title: Padomes Lēmums ( 1999. gada 28. jūnijs ), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību ( OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. , kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK ( OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp. )) (Konsolidētais teksts)

text:
               21.10.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 255/4

         Šis dokuments ir radīts dokumentācijas vajadzībām un nerada saistības iestādēm

      PADOMES LĒMUMS

   (1999. gada 28. jūnijs),
   ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību
   (OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp., kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.))
   (Konsolidētais teksts)
   (2006/C 255/02)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 202. panta trešo ievilkumu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Dokumentos, kurus Padome pieņem, tai ir jāuztic Komisijai pilnvaras Padomes pieņemto tiesību normu ieviešanai; Padome var izvirzīt noteiktas prasības, kas attiecas uz šo pilnvaru īstenošanu; tā var arī paturēt tiesības īpašos un pamatotos gadījumos tieši īstenot ieviešanas pilnvaras.

               (2)

               Padome pieņēma Lēmumu 87/373/EK (1987. gada 13. jūlijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību; šajā lēmumā ir paredzēts ierobežots skaits procedūru šādu pilnvaru īstenošanai.

               (3)

               Deklarācijā Nr. 31, kas ir pievienota Starpvaldību konferences Nobeiguma aktam, kurā pieņēma Amsterdamas Līgumu, Komisiju aicina iesniegt Padomei ierosinājumu par Lēmuma 87/373/EEK grozījumiem.

               (4)

               Skaidrības labad tā vietā, lai grozītu Lēmumu 87/373/EEK, tiek uzskatīts par lietderīgāku aizstāt šo lēmumu ar jaunu lēmumu un atcelt Lēmumu 87/373/EEK.

               (5)

               Šā lēmuma pirmais mērķis, lai sasniegtu lielāku konsekvenci un skaidrību komitejas veida izvēlē, ir noteikt kritērijus, kas attiecas uz komitejas darba izvēli, saprotot, ka šādi kritēriji nav saistoši, izņemot tos, kas attiecas uz regulatīvo kontroles procedūru.

               (6)

               Šajā sakarā ir jāievēro vadības procedūra attiecībā uz vadības pasākumiem, piemēram, pasākumiem, kas attiecas uz kopējās lauksaimniecības un zivsaimniecības politiku piemērošanu vai programmu izpildi, kuras būtiski ietekmē budžetu; šādus vadības pasākumus Komisijai būtu jāveic, izmantojot procedūru, kas nodrošina lēmumu pieņemšanu piemērotā termiņā; tomēr, ja par pasākumiem, kas nav steidzami, tiek ziņots Padomei, Komisijai būtu jāizmanto tās rīcības brīvība, lai atliktu pasākumu piemērošanu.

               (7)

               Attiecībā uz vispārējiem pasākumiem, kas ir paredzēti, lai piemērotu būtiskus pamataktu noteikumus, tostarp pasākumus par cilvēku veselības aizsardzību vai drošību, dzīvnieku vai augu aizsardzību, kā arī pasākumus, kas ir paredzēti, lai piemērotu vai atjauninātu dažus nebūtiskus pamataktu noteikumus, būtu jāievēro regulatīvā procedūra; šādi īstenošanas pasākumi būtu jāpieņem ar spēkā esošu procedūru, kas pilnībā atbilst Komisijas iniciatīvas tiesībām likumdošanas jautājumos.

               (7a)

               Attiecībā uz vispārējiem pasākumiem, kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus elementus aktā, kas pieņemts saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, tostarp svītrot dažus šādus elementus vai papildināt aktu, iekļaujot jaunus nebūtiskus elementus, ir jāizmanto regulatīva kontroles procedūra. Šai procedūrai būtu jāļauj abām likumdevējām iestādēm veikt minēto pasākumu kontroli pirms to pieņemšanas. Akta būtiskos elementus var grozīt vienīgi likumdevējs, pamatojoties uz Līgumu.

               (8)

               Konsultēšanas procedūra būtu jāievēro visos gadījumos, kad to uzskata par vislietderīgāko; konsultāciju procedūru turpina izmantot tajos gadījumos, kuros to piemēro pašreiz.

               (9)

               Šā lēmuma otrais mērķis ir vienkāršot prasības Komisijai uzticēto ieviešanas pilnvaru īstenošanā, kā arī uzlabot Eiropas Parlamenta dalību tajos gadījumos, kad pamatakts, kas uztic ieviešanas pilnvaras Komisijai, tika pieņemts saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru; atbilstoši ir uzskatīts par lietderīgu samazināt procedūru skaitu, kā arī precizēt tās saskaņā ar atbilstīgajām iesaistīto iestāžu pilnvarām, un īpaši, lai dotu Eiropas Parlamentam iespēju, ka tā uzskatus ņem vērā, attiecīgi Komisija vai Padome gadījumos, kad tā uzskata, ka attiecīgi komitejai iesniegtais pasākuma projekts vai Padomei iesniegtais priekšlikums saskaņā ar regulatīvo procedūru pārsniedz pamataktā noteiktās ieviešanas pilnvaras.

               (10)

               Šā lēmuma trešais mērķis ir uzlabot Eiropas Parlamenta informētību, nosakot, ka Komisija regulāri informē Eiropas Parlamentu par komiteju darbu, nosūta Eiropas Parlamentam dokumentus, kas saistīti ar komiteju darbu, un informē Eiropas Parlamentu, ja tā iesniedz Padomei pasākumus vai priekšlikumus veicamajiem pasākumiem; īpaša uzmanība būtu jāpievērš Eiropas Parlamenta informēšanai par komiteju darbu saistībā ar regulatīvo kontroles procedūru, lai nodrošinātu, ka Eiropas Parlamenta lēmumu iespējams pieņemt paredzētajā termiņā.

               (11)

               Šā lēmuma ceturtais mērķis ir uzlabot sabiedrības informētību par komiteju darbu un tāpēc piemērot komitejām Komisijā piemērojamos principus un nosacījumus par dokumentu publiskumu, noteikt visu komiteju sarakstu, kuras palīdz Komisijai īstenot ieviešanas pilnvaras, un publicēt gada pārskatu par komiteju darbu, kā arī noteikt visas atsauces uz dokumentiem, kas ir saistīti ar komitejām, kas ir nosūtīti Eiropas Parlamentam publiskošanai reģistrā.

               (12)

               šajā lēmumā nekādi netiek skartas īpašās komiteju procedūras, kas ir izveidotas, lai īstenotu kopējo komercpolitiku un Līgumā noteiktos konkurences noteikumus, kuru pamatā pašlaik nav Lēmums 87/373/EEK,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Izņemot īpašus un pamatotus gadījumus, kad pamatakts paredz Padomei tiesības tieši īstenot dažas ieviešanas pilnvaras, šādas pilnvaras ir jāuztic Komisijai saskaņā ar atbilstīgajiem pamatakta noteikumiem. Šie noteikumi nosaka šādi uzticētu pilnvaru būtiskos elementus.
   Ja pamatakts uzliek īpašas procedūras prasības ieviešanas pasākumu pieņemšanai, šādām prasībām ir jāatbilst 3., 4., 5. 5.a un 6. pantā noteiktajām procedūrām.
   2. pants
   1.   Neskarot 2. punktu, darba metožu izvēli ieviešanas pasākumu pieņemšanai nosaka ar šādiem kritērijiem:

               a)

               vadības pasākumi, tādi kā pasākumi, kas ir saistīti ar kopējās lauksaimniecības un kopējās zivsaimniecības politikas piemērošanu vai programmu izpildi, kuras būtiski skar budžetu, būtu jāpieņem ar vadības procedūru;

               b)

               vispārēji pasākumi, kas ir paredzēti, lai piemērotu būtiskus pamataktu noteikumus, tostarp pasākumus attiecībā uz cilvēku veselības aizsardzību vai drošību, dzīvnieku vai augu aizsardzību, būtu jāpieņem ar regulatīvu procedūru;
               ja pamatakts paredz, ka noteiktus nebūtiskus dokumenta noteikumus var precizēt vai atjaunināt ar ieviešanas procedūrām, šādus pasākumus pieņem ar regulatīvu procedūru;

               c)

               neskarot a) un b) punktu, konsultēšanās procedūru izmanto visos gadījumos, kad to uzskata par lietderīgāko.

         2.   Ja pamataktā, kas pieņemts saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, paredzēts pieņemt vispārējus pasākumus, kuru mērķis ir grozīt nebūtiskus šā akta elementus, tostarp svītrot dažus šādus elementus vai papildināt aktu, iekļaujot jaunus nebūtiskus elementus, šādus pasākumus pieņem saskaņā ar regulatīvo kontroles procedūru.
   3. pants
   Konsultēšanās procedūra
   1.   Komisijai palīdz padomdevēja komiteja, kurā ir dalībvalstu pārstāvji un kuru vada Komisijas pārstāvis.
   2.   Komisijas pārstāvis komitejai iesniedz veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz atzinumu par projektu termiņā, ko priekšsēdētājs var noteikt atkarībā no jautājuma steidzamības, vajadzības gadījumā par to balsojot.
   3.   Atzinumu protokolē; turklāt katrai dalībvalstij ir tiesības prasīt, lai tās nostāju ieprotokolē.
   4.   Komisija pievērš īpašu uzmanību komitejas atzinumam. Tā informē komiteju par to, kā tās atzinums ir ņemts vērā.
   4. pants
   Vadības procedūra
   1.   Komisijai palīdz vadības komiteja, kurā ir dalībvalstu pārstāvji un kuras priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.
   2.   Komisijas pārstāvis komitejai iesniedz veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz atzinumu par projektu termiņā, kuru priekšsēdētājs var noteikt atbilstīgi jautājuma steidzamībai. Atzinumu sniedz, pieņemot lēmumu ar tādu balsu vairākumu, kāds Līguma 205. panta 2. un 4. punktā paredzēts lēmumiem, kuri Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis šajā Komitejā vērtē saskaņā ar minēto pantu. Priekšsēdētājs nebalso.
   3.   Komisija, neskarot 8. pantu, pieņem pasākumus, kuri jāpiemēro nekavējoties. Tomēr, ja šie pasākumi nesaskan ar komitejas atzinumu, Komisija tūlīt par tiem paziņo Padomei. Šajā gadījumā Komisija var atlikt pasākumu piemērošanu, par ko tā ir pieņēmusi lēmumu, uz laiku, ko nosaka katrā pamataktā, bet kurš noteikti nepārsniedz trīs mēnešus no šāda paziņojuma dienas.
   4.   Padome, pieņemot lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, var pieņemt atšķirīgu lēmumu 3. punktā noteiktajā termiņā.
   5. pants
   Regulatīvā procedūra
   1.   Komisijai palīdz regulatīvā komiteja, kurā ir dalībvalstu pārstāvji un kuras priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.
   2.   Komisijas pārstāvis komitejai iesniedz veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz atzinumu par projektu termiņā, kuru priekšsēdētājs var noteikt atbilstīgi jautājuma steidzamībai. Atzinumu sniedz, pieņemot lēmumu ar tādu balsu vairākumu, kāds Līguma 205. panta 2. un 4. punktā paredzēts lēmumiem, kuri Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsis šajā Komitejā vērtē saskaņā ar minēto pantu. Priekšsēdētājs nebalso.
   3.   Komisija, neskarot 8. pantu, pieņem paredzētos pasākumus, ja tie atbilst komitejas atzinumam.
   4.   Ja paredzētie pasākumi nesaskan ar komitejas atzinumu vai atzinums nav sniegts, Komisija nekavējoties iesniedz Padomei priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem un informē Eiropas Parlamentu.
   5.   Ja Eiropas Parlaments uzskata, ka atbilstīgi pamataktam, kas pieņemts saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, iesniegtais Komisijas priekšlikums pārsniedz pamataktā noteiktās īstenošanas pilnvaras, tas informē Padomi par savu nostāju.
   6.   Padome, attiecīgā gadījumā ņemot vērā visas šādas nostājas, var pieņemt lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu termiņā, ko nosaka katrā pamataktā, bet kurš noteikti nav ilgāks kā trīs mēneši pēc informācijas nodošanas dienas Padomei.
   Ja šajā termiņā Padome ar kvalificētu balsu vairākumu ir norādījusi, ka tā iebilst priekšlikumam, Komisija to izskata atkārtoti. Tā var iesniegt grozīto priekšlikumu Padomei, atkārtoti iesniegt priekšlikumu vai ierosināt tiesību akta projektu, pamatojoties uz Līgumu.
   Ja minētā termiņa beigās Padome nav pieņēmusi ierosinātos piemērošanas pasākumus vai tā nav norādījusi, ka iebilst pret priekšlikumu piemērošanas pasākumiem, Komisija pieņem ierosinātos piemērošanas pasākumus.
   5.a pants
   Regulatīvā kontroles procedūra
   1.   Komisijai palīdz regulatīvā kontroles komiteja, kurā ir dalībvalstu pārstāvji un kuras priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.
   2.   Komisijas pārstāvis komitejai iesniedz veicamo pasākumu projektu. Komiteja sniedz atzinumu par projektu termiņā, kuru priekšsēdētājs var noteikt atbilstīgi jautājuma steidzamībai. Atzinumu sniedz, pieņemot lēmumu ar tādu balsu vairākumu, kāds Līguma 205. panta 2. un 4. punktā paredzēts lēmumiem, kuri Padomei jāpieņem pēc Komisijas priekšlikuma. Dalībvalstu pārstāvju balsu skaits komitejā ir tāds, kā noteikts minētajā pantā. Priekšsēdētājs nebalso.
   3.   Ja Komisijas paredzētie pasākumi atbilst komitejas atzinumam, piemēro šādu procedūru:

               a)

               Komisija pasākumu projektu tūlīt iesniedz Padomes un Eiropas Parlamenta kontrolei;

               b)

               Eiropas Parlaments ar tā locekļu balsu vairākumu vai Padome ar kvalificētu balsu vairākumu var iebilst pret to, ka Komisija pieņem projektu, šādu iebildumu pamatojot ar to, ka Komisijas iesniegtajā pasākumu projektā pārsniegtas pamataktā noteiktās ieviešanas pilnvaras vai ka projekts nav saderīgs ar pamatakta mērķi vai saturu, vai ka tajā nav ievērots subsidiaritātes princips vai proporcionalitātes princips;

               c)

               ja trīs mēnešos no projekta iesniegšanas Eiropas Parlaments vai Padome iebilst pret pasākumu projektu, Komisija attiecīgos pasākumus nepieņem. Šādā gadījumā Komisija var iesniegt komitejai grozītu pasākumu projektu vai tiesību akta priekšlikumu, pamatojoties uz Līgumu;

               d)

               ja līdz minētā termiņa beigām ne Eiropas Parlaments, ne Padome neiebilst pret pasākumiem, Komisija tos pieņem.

         4.   Ja Komisijas paredzētie pasākumi neatbilst komitejas atzinumam vai ja atzinums nav sniegts, piemēro šādu procedūru:

               a)

               Komisija priekšlikumu par veicamajiem pasākumiem tūlīt iesniedz Padomei, vienlaikus to nosūtot Eiropas Parlamentam;

               b)

               Padome divos mēnešos no priekšlikuma iesniegšanas pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu;

               c)

               ja minētajā termiņā Padome ar kvalificētu balsu vairākumu iebilst pret ierosinātajiem pasākumiem, tos nepieņem. Šādā gadījumā Komisija var iesniegt Padomei grozītu priekšlikumu vai tiesību akta priekšlikumu, pamatojoties uz Līgumu;

               d)

               ja Padome paredz pieņemt ierosinātos pasākumus, tā šos pasākumus tūlīt iesniedz Eiropas Parlamentam. Ja Padome nepieņem lēmumu minētajā divu mēnešu termiņā, Komisija tūlīt iesniedz pasākumus Eiropas Parlamentam;

               e)

               Eiropas Parlaments ar tā locekļu balsu vairākumu četros mēnešos pēc priekšlikuma iesniegšanas saskaņā ar a) apakšpunktu var iebilst pret attiecīgo pasākumu pieņemšanu, šādu iebildumu pamatojot ar to, ka ierosinātajos pasākumos pārsniegtas pamataktā noteiktās ieviešanas pilnvaras vai ka pasākumi nav saderīgi ar pamatakta mērķi vai saturu, vai ka tajos nav ievērots subsidiaritātes princips vai proporcionalitātes princips;

               f)

               ja minētajā termiņā Eiropas Parlaments iebilst pret ierosinātajiem pasākumiem, tos nepieņem. Šādā gadījumā Komisija var iesniegt komitejai grozītu pasākumu projektu vai tiesību akta priekšlikumu, pamatojoties uz Līgumu;

               g)

               ja līdz minētā termiņa beigām Eiropas Parlaments neiebilst pret ierosinātajiem pasākumiem, tad — attiecīgi — Padome vai Komisija tos pieņem.

         5.   Atkāpjoties no 3. un 4. punkta, attiecīgi pamatotos izņēmuma gadījumos pamataktā var noteikt, ka:

               a)

               3. punkta c) apakšpunktā, 4. punkta b) apakšpunktā un 4. punkta e) apakšpunktā paredzētos termiņus pagarina par vienu mēnesi, ja tas pamatojams ar pasākumu sarežģītību; vai

               b)

               punkta c) apakšpunktā, 4. punkta b) apakšpunktā un 4. punkta e) apakšpunktā paredzētos termiņus saīsina, ja tas vajadzīgs efektivitātes nolūkā.

         6.   Pamataktā var paredzēt, ka gadījumā, ja nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ 3., 4. un 5. punktā paredzētos regulatīvās kontroles procedūras termiņus nav iespējams ievērot, piemēro šādu procedūru:

               a)

               ja Komisijas plānotie pasākumi atbilst komitejas atzinumam, Komisija pasākumus pieņem, un tos īsteno nekavējoties. Komisija tos tūlīt paziņo Eiropas Parlamentam un Padomei;

               b)

               viena mēneša termiņā no minētās paziņošanas Eiropas Parlaments ar tā locekļu balsu vairākumu vai Padome ar kvalificētu balsu vairākumu var iebilst pret Komisijas pieņemtajiem pasākumiem, šādu iebildumu pamatojot ar to, ka šajos pasākumos pārsniegtas pamataktā noteiktās ieviešanas pilnvaras vai ka pasākumi nav saderīgi ar pamatakta mērķi vai saturu, vai ka tajos nav ievērots subsidiaritātes princips vai proporcionalitātes princips;

               c)

               ja Eiropas Parlaments vai Padome iebilst, Komisija atceļ pasākumus. Komisija tomēr var pasākumus provizoriski saglabāt spēkā, ja to pamato veselības, drošības vai vides aizsardzības iemesli. Šādā gadījumā Komisija tūlīt iesniedz komitejai grozītu pasākumu projektu vai tiesību akta priekšlikumu, pamatojoties uz Līgumu. Provizoriskie pasākumi paliek spēkā, līdz tos aizstāj ar galīgu tiesību aktu.

         6. pants
   Drošības procedūra
   Šādu procedūru var piemērot, ja pamatakts uztic Komisijai pilnvaras pieņemt lēmumus par drošības pasākumiem:

               a)

               Komisija informē Padomi un dalībvalstis par lēmumiem, kas pieņemti sakarā ar drošības pasākumiem. Var būt noteikts, ka pirms lēmuma pieņemšanas Komisija apspriežas ar dalībvalstīm saskaņā ar procedūrām, kuras nosaka katrā konkrētajā gadījumā;

               b)

               visas dalībvalstis var nosūtīt Komisijas lēmumu Padomei termiņā, kas jānosaka attiecīgajā pamataktā;

               c)

               Padome ar kvalificētu balsu vairākumu var pieņemt atšķirīgu lēmumu termiņā, kas ir jānosaka attiecīgajā pamataktā. Pretējā gadījumā pamataktā var noteikt, ka Padome ar kvalificētu balsu vairākumu var apstiprināt, grozīt vai atcelt Komisijas pieņemto lēmumu, un, ja Padome nav pieņēmusi lēmumu iepriekš minētajā termiņā, uzskatīt, ka Komisijas lēmums ir atcelts.

         7. pants
   1.   Katra komiteja apstiprina savu reglamentu pēc tās priekšsēdētāja priekšlikuma, pamatojoties uz standarta reglamentu, kuru publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.
   Ciktāl vajadzīgs, esošās komitejas var pielāgot savus reglamentus standarta reglamentam.
   2.   Principi un nosacījumi par dokumentu publiskumu, ko piemēro Komisija, attiecas uz komitejām.
   3.   Komisija regulāri informē Eiropas Parlamentu par komiteju darbu saskaņā ar kārtību, kas nodrošina iesniegšanas sistēmas pārskatāmību un iesniegtās informācijas un dažādu procedūras posmu identificēšanu. Šajā sakarā tā saņem komiteju sanāksmju dienas kārtības, komitejās iesniegto pasākumu projektus dokumentu īstenošanai, kuri pieņemti ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru, kā arī balsošanas rezultātus, sanāksmju protokolu kopsavilkumus un iestāžu un organizāciju sarakstus, no kurām dalībvalstis ir izraudzījušās savus pārstāvjus.
   Eiropas Parlamentu arī informē par to, ka Komisija nodod Padomei veicamos pasākumus vai priekšlikumus.
   4.   Sešu mēnešu laikā pēc dienas, kad šis lēmums stājas spēkā, Komisija publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī visu komiteju sarakstu, kuras palīdz Komisijai ieviešanas pilnvaru īstenošanā. Šajā sarakstā attiecībā uz katru komiteju sīkāk norāda pamataktu(s), saskaņā ar kuru komiteja ir izveidota. Sākot no 2000. gada Komisija publicē arī gada pārskatu par komiteju darbu.
   5.   Norādes uz visiem dokumentiem, kas nosūtīti Eiropas Parlamentam saskaņā ar 3. punktu, publicē reģistrā, ko Komisija izveido līdz 2001. gadam.
   8. pants
   Ja rezolūcijā, kas nosaka pamatojumu, uz ko tā ir balstīta, Eiropas Parlaments norāda, ka ieviešanas pasākumu projekts, kura apstiprināšanu izskata un kurš ir iesniegts komitejai saskaņā ar pamataktu, kas apstiprināts saskaņā ar Līguma 251. pantu, varētu pārsniegt pamataktā noteiktās ieviešanas pilnvaras, Komisija atkārtoti pārbauda pasākuma projektu. Ņemot vērā rezolūciju un jau aizsāktās procedūras termiņu, Komisija var iesniegt komitejai jaunu pasākuma projektu, turpināt procedūru vai iesniegt priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei, pamatojoties uz Līgumu.
   Komisija informē Eiropas Parlamentu un komiteju par rīcību, ko tā paredz veikt attiecībā uz Eiropas Parlamenta rezolūciju, kā arī par šādas rīcības iemesliem.
   9. pants
   Lēmumu 87/373/EEK atceļ.
   10. pants
   Šī regula stājas spēkā nākamajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.
   NB:
   lasītāja informācijai — Padomes protokolā iekļautās deklarācijas par šiem diviem lēmumiem ir atrodamas 1999. gada 17. jūlijaOV C 203, 17.7.1999., 1. lpp. un 2006. gada 22. jūlijaOV C 171, 22.7.2006., 21. lpp.

   Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas deklarācija par 2006. gada 17. jūlija Lēmumu ir atrodama šajā 21. oktobra Oficiālajā Vēstnesī
      OV C 255 21.10.2006., 1. lpp.


title: 2012/598/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2012. gada 10. maijs ) par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               17.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 286/281

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2012. gada 10. maijs)
   par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2012/598/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2010. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2010. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2012. gada 21. februāra ieteikumu (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2007. gada 15. februāra Regulu (EK) Nr. 168/2007, ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru (3), un jo īpaši tās 21. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumu (A7-0122/2012),

               1.

               sniedz Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras direktoram apstiprinājumu par Aģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 366, 15.12.2011., 9. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 53, 22.2.2007., 1. lpp.

      (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.
   PIELIKUMS

      EIROPAS PARLAMENTA IEPRIEKŠĒJO GADU IETEIKUMI

               Pamattiesību aģentūra

               2006

               2007

               2008

               2009

               Darbības rezultāti

               Nav

                           —

                           Aģentūrai jācenšas veidot sinerģiju ar citām iestādēm, kas darbojas cilvēktiesību jomā.

                           —

                           Sasniegumu novērtēšanā būtu jāizmanto SMART mērķi un RACER rādītāji.

               Nav

               Budžeta un finanšu pārvaldība; iepirkuma procedūras

                           —

                           Aģentūra neievēroja noteikumus par budžeta izklāstu.

                           —

                           Problēmas ar budžeta pārvaldību.

                           —

                           Pareizas finanšu pārvaldības princips bija apdraudēts sakarā ar publiskoto novērtēšanas metodi; ar to tika samazināta cenas kritērija relatīvā nozīme (tiek gaidīta jauna novērtēšanas metode).

                           —

                           Gandrīz visas apropriācijas tika izlietotas (EUR 13 900 000 no EUR 14 200 000).

                           —

                           Pareizas finanšu pārvaldības princips bija apdraudēts sakarā ar publiskoto novērtēšanas metodi; ar to tika samazināta cenas kritērija relatīvā nozīme.

                           —

                           Mudina Aģentūru uzlabot budžeta un darbā pieņemšanas plānošanu, lai novērstu neatbilstību starp budžeta un darbinieku skaita prognozēm.

                           —

                           Aicina Aģentūru panākt uzlabojumus konkursa piedāvājumu reālajā vērtēšanā.

               Cilvēkresursi

               Nav

               Nav

               Nav

               Nav

               Iekšējā revīzija

               Nav

               Nav

                           —

                           Aģentūra izpildīja visus IRD ieteikumus.

                           —

                           Aģentūrai vēl jāīsteno četri no deviņiem IRD ieteikumiem.

          ---documentbreak---

               17.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 286/282

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2012. gada 10. maijs)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2010. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2010. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2012. gada 21. februāra ieteikumu (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2007. gada 15. februāra Regulu (EK) Nr. 168/2007, ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru (3), un jo īpaši tās 21. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumu (A7-0122/2012),

               A.

               tā kā Revīzijas palāta ir norādījusi – tā guvusi pamatotu pārliecību, ka Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras (turpmāk “Aģentūra”) gada pārskati par 2010. finanšu gadu ir ticami un ka pakārtotie darījumi ir likumīgi un pareizi;

               B.

               tā kā 2011. gada 10. maijā Parlaments sniedza Aģentūras direktoram apstiprinājumu par tās 2009. finanšu gada budžeta izpildi (5) un lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu pievienotajā rezolūcijā Parlaments cita starpā:

                           —

                           rosināja Aģentūru uzlabot budžeta un darbā pieņemšanas plānošanu, lai novērstu neatbilstību starp budžeta un darbinieku skaita prognozēm,

                           —

                           aicināja Aģentūru panākt uzlabojumus konkursa piedāvājumu reālajā vērtēšanā,

                           —

                           aicināja Aģentūru ieviest četrus neizpildītos Iekšējās revīzijas dienesta (IRD) ieteikumus;

               C.

               tā kā Aģentūras budžets 2010. finanšu gadā bija EUR 20 200 000, t. i., par 17,44 % lielāks nekā 2009. gadā;

               D.

               tā kā Savienības sākotnējā iemaksa Aģentūras 2010. gada budžetā bija EUR 19 100 000 salīdzinājumā ar EUR 17 000 000 2009. gadā (6), kas ir par 12,35 % vairāk,

      Budžeta un finanšu pārvaldība

               1.

               atgādina, ka Savienības sākotnējā iemaksa Aģentūras 2010. gada budžetā bija EUR 19 100 000; tomēr atzīmē, ka šai summai tika pievienoti vēl EUR 900 000 no pārpalikuma atgūšanas, kā rezultātā Savienības kopējā iemaksa bija EUR 20 000 000;

               2.

               no Aģentūras pārskata par budžeta un finanšu vadību konstatē, ka 2010. finanšu gadā tika veikti divi budžeta grozījumi par kopējo summu EUR 212 010; jo īpaši atzīmē, ka abu budžeta grozījumu mērķis bija divējāds:

                           —

                           ņemt vērā Horvātijas dalību Aģentūras darbā,

                           —

                           atzīt, ka Aģentūra no Austrijas iestādēm saņēma vienu trešdaļu no mēneša īres maksas laikā no 2010. gada janvāra līdz jūnijam;

               3.

               no pārskata par budžeta un finanšu pārvaldību konstatē, ka EUR 13 830 000 tika piešķirti administratīviem izdevumiem un EUR 6 170 000 – pamatdarbības izdevumiem; atzīmē, ka šie skaitļi liecina par 13 % lielu administratīvo izdevumu pieaugumu un 26 % lielu pamatdarbības izdevumu pieaugumu salīdzinājumā ar 2009. gada galīgo budžetu;

               4.

               no Aģentūras sniegtās informācijas konstatē, ka Savienības iemaksas izpildes līmenis bijis 100 %, proti, tāds pats kā iepriekšējā gadā, un ka budžeta izpildes līmenis maksājumu ziņā 2010. gadā sasniedza 61,65 % salīdzinājumā ar 60,64 % 2009. gadā; ar bažām atzīmē, ka III sadaļā (pamatdarbības izdevumi) budžeta izpildes līmenis maksājumu ziņā sasniedza tikai 28,08 %; tāpēc aicina Aģentūru aktīvi rīkoties un veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu labāku budžeta izpildes līmeni attiecībā uz maksājumiem, jo īpaši III sadaļā;

               5.

               atzinīgi vērtē Aģentūrā izstrādāto informācijas un komunikāciju tehnoloģiju projektu vadībai (t. s. MATRIX), kas ir efektīvs datorizēts instruments projektu plānu izstrādei un to vienveidīgai dokumentēšanai, kā arī projektu īstenošanai un vadīšanai, jo, pamatoties uz IRD 2011. gada martā veikto revīziju par plānošanu un uzraudzību, šis projekts tika minēts kā labākās prakses paraugs un efektīvas darbības pamats; atzinīgi vērtē arī Aģentūras ierosmi saistīt MATRIX ar budžeta sistēmu ABAC, lai sniegtu informāciju par saistību un maksājumu apropriāciju izpildes līmeni;

      Pārnestās apropriācijas un pārvietojumi

               6.

               mudina Aģentūru uzlabot budžeta izpildes plānošanu, lai samazinātu pārnesto apropriāciju lielo apjomu (EUR 6 900 000); saistībā ar Revīzijas palātas sniegtajām ziņām jo īpaši atzīmē, ka Aģentūra 2010. gada decembrī uzņēmās saistības 48 % (EUR 4 600 000) apmērā no tās ikgadējiem III sadaļas izdevumiem (pamatdarbības izdevumi); uzskata, ka šādai izdevumu koncentrācijai gada pēdējās nedēļās ir nozīmīga ietekme uz pārnesto apropriāciju līmeni un tā skaidri liecina, ka jāuzlabo Aģentūras budžeta izpildes plānošana; ņemot vērā Aģentūras sniegto informāciju, konstatē, ka tā nesen pieņēmusi budžeta moduli, kas tai ik gadu ļaus plānot apropriāciju pārnešanas līmeni;

               7.

               turklāt atzīmē Aģentūras paziņojumu, ka tā ir veikusi atbilstīgus pasākumus (piemēram, plānošanu divus gadus uz priekšu), lai budžets gada laikā tiktu izpildīts vienmērīgāk, tādējādi novēršot izdevumu koncentrāciju gada pēdējā mēnesī;

               8.

               no Aģentūras sniegtās informācijas konstatē, ka automātiski no 2009. gada uz 2010. gadu pārnesto apropriāciju izpildes līmenis 2010. gadā bija 94 %, EUR 414 633 paliekot neizmantotiem;

               9.

               no pārskata par budžeta un finanšu pārvaldību konstatē, ka valde apstiprinājusi divus budžeta pārvietojumus par kopējo summu EUR 2 791 055; atzīmē, ka šie pārvietojumi bija nepieciešami, lai sadalītu I sadaļā (personāla izdevumi) radušos pārpalikumu sakarā ar kavēšanos darbā pieņemšanas procesā;

               10.

               no pārskata par budžeta un finanšu pārvaldību konstatē, ka Aģentūras direktors atļāvis veikt 14 budžeta pārvietojumus par kopējo summu EUR 228 111; no Aģentūras sniegtās informācijas konstatē, ka šie pārvietojumi galvenokārt attiecas uz korektīvām darbībām, kas bija vajadzīgas tās gada darba programmas efektīvai īstenošanai, kā arī uz administratīvajiem izdevumiem;

               11.

               ar bažām norāda uz Revīzijas palātas piezīmi par to, ka 2010. gada pēdējā mēnesī darbības izdevumiem paredzētās saistības bija izpildītas 48 % apmērā un ka līdz ar to liela daļa līdzekļu tika pārnesta uz nākamo gadu; atbalsta Aģentūras centienus turpmāk izvairīties no šādas situācijas, proti, plānojot savu darbību divus gadus iepriekš un gada laikā nosakot budžeta izpildes mērķus; aicina Aģentūru nodrošināt, lai tās budžets tiktu plānots, paredzot iespējamus Parlamenta ad hoc pieprasījumus; ņem vērā, ka gandrīz visi uz 2011. gadu pārnestie līdzekļi tika izlietoti un tādējādi galīgais 2010. gada budžeta izpildes līmenis ir 98,55 %;

               12.

               aicina Aģentūru veikt visus nepieciešamos pasākumus, lai noteiktu un novērstu galvenos šķēršļus saistībā ar budžeta izdevumiem, projektu finansēšanu, pieņemšanu darbā, kā arī juridiskiem un administratīviem ierobežojumiem, lai nodrošinātu sava budžeta efektīvu pārvaldību;

      Cilvēkresursi

               13.

               no Aģentūras pārskata par budžeta un finanšu pārvaldību konstatē, ka tā saskārās ar grūtībām, cenšoties panākt, lai kandidāti atbildētu uz uzaicinājumu izteikt ieinteresētību par valsts norīkotā eksperta amatu; pauž vilšanos, ka divi sekmīgi kandidāti atteicās no iespējas sākt darbu Aģentūrā;

               14.

               norāda, ka Aģentūras budžeta izpildes apstiprināšanas pamatā arī turpmāk jābūt tās darbības rezultātiem visa gada laikā;

               15.

               ar bažām konstatē kavēšanos darbā pieņemšanas procedūru īstenošanā, kuras rezultātā 2010. gadā tika aizpildītas tikai 59 no 72 štata vietām; aicina Aģentūru veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai nepieļautu šādas situācijas atkārtošanos; ar bažām konstatē, ka ir izteikti apgalvojumi par uzmākšanos personālam un šajā sakarā tiesā ir iesniegta prasība; prasa Aģentūrai šos apgalvojumus pienācīgi izskatīt; aicina Aģentūru precizēt to, kāda procedūra tiek izmantota saziņai ar informācijas sniedzējiem, un iesniegt Parlamentam rakstisku ziņojumu par informācijas sniedzēju aizsardzībai paredzēto noteikumu piemērošanu;

               16.

               ar bažām konstatē, ka jau 2009. gada budžeta izpildes apstiprināšanas laikā Revīzijas palāta bija izteikusi piezīmi par to, ka Aģentūra varētu uzlabot budžeta un darbā pieņemšanas plānošanu, jo īpaši saistībā ar neaizpildīto darba vietu augsto īpatsvaru (21 %) un pārnesto apropriāciju lielo apmēru; atkārtoti norāda, ka Aģentūrai jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai uzlabotu pašreizējo stāvokli;

      Darbības rezultāti

               17.

               no Aģentūras gada darbības pārskata konstatē, ka tā pieņēmusi labas administratīvās prakses kodeksu, kura mērķis tāpat kā Civildienesta noteikumu mērķis ir nodrošināt ētisku rīcību, izvairīties no interešu konfliktiem, novērst krāpšanu un veicināt ziņošanu par pārkāpumiem; turklāt atzīmē, ka darbā pieņemšanas procedūru laikā un iepirkuma atlases komiteju darbā tiek izmantoti īpaši pasākumi izpratnes veidošanai un interešu konflikta novēršanai (deklarācijas);

               18.

               ar gandarījumu atzīmē, ka šīs iekšējās kontroles nostiprināšanas vārdā Aģentūra cenšas uzlabot ziņošanas noteikumu piemērošanu un ziņotāju aizsardzību un ka šie uzlabošanas pasākumi tiks īstenoti 2012. gadā; aicina Aģentūru informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par gūtajiem panākumiem un šajā sakarā veiktajiem pasākumiem;

      Iekšējā revīzija

               19.

               atzīst, ka IRD turpināja īstenot savus 2010. gadā sagatavotos ieteikumus; jo īpaši atzīmē, ka visi šie ieteikumi tika izpildīti;

               20.

               no Aģentūras sniegtās informācijas konstatē, ka IRD 2011. gada martā veica revīziju par plānošanu un uzraudzību un izstrādāja 11 ieteikumus, no kuriem viens tika novērtēts kā “ļoti svarīgs”, septiņi – kā “svarīgi” un trīs – kā “vēlami”; pieņem zināšanai Aģentūras paziņojumu, ka 10 no 11 ieteikumiem IRD uzskatīja par īstenojamiem un ka atlikušā svarīgā ieteikuma īstenošana pašlaik notiek;

               21.

               vērš uzmanību uz Parlamenta iepriekšējos budžeta izpildes apstiprinājuma ziņojumos ietvertajiem ieteikumiem, kas izklāstīti šīs rezolūcijas pielikumā;

               22.

               norāda, ka lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu ir pievienoti arī horizontāla rakstura konstatējumi, kas iekļauti 2012. gada 10. maija rezolūcijā (7) par aģentūru darbību, finanšu pārvaldību un kontroli.

      (1)  OV C 366, 15.12.2011., 9. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 53, 22.2.2007., 1. lpp.

      (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (5)  OV L 250, 27.9.2011., 220. lpp.

      (6)  OV L 64, 12.3.2010., 1037. lpp.

      (7)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2012)0164 (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 388. lpp).


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (2009. gada 23. aprīlis) par Eiropas Zāļu aģentūras 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 255/117

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2009. gada 23. aprīlis)
   par Eiropas Zāļu aģentūras 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2009/645/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Zāļu aģentūras 2007. finanšu gada galīgos pārskatus (1),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Zāļu aģentūras 2007. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (2),

               —

               ņemot vērā Padomes 2009. gada 10. februāra ieteikumu (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regulu (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru (4), un it īpaši tās 68. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu (A6-0162/2009),

               1.

               sniedz Eiropas Zāļu aģentūras izpilddirektoram apstiprinājumu par aģentūras 2007. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Zāļu aģentūras izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Hans-Gert PÖTTERING

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 278, 31.10.2008., 10. lpp.

      (2)  OV C 311, 5.12.2008., 27. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 136, 30.4.2004., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

   EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2009. gada 23. aprīlis)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no Lēmuma par Eiropas Zāļu aģentūras 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Zāļu aģentūras 2007. finanšu gada galīgos pārskatus (1),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Zāļu aģentūras 2007. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (2),

               —

               ņemot vērā Padomes 2009. gada 10. februāra ieteikumu (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Regulu (EK) Nr. 726/2004, ar ko nosaka cilvēkiem paredzēto un veterināro zāļu reģistrēšanas un uzraudzības Kopienas procedūras un izveido Eiropas Zāļu aģentūru (4), un it īpaši tās 68. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu (A6-0162/2009),

               A.

               tā kā Eiropas Revīzijas palāta (ERP) ir norādījusi, ka tā ir guvusi pamatotu pārliecību par to, ka gada pārskati par 2007. finanšu gadu ir ticami un ka pakārtotie darījumi ir likumīgi un pareizi;

               B.

               tā kā 2008. gada 22. aprīlī Parlaments sniedza Eiropas Zāļu aģentūras izpilddirektoram apstiprinājumu par aģentūras 2006. finanšu gada budžeta izpildi (6) un lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu pievienotajā rezolūcijā cita starpā:

                           —

                           norādīja uz Revīzijas palātas atzinumu ziņojumā par 2006. gadu, ka saistību apropriāciju izlietojums administratīvajiem izdevumiem bijis mazāks par 60 %,

                           —

                           norādīja, ka ievērojams daudzums 2006. gada budžeta apropriāciju bija pārvietotas uz 2007. gadu, kas izskaidrojams ar aģentūras īstenoto projektu īpatnību,

                           —

                           norādīja, ka 2006. gada decembrī aģentūras valde nolēma pārskatīt nodevu sistēmas skalu, apspriežoties par to ar kompetentajām dalībvalstu iestādēm,

               1.

               uzsver, ka aģentūras budžetu veido gan finansējums no ES budžeta, gan – galvenokārt – no farmācijas rūpniecības iekasētās maksas par pieprasījumiem izsniegt vai pagarināt atļaujas, lai laistu ražojumus Kopienas tirgū; tomēr norāda, ka laikā no 2006. līdz 2007. gadam EK vispārējais ieguldījums palielinājās par 24,48 % un veido 24,13 % no 2007. gada kopējiem ieņēmumiem; šajā sakarībā apzinās jaunos uzdevumus, ko rada Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Regula (EK) Nr. 1901/2006 par pediatrijā lietojamām zālēm (7), kā arī zālēm retu slimību ārstēšanai paredzētās budžeta pozīcijas palielināšana;

               2.

               atzinīgi vērtē aģentūras centienus sniegt vairāk zinātnisko konsultāciju agrīnos jaunu zāļu izstrādes posmos, kā arī jaunu pasākumu ieviešanu, lai paātrinātu tādu zāļu novērtēšanu, kurām ir izšķiroša nozīme sabiedrības veselības nodrošināšanā, un centienus paātrināt Telemātikas programmu izstrādi un īstenošanu;

               3.

               uzskata, ka Eiropā aģentūra ir svarīgu zinātnisko konsultāciju un ar zinātniskiem atzinumiem pamatotu ieteikumu, kā arī zāļu novērtēšanas un uzraudzības labākās prakses avots, un atzinīgi vērtē Komisijas un dalībvalstu ieguldījumu, tiecoties panākt regulatīvo standartu saskaņošanu starptautiskā līmenī;

               4.

               mudina aģentūru turpināt darbību saistībā ar retu slimību ārstēšanai paredzētām zālēm; tomēr vēršas pret to, ka zālēm retu slimību ārstēšanai paredzētais ieguldījums kļūst mazāks, kas galvenokārt izskaidrojams ar to, ka Padomes 1995. gada 10. februāra Regulā (EK) Nr. 297/95 par maksām, kas maksājamas Eiropas Zāļu novērtēšanas aģentūrai (8), paredzētā elastīguma rezultātā ir mainījusies zālēm retu slimību ārstēšanai piemērojamo maksu samazināšanas politika, un tādēļ ieguldījums 2007. gadā salīdzinājumā ar 2006. gadu tomēr ir par 26,25 % mazāks;

               5.

               uzsver aģentūras nozīmi zāļu nekaitīguma uzraudzīšanā, darbojoties farmakovigilances tīklā; tomēr prasa nepārtraukti uzlabot uzraudzības līmeni;

         Budžeta vadības nepilnības attiecībā uz Telemātikas programmu

               6.

               atzīmē ERP pausto kritiku, ka, tāpat kā 2006. gadā, liela daļa pārnesto apropriāciju administratīvajiem izdevumiem galvenokārt attiecās uz Telemātikas programmu; atzīmē ERP atzinumu, ka šāds stāvoklis neatbilst gada pārskata principam un ka aģentūrai ir labāk jāplāno un jāuzrauga programmas īstenošana;

               7.

               norāda uz ERP ieteikumu, ka aģentūrai būtu jāapsver iespēja Telemātikas programmai izmantot diferencētu apropriāciju sistēmu, jo tā labāk atbilst šādu programmu budžeta pārvaldībai;

               8.

               aicina aģentūru īstenot ERP ieteikumu Telemātikas programmai nevilcinoties izmantot diferencētas apropriācijas; prasa, lai 2008. gada darbības pārskatā aģentūra ziņotu par veiktajiem pasākumiem;

         Nepilnības iepirkuma procedūrās

               9.

               atzīmē ERP konstatēto attiecībā uz iepirkuma procedūrām:

                           —

                           divos gadījumos izraudzītās procedūras nebija pietiekami pamatotas,

                           —

                           trijos gadījumos izmantotas neatbilstīgas cenu kritēriju novērtēšanas metodes,

                           —

                           vienā no procedūrām, ko piemēroja iepirkumiem, par kuriem tika izsludināts konkurss kopā ar piecām citām aģentūrām, netika pienācīgi norādīts sniedzamo pakalpojumu apjoms;

               10.

               atzīmē aģentūras atbildes, kurās tā apgalvo:

                           —

                           ka ir izveidojusi formulu objektīvai cenu kritēriju novērtēšanai, kas stājās spēkā no 2008. gada 17. marta;

                           —

                           attiecībā uz procedūrām, ko piemēroja iepirkumiem, par kuriem tika izsludināts konkurss kopā ar citām aģentūrām, sākotnējais novērtējums bija jāpārrēķina tehnoloģiju attīstības dēļ, kas notikusi laikposmā no sniedzamo pakalpojumu noteikšanas līdz iepirkumu procedūras ieviešanai;

               11.

               prasa aģentūrai novērst iepriekšminētās nepilnības iepirkuma procedūrās un 2008. gada darbības pārskatā ziņot par veiktajiem pasākumiem;

         Paveiktais saistībā ar atbilstības nodrošināšanu regulai par maksām

               12.

               norāda, ka 2006. gada ziņojumā ERP konstatēja – aģentūras īstenotā prakse ir bijusi regulas par maksām noteikumu pārkāpums šādu iemeslu dēļ: aģentūras klientiem noteiktā maksa tika veidota no divām daļām, t. i., vienu daļu izmantoja, lai segtu aģentūras izmaksas, otru daļu – dalībvalstu ziņojumu sagatavotāju izmaksu segšanai, un dalībvalstu ziņojumu sagatavotāji nekad neiesniedza izsmeļošus pierādījumus par faktiskajām izmaksām;

               13.

               atzīmē, ka 2007. gada ziņojumā ERP veica šo apsvērumu pēcpārbaudi, konstatējot, ka aģentūras valde ir izveidojusi izmaksu aprēķināšanas grupu, kas 2007. gada beigās sagatavoja priekšlikumu par alternatīvu veidu, kā izmaksāt atlīdzību ziņojumu sagatavotājiem;

               14.

               saskaņā ar ERP ieteikumu uzstāj, lai aģentūra panāktu vēl lielāku progresu, risinot šo jautājumu, un 2008. gada darbības pārskatā ziņotu par veiktajiem papildu pasākumiem;

               15.

               norāda, ka lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu ir pievienoti arī horizontāla rakstura konstatējumi, un sakarā ar tiem vērš uzmanību uz Parlamenta 2009. gada 23. aprīļa rezolūciju par ES aģentūru finanšu pārvaldību un kontroli (9).

      (1)  OV C 278, 31.10.2008., 10. lpp.

      (2)  OV C 311, 5.12.2008., 27. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 136, 30.4.2004., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (6)  OV L 88, 31.3.2009., 175. lpp.

      (7)  OV L 378, 27.12.2006., 1. lpp.

      (8)  OV L 35, 15.2.1995., 1. lpp.

      (9)  Sk. šā Oficiālā Vēstneša 206 lpp.


title: 2012/751/KĀDP: Politikas un drošības komitejas Lēmums EULEX KOSOVO /3/2012 ( 2012. gada 4. decembris ) par Eiropas Savienības Tiesiskuma misijas Kosovā EULEX KOSOVO vadītāja iecelšanu

text:
               6.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 334/46

         POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMSEULEX KOSOVO/3/2012
   (2012. gada 4. decembris)
   par Eiropas Savienības Tiesiskuma misijas Kosovā EULEX KOSOVO vadītāja iecelšanu
   (2012/751/KĀDP)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 38. panta trešo daļu,
   ņemot vērā Padomes Vienoto rīcību 2008/124/KĀDP (2008. gada 4. februāris) par Eiropas Savienības Tiesiskuma misiju Kosovā, EULEX KOSOVO
       (1), un jo īpaši tās 12. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2008. gada 4. februārī pieņēma Vienoto rīcību 2008/124/KĀDP, ar ko izveidoja Eiropas Savienības Tiesiskuma misiju Kosovā EULEX KOSOVO.

               (2)

               Padome 2012. gada 5. jūnijā pieņēma Lēmumu 2012/291/KĀDP (2), ar ko tā grozīja Vienoto rīcību 2008/124/KĀDP un pagarināja EULEX KOSOVO misijas termiņu līdz 2014. gada 14. jūnijam.

               (3)

               Saskaņā ar 12. panta 2. punktu Vienotajā rīcībā 2008/124/KĀDP Politikas un drošības komiteja ir pilnvarota atbilstīgi Līguma 38. pantam pieņemt attiecīgus lēmumus EULEX KOSOVO politiskās kontroles un stratēģiskās vadības nodrošināšanai, tostarp lēmumus par misijas vadītāja iecelšanu.

               (4)

               2012. gada 20. novembrī Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos ierosināja no 2013. gada 1. februāra par EULEX KOSOVO misijas vadītāju iecelt vēstnieku Bernd BORCHARDT kungu.

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo vēstnieks Bernd BORCHARDT kungs no 2013. gada 1. februāra tiek iecelts par Eiropas Savienības Tiesiskuma misijas Kosovā EULEX KOSOVO vadītāju.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   To piemēro līdz 2014. gada 14. jūnijam.

      Briselē, 2012. gada 4. decembrī

            Politikas un drošības komitejas vārdā –

            priekšsēdētājs

         O. SKOOG

      (1)  OV L 42, 16.2.2008., 92. lpp.

      (2)  OV L 146, 6.6.2012., 46. lpp.


title: Lēmums (1997. gada 21. marts) par publisku piekļuvi Eiropas Vides aģentūras dokumentiem (97/C 282/04)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31997Y0918(01)

Oficiālais Vēstnesis C 282 , 18/09/1997 Lpp. 0005 - 0007

		Lēmums (1997. gada 21. marts) par publisku piekļuvi Eiropas Vides aģentūras dokumentiem(97/C 282/04)Paskaidrojuma raksts1. Ievērojot Padomes Regulu (EEK) Nr. 1210/90 (1990. gada 7. maijs), ar ko izveido Eiropas Vides aģentūru un Eiropas vides informācijas un novērojumu tīklu [1], viens no Aģentūras uzdevumiem ir "nodrošināt, lai sabiedrība būtu atbilstīgi informēta par vides stāvokli" (1. panta 2. punkts). Saskaņā ar šo vispārīgo paziņojumu Aģentūrai ir jānodrošina "ticamas vides informācijas plaša izplatība" (2. panta vi) punkts).2. Ņemot vērā, ka brīva piekļuve dalībvalstu iestāžu glabātajai vides informācijai uzlabos vides aizsardzību, piekļuvi dalībvalstu glabātajiem dokumentiem nodrošina Padomes Direktīva 90/313/EEK (1990. gada 7. jūnijs) par brīvu piekļuvi vides informācijai [2].3. Padome un Komisija 1993. gada 6. decembrī apstiprināja rīcības kodeksu attiecībā uz publisku piekļuvi Padomes un Komisijas dokumentiem [3]. Drīz pēc tam abas iestādes, īstenojot šo rīcības kodeksu, pieņēma lēmumus par publisku piekļuvi saviem attiecīgajiem dokumentiem [4].4. Aģentūra līdz šim Komisijas lēmumu ir piemērojusi pēc analoģijas. Tomēr, tā kā tai ir piešķirts juridiskās personas statuss un juridiskā patstāvība, tai iepriekš minētie lēmumi nav saistoši, un tādēļ Aģentūrai ir jāpieņem savs noteikumu kopums attiecībā uz publisku piekļuvi Eiropas Vides aģentūras dokumentiem.Ir stingri ieteicams, lai šie noteikumi būtu pēc iespējas līdzīgi Padomes un Komisijas pieņemtajiem noteikumiem. Atbilstīgi juridiskās patstāvības principam uz lēmumu neattiecas iepriekš minētais kodekss, lēmums ir jāpiemēro neatkarīgi.5. Attiecībā uz lēmuma būtību pamatnostādnei būtu jābūt, un tas būtu jāizsaka pilnīgi skaidri, ka Aģentūra ir nolēmusi padarīt esošos dokumentus pieejamus, cik vien plaši iespējams. Lēmuma mērķis ir izveidot noteikumus, saskaņā ar kuriem sabiedrībai ir tiesības griezties pēc pieejamiem dokumentiem, nepamatojot savu ieinteresētību. Ir jāsaprot, ka pieteicējiem ir tiesības tikai saņemt vai iepazīties ar esošiem dokumentiem. Aģentūrai nav pienākuma pēc sabiedrības lūguma uzsākt pētniecisko darbu vai izstrādāt jaunus dokumentus.6. Parasti būs pieejami tikai tie dokumenti (neatkarīgi no to formas), ko izdevusi Aģentūra. Kas attiecas uz visiem citiem prasītajiem dokumentiem, pieteicēji ir aicināti griezties iestādē, kas šos dokumentus izdevusi.7. Kaut arī iepazīšanās ar Aģentūras dokumentiem Aģentūras telpās parasti būs bezmaksas, Aģentūrai būtu jādod iespēja iekasēt nelielu maksu par dokumentu fotokopijām, ja tās pārsniedz 30 lappuses.8. Pieeju Aģentūras dokumentiem būtu jānoraida pie dažiem nosacījumiem, īpaši gadījumos, ja to prasa sabiedrības intereses, personas un privātās dzīves aizsardzība, komercnoslēpuma un rūpniecības noslēpuma aizsardzība. Saskanības dēļ ir ieteicams šos izņēmumus (5. pants) izklāstīt tieši tā, kā izklāstīts Padomes un Komisijas pieņemtajā rīcības kodeksā.9. Lēmumā noteiktā kārtība ir šāda:- visi iesniegumi ir jāadresē biroja izpilddirektoram. Par visu pieprasījumu apstrādi atbild izpilddirektors,- ja Aģentūrai ir nodoms atteikt pieeju dokumentiem, pieteicējs ir rakstiski jāinformē par motivāciju. Pieteicējs pret šo lēmumu var iesniegt sūdzību Administratīvās padomes priekšsēdētājam. Sagaidāms, ka tas notiks tikai īpašos izņēmuma gadījumos,- ja Administratīvās padomes priekšsēdētājs nolemj noraidīt sūdzību, viņš lēmumā norāda atteikuma iemeslus un informē pieteicēju par iespēju griezties ar šo jautājumu pie ombuda saskaņā ar EK līguma 138.c pantu.10. Eiropas Vides aģentūras Administratīvās padomes lēmums ir pieņemts, un tas ir jāpārskata pēc diviem gadiem tai pašai struktūrai. Tas ir jāpublicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī (C sērijā) un jādara publiski pieejams.Lēmuma tekstsI. Sabiedrībai ir visplašākā iespējamā piekļuve Aģentūras dokumentiem saskaņā ar šajā lēmumā izklāstītajiem nosacījumiem."Aģentūras dokumenti" neatkarīgi no to formas ir esošie rakstītie teksti, kas satur esošos datus un ko izdevusi Eiropas Vides aģentūra. Šis lēmums nav piemērojams attiecībā uz jau publicētajiem dokumentiem.II. Iesniegumu par piekļuvi Aģentūras dokumentam rakstiski nosūta Aģentūras izpilddirektoram [5]. Pieteicējiem nav jāpamato ieinteresētība.Iesniegumi jāsagatavo pietiekami precīzi, un tajos jābūt informācijai, kas ļauj konkrēto pieprasīto dokumentu identificēt. Vajadzības gadījumā pieteicējam var lūgt sīkākus datus.III. Pieteicējam Aģentūras dokumenti ir pieejami izskatīšanai Aģentūras telpās, vai arī viņš var saņemt kopiju, ko viņam nosūta uz viņa rēķina. Par fotokopijām, kas pārsniedz 30 lapas, Aģentūra var iekasēt maksu ECU 10, plus ECU 0,036 par katru lapu. Maksu par informāciju citās formās nosaka atkarībā no gadījuma, bet tā nedrīkst pārsniegt saprātīgas robežas.Dokumentus sniedz valodā, kādā tie ir pieejami, ņemot vērā pieteicējam vēlamo valodu.Neviens, kam ir dota piekļuve Aģentūras dokumentam, nedrīkst to pārdot vai izplatīt komerciāliem mērķiem bez iepriekšējas atļaujas. Publicēto dokumentu reproducēšana ir atļauta ar nosacījumu, ka ir norādīts avots.IV. Iesniegumus apstrādā iespējami ātri, par ko atbild izpilddirektors.Viena mēneša laikā pieteicēju rakstiski informē, vai viņa iesniegums ir apmierināts, vai arī ir nodoms atteikt piekļuvi. Pēdējā minētajā gadījumā pieteicēju informē par šā nodoma iemesliem. Viņu informē arī par to, ka viņam ir viens mēnesis, lai grieztos pie Administratīvās padomes priekšsēdētāja, lai tas pārskatītu nodomu atteikt piekļuvi dokumentam. Ja pieteicējs iebildumus nav cēlis, uzskatīs, ka viņš ir atsaucis savu iesniegumu.Ja mēneša laikā pēc iesniegšanas uz iesniegumu nav dota atbilde, tas ir līdzvērtīgi atteikumam. Šajā gadījumā pieteicējs var griezties pie Administratīvās padomes priekšsēdētāja. Ja pieteicējs iebildumus nav cēlis, uzskata, ka viņš ir atsaucis savu iesniegumu.Lēmumu attiecībā uz iesniegumu par pārskatīšanu pieņem iespējami ātri, vēlākais divos mēnešos pēc tā iesniegšanas. Ja iesniegumu noraida, lēmumā paziņo atteikuma pamatojumu. Vienlaikus pieteicēju informē par iespēju griezties ar šo jautājumu pie ombuda saskaņā ar EK līguma 138.e pantu.V. Piekļuvi Aģentūras dokumentam atsaka, ja tā publiskošana var apdraudēt:- sabiedrības interešu aizsardzību (sabiedrības drošību, starptautiskās attiecības, monetāro stabilitāti, tiesvedību, inspekcijas un izmeklēšanu),- personas un privātās dzīves aizsardzību,- komercnoslēpuma un rūpnieciskā noslēpuma aizsardzību,- Kopienas finanšu interešu aizsardzību,- konfidencialitātes aizsardzību pēc fiziskās vai juridiskās personas lūguma, kas sniegusi dokumentā esošo informāciju, vai saskaņā ar šo informāciju sniegušās dalībvalsts tiesību aktu prasību.Piekļuvi Aģentūras dokumentam var atteikt, lai aizsargātu Aģentūras darba konfidencialitāti.VI. Šo lēmumu pārskata pēc tā divus gadus ilgas darbības. Sagatavojot šo pārskatīšanu, izpilddirektors Administratīvajai padomei laikus iesniedz ziņojumu par šā lēmuma īstenošanu.VII. Šis lēmums stājas spēkā 1997. gada 1. jūnijā. To publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī un dara publiski pieejamu.[1] OV L 120, 11.5.1990., 1. lpp.[2] OV L 158, 23.6.1990., 56. lpp.[3] OV L 340, 31.12.1993., 41. lpp.[4] Padomes Lēmums (1993. gada 20. decembris) par publisku piekļuvi Padomes dokumentiem (OV L 340, 31.12.1993., 43. lpp.), Komisijas Lēmums (1994. gada 8. februāris) par publisku piekļuvi Komisijas dokumentiem (OV L 46, 18.2.1994., 58. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar 1996. gada 19. septembra Lēmumu (OV L 247, 28.9.1996., 45. lpp.).[5] Eiropas Vides aģentūra, Kongens Nytorv 6, DK-1050 Copenhague, Fakss: (45 33) 36 71 99.--------------------------------------------------


title: 2010/577/ES: Komisijas Lēmums ( 2010. gada 28. septembris ), ar ko izbeidz antidempinga procedūru attiecībā uz dažu Irānas, Pakistānas un Apvienoto Arābu Emirātu izcelsmes polietilēntereftalāta veidu importu un atmaksā summas, kas iemaksātas kā nodrošinājums noteiktajiem pagaidu maksājumiem

text:
               29.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 254/40

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2010. gada 28. septembris),
   ar ko izbeidz antidempinga procedūru attiecībā uz dažu Irānas, Pakistānas un Apvienoto Arābu Emirātu izcelsmes polietilēntereftalāta veidu importu un atmaksā summas, kas iemaksātas kā nodrošinājums noteiktajiem pagaidu maksājumiem
   (2010/577/ES)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 9. pantu,
   apspriedusies ar Padomdevēju komiteju,
   tā kā:
   A.   PROCEDŪRA

   1.   Pagaidu pasākumi

               (1)

               Komisija 2009. gada 3. septembrī, publicējot paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
                   (2), paziņoja par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz dažu Irānas, Pakistānas un Apvienoto Arābu Emirātu (AAE) (“attiecīgās valstis”) izcelsmes polietilēntereftalāta (“PET”) veidu importu Savienībā. Komisija ar Regulu (ES) Nr. 472/2010 (3) (“pagaidu regula”) 2010. gada 1. jūnijā noteica pagaidu antidempinga maksājumu dažu Irānas un Apvienoto Arābu Emirātu izcelsmes polietilēntereftalāta veidu importam.

               (2)

               Procedūra tika sākta pēc tam, kad Plastics Europe Polietilēntereftalāta komiteja (“sūdzības iesniedzējs”) 2009. gada 20. jūlijā iesniedza sūdzību to ražotāju vārdā, kuri ražo nozīmīgu daļu, šajā gadījumā vairāk nekā 50 %, no kopējās dažu polietilēntereftalāta veidu produkcijas Savienībā.

               (3)

               Atbilstoši pagaidu regulas 11. apsvērumā minētajam dempinga un kaitējuma izmeklēšanu veica par laikposmu no 2008. gada 1. jūlija līdz 2009. gada 30. jūnijam (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”). Kaitējuma noteikšanai būtisko tendenču pārbaude aptvēra laikposmu no 2006. gada 1. janvāra līdz izmeklēšanas perioda beigām (“attiecīgais periods”).

               (4)

               Paralēli notiekošajā antisubsidēšanas procedūrā Komisija ar Regulu (ES) Nr. 473/2010 (4) noteica pagaidu kompensācijas maksājumu dažu Irānas un Apvienoto Arābu Emirātu izcelsmes polietilēntereftalāta veidu importam.

         2.   Turpmākā procedūra

               (5)

               Pēc tam, kad atklātībā tika nodoti būtiskie fakti un apsvērumi, pamatojoties uz kuriem tika nolemts noteikt pagaidu antidempinga pasākumus (“pagaidu informācijas izpaušana”), vairākas ieinteresētās personu iesniedza rakstisku informāciju, izsakot savu viedokli par pagaidu konstatējumiem. Personām, kuras to pieprasīja, tika dota iespēja tikt uzklausītām.

               (6)

               Komisija turpināja vākt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu galīgajiem konstatējumiem. Tika ņemtas vērā ieinteresēto personu pēc pagaidu informācijas izpaušanas mutiski un rakstiski iesniegtās piezīmes, un vajadzības gadījumā tika attiecīgi grozīti pagaidu konstatējumi.

               (7)

               Visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, saskaņā ar kuriem plānoja ieteikt procedūras izbeigšanu un to summu atmaksu, kas bija iemaksātas kā drošības nauda par noteiktajiem pagaidu maksājumiem (“galīgā informācijas izpaušana”). Turklāt tika noteikts termiņš, kurā minētās personas pēc šādas informācijas izpaušanas varēja iesniegt paskaidrojumus.

               (8)

               Tika ņemtas vērā ieinteresēto personu mutiski un rakstiski iesniegtās piezīmes, un vajadzības gadījumā tika attiecīgi grozīti secinājumi.

         3.   Procedūrā iesaistītās personas

               (9)

               Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka ES ražotāju izlase nav reprezentatīva un pilnīga un ka tāpēc kaitējuma analīze ir nepilnīga. Īpaši tika apgalvots, ka atlase nebija vajadzīga nelielā ražotāju skaita dēļ. Turklāt tika apgalvots, ka, mākslīgi sadalot uzņēmuma grupas atsevišķās juridiskās vienībās, izlasē netiktu iekļauti daži vadošie tirgus uzņēmumi (Artenius, M&G Polimeri) un ka neatbilstoša bija izlases izveides metodika, jo izlasē bija iekļautas divas uzņēmumu grupas. Tika arī apgalvots, ka izlase nebija reprezentatīva, jo tajā nebija neviena ražotāja, kurš pārdotu pietiekamus daudzumus attiecīgā ražojuma kādam saistītam PET pārstrādātājam. Tādējādi iestādes saskaņā ar apgalvojumu nevarēja novērtēt reālo Savienības ražošanas nozares piegādes spēju, un tās neņēma vērā Savienības ražošanas nozares interešu konfliktu. Turklāt viens uzņēmums, kurš nesniedza visu vajadzīgo informāciju, tika izslēgts no izlases, tāpēc saskaņā ar apgalvojumu izlasē iekļauto uzņēmumu saražotā produkcija veidoja tikai 28 % no attiecīgā ražojuma produkcijas Savienībā. Minētās personas apgalvoja, ka izveidotā izlase statistikas ziņā nav derīga.

               (10)

               Saistībā ar iebildi, ka atlase nebija vajadzīga nelielā ražotāju skaita dēļ, vēlreiz jāuzsver, ka atlasē pieteicās 14 Savienības ražotāji, kuri pārstāv astoņas uzņēmumu grupas. Ievērojot objektīvi lielo ES ražotāju skaitu, kuri sadarbojās, proti, 14, saskaņā ar pamatregulas 17. panta 1. punktu piemēroja atlasi, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo pārdošanas apjomu, ko atvēlētajā laikā varēja pienācīgi pārbaudīt. Izlasē bija iekļauti pieci atsevišķi uzņēmumi, kuru ražošana bija izvietota sešās dažādās vietās.

               (11)

               Attiecībā uz pirmo apgalvojumu par izlases reprezentativitāti jānorāda, ka iestādes var iekļaut izlasē atsevišķus uzņēmumus, kuri ir daļa no uzņēmumu grupas, ar noteikumu, ka tie ir reprezentatīvi un tie atsevišķi sagatavo finanšu pārskatus. Pretējā gadījumā, pārbaudot visus četrpadsmit pie astoņām uzņēmumu grupām piederošos ES ražotājus, būtu bijis neiespējami laikus pabeigt izmeklēšanu. Tomēr tas, ka izlasē tika iekļautas divas uzņēmumu grupas, nav pretrunā šai gadījumā piemērotajai atlases veikšanas metodikai, proti, ņemt vērā lielākos reprezentatīvos apjomus, kas pārdoti klientiem Eiropas Savienībā.

               (12)

               Uzņēmuma Indorama grupai izmeklēšanas periodā bija divas dažādas ražotnes – viena Nīderlandē un otra Apvienotajā Karalistē. Šīs grupas iekļaušana izlasē atbilst piemērotajai atlases veikšanas metodikai, jo šīs ražotnes juridiskā un finansiālā ziņā veidoja vienu uzņēmumu. Uzņēmums Equipolymers, kuram bija divas atsevišķas ražotnes, kas izmeklēšanas periodā ražoja PET (viena Itālijā un otra – Vācijā), sniedza konsolidētus rādītājus par abām ražotnēm. Tā kā, apmeklējot uzņēmuma galveno biroju, tos bija iespējams pārbaudīt, šīs procedūras mērķiem tika nolemts šos konsolidētos rādītājus pieņemt un Equipolymers uzņēmumus, kuri ražo PET, uzskatīt par vienu uzņēmumu. Attiecībā uz apgalvojumu, ka izlasē jāiekļauj vadošie tirgus uzņēmumi Artenius un M&G Polimeri, tiek norādīts, ka neviens no to atsevišķajiem uzņēmumiem nebija pieskaitāms uzņēmumiem ar vislielākajiem pārdošanas apjomiem ES klientiem.

               (13)

               Attiecībā uz apgalvojumu, ka izlase nebija reprezentatīva, jo tajā nebija iekļauts ražotājs, kurš galvenokārt ražo patēriņam iekšzemes tirgū, jānorāda, ka Savienības interešu analīzes ietvaros var pārbaudīt piegādes spēju, ja šāds apgalvojums tiktu izdarīts, un ka šim nolūkam no ražošanas apjoma var izdalīt pašu vajadzībām veikto patēriņu. Tādējādi atsevišķu kaitējuma faktoru pārbaudei nav vajadzības šādu ražotāju iekļaut izlasē. Turklāt Savienības interešu analīzē var novērtēt divkāršo interesi, kas izriet no tā, ka uzņēmums vienlaikus ir gan ražotājs, gan pārstrādātājs ES. Tas, ka uzņēmums vienlaikus ir gan attiecīgā ražojuma ražotājs, gan pārstrādātājs ES, nav saistīts ar darbību Savienības ražošanas nozarē, kur par etalonu tiek izmantoti pārdošanas apjomi nesaistītiem patērētājiem ES. Tādējādi šis apgalvojums tiek noraidīts.

               (14)

               Attiecībā uz apgalvojumu par izlases reprezentativitāti kopumā, vēlreiz jāuzsver, ka izlasē iekļauto uzņēmumu skaita samazināšana līdz četriem uzņēmumiem reprezentativitāti samazināja no 65 % līdz 47 % no visiem pārdevumiem, ko bija veikuši visi ražotāji, kuri sadarbojās. Šo četru uzņēmumu saražotā produkcija veidoja 52 % no produkcijas Savienībā. Tā uzskatāma par reprezentatīvu ES ražotāju izlasi, ņemot vērā pārdevumus neatkarīgiem patērētājiem ES.

               (15)

               Attiecībā uz apgalvojumu, ka izveidotā izlase statistiski nav derīga, kā alternatīva tam tiek norādīts, ka pamatregulas 17. panta 1. punktā ir skaidri noteikts, ka izlase jāveido, pamatojoties uz lielāko reprezentatīvo pārdevumu apjomu, ko atvēlētajā laikā var pienācīgi pārbaudīt.

               (16)

               Tā kā nav citu piezīmju par šiem konstatējumiem, pagaidu regulas 3.–10. apsvērums tiek apstiprināts.

         B.   ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS

               (17)

               Tiek atgādināts, ka pagaidu regulas 12. apsvērumā attiecīgais ražojums tika definēts kā polietilēntereftalāts, kura viskozitātes rādītājs atbilstoši ISO standartam 1628-5 ir 78 ml/g vai lielāks, kura izcelsme ir attiecīgajās valstīs un kuru pašlaik klasificē ar KN kodu 3907 60 20.

               (18)

               Turklāt pagaidu regulas 14. apsvērumā norādīts, ka saskaņā ar izmeklēšanā konstatēto PET, ko Savienības ražošanas nozare ražo un pārdod Savienībā, un PET, ko attiecīgās valstis ražo, pārdod iekšzemes tirgos un eksportē uz Savienību, ir līdzīgi ražojumi.

               (19)

               Izmeklējamais ražojums tika uzskatīts par viendabīgu, tāpēc netika sīkāk nodalīti dažādi šā ražojuma veidi dempinga un kaitējuma starpību aprēķināšanai.

               (20)

               Viens ražotājs eksportētājs apgalvoja, ka jānodala dažādi PET veidi atkarībā no dažādā viskozitātes rādītāja, kas ir būtisks lielums, lai noteiktu dažādo saražoto PET veidu izmantojumu. Tika uzskatīts, ka šis apgalvojums ir jāpieņem, un tika attiecīgi pielāgota dempinga un kaitējuma starpību aprēķināšanas metodika.

         C.   DEMPINGS

               (21)

               Kā paskaidrots 20. apsvērumā, tika pielāgota dempinga starpības aprēķināšanas metodika, un tagad katrai attiecīgajai valstij tiek aprēķināta dempinga starpība atsevišķi katram ražojuma veidam.

         1.   Irāna

   1.1.   Normālā vērtība

               (22)

               Tā kā nav citu piezīmju bez tām, kas jau minētas 20. un 21. apsvērumā, tiek apstiprināta pagaidu regulas 16.–18. apsvērumā izskaidrotā metodika.

         1.2.   Eksporta cena

               (23)

               Tā kā nav citu piezīmju bez tām, kas jau minētas 20. un 21. apsvērumā, tiek apstiprināta pagaidu regulas 19. apsvērumā izskaidrotā metodika.

         1.3.   Salīdzinājums

               (24)

               Pagaidu regulas 23. apsvērumā norādīts, ka Irānas eksportētājs nevarēja norādīt apmēru, kādā sankcijas, iespējams, varētu ietekmēt Irānu, kā arī nesniedza atbilstošus pierādījumus. Piezīmēs attiecībā uz pagaidu regulu uzņēmums apgalvoja, ka izmeklēšanas iestādei, nevis eksportētājam jānodrošina taisnīgs normālās vērtības un eksporta cenu salīdzinājums. Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 10. punkta k) apakšpunktu var koriģēt arī atšķirības citos faktoros, ja redzams, ka tie skar cenu salīdzināmību, jo īpaši – ka patērētāji pastāvīgi šo faktoru atšķirību dēļ iekšzemes tirgū maksā dažādas cenas. Tā kā ražotājam eksportētājam jāpierāda citu faktoru pastāvēšana, šis apgalvojums tiek noraidīts un pagaidu regulas 20.–23. apsvērumā izskaidrotā metodika tiek apstiprināta.

         1.4.   Dempinga starpība

               (25)

               Tā kā nav citu piezīmju bez tām, kas jau minētas 20. un 21. apsvērumā, tiek apstiprināta pagaidu regulas 24. un 25. apsvērumā izskaidrotā metodika.

               (26)

               Irānai galīgā dempinga starpība, kas izteikta procentos no CIF cenas ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas, ir 26,8 %.

         2.   Pakistāna

   2.1.   Normālā vērtība

               (27)

               Tā kā nav citu piezīmju bez tām, kas jau minētas 20. un 21. apsvērumā, tiek apstiprināta pagaidu regulas 27.–29. apsvērumā izskaidrotā metodika.

         2.2.   Eksporta cena

               (28)

               Tā kā nav citu piezīmju bez tām, kas jau minētas 20. un 21. apsvērumā, tiek apstiprināta pagaidu regulas 30. apsvērumā izskaidrotā metodika.

         2.3.   Salīdzinājums

               (29)

               Tā kā nav citu piezīmju bez tām, kas jau minētas 20. un 21. apsvērumā, tiek apstiprināta pagaidu regulas 31. un 32. apsvērumā izskaidrotā metodika.

         2.4.   Dempinga starpība

               (30)

               Tā kā nav citu piezīmju bez tām, kas jau minētas 20. un 21. apsvērumā, tiek apstiprināta pagaidu regulas 33. apsvērumā izskaidrotā metodika.

               (31)

               Vienīgajam Pakistānas ražotājam eksportētājam, uzņēmumam Novatex Limited, galīgā dempinga starpība, kas izteikta procentos no CIF cenas ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas, ir 0,6 %, t. i., zem de minimis sliekšņa pamatregulas 9. panta 3. punkta nozīmē.

               (32)

               Tā kā attiecīgo ražojumu Pakistānā ražoja tikai viens uzņēmums, galīgie pasākumi nav jānosaka.

         3.   Apvienotie Arābu Emirāti

   3.1.   Normālā vērtība

               (33)

               Pēc tam, kad mainījās 20. un 21. apsvērumā izskaidrotā metodika, mainījās arī parastās tirdzniecības aprites pārbaudes rezultāti attiecībā uz dažiem ražojuma veidiem, kā paskaidrots pagaidu regulas 37. un 38. apsvērumā. Tādējādi, ja kāda ražojuma veida rentablo pārdevumu apjoms bija līdz 80 % no konkrētā ražojuma veida pārdevumu kopapjoma vai ja konkrētā veida vidējā svērtā cena bija zemāka par ražošanas izmaksām, normālo vērtību noteica, izmantojot faktisko pārdošanas cenu iekšzemes tirgū, ko aprēķināja kā rentablo pārdevumu vidējo svērto cenu konkrētajam ražojuma veidam.

               (34)

               Ja attiecībā uz konkrēto ražojuma veidu nebija rentablu pārdevumu, tika uzskatīts, iekšzemes tirgū nebija pārdoti pietiekami daudzumi šā ražojuma veida, lai iegūtu pienācīgu pamatu normālās vērtības noteikšanai.

               (35)

               Ja normālās vērtības noteikšanai nevarēja izmantot cenas konkrētam ražojuma veidam, ko ražotāji eksportētāji bija pārdevuši iekšzemes tirgū, normālo vērtību aprēķināja saskaņā ar pamatregulas 2. panta 3. punktu.

               (36)

               Nosakot normālo vērtību atbilstīgi pamatregulas 2. panta 3. punktam, pārdošanas, vispārējo un administratīvo izmaksu, kā arī peļņas summas saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punktu balstās uz faktiskajiem datiem par līdzīgā ražojuma ražošanu un pārdošanu parastā tirdzniecības apritē, ko veic izmeklēšanai pakļautais ražotājs eksportētājs.

         3.2.   Eksporta cena

               (37)

               Tā kā nav citu piezīmju bez tām, kas jau minētas 20. un 21. apsvērumā, tiek apstiprināta pagaidu regulas 39. apsvērumā izskaidrotā metodika.

         3.3.   Salīdzinājums

               (38)

               Tā kā nav citu piezīmju bez tām, kas jau minētas 20. un 21. apsvērumā, tiek apstiprināta pagaidu regulas 40. un 41. apsvērumā izskaidrotā metodika.

         3.4.   Dempinga starpība

               (39)

               Tā kā nav citu piezīmju bez tām, kas jau minētas 20. un 21. apsvērumā, tiek apstiprināta pagaidu regulas 42. apsvērumā izskaidrotā metodika.

               (40)

               Vienīgajam AAE ražotājam eksportētājam, uzņēmumam JBF RAK LLC, galīgā dempinga starpība, kas izteikta procentos no CIF cenas ar piegādi līdz Savienības robežai pirms nodokļu samaksas, ir 0,6 %, t. i., zem de minimis sliekšņa pamatregulas 9. panta 3. punkta nozīmē.

               (41)

               Tā kā attiecīgo ražojumu AAE ražoja tikai viens uzņēmums, galīgie pasākumi nav jānosaka.

         D.   KAITĒJUMS

   1.   Savienības produkcija, Savienības ražošanas nozare un patēriņš Savienībā

               (42)

               Nav saņemtas piezīmes par Savienības produkciju, Savienības ražošanas nozari un patēriņu Savienībā. Tāpēc pagaidu regulas 45.–50. apsvērums tiek apstiprināts.

         2.   Imports no attiecīgajām valstīm

   2.1.   Attiecīgā importa ietekmes kumulatīvais novērtējums

               (43)

               Vēlreiz jānorāda, ka saskaņā ar pagaidu regulas 52. apsvērumā minēto Pakistānai tika konstatēta de minimis dempinga starpība, tāpēc šā importa ietekme nav vērtējama kopā ar ietekmi, ko radīja no AAE un Irānas veiktais imports, par kuru provizoriski konstatēts, ka tas notika par dempinga cenām.

               (44)

               Tā kā turpmākajā izmeklēšanā tika noskaidrots, ka arī AAE konstatēta de minimis dempinga starpība, uzskatāms, ka šā importa ietekme nav vērtējama kopā ar ietekmi, ko radījis no Irānas veiktais imports par dempinga cenām. Tāpēc nav veikts šāda importa kumulatīvais novērtējums.

         2.2.   Attiecīgā importa apjoms

               (45)

               Attiecīgā ražojuma par dempinga cenām veiktā importa apjoms ES 2006. gadā bija diezgan neliels, bet līdz izmeklēšanas periodam tas pakāpeniski palielinājās un izmeklēšanas periodā sasniedza 55 500 tonnu. Precīzāk, laikposmā no 2006. gada līdz 2007. gadam imports no Irānas palielinājās vairāk nekā divas reizes, bet vēlāk, 2008. gadā, salīdzinot ar 2007. gadu, tas palielinājās vēl vairāk nekā par 100 procentu punktiem, savukārt laikposmā no 2008. gada līdz IP tas pieauga vēl par gandrīz 130 procentu punktiem.

                  1.   tabula

                           2006

                           2007

                           2008

                           IP

                           Irānas importa par dempinga cenām apjoms (tonnās)

                           11 752

                           26 624

                           40 101

                           55 500

                           Indekss (2006 = 100)

                           100

                           227

                           341

                           472

                           Tirgus daļa Irānas importam par dempinga cenām

                           0,4 %

                           0,9 %

                           1,4 %

                           1,9 %

                              Avots: Eurostat dati.

         2.3.   Attiecīgā importa tirgus daļa

               (46)

               Tirgus daļa importam par dempinga cenām no Irānas 2006. gadā bija 0,4 % un visā attiecīgajā periodā nepārtraukti palielinājās par 1,5 procentu punktiem. Precīzāk, laikposmā no 2006. gada līdz 2007. gadam tā palielinājās par 0,5 procentu punktiem, no 2007. gada līdz 2008. gadam – par 0,5 procentu punktiem un no 2008. gada līdz izmeklēšanas periodam – vēl par 0,5 procentu punktiem. Tirgus daļa importam par dempinga cenām no Irānas izmeklēšanas periodā bija 1,9 %.

         2.4.   Cenas

   i)   Cenu dinamika

               (47)

               Vidējā importa cena attiecīgajā periodā samazinājās par 11 %, visstraujāk pazeminoties laikposmā no 2008. gada līdz IP. Precīzāk, 2007. gadā vidējā cena nemainījās, 2008. gadā tā samazinājās par 2 procentu punktiem un izmeklēšanas periodā pazeminājās vēl par 9 procentu punktiem.

                  2.   tabula

                           2006

                           2007

                           2008

                           IP

                           Cena importam no Irānas (euro par tonnu)

                           1 033

                           1 034

                           1 008

                           920

                           Indekss

                           100

                           100

                           98

                           89

                              Avots: Eurostat dati.

         ii)   Cenu samazinājums

               (48)

               Pēc pagaidu informācijas izpaušanas Irānas eksportētājs iebilda, ka tam noteiktā kaitējuma starpība ir pārāk liela, jo bija noteikta pārāk maza vidējā svērtā vienības pārdošanas cena, tādējādi nepareizi aprēķinot tirdzniecības līmeņa korekciju. Taču netika piedāvāta citāda tirdzniecības līmeņa korekcijas kvantitatīvā noteikšana. Pagaidu aprēķiniem izmantotā tirdzniecības līmeņa pamatā bija fiksēta summa par tonnu jeb komisijas maksa, ko iekasēja sadarbībā iesaistītais importētāja aģents un kas veidoja 1 % no vidējās CIF cenas. Cita informācija par šo korekciju nav pieejama, tādējādi šis apgalvojums tiek noraidīts. Turklāt saskaņā ar minētās personas apgalvojumu izrādījās, ka pēcimportēšanas izmaksām noteiktā 2 % likme bija pārāk zema. Saistībā ar šo vēlreiz jāuzsver, ka neviens importētājs nesadarbojās šajā izmeklēšanā, tāpēc bija neiespējami pārbaudīt faktiskās pēcimportēšanas izmaksas. Tā kā nebija citas informācijas, tad piemēroja iepriekšējās procedūrās izmantoto likmi.

               (49)

               Ievērojot iepriekš minēto, tiek nepārprotami apstiprināts, ka Irānas izcelsmes Savienībā pārdoto ražojumu dempinga cenas bija par 3,2 % zemākas nekā Savienības ražošanas nozares cenas.

         3.   Stāvoklis Savienības ražošanas nozarē

               (50)

               Dažas ieinteresētās personas apgalvoja, ka kaitējuma nav, jo saskaņā ar apgalvojumu nepareizi izveidotās izlases dēļ rezultātus nevarēja attiecināt uz visu Savienības ražošanas nozari. Kā piemēru tās minēja to, ka viens (izlasē neiekļauts) uzņēmums bija norādījis, ka tas izmantoja vairāk nekā 100 % no savas jaudas, kas skaidri norādīja uz kaitējuma neesamību. Tiek norādīts, ka iesniegtā informācija ir iegūta no dokumentiem, ko šis uzņēmums bija iesniedzis biržas iestādēm, un tā nav pārbaudīta. Šī informācija nesaskan ar dokumentācijā atrodamo informāciju. Turklāt jebkurā gadījumā, ņemot vērā vienu pašu viena Eiropas Savienības ražotāja jaudas izmantojumu, tas nevar mainīt konstatējumus par kaitējumu, kas izdarīti, ņemot vērā visus pārējos rādītājus attiecībā uz kaitējumu izlasē iekļautajiem ES ražotājiem un pārējiem ES ražotājiem.

               (51)

               Citu apgalvojumu vai piezīmju nav, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 63.–82. apsvērums.

         4.   Secinājums par kaitējumu

               (52)

               Konkrētu piezīmju nav, tāpēc ar šo tiek apstiprināts pagaidu regulas 83.–85. apsvērumā izklāstītais secinājumus par kaitējumu.

         E.   CĒLOŅSAKARĪBA

   1.   Importa par dempinga cenām radītā ietekme

               (53)

               No Irānas par dempinga cenām veiktā importa apjoma pieaugums, kas no 2006. gada līdz IP gandrīz pieckāršojās, un tam atbilstošais Savienības tirgus daļas pieaugums par 1,5 procentu punktiem, kā arī konstatētais cenu samazinājums (3,2 % IP) parasti sakrita ar saimnieciskās situācijas pasliktināšanos Savienības ražošanas nozarē. Tāpēc var secināt, ka imports par dempinga cenām no Irānas ietekmēja kaitējumu, kas tika konstatēts Savienības ražošanas nozarē.

               (54)

               Jānorāda, ka paralēli notiekošajā antisubsidēšanas procedūrā tika konstatēts, ka kopējais subsidētais imports no Irānas, Pakistānas un AAE bija radījis būtisku kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.

               (55)

               Savukārt, ņemot vērā no Korejas un Pakistānas importētos ievērojamos apjomus un zemās cenas, atbilstoši pagaidu regulas 94. un 96. apsvērumā minētajam tiek apstiprināts, ka šis imports arī zināmā mērā veicināja Savienības ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.

               (56)

               Turklāt šajā procedūrā ievērojami importa daudzumi no AAE (aptuveni 150 000 tonnu) tika pārdoti par cenām, kas bija zemākas par Savienības ražošanas nozares cenām.

               (57)

               Vienlaikus Irānas importa tirgus daļa 2006. un 2007. gadā bija mazāka par 1 %, un arī izmeklēšanas periodā tā bija tikai gandrīz 2 % jeb 55 000 tonnu.

               (58)

               Turklāt jānorāda, ka Irānas ražotājam noteiktais cenu samazinājums bija zemāks nekā importam no AAE, uz kuru neattiecās dempings.

         2.   Secinājums par cēloņsakarību

               (59)

               Jāsecina, ka, lai gan iepriekšminētā analīze liecina, ka Irānas izcelsmes importam par dempinga cenām bija negatīva ietekme uz stāvokli Savienības ražošanas nozarē, šī ietekme, aplūkojot atsevišķi, nebija tik nozīmīga, lai to varētu uzskatīt par būtisku atbilstoši pamatregulas 3. panta 6. punkta prasībām.

         F.   PROCEDŪRAS IZBEIGŠANA

               (60)

               Izmeklēšana parādīja, ka no Pakistānas un AAE importētais attiecīgais ražojums netika pārdots par dempinga cenām. Tāpēc procedūru attiecībā uz Pakistānu un AAE pārtrauc, nenosakot pasākumus.

               (61)

               Izmeklēšana parādīja, ka no Irānas importētais attiecīgais ražojums tika pārdots par dempinga cenām, un tas zināmā radīja kaitējumu Savienības ražošanas nozarei.

               (62)

               Tomēr atbilstoši 59. apsvērumā minētajam tika konstatēts, ka imports no Irānas tik nelabvēlīgi neietekmēja stāvokli Savienības ražošanas nozarē, lai kaitējumu varētu uzskatīt par būtisku.

               (63)

               Ievērojot iepriekš minēto un ņemot vērā to, ka Irānas izcelsmes imports par dempinga cenām nebija radījis būtisku kaitējumu, tiek secināts, ka procedūra arī attiecībā uz Irānu jāizbeidz, nenosakot pasākumus.

               (64)

               Summas, kas samaksātas kā nodrošinājums pagaidu antidempinga maksājumam, kas noteikts saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 472/2010, ir jāatmaksā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo tiek izbeigta antidempinga procedūra attiecībā uz tāda polietilēntereftalāta importu, kura viskozitātes rādītājs atbilstoši ISO standartam 1628-5 ir 78 ml/g vai lielāks, kuru patlaban klasificē ar KN kodu 3907 60 20 un kura izcelsme ir Irānā, Pakistānā un Apvienotajos Arābu Emirātos.
   2. pants
   Ar šo atceļ Regulu (ES) Nr. 472/2010. Ar šo tiek atmaksātas summas, kas samaksātas kā nodrošinājums pagaidu antidempinga maksājumam, kas saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 472/2010 noteikts tāda polietilēntereftalāta importam, kura viskozitātes rādītājs atbilstoši ISO standartam 1628-5 ir 78 ml/g vai lielāks, kuru patlaban klasificē ar KN kodu 3907 60 20 un kura izcelsme ir Irānā un Apvienotajos Arābu Emirātos.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2010. gada 28. septembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 343, 22.12.2009., 51. lpp.

      (2)  OV C 208, 3.9.2009., 12. lpp.

      (3)  OV L 134, 1.6.2010., 4. lpp.

      (4)  OV L 134, 1.6.2010., 25. lpp.


title: Padomes Lēmums (ES) 2016/2025 (2016. gada 8. novembris), ar ko ieceļ trīs Reģionu komitejas locekļus un divus locekļu aizstājējus, ko izvirzījusi Polijas Republika

text:
               19.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 313/23

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2016/2025
   (2016. gada 8. novembris),
   ar ko ieceļ trīs Reģionu komitejas locekļus un divus locekļu aizstājējus, ko izvirzījusi Polijas Republika
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
   ņemot vērā Polijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2015. gada 26. janvārī, 2015. gada 5. februārī un 2015. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

               (2)

               Pēc Jacek PROTAS kunga, Marek SOWA kunga un Jerzy ZAJĄKAŁA kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojušās trīs Reģionu komitejas locekļu vietas.

               (3)

               Pēc Krysztof PASZYK kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa aizstājēja vieta.

               (4)

               Pēc Władysław ORTYL kunga iecelšanas Reģionu komitejas locekļa amatā ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa aizstājēja vieta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā tiek iecelti:

               a)

               par locekļiem:

                           —

                              Gustaw Marek BRZEZIN kungs, Marszałek Województwa Warmińsko-Mazurskiego,

                           —

                              Władysław ORTYL kungs, Marszałek Województwa Podkarpackiego,

                           —

                              Dariusz Antoni STRUGAŁA kungs, Burmistrz Miasta I Gminy Jaraczewo;

                     un

               b)

               par locekļu aizstājējiem:

                           —

                              Jacek KRUPA kungs, Marszałek Województwa Malopolskiego,

                           —

                              Wojciech SAŁUGA kungs, Marszałek Województwa Śląskiego.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2016. gada 8. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. KAŽIMÍR

      (1)  Padomes Lēmums (ES) 2015/116 (2015. gada 26. janvāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus (OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/190 (2015. gada 5. februāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/994 (2015. gada 23. jūnijs), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.).


title: 2010/329/CFSP: Padomes Lēmums 2010/329/KĀDP ( 2010. gada 14. jūnijs ), ar ko groza un pagarina Vienoto rīcību 2007/405/KĀDP par Eiropas Savienības policijas misiju saistībā ar drošības sektora reformu (DSR) un tās saikni ar tiesiskuma jomu Kongo Demokrātiskajā Republikā ( EUPOL RD Congo )

text:
               15.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 149/11

         PADOMES LĒMUMS 2010/329/KĀDP
   (2010. gada 14. jūnijs),
   ar ko groza un pagarina Vienoto rīcību 2007/405/KĀDP par Eiropas Savienības policijas misiju saistībā ar drošības sektora reformu (DSR) un tās saikni ar tiesiskuma jomu Kongo Demokrātiskajā Republikā (EUPOL RD Congo)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu un 43. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2007. gada 12. jūnijā pieņēma Vienoto rīcību 2007/405/KĀDP (1) par Eiropas Savienības policijas misiju saistībā ar drošības sektora reformu (DSR) un par tās saikni ar tiesiskuma jomu Kongo Demokrātiskajā Republikā (EUPOL RD Congo).

               (2)

               Padome 2008. gada 23. jūnijā pieņēma Vienoto rīcību 2008/485/KĀDP (2), ar ko groza Vienoto rīcību 2007/405/KĀDP un pagarina to līdz 2009. gada 30. jūnijam.

               (3)

               Padome 2009. gada 15. jūnijā pieņēma Vienoto rīcību 2009/466/KĀDP (3), ar ko groza Vienoto rīcību 2007/405/KĀDP un pagarina to līdz 2010. gada 30. jūnijam. Vienotajā rīcībā 2009/466/KĀDP bija paredzēts, ka Padome noteiks jaunu finanšu atsauces summu, lai segtu ar misiju saistītos izdevumus laikposmā no 2009. gada 1. novembra līdz 2010. gada 30. jūnijam; tas tika izdarīts ar Vienoto rīcību 2009/769/KĀDP (4), ar ko groza Vienoto rīcību 2007/405/KĀDP.

               (4)

               Pēc konsultēšanās ar Kongo iestādēm un citām iesaistītajām pusēm Politikas un drošības komiteja 2010. gada 13. aprīlī piekrita misiju pagarināt vēl uz trim mēnešiem, proti, uz laikposmu no 2010. gada 1. jūlija līdz 2010. gada 30. septembrim.

               (5)

               Misijas pilnvaras tiek īstenotas drošības kontekstā, kas var pasliktināties un apdraudēt LES 24. pantā noteiktos kopējas ārpolitikas un drošības politikas mērķus.

               (6)

               Vienotā rīcība 2007/405/KĀDP būtu atbilstīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Vienoto rīcību 2007/405/KĀDP groza šādi.

               1)

               Vienotās rīcības 9. panta 1. punktam pievieno šādu daļu:
               “Finanšu atsauces summa ar misiju saistīto izdevumu segšanai laikposmā no 2010. gada 1. jūlija līdz 2010. gada 30. septembrim ir EUR 2 020 000.”

               2)

               Vienotās rīcības 16. panta otro daļu aizstāj ar šādu daļu:
               “Tās darbība beidzas 2010. gada 30. septembrī.”

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2010. gada 14. jūnijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  OV L 151, 13.6.2007., 46. lpp.

      (2)  OV L 164, 25.6.2008., 44. lpp.

      (3)  OV L 151, 16.6.2009., 40. lpp.

      (4)  OV L 274, 20.10.2009., 45. lpp.