošu nolīgumu palīdzību;
      TĀ KĀ 2007. gada 25. jūnijā Eiropas Savienība un Šveice parakstīja Nolīgumu par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību, kas stājās spēkā 2008. gada 28. februārī, un to ar atpakaļejošu datumu piemēro no 2007. gada 1. janvāra.
      ŅEMOT VĒRĀ, ka iepriekšminētā nolīguma 9. panta 2. punktā paredzēta nolīguma atjaunināšana, lai piedalītos jaunās daudzgadu pamatprogrammās pētniecības un tehnoloģijas attīstībai, savstarpēji vienojoties par nosacījumiem;
      TĀ KĀ ar Padomes Lēmumu 2012/93/Euratom (1), Regulu (Euratom) Nr. 139/2012 (2) un Padomes Lēmumiem 2012/94/Euratom (3) un 2012/95/Euratom (4) pieņēma Eiropas Atomenerģijas kopienas (Euratom) pamatprogrammu kodolpētniecības un mācību pasākumiem (2012–2013), kura turklāt sekmē Eiropas Pētniecības telpas izveidi (turpmāk “Euratom pamatprogramma 2012.–2013. gadam”);
      TĀ KĀ, ievērojot noteikumus, kas paredzēti Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumā, šis nolīgums un jebkuras darbības, kas stājās spēkā saskaņā ar to, neietekmēs tās pilnvaras, kas piešķirtas dalībvalstīm starpvalstu darbības uzsākšanai ar Šveici zinātnes, tehnoloģijas, pētniecības un attīstības jomā un, ja nepieciešams, nolīgumu noslēgšanai šim nolūkam;
      TĀ KĀ Euratom noslēdza Nolīgumu par ITER Starptautiskās kodolsintēzes enerģijas organizācijas izveidošanu kopīgai ITER projekta īstenošanai. Saskaņā ar tā 21. pantu un nolīgumiem vēstuļu apmaiņas formā starp Eiropas Atomenerģijas kopienu un Šveices Konfederāciju par ITER nolīguma piemērošanu Nolīgums par ITER privilēģijām un neaizskaramību, Plašākas pieejas nolīgums par Šveices teritoriju un Nolīgums par Šveices dalību Eiropas kopuzņēmumā ITER, un 2007. gada 22. novembra Nolīgums par kodolsintēzes enerģijas attīstību attiecas uz Šveici, kas piedalās Euratom kodolsintēzes programmā kā pilnībā asociēta trešā valsts;
      TĀ KĀ Euratom ir ar Padomes ar 2007. gada 27. marta Lēmumu izveidotā Eiropas kopuzņēmuma ITER un kodolsintēzes enerģētikas attīstības vajadzībām dalībniece. Saskaņā ar šā lēmuma 2. pantu un nolīgumiem vēstuļu apmaiņas formā starp Eiropas Atomenerģijas kopienu un Šveices Konfederāciju par nolīgumu par ITER nolīguma piemērošanu, Nolīgumu par ITER privilēģijām un neaizskaramību un Plašākas pieejas nolīgumu par Šveices teritoriju un Nolīgumu par Šveices dalību Eiropas kopuzņēmumā ITER, un 2007. gada 22. novembra Nolīgumu par kodolsintēzes enerģijas attīstību Šveice ir kļuvusi par kopuzņēmuma dalībnieku un piedalās Euratom kodolsintēzes programmā kā pilnībā asociēta trešā valsts;
      TĀ KĀ Euratom noslēdza nolīgumu starp Eiropas Atomenerģijas Kopienu un Šveices valdību, lai kopīgi īstenotu plašākas pieejas pasākumus kodolsintēzes enerģijas pētniecības jomā. Saskaņā ar tā 26. pantu nolīgums attiecas uz Šveici, kas piedalās Euratom kodolsintēzes programmā kā pilnībā asociēta trešā valsts,
      IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
      1. pants
      Priekšmets
      1.   Šveices dalība Euratom pamatprogrammas (2012–2013) īstenošanā ir tāda, kā paredzēts šajā nolīgumā, neskarot sintēzes nolīguma noteikumus.
      Šveicē dibinātas juridiskās vienības var piedalīties visās Euratom pamatprogrammas (2012–2013) īpašajās programmās.
      2.   Šveices juridiskas vienības var piedalīties Eiropas Savienības Kopīgā pētniecības centra darbībās, ciktāl uz šo līdzdalību neattiecas 1. punkts.
      3.   Juridiskas personas, kas reģistrētas Eiropas Savienībā, tostarp Kopīgais pētniecības centrs, var piedalīties pētniecības programmās un/vai projektos Šveicē par tēmām, kas ir līdzvērtīgas Euratom pamatprogrammas (2012–2013) programmu tēmām.
      4.   Šajā nolīgumā “juridiska vienība” ir jebkura fiziska vai jebkura juridiska persona, kas izveidota atbilstīgi tās dibināšanas valsts tiesību aktiem vai atbilstīgi Eiropas Savienības tiesību aktiem un kas ir tiesību subjekts, un kas ir tiesīga savā vārdā uzņemties jebkāda veida tiesības un pienākumus. Tās, cita starpā, ietver universitātes, pētnieciskas organizācijas, rūpniecības uzņēmumus, kā arī mazos un vidējos uzņēmumus un privātpersonas.
      2. pants
      Sadarbības veidi un līdzekļi
      Sadarbība notiek šādā veidā:

                  1.

                  Šveicē dibinātu juridisko vienību līdzdalība visās īpašajās programmās, kas pieņemtas saskaņā ar Euratom pamatprogrammu (2012–2013), saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti uzņēmumu, pētniecības centru un universitāšu līdzdalībai Eiropas Atomenerģijas kopienas pētniecības un mācību pasākumos.

                  2.

                  Šveices finanšu iemaksas to programmu budžetos, kuras pieņemtas Euratom pamatprogrammas (2012–2013) īstenošanai, kā tas ir definēts B pielikumā.

                  3.

                  Eiropas Savienībā dibinātu juridisku vienību līdzdalība Šveices pētniecības programmās un/vai projektos, par kuriem Federālā padome ir pieņēmusi lēmumu jomās, kas ir līdzvērtīgas Euratom pamatprogrammas (2012–2013) tēmām, saskaņā ar attiecīgos Šveices noteikumos paredzētajiem nosacījumiem un īpašo projektu partneru vienošanos, kā arī Šveices atbilstošās programmas pārvaldību. Ja vien attiecīgos Šveices noteikumos nav paredzēts citādi, juridiskas vienības, kuras dibinātas Eiropas Savienībā un piedalās Šveices pētniecības programmās un/vai projektos, pašas sedz savas izmaksas, tostarp to relatīvo daļu attiecībā uz projekta vispārējām pārvaldības un administratīvajām izmaksām.

                  4.

                  Papildus savlaicīgai informācijas un dokumentu sniegšanai par Euratom pamatprogrammas (2012–2013) un Šveices programmu un/vai projektu īstenošanu, Pušu sadarbība var ietvert šādus veidus un līdzekļus:

                              a)

                              regulāra viedokļu apmaiņa par pētniecības politikas pamatnostādnēm un prioritātēm, kā arī Šveices un Euratom plāniem;

                              b)

                              viedokļu apmaiņa par sadarbības perspektīvām un attīstību;

                              c)

                              laicīga informācijas apmaiņa par pētniecības programmu un projektu īstenošanu Šveicē un Euratom un saskaņā ar šo nolīgumu veiktā darba rezultātiem;

                              d)

                              apvienotās sanāksmes;

                              e)

                              pētnieku, inženieru un tehniķu vizītes un apmaiņa;

                              f)

                              Šveices un Euratom programmu vai projektu vadītāju regulāri kontakti un uzraudzība;

                              g)

                              ekspertu līdzdalība semināros, simpozijos un darbsemināros.

            3. pants
      Pielāgošanas pasākumi
      Sadarbību var pielāgot un pilnveidot jebkurā laikā, abām Pusēm savstarpēji vienojoties.
      4. pants
      Intelektuālā īpašuma tiesības un pienākumi
      1.   Saskaņā ar A pielikumu un piemērojamiem tiesību aktiem Šveicē dibinātām juridiskām vienībām, kas piedalās Euratom pamatprogrammā (2012–2013), attiecībā uz šādas līdzdalības rezultātā radušās informācijas un intelektuālā īpašuma īpašumtiesībām, izmantošanas tiesībām un izplatīšanu ir tādas pašas tiesības un pienākumi kā Eiropas Savienībā dibinātām juridiskām vienībām.
      2.   Saskaņā ar A pielikumu un piemērojamiem tiesību aktiem Eiropas Savienībā dibinātām juridiskām vienībām, kas piedalās Šveices pētniecības programmās un/vai projektos, kā paredzēts 2. panta 3. punktā, attiecībā uz šādas līdzdalības rezultātā radušās informācijas un intelektuālā īpašuma īpašumtiesībām, izmantošanas tiesībām un izplatīšanu ir tādas pašas tiesības un pienākumi kā Šveicē dibinātām juridiskām vienībām, kas piedalās attiecīgajās programmās un/vai projektos.
      5. pants
      Finanšu noteikumi
      Noteikumi, kas reglamentē Šveices finanšu iemaksas, ir iekļauti B pielikumā.
      6. pants
      Šveices un Kopienu Pētniecības komisija
      1.   Ar pamatnolīgumu izveidotā Šveices un Kopienu Pētniecības komiteja pārskata, novērtē un nodrošina šā nolīguma pareizu īstenošanu. Jebkurus jautājumus, kas izriet no šā nolīguma īstenošanas vai interpretācijas, iesniedz šai komitejai.
      2.   Komiteja var pieņemt lēmumu grozīt atsauces uz Eiropas Savienības un Euratom tiesību aktiem C pielikumā.
      7. pants
      Līdzdalība
      1.   Neskarot 4. panta noteikumus, Šveicē dibinātām juridiskām vienībām, kas piedalās Euratom pamatprogrammā 2012.–2013. gadam, ir tādas pašas līgumtiesības un pienākumi kā Eiropas Savienībā dibinātām juridiskām vienībām.
      2.   Attiecībā uz Šveicē dibinātām juridiskām vienībām noteikumi, kas piemērojami priekšlikumu iesniegšanai un novērtēšanai un piešķīruma un/vai citu līgumu piešķiršanai un noslēgšanai saskaņā ar Euratom pamatprogrammu 2012.–2013. gadam, ir tādi paši, kādi piemērojami piešķīruma un/vai citiem līgumiem, kuri noslēgti ar Eiropas Savienībā dibinātām juridiskām vienībām saskaņā ar tām pašām programmām.
      3.   Šveicei kā asociētai valstij ir tiesības ieteikt vērtētājus Euratom pamatprogrammai 2012.–2013. gadam saskaņā ar Padomes Regulu (Euratom) Nr. 139/2012, ar ko paredz noteikumus par uzņēmumu, pētniecības centru un augstskolu dalību Eiropas Atomenerģijas kopienas pamatprogrammas netiešajās darbībās un par pētījumu rezultātu izplatīšanu (2012–2013).
      4.   Neskarot 1. panta 3. punkta, 2. panta 3. punkta un 4. panta 2. punkta noteikumus un esošos noteikumus un reglamentu, Eiropas Savienībā dibinātas juridiskās vienības var piedalīties 2. panta 3. punktā minēto Šveices pētniecības programmu programmās un/vai projektos saskaņā ar noteikumiem, kas ir līdzvērtīgi Šveices partneriem piemērojamiem noteikumiem. Šveices iestādes var paredzēt, ka Eiropas Savienībā dibināta viena vai vairākas juridiskāas vienības var piedalīties kādā projektā, ja tajā piedalās vismaz viena Šveices juridiskā vienība.
      8. pants
      Mobilitāte
      Katra Puse apņemas saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem un nolīgumiem garantēt ierobežota skaita pētnieku, kuri piedalās šajā nolīgumā ietvertajos pasākumos, ieceļošanu un uzturēšanos Šveicē un Eiropas Savienībā, ciktāl tas ir nepieciešams attiecīgā pasākuma veiksmīgai īstenošanai.
      9. pants
      Pārskatīšana un turpmāka sadarbība
      1.   Ja Euratom pārskata vai paplašina savas pētniecības programmas, tad šo nolīgumu var pārskatīt vai paplašināt, savstarpēji vienojoties par nosacījumiem. Puses apmainās ar informāciju un viedokļiem par jebkuru šādu pārskatīšanu vai paplašināšanu, kā arī jebkuriem jautājumiem, kas tieši vai netieši ietekmē Šveices sadarbību jomās, uz kurām attiecas Euratom pamatprogramma 2012.–2013. gadam. Šveicei paziņo precīzu pārskatīto vai paplašināto programmu saturu divu nedēļu laikā pēc tam, kad Euratom tās pieņēmusi. Ja šādi pārskata vai paplašina pētniecības programmu, Šveice var izbeigt šā nolīguma darbību, par to paziņojot sešus mēnešus iepriekš. Puses paziņo par jebkuru nodomu izbeigt vai pagarināt šo nolīgumu trīs mēnešu laikā pēc Euratom lēmuma pieņemšanas.
      2.   Ja Euratom pieņem jaunu daudzgadu programmu pētniecības un tehnoloģiju attīstībai, tad šo nolīgumu var pagarināt vai atkārtoti pārrunāt, Pusēm savstarpēji vienojoties par nosacījumiem. Šveices un Eiropas Savienības Pētniecības komitejā Puses apmainās ar informāciju un viedokļiem par šādu programmu sagatavošanu vai citiem pašreizējiem un turpmākiem pētniecības pasākumiem, izmantojot 6. pantā minēto Šveices un Eiropas Savienības Pētniecības komiteju.
      10. pants
      Saistība ar citiem starptautiskajiem nolīgumiem
      1.   Šā nolīguma noteikumus piemēro, neskarot priekšrocības, kas paredzētas ar citiem starptautiskiem nolīgumiem, kuri ir saistoši vienai no Pusēm, un attiecas tikai uz minētās Puses teritorijā dibinātām juridiskām vienībām.
      2.   Juridiskai vienībai, kas dibināta citā Euratom pamatprogrammā 2012.–2013. gadam iesaistītā valstī (asociēta valsts), ir tādas pašas tiesības un pienākumi saskaņā ar šo nolīgumu kā juridiskām vienībām, kas dibinātas dalībvalstī, ja asociētā valsts, kurā šī vienība ir dibināta, ir piekritusi piešķirt Šveices juridiskajām vienībām tādas pašas tiesības un pienākumus.
      11. pants
      Teritoriālā piemērošana
      Nolīgumu no vienas puses piemēro teritorijām, kurās piemēro Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu, atbilstīgi minētajā līgumā paredzētajiem nosacījumiem, un no otras puses — Šveices teritorijai.
      12. pants
      Pielikumi
      Šā nolīguma neatņemama sastāvdaļa ir A, B un C pielikums.
      13. pants
      Stāšanās spēkā un piemērošana
      1.   Šo nolīgumu Puses ratificē vai noslēdz saskaņā ar to attiecīgajiem noteikumiem. Tas stājas spēkā dienā, kad sniedz galīgo paziņojumu par šim nolūkam vajadzīgo procedūru pabeigšanu.
      2.   Šo nolīgumu piemēro no Euratom pamatprogrammas 2012.–2013. gadam sākuma līdz 2013. gada 31. decembrim. Neatkarīgi no 5. punkta laika posmā no 2013. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 30. jūnijam katra Puse var izbeigt šo nolīgumu ar rakstisku paziņojumu. Šādā gadījumā nolīgums zaudē spēku 2012. gada 31. decembrī.
      3.   Ja šis nolīgums zaudē spēku 2012. gada 31. decembrī saskaņā ar 2. punktu, Euratom izpilda savas saistības attiecībā uz saņēmējiem Šveicē, kas noslēgtas līdz brīdim, kad viena no Pusēm no otras Puses saņēmusi paziņojumu saskaņā ar 2. punktu. Ja Šveice lauž šo nolīgumu saskaņā ar 2. punktu, Šveice uzņemas izmaksāt Euratom kompensāciju, kas atbilst Euratom 2013. gada saistību summai attiecībā uz Šveices saņēmējiem, līdz tam laikam, kad Euratom ir saņēmusi Šveices paziņojumu. Šo kompensāciju izmaksā ne vēlāk kā 45 dienu laikā pēc Komisijas izdota pieprasījuma saņemšanas. Attiecīgi piemēro B pielikuma II.2. punktu. Puses savstarpēji vienojas par jebkurām citām sekām.
      4.   Šo nolīgumu var grozīt tikai rakstiski, Pusēm savstarpēji vienojoties. Procedūra attiecībā uz grozījumu stāšanos spēkā ir tāda pati kā procedūra, ko piemēro, lai šis nolīgums stātos spēkā.
      5.   Katra Puse var izbeigt šo nolīgumu jebkurā laikā, par to rakstiski paziņojot sešus mēnešus iepriekš.
      6.   Projektus un darbības, kas šā nolīguma izbeigšanas un/vai darbības termiņa beigšanās brīdī nav pabeigti, turpina līdz to pilnīgai pabeigšanai saskaņā ar šajā nolīgumā izklāstītajiem nosacījumiem. Puses savstarpēji vienojas par jebkurām citām nolīguma izbeigšanas sekām.

         Šis nolīgums ir sastādīts divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāliešu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un visi šie teksti ir vienlīdz autentiski.

         (1)  OV L 47, 18.2.2012., 25. lpp.

         (2)  OV L 47, 18.2.2012., 1. lpp.

         (3)  OV L 47, 18.2.2012., 33. lpp.

         (4)  OV L 47, 18.2.2012., 40. lpp.

         A PIELIKUMS

            INTELEKTUĀLĀ ĪPAŠUMA TIESĪBU PIEŠĶIRŠANAS PRINCIPI

         I.   Darbības joma

         Šajā nolīgumā terminam “intelektuālais īpašums” ir tāda nozīme, kāda noteikta 2. pantā 1967. gada 14. jūlijā Stokholmā parakstītajā Konvencijā par Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas dibināšanu.
         Šajā nolīgumā “zināšanas” ir rezultāti, tostarp informācija, ko ir vai nav iespējams aizsargāt, kā arī autortiesības un tiesības, kuras attiecas uz šādu informāciju un ir saistītas ar pieteikumiem attiecībā uz patentu, dizainparaugu, augu šķirņu, papildu aizsardzības sertifikātu vai tamlīdzīgu aizsardzības veidu saņemšanu vai to izdošanu.
         II.   Pušu juridisko vienību intelektuālā īpašuma tiesības

                     1.

                     Katra Puse nodrošina, ka tādu otras Puses juridisko vienību intelektuālā īpašuma tiesības, kuras piedalās saskaņā ar šo nolīgumu veiktos pasākumos, kā arī tiesības un pienākumi, kas izriet no šādas līdzdalības, tiek īstenoti veidā, kas ir saderīgs ar attiecīgām Pusēm piemērojamām starptautiskām konvencijām, jo īpaši ar Nolīgumu par intelektuālā īpašuma tiesībām, kas saistītas ar tirdzniecību, ko administrē Pasaules tirdzniecības organizācija (TRIPS nolīgums), ar Bernes konvenciju (1971. gada Parīzes akts) un ar Parīzes konvenciju (1967. gada Stokholmas akts).

                     2.

                     Šveicē dibinātām juridiskām vienībām, kas piedalās netiešās darbībās saskaņā ar Euratom pamatprogrammu 2012.–2013. gadam, ir intelektuālā īpašuma tiesības un pienākumi saskaņā ar nosacījumiem, kas noteikti Padomes 2011. gada 19. decembra Regulā (Euratom) Nr. 139/2012 (1) un piešķīruma un/vai citā līgumā, kas noslēgts ar Euratom atbilstoši 1. punktam.

                     3.

                     Eiropas Savienības dalībvalstī dibinātām juridiskām vienībām, kas piedalās Šveices pētniecības programmās un/vai projektos, ir tādas pašas intelektuālā īpašuma tiesības un pienākumi kā juridiskām vienībām, kas dibinātas Šveicē un kas piedalās šajās pētniecības programmās vai projektos, atbilstoši 1. punktam.

               III.   Pušu intelektuālā īpašuma tiesības

                     1.

                     Ja Puses nevienojas citādi, tad saskaņā ar šā nolīguma 2. panta 4. punktu veikto pasākumu laikā Pušu radītajām zināšanām piemēro šādus noteikumus:

                                 a)

                                 zināšanu īpašuma tiesības ir Pusei, kura tās rada. Ja nav iespējams noteikt to darba daļas, tad zināšanu īpašuma tiesības ir abām pusēm;

                                 b)

                                 Puse, kurai ir īpašuma tiesības, piešķir otrai Pusei tiesības piekļūt zināšanām attiecībā uz šā nolīguma 2. panta 4. punktā minētajām darbībām. Tiesības piekļūt zināšanām piešķir bez maksas.

                     2.

                     Ja vien Puses nav vienojušās citādi, Pušu zinātniskiem rakstiem piemēro šādus noteikumus:

                                 a)

                                 ja datus, informāciju un tehniskos vai zinātniskos rezultātus, kas izriet no atbilstoši šim nolīgumam veiktām darbībām, Puse publicē žurnālos, rakstos, ziņojumos un grāmatās, ietverot audiovizuālos darbus un programmatūru, tad otrai Pusei piešķir tiesības ar neekskluzīvu, neatsaucamu, bezhonorāra licenci visā pasaulē tulkot, pielāgot un publiski izplatīt attiecīgos darbus;

                                 b)

                                 ar autortiesībām aizsargāto datu un informācijas visos eksemplāros, kas ir publiski izplatāmi un sagatavoti saskaņā ar šo sadaļu, norāda autora(-u) vārdu(-us), ja vien autors nav skaidri atteicies no sava vārda norādīšanas. Uz eksemplāriem ir arī skaidri redzams Pušu kopīgā atbalsta apliecinājums.

                     3.

                     Ja vien Puses nevienojas citādi, Pušu nepieejamai informācijai piemēro šādus noteikumus:

                                 a)

                                 sniedzot otrai Pusei informāciju par darbībām, kas veiktas saskaņā ar šo nolīgumu, katra Puse norāda informāciju, kuru tā vēlas saglabāt nepieejamu;

                                 b)

                                 šā nolīguma piemērošanas īpašajiem mērķiem saņēmēja Puse var uz savu atbildību nosūtīt nepieejamo informāciju iestādēm vai personām, kuras ir tās pakļautībā;

                                 c)

                                 ja ir saņemta iepriekšēja rakstveida piekrišana no Puses, kas sniedz nepieejamo informāciju, tad saņēmēja Puse drīkst izplatīt minēto informāciju plašāk, nekā tas atļauts b) apakšpunktā. Puses sadarbojas, izstrādājot procedūras, kas ievērojamas, lai pieprasītu un iegūtu iepriekšēju rakstisku piekrišanu plašākai izplatīšanai, un katra Puse sniedz šādu rakstisku piekrišanu, ciktāl to pieļauj tās politika un normatīvie akti;

                                 d)

                                 nepieejamai vai citādi konfidenciālai informācijai, kas nav dokumentāra un ko sniedz semināros vai citās Pušu pārstāvju sanāksmēs, kas notiek saskaņā ar šo nolīgumu, vai informācijai, kuru uzzina no personāla vai lietojot iekārtas, vai veicot netiešas darbības, ir jāpaliek konfidenciālai, ja šādas nepieejamas vai citādi konfidenciālas vai īpašas informācijas saņēmējs ir informēts par informācijas konfidencialitāti pirms tās paziņošanas, atbilstoši a) apakšpunktam;

                                 e)

                                 katra Puse nodrošina, ka nepieejamo informāciju, kuru tā iegūst atbilstoši a) un d) apakšpunktam, kontrolē, kā paredzēts šajā nolīgumā. Ja viena Puse konstatē, ka tā nevarēs ievērot vai ka ir paredzams, ka tā nevarēs ievērot a) un d) apakšpunktā iekļautos noteikumus par nepieejamību, tā tūlīt informē otru Pusi. Puses pēc tam apspriežas, lai noteiktu atbilstīgu rīcības plānu.

            (1)  OV L 47, 18.2.2012., 1. lpp.

         B PIELIKUMS

            FINANŠU NOTEIKUMI, KAS REGLAMENTĒ ŠVEICES IEMAKSAS

         I.   Finansiālās līdzdalības noteikšana

                     1.

                     Proporcionalitātes koeficientu, kas regulē Šveices iemaksas Euratom pamatprogrammā 2012.–2013. gadam, izņemot Euratom kodolsintēzes programmu, iegūst, nosakot attiecību starp Šveices iekšzemes kopproduktu tirgus cenās un Eiropas Savienības dalībvalstu iekšzemes kopproduktu summu tirgus cenās. Proporcionalitātes koeficientu, kas regulē Šveices iemaksu kodolsintēzes programmā, turpina reglamentēt, pamatojoties uz sintēzes nolīgumu. Šīs attiecības aprēķina, pamatojoties uz jaunākajiem Eiropas Kopienu Statistikas biroja (Eurostat) statistikas datiem, kas ir pieejami tā paša gada Eiropas Savienības budžeta projekta publicēšanas laikā.

                     2.

                     Komisija cik vien iespējams drīz dara zināmu Šveicei kopā ar attiecīgiem pamatojuma dokumentiem:

                                 a)

                                 saistību apropriāciju summu par 2013. gadu Eiropas Savienības budžeta projekta izdevumu tāmē atbilstoši Euratom pamatprogrammai 2012.–2013. gadam;

                                 b)

                                 paredzamo iemaksu summu par 2013. gadu, kas izriet no provizoriskā budžeta projekta, atbilstoši Šveices līdzdalībai Euratom pamatprogrammā 2012.–2013. gadam.

                     3.

                     Tiklīdz ir pieņemts 2013. gada vispārējā budžeta galīgais variants, Komisija paziņo Šveicei iepriekšminētās summas izdevumu tāmē.

                     4.

                     Šveices finanšu iemaksas, kas izriet no dalības Euratom pamatprogrammā 2012.–2013. gadam, nosaka papildus summai, kas katru gadu pieejama no Eiropas Savienības vispārējā budžeta saistību apropriācijām, lai pildītu finansiālās saistības, kas izriet no Komisijas darba, kas jāveic tā, lai īstenotu programmu un darbību, uz kurām attiecas šis nolīgums, pārvaldību un ekspluatāciju.

               II.   Maksājumu procedūras

                     1.

                     Komisija vēlākais 2012. gada 31. decembrī izdod uzaicinājumu Šveicei veikt iemaksu par 2012. gadu atbilstoši tās līdzdalībai saskaņā ar šo nolīgumu. Šis uzaicinājums veikt iemaksu paredz Šveices ieguldījuma maksājumu ne vēlāk kā 30 dienas pēc tam, kad saņemts attiecīgais uzaicinājums. Lai aprēķinātu summu Šveices frankos 2012. gadā, maiņas kurss starp euro un Šveices franku, ko Komisija varētu izmantot, ir iepriekšējā mēneša priekšpēdējās dienas tirgus kurss, ko noteikusi Eiropas Centrālā banka vai, atkarībā no pieejamības, sniegušas delegācijas vai citi piemēroti avoti tuvu minētajai dienai.
                     Ja vien šis nolīgums nezaudē spēku 2012. gada 31. decembrī saskaņā ar 13. panta 2. punktu, Komisija pēc 2013. gada 1. jūlija un ne vēlāk kā līdz novembrim izdod uzaicinājumu Šveicei veikt iemaksu par 2013. gadu atbilstoši tās ieguldījumam saskaņā ar šo nolīgumu, kas noteikta, pamatojoties uz šā pielikuma I.1. punktu. Šis uzaicinājums veikt iemaksu paredz minētā ieguldījuma maksājumu ne vēlāk kā 30 dienas pēc tam, kad saņemts uzaicinājums.

                     2.

                     Šveices iemaksas par 2012. gadu maksā Šveices frankos un par 2013. gadu izsaka un iemaksā euro bankas kontā, ko norāda Komisija maksājumu uzaicinājumos.

                     3.

                     Šveice veic savas iemaksas saskaņā ar šo nolīgumu atbilstoši 1. punktā noteiktajam grafikam. Jebkuras maksājuma aizkavēšanās gadījumā piemēro procentu maksājumu, kura likme ir līdzvērtīga piedāvātajai viena mēneša starpbanku likmei (EURIBOR), kā norādīts Reuters EURIBOR01 lappusē (Telerate 248. lappusē). Par katru kavējuma mēnesi šo likmi palielina par 1,5 procentu punktiem. Paaugstinātā likme tiek piemērota visam kavējuma periodam. Tomēr procenti jāmaksā tikai tad, ja iemaksas veic pēc paredzētajiem maksājuma datumiem, kas minēti 1. punktā.

                     4.

                     Ceļa izdevumus, kas radušies Šveices pārstāvjiem un ekspertiem, piedaloties pētniecības komiteju darbā un īstenojot Euratom pamatprogrammu 2012.–2013. gadam, Komisija atmaksā saskaņā ar noteikumiem un procedūrām, kas tobrīd ir spēkā attiecībā uz Eiropas Savienības dalībvalstu pārstāvjiem un ekspertiem.

               III.   Īstenošanas nosacījumi

                     1.

                     Šveices finanšu iemaksas Euratom pamatprogrammā 2012.–2013. gadam saskaņā ar šo pielikumu parasti paliek nemainītas attiecīgajam finanšu gadam.

                     2.

                     Komisija, slēdzot katra finanšu gada (n) kontus un ņemot vērā ieņēmumu un izdevumu pārskata veidošanas sistēmu, noteiktā kārtībā noformē kontus attiecībā uz Šveices līdzdalību, ņemot vērā izmaiņas, kas veiktas vai nu ar pārvedumiem, anulēšanu, pārnesumiem, vai papildinot vai grozot budžetu finanšu gada laikā. Šo noformēšanu veic gada (n+1) pirmā maksājuma brīdī. Tomēr pēdējo šādu noformēšanu veic ne vēlāk kā ceturtā gada jūlijā pēc Euratom pamatprogrammas 2012.–2013. gadam beigām. Šveices maksājumus kreditē Euratom programmās kā budžeta ieņēmumus, kas iekļauti attiecīgajā budžeta pozīcijā Eiropas Savienības vispārējā budžeta ieņēmumu tāmē.

               IV.   Informācija

                     1.

                     Maksājuma par 2013. gadu brīdī sagatavo apropriāciju ziņojumu par Euratom pamatprogrammu 2012.–2013. gadam par 2012. gadu un nosūta Šveicei zināšanai atbilstoši Komisijas ieņēmumu un izdevumu pārskata veidam.
                     Vēlākais 2014. gada 30. aprīlī sagatavo apropriāciju ziņojumu par Euratom pamatprogrammu 2012.–2013. gadam par 2013. gadu un nosūta Šveicei zināšanai atbilstoši Komisijas ieņēmumu un izdevumu pārskata veidam.

                     2.

                     Komisija paziņo Šveicei statistikas un visus citus vispārējus finanšu datus, kas attiecas uz Euratom pamatprogrammas īstenošanu un ir pieejami dalībvalstīm.

         C PIELIKUMS

               EURATOM PAMATPROGRAMMAS 2012.–2013. GADAM ŠVEICES DALĪBNIEKU FINANŠU KONTROLE

         I.   Tieša saziņa

         Komisija tieši sazinās ar Euratom pamatprogrammas 2012.–2013. gadam dalībniekiem, kas dibināti Šveicē, un to apakšuzņēmējiem. Tie tieši iesniedz Komisijai visu attiecīgo informāciju un dokumentāciju, kas iesniedzama, pamatojoties uz šajā nolīgumā minētajiem tiesību aktiem un piešķīruma un/vai citiem līgumiem, kas noslēgti to īstenošanas nolūkā.
         II.   Revīzijas

                     1.

                     Atbilstoši Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (1), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 1081/2010 (2), un Komisijas Regulai (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (3), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 478/2007 (4), un citiem noteikumiem, kas minēti šajā nolīgumā, ar Šveicē dibinātiem programmu dalībniekiem noslēgtajos piešķīruma un/vai citos līgumos var paredzēt, ka Komisijas pārstāvji vai citas Komisijas pilnvarotas personas jebkurā laikā dalībnieku un to apakšuzņēmēju telpās var veikt zinātniskās, finansiālās, tehnoloģiskās un citu darbību revīzijas.

                     2.

                     Komisijas pārstāvjiem vai citām Komisijas pilnvarotām personām ir atbilstoša pieeja atrašanās vietām, darbiem un dokumentiem un visai informācijai, tostarp elektroniskā veidā, kas ir vajadzīga, lai veiktu šādas revīzijas. Piekļuves tiesības tiek skaidri norādītas piešķīruma un/vai citos līgumos, kas noslēgti, lai īstenotu šajā nolīgumā minētos tiesību aktus.

                     3.

                     Eiropas Revīzijas palātai ir tādas pašas tiesības kā Komisijai.

                     4.

                     Saskaņā ar attiecīgajos piešķīruma līgumos un/vai citos līgumos iekļautajiem noteikumiem revīzijas var veikt pēc Euratom pamatprogrammas 2012.–2013. gadam vai šā nolīguma darbības termiņa beigām.

                     5.

                     Par Šveices teritorijā veiktām revīzijām iepriekš informē Šveices Federālo revīzijas dienestu. Šāds paziņojums nav tiesisks priekšnoteikums šādu revīziju veikšanai.

               III.   Pārbaudes uz vietas

                     1.

                     Saistībā ar šo nolīgumu Komisija (OLAF) ir pilnvarota veikt pārbaudes uz vietas un inspekcijas Šveices teritorijā atbilstoši noteikumiem, kas paredzēti Padomes Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (5) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1073/1999 (6).

                     2.

                     Pārbaudes un kontroli uz vietas Komisija sagatavo un veic ciešā sadarbībā ar Šveices Federālo revīzijas dienestu vai citām kompetentām Šveices Federālā revīzijas dienesta izraudzītām Šveices iestādēm, kuras laikus informējamas par pārbaužu un kontroles priekšmetu, mērķi un tiesisko pamatu, lai tās varētu sniegt vajadzīgo palīdzību. Šai nolūkā kompetento Šveices iestāžu ierēdņi var piedalīties pārbaudēs un kontrolē uz vietas.

                     3.

                     Ja attiecīgās Šveices iestādes to vēlas, pārbaudes uz vietas un inspekcijas tās var veikt kopā ar Komisiju.

                     4.

                     Ja Euratom pamatprogrammas 2012.–2013. gadam dalībnieki iebilst pret pārbaudēm vai kontroli uz vietas, Šveices iestādes, rīkojoties saskaņā ar valsts tiesību aktiem, sniedz Komisijas inspektoriem vajadzīgo palīdzību, lai tie varētu izpildīt savu pienākumu veikt pārbaudes vai kontroli uz vietas.

                     5.

                     Komisija iespējami drīz paziņo Šveices Federālajam revīzijas birojam par jebkuru faktu vai aizdomām par pārkāpumu, ko tā atklājusi, veicot pārbaudes un kontroli uz vietas. Jebkurā gadījumā Komisijai jāinformē iepriekšminētā iestāde par šādu inspekciju un pārbaužu rezultātu.

               IV.   Informācija un apspriedes

                     1.

                     Lai pienācīgi īstenotu šo pielikumu, kompetentās Šveices un Kopienas iestādes regulāri apmainās ar informāciju un pēc vienas Puses pieprasījuma rīko apspriedes.

                     2.

                     Šveices kompetentās iestādes nekavējoties informē Komisiju par jebkuru faktu vai aizdomām saistībā ar pārkāpumu, kas konstatēts šajā nolīgumā minēto tiesību aktu piemērošanai noslēgto piešķīruma un/vai citu līgumu slēgšanā un īstenošanā.

               V.   Konfidencialitāte

         Jebkādā veidā paziņota vai iegūta informācija saskaņā ar šo pielikumu ir dienesta noslēpums, un to aizsargā tādā pašā veidā, kā līdzīgu informāciju aizsargā ar Šveices tiesību aktiem un ar attiecīgiem noteikumiem, ko piemēro Kopienas iestādēm. Šādu informāciju var paziņot tikai tām personām Kopienas, dalībvalstu vai Šveices iestādēs, kurām tā ir jāzina amata pienākumu veikšanai, un Kopienas iestādes to var izmantot tikai tālab, lai nodrošinātu Pušu finansiālo interešu efektīvu aizsardzību.
         VI.   Administratīvie pasākumi un sodi

         Neskarot Šveices krimināltiesību piemērošanu, Komisija var noteikt administratīvos pasākumus un sodus saskaņā ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 1081/2010 (7) un (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 478/2007 (8), kā arī saskaņā ar Padomes 1995. gada 18. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību (9).
         VII.   Atgūšana un izpilde

         Atbilstīgi Euratom pamatprogrammai 2012.–2013. gadam pieņemtie Komisijas lēmumi šā nolīguma darbības jomā, ar kuriem nosaka finansiālas saistības personām, kas nav valstis, ir izpildāmi Šveices teritorijā. Šveices valdības noteiktās iestādes izsniedz izpildes rīkojumu bez jebkādas papildu kontroles, izņemot tiesību akta autentiskuma apstiprinājumu, un valdība par to informē Komisiju. Izpildi veic saskaņā ar Šveices reglamentu. Eiropas Savienības Tiesa kontrolē likumību attiecībā uz lēmuma izpildīšanu. Eiropas Savienības Tiesas spriedumi saskaņā ar arbitrāžas noteikumiem līgumā saistībā ar Euratom pamatprogrammu 2012.–2013. gadam ir izpildāmi, ievērojot tos pašus noteikumus.

            (1)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

            (2)  OV L 311, 26.11.2010., 9. lpp.

            (3)  OV L 357, 31.12.2002., 1. lpp.

            (4)  OV L 111, 28.4.2007., 13. lpp.

            (5)  OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.

            (6)  OV L 136, 31.5.1999., 1. lpp.

            (7)  OV L 311, 26.11.2010., 9. lpp.

            (8)  OV L 111, 28.4.2007., 13. lpp.

            (9)  OV L 312, 23.12.1995., 1. lpp.