title: Padomes lēmums (1988. gada 7. jūnijs) par Starptautiskās konvencijas par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu, B 2. pielikuma akceptēšanu Kopienas vārdā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31988D0355

Oficiālais Vēstnesis L 161 , 28/06/1988 Lpp. 0003 - 0011 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 11 Sējums 14 Lpp. 0081  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 11 Sējums 14 Lpp. 0081

		Padomes lēmums(1988. gada 7. jūnijs)par Starptautiskās konvencijas par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu, B 2. pielikuma akceptēšanu Kopienas vārdā(88/355/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši 28., 43. un 235. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],tā kā Kopiena ar Lēmumu 75/199/EEK [2] noslēgusi Starptautisko konvenciju par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu;tā kā Starptautiskās konvencijas par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu pielikumu akceptēšana efektīvi veicina starptautiskās tirdzniecības attīstību;tā kā Kopiena var akceptēt B 2. pielikumu par atbrīvošanu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem attiecībā uz precēm, ko deklarē kā paredzētas patēriņam;tā kā tomēr līdz ar šā pielikuma pieņemšanu jāparedz arī dažas atrunas, lai ņemtu vērā muitas savienības īpašās prasības un muitas tiesību aktu saskaņošanā sasniegto,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā tiek akceptēts Starptautiskās konvencijas par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu B 2. pielikums par atbrīvošanu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem precēm, kuras deklarē kā patēriņam paredzētas, paredzot vienu vispārīgu atrunu un atrunas attiecībā uz standartu 3., 21., 28. un 34. punktu un ieteicamās prakses 10., 16., 18., 19., 20., 23., 27., 29., 32., 33. un 35. punktu.B 2. pielikuma teksts un minētās atrunas ir pievienotas šim lēmumam.2. pantsPadomes priekšsēdētājs izraugās personu, kura ir pilnvarota informēt Muitas sadarbības padomes ģenerālsekretāru par to, ka Kopiena akceptējusi šā lēmuma 1. pantā minēto pielikumu, paredzot tajā pašā pantā minētās atrunas.Luksemburgā, 1988. gada 7. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Bangemann[1] OV C 167, 27.8.1968.[2] OV L 100, 21.4.1975., 1. lpp.--------------------------------------------------B 2. PIELIKUMSPIELIKUMS PAR ATBRĪVOŠANU NO IEVEDMUITAS NODOKĻIEM UN CITIEM MAKSĀJUMIEM PAR PRECĒM, KO DEKLARĒ KĀ PATĒRIŅAM PAREDZĒTASIEVADSVairumā valstu rodas vajadzība noteikt atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem dažām precēm, ko muito kā patēriņam paredzētas preces, neatkarīgi no to parastās tarifa klasifikācijas vai parasti maksājamā nodokļa, ja tās ieved īpašos apstākļos un īpašiem mērķiem. Šo atbrīvojumu var paredzēt muitas tarifā vai noteikt atsevišķos tiesību aktos vai noteikumos.Atbrīvojumu var piešķirt filantropisku vai humānu iemeslu dēļ vai pamatojoties uz apsvērumiem par taisnīgumu. To var paredzēt, lai veicinātu izglītības, zinātnes un kultūras attīstību vai harmoniskas starptautiskās attiecības, vai arī ieviest pārvaldes vienkāršošanas nolūkā, lai izvairītos no izmaksām, kas būtu pārmērīgi lielas salīdzinājumā ar iekasēto summu. Dažkārt, piešķirot atbrīvojumu, var būt jāņem vērā arī saimnieciski apsvērumi.Minētais atbrīvojums ir tiešs, ciktāl preces nodod patēriņam un nenodod muitas procedūrā, kura atbrīvošanu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem pieļauj tikai ar nosacījumiem.Tomēr, lai gan minētais atbrīvojums ir tiešs, parasti jānodrošina atbilstība noteiktiem nosacījumiem un vismaz kādu laiku atbrīvojumu var piemērot, ievērojot noteiktus ierobežojumus, piem., izmantošana apstiprinātiem mērķiem, pārdošanas aizliegums utt.Atbrīvojums var attiekties gan uz ievedmuitas nodokļiem, gan citiem maksājumiem, vai — atsevišķos gadījumos — tikai uz muitas nodokļiem.Šajā pielikumā nav ietverts visaptverošs saraksts ar visās valstīs piešķirtajiem dažādajiem atbrīvojumiem. Tajā cita starpā nav minētas preces, ko ieved atpakaļ tādā pašā stāvoklī, preces, kas patērētas uz kuģiem, lidaparātos un starptautisko reisu vilcienos, vai preces, kas ir ceļotāju bagāžā. Tas arī neietver tarifa preferences, kas piešķirtas vienpusēji vai saskaņā ar divpusējiem vai daudzpusējiem nolīgumiem.DEFINĪCIJASŠajā pielikumā:a) "atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem" ir patēriņam paredzētu preču muitošana, nepiemērojot ievedmuitas nodokļus un citus maksājumus, neatkarīgi no to parastās tarifa klasifikācijas vai parasti maksājamā nodokļa, ja vien tās ieved īpašos apstākļos un īpašiem mērķiem;b) "nodošana patēriņam" apzīmē muitas procedūru, pēc kuras ievedamās preces drīkst pastāvīgi palikt muitas teritorijā. Šī procedūra paredz visu maksājamo ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu samaksu un visu vajadzīgo muitas formalitāšu nokārtošanu;c) "ievedmuitas nodokļi un citi maksājumi" ir muitas nodokļi un visas citi nodokļi, maksa vai citi maksājumi, kurus iekasē, vai nu ievedot preces, vai saistībā ar preču ievešanu, neieskaitot maksu un maksājumus, kas nepārsniedz sniegto pakalpojumu aptuvenās izmaksas;d) "muitas nodokļi" ir nodokļi, kas noteikti muitas tarifos un ko piemēro precēm, ievedot tās muitas teritorijā;e) "nodrošinājums" ir tas, kas muitai nodrošina, ka tiks pildītas saistības pret muitu;f) "persona" ir gan fiziska, gan juridiska persona, ja vien konteksts neparedz citādi.PRINCIPI1. StandartsAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem precēm, ko deklarē kā patēriņam paredzētas preces, reglamentē šā pielikuma noteikumi.2. StandartsAttiecīgās valsts tiesību aktos precizē apstākļus un uzskaita gadījumus, kuros piešķir atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem, un nosaka prasības, kas jāizpilda, lai būtu tiesības uz šādu atbrīvojumu.3. StandartsAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem drīkst piešķirt ne tikai precēm, ko ieved tieši no ārvalstīm, bet arī precēm, kam piemēro citu muitas procedūru.4. Ieteicamā prakseIzņemot gadījumus, kad kāds starptautisks akts paredz savstarpīgumu, atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem piešķir, neņemot vērā preču izcelsmes valsti vai valsti, no kuras tās ievestas.FORMALITĀTESa) Iepriekšējs pilnvarojums5. StandartsValstis savos tiesību aktos precizē, kādos gadījumos atbrīvojuma no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem piemērošanai vajadzīgs iepriekšējs pilnvarojums, un norīko iestādes, kas ir pilnvarotas sniegt šādu pilnvarojumu.6. Ieteicamā prakseIr jānosaka iespējami maz šādu gadījumu, kuros atbrīvojuma no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem piemērošanai ir vajadzīgs iepriekšējs pilnvarojums.b) Deklarācija7. StandartsKatras valsts tiesību aktos paredz nosacījumus, ar kuriem preces, par kurām var pretendēt uz atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem, uzrāda kompetentajai muitas iestādei un iesniedz preču deklarāciju.8. Ieteicamā prakseJa vajadzīga preču deklarācija, jāizmanto veidlapa, ko parasti izmanto patēriņam paredzētu preču deklarēšanai.c) Nodrošinājums9. StandartsVeidu, kādā sniedzams nodrošinājums, ja tāds vajadzīgs, lai saņemtu atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem, valstis nosaka savos tiesību aktos vai muitas iestādes nosaka saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem.10. Ieteicamā prakseJa nodrošinājumu pieprasa, lai nodrošinātu atbilstību nosacījumiem, kas paredzēti attiecībā uz atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem, muitas iestādes nepieprasa neko vairāk par rakstveida apņemšanos.11. Ieteicamā prakseJa īpašos gadījumos nodrošinājumu pieprasa iemaksas vai maksājuma galvojuma veidā, attiecīgajai summai jābūt iespējami mazai un tā nedrīkst pārsniegt to ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu summu, kas būtu jāmaksā, ja atbrīvojumu nepiešķirtu.12. StandartsJa nodrošinājums ir sagādāts, to atdod iespējami drīz pēc tam, kad muitas iestāde pārliecinājusies, ka noteiktajā laika posmā ir pienācīgi ievēroti nosacījumi, saskaņā ar kuriem ir piešķirts atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem.DARBĪBAS JOMAGadījumi, uz kuriem attiecas starptautiski akti13. Ieteicamā prakseAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem vai attiecīgā gadījumā tikai no muitas nodokļiem piešķir attiecībā uz precēm, kas noteiktas šādos starptautiskos instrumentos un saskaņā ar tajos paredzētiem nosacījumiem:a) preces, kas minētas UNESCO Vienošanās par izglītības, zinātnes un kultūras materiālu ievešanu (Ņujorka, 1950. gada 22. novembris) pielikumos un minētās vienošanās protokolā (Nairobi, 1976. gada 26. novembris), kā arī UNESCO Vienošanās par audiovizuālo izglītības, zinātnes un kultūras materiālu starptautiskās aprites veicināšanu (Beiruta, 1948. gads);b) iekārtas vai materiāli, kas minēti Konvencijas par starptautisko civilo aviāciju (Čikāga, 1944. gada 7. decembris) 9. pielikuma (7. redakcija) ieteicamās prakses punktos 4.39 un 4.41;c) nenozīmīgas vērtības preču paraugi un reklāmas materiāli, kas minēti Starptautiskajā konvencijā par preču paraugu un reklāmas materiālu ievešanas veicināšanu (Ženēva, 1952. gada 7. novembris);d) tūrisma reklāmas materiāli un materiāli, kas minēti Konvencijas par tūrisma muitas procedūrām attiecībā uz tūrisma reklāmas dokumentu un materiālu ievešanu (Ņujorka, 1954. gada 4. jūnijs) papildu protokolā;e) ražojumi, kas minēti 6. un 7. pantā Muitas konvencijā par izstādīšanai vai lietošanai izstādēs, gadatirgos, sanāksmēs un tamlīdzīgos pasākumos paredzētu preču ievešanas atvieglojumiem (Brisele, 1961. gada 8. jūnijs); unf) preces, kuras ieved, piemērojot diplomātisko vai konsulāro darbinieku privilēģijas, kas minētas Vīnes Konvencijā par diplomātiskajām attiecībām (1961. gada 18. aprīlis) un Vīnes Konvencijā par konsulārajām attiecībām (1963. gada 24. aprīlis).Līgumslēdzējas Puses tiek aicinātas apsvērt iespēju pievienoties minētajiem starptautiskajiem aktiem.Paraugi, kam nav tirgus vērtības14. StandartsAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz paraugiem, kam nav tirgus vērtības (nenozīmīgas vērtības paraugi Starptautiskās konvencijas par preču paraugu un reklāmas materiālu ievešanas veicināšanu (Ženēva, 1952. gada 7. novembris) nozīmē).15. Ieteicamā praksePar paraugiem, kam nav tirgus vērtības, uzskata šādus paraugus:a) tādu izmēru izejvielas un ražojumus, ko nevar izmantot citādi kā vien demonstrēšanas nolūkā;b) izstrādājumus, kas nav no dārgmetāliem un ko piestiprina paliktņiem vai izstāda kā paraugus tirdzniecībā parastā veidā, ja vien no katra lieluma vai veida nav vairāk par vienu šādu izstrādājumu;c) izejvielas un ražojumus, kā arī izstrādājumus no šādām izejvielām un ražojumiem, kas ir derīgi vienīgi demonstrēšanai, jo ir saskrāpēti, ar caurumiem, ar neizdzēšamām zīmēm vai citādi padarīti par nederīgiem;d) ražojumi, ko nevar izmantot kā paraugus, kuriem nav tirgus vērtības, saskaņā ar a) –c) apakšpunktu un ko veido:(i) nepatēriņa preces, kuru atsevišķā vērtība nepārsniedz 5 ASV dolārus, un ja nav vairāk par vienu paraugu no katra veida vai kvalitātes grupas;(ii) patēriņa preces, kuru atsevišķā vērtība nepārsniedz 5 ASV dolārus, pat ja tās pilnīgi vai daļēji sastāv no tāda paša veida vai kvalitātes paraugiem, ja šo paraugu daudzums un veids, kādā tie ir noformēti, neļauj tos izmantot citādi kā vien kā paraugus.Cilvēku izcelsmes ārstnieciskas vielas, reaģenti asins grupu un audu grupu noteikšanai16. Ieteicamā prakseAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz šādām vielām, ja tās sūta uz kompetento iestāžu apstiprinātiem institūtiem vai laboratorijām:a) cilvēku izcelsmes ārstnieciskas vielas, cilvēka asinis un to atvasinājumi (nesadalītas asinis, sausā plazma, albumīns, γ-globulīns, fibrinogēns); ķermeņa orgāni;b) cilvēku, dzīvnieku, augu vai citas izcelsmes reaģenti asins grupu noteikšanai; unc) cilvēku, dzīvnieku, augu vai citas izcelsmes reaģenti audu grupu noteikšanai.Pārceļoties pārvedamie priekšmeti17. StandartsAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz pārvedamajiem priekšmetiem, kas pieder fiziskai personai vai viņas mājsaimniecības locekļiem un ko ieved, šīm personām pārkravājoties uz ievešanas valsti.18. Ieteicamā prakse17. standartā par "pārvedamiem priekšmetiem" pirmām kārtām uzlūkojami šādi:a) mēbeles un mājas aprīkojums;b) mājturības ierīces un audiovizuālās iekārtas;c) personiskās lietošanas priekšmeti;d) transportlīdzekļi personiskai lietošanai, t.i., mehāniskie transportlīdzekļi un to piekabes, velosipēdi, motocikleti, dzīvojamās piekabes, izpriecu kuģi un vieglās lidmašīnas;e) parasti glabājami mājturības preču krājumi;f) kolekciju priekšmeti;g) mājdzīvnieki un jājamzirgi; unh) ierīces vai iekārtas, kas vajadzīgas to personu, kuras maina dzīvesvietu, arodā, darbā vai profesijā un kas nav rūpnieciskas, tirdzniecības vai lauksaimniecības iekārtas vai instrumenti.PiezīmeDažās valstīs atbrīvojumu no muitas nodokļiem un ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz rūpnieciskām, komerciālām vai lauksaimniecības iekārtām vai instrumentiem, ko ieved fiziskas personas saistībā ar šo personu uzņēmuma pārcelšanu uz ievešanas valsti.19. Ieteicamā prakseAtbrīvojumam, kas paredzēts 17. standartā, nepiemēro stingrākus nosacījumus kā šie:a) ievedamie izstrādājumi pēc to veida, skaita un vērtības atbilst attiecīgā gadījuma apstākļiem;b) attiecībā uz personām, kas atgriežas ievešanas valstī, tās uzturējušās ārvalstīs pietiekami ilgu laiku. Šo laiku nenosaka ilgāku par vienu gadu;c) izņemot attiecībā uz mājturības preču krājumiem, pārvedamie priekšmeti bijuši ievedēja vai viņa mājsaimniecības locekļu īpašumā vai valdījumā un lietošanā ārvalstīs pieņemamu laika posmu. Šo laiku nenosaka ilgāku par sešiem mēnešiem, izņemot attiecībā uz priekšmetiem, kam piemēro lielas ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu summas un attiecībā uz ko minētais laiks nedrīkst pārsniegt vienu gadu;d) izņemot attiecībā uz mājturības preču krājumiem, pārvedamie priekšmeti, par ko piešķir atbrīvojumu, arī turpmāk būs ievedēja vai viņa mājsaimniecības locekļu īpašumā vai valdījumā un lietošanā pieņemamu laika posmu pēc ievešanas. Šo laiku nenosaka ilgāku par sešiem mēnešiem, izņemot attiecībā uz priekšmetiem, par ko piemēro lielas ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu summas, uz ko attiecībā minētais laiks nedrīkst pārsniegt vienu gadu;e) pārvedamos priekšmetus ieved pieņemamā laika posmā pēc dienas, kurā ievedējs reģistrē savu dzīvesvietu ievešanas valstī. Šis laiks nav mazāks par sešiem mēnešiem;f) alkoholiskie dzērieni un tabakas izstrādājumi nepārsniedz daudzumus, kas paredzēti attiecīgās valsts tiesību aktos;g) ievedējs iesniedz visu ievedamo priekšmetu sarakstu (uzskaiti).Mēbeles un mājturības priekšmeti otrā mājokļa aprīkošanai20. Ieteicamā prakseAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz mēbelēm un mājturības priekšmetiem, ko otrā mājokļa aprīkošanai ieved persona, kuras parastā dzīvesvieta ir citā valstī, saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktos paredzētajiem nosacījumiem.Piezīme Atbrīvojumu parasti piemēro ar šādiem nosacījumiem:a) mēbelēm un mājturības priekšmetiem jābūt:1) bijušiem attiecīgās personas lietošanā pieņemamu laika posmu;2) ievestiem otrā mājokļa aprīkošanai un paredzētiem privātpersonas un to viņas ģimenes locekļu personiskai lietošanai, kuri kopā ar šo personu dzīvo otrajā mājoklī;3) piemērotiem pēc veida un daudzuma attiecīgā otrā mājokļa normālai aprīkošanai;4) arī turpmāk attiecīgās personas īpašumā pieņemamu laika posmu;b) atbrīvojumu vienā reizē var piešķirt tikai vienam un tam pašam otrajam mājoklim;c) otrajam mājoklim jābūt attiecīgās personas īpašumā vai bijušam izīrētam šās personas vajadzībām pieņemamu laika posmu.Pūrs un kāzu dāvanas21. StandartsAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz pūru un kāzu dāvanām personai, kas dzīvo ārvalstī un kas maina dzīvesvietu uz ievešanas valsti, attiecībā uz notikušām vai plānotām laulībām ar personu, kas jau ir attiecīgās valsts iedzīvotājs.22. StandartsPūrs un kāzu dāvanas var ietvert:a) jaunu vai lietotu mājturības veļu un apģērbu attiecīgās personas personiskai lietošanai vai lietošanai tās mājsaimniecībā;b) priekšmetus, ko parasti dāvina jaunlaulātajiem.23. Ieteicamā prakseAtbrīvojumam, kas paredzēts 21. standartā, nepiemēro stingrākus nosacījumus kā šie:a) attiecīgā persona ir dzīvojusi ārvalstī pieņemamu laika posmu. Minēto laika posmu nenosaka ilgāku par vienu gadu;b) preces ieved ne agrāk kā trīs mēnešus pirms plānotās kāzu dienas un ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc kāzām;c) persona, kam piešķirts atbrīvojums, patur īpašumā vai valdījumā preces, kas ievestas kā pūrs un kāzu dāvanas, pieņemamu laika posmu pēc ievešanas. Parasti minēto laika posmu nenosaka ilgāku par vienu gadu;d) preces ir paredzētas pāra personiskai lietošanai;e) alkoholiskie dzērieni un tabakas izstrādājumi nepārsniedz daudzumus, kas paredzēti attiecīgās valsts tiesību aktos;f) iesniedz visu ievedamo preču sarakstu (uzskaiti) un visus muitas iestāžu pieprasītos apliecinošos dokumentus.Priekšmeti personiskai lietošanai un izglītībai personām, kas apmeklē izglītības iestādes24. StandartsAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz priekšmetiem tādu personu lietošanai un izglītībai, kas ir ārvalstu iedzīvotāji un ir pienācīgi reģistrēti kā pilna laika skolēni vai studenti kādā no ievešanas valsts izglītības iestādēm.25. Ieteicamā prakseAtbrīvojumam, kas paredzēts 24. standartā, nepiemēro stingrākus nosacījumus kā šie:a) preces paredzētas attiecīgās personas personiskai lietošanai;b) tiek iesniegts visu ievedamo preču saraksts (uzskaite) un apliecinošie dokumenti, ko pieprasa muitas iestādes.Priekšmeti, kas iegūti mantojumā26. StandartsAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz priekšmetiem, ko manto persona, kuras pastāvīgā dzīvesvieta nomirēja nāves brīdī ir ievešanas valstī, ja vien šādi priekšmeti bijuši viņa personiskā lietošanā.27. Ieteicamā prakseAtbrīvojumam, kas paredzēts 26. standartā, nepiemēro stingrākus nosacījumus kā šie:a) mirusī persona nāves brīdī dzīvoja ārvalstīs;b) attiecīgos priekšmetus ieved viena gada laikā pēc dienas, kurā attiecīgā persona kļuvusi tiesīga ar tiem rīkoties;c) izņemot attiecībā uz mājturības preču krājumiem, mantotie priekšmeti pieņemamu laika posmu pēc ievešanas paliek tās personas īpašumā vai valdījumā, kurai piešķir atbrīvojumu. Parasti minēto laika posmu nenosaka ilgāku par vienu gadu;d) alkoholiskie dzērieni un tabakas izstrādājumi nepārsniedz daudzumus, kas paredzēti attiecīgās valsts tiesību aktos;e) iesniedz visu ievedamo preču sarakstu (uzskaiti) un visus apliecinošos dokumentus, ko pieprasa muitas iestādes.Personiskas dāvanas28. StandartsAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz personiskām dāvanām (izņemot spirtu, alkoholiskus dzērienus un tabakas izstrādājumus), kuru kopējā vērtība, nosakot pēc mazumtirdzniecības cenām nosūtīšanas valstī, nepārsniedz 25 ASV dolārus. Ja vienā laikā viens un tas pats nosūtītājs sūta vairākus sūtījumus vienam un tam pašam adresātam, par kopējo vērtību uzskata visu šo sūtījumu kopējo vērtību.Piezīme Dāvanu parasti uzskata par personisku, ja:a) to sūta privātpersonai cita ārvalstīs dzīvojoša privātpersona vai sūtīšana tiek izdarīta šādas privātpersonas vārdā;b) to nesūta regulāri; unc) to veido tikai lietas, kas paredzētas adresāta vai viņa ģimenes locekļu personiskai lietošanai, un ievesto lietu veids un daudzums ir tāds, ka attiecīgais sūtījums acīmredzami nav komerciāls.Preces, ko sūta labdarības vai filantropiskām organizācijām29. Ieteicamā prakseAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz pirmās nepieciešamības precēm (piemēram, pārtika, medikamenti, apģērbs un segas), ko sūta kā dāvanas apstiprinātai organizācijai, lai tā pati vai tās pārraudzībā bez atlīdzības izdalītu trūkumcietējiem.Godalgas30. Ieteicamā prakseAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz:a) apbalvojumiem, ko ārvalstu valdības piešķīrušas personām, kuras ir ievešanas valsts iedzīvotāji;b) mākslas priekšmetiem, trofejām, medaļām un tamlīdzīgiem priekšmetiem, kas saņemti ārvalstīs kā godalga sacīkstēs vai balva par izrādīto drosmi vai pašaizliedzību personām, kuras ir ievešanas valsts iedzīvotāji, vai ja šādus priekšmetus ārvalstu iestādes vai bezpeļņas organizācijas atvēlējušas piešķiršanai iepriekš minētajos nolūkos ievešanas valstī tās iedzīvotājiem, uzrādot muitas iestāžu pieprasītus apliecinošos dokumentus.Materiāli militāro kapsētu būvniecībai, uzturēšanai vai dekorēšanai, zārki, apbedīšanas urnas un izgreznoti apbedīšanas piederumi31. Ieteicamā prakseAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz:a) precēm, ko ieved ievešanas valsts kompetento iestāžu apstiprinātas organizācijas un kas piemērotas karavīru kapsētu būvniecībai, uzturēšanai vai izgreznošanai;b) zārkiem ar mirušo mirstīgajām atliekām un urnām ar mirušo pelniem, kā arī kopā ar tiem sūtītiem ziediem, vainagiem un citiem greznojumiem;c) ziediem, vainagiem un citiem dekoratīviem priekšmetiem, ko ved personas, kuras ierodas uz bērēm, vai sērotāji, kas brauc apkopt kapus ievešanas valstī.Dokumenti un dažādi priekšmeti, kam nav tirgus vērtības32. Ieteicamā prakseAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz sūtījumiem, kas ietver šādus priekšmetus, kuriem pēc to daudzuma vai veida nav tirgus vērtības:a) ārvalstu valdību publikācijas un oficiālu starptautisku organizāciju publikācijas;b) ārvalstu valdību izdotas drukātas veidlapas;c) ārvalstniekiem paredzētas balsošanas zīmes;d) dokumentus, ko bez atlīdzības sūta attiecīgās valsts dienestiem;e) priekšmetus, ko paredzēts iesniegt kā pierādījumus vai līdzīgā nolūkā tiesā vai citā oficiālā iestādē ievešanas valstī;f) drukātus apkārtrakstus par parakstiem, kas adresēti valsts dienestiem vai bankām ievešanas valstī;g) vērtspapīrus ārvalstu valūtā, čeku grāmatiņas un ceļotāju čekus, ko izdevušas ārvalstu bankas;h) ārvalstīs reģistrētu uzņēmumu ziņojumus, pārskatus un pārskatu pielikumus;ij) tādus ierakstītus informācijas līdzekļus kā perfokartes, skaņu ierakstus, magnētiskās lentes, mikrofišas, mikrofilmas un magnētiskos diskus starptautiskai informācijas apmaiņai;k) ievešanas valsts tirdzniecības kameru publikācijas ārvalstīs;l) plānus, rasējumus, skices, normatīvtehniskos un citus dokumentus, ko ieved, lai nodotu pasūtījumu ārvalstīs vai piedalītos konkursos vai izsolēs ievešanas valstī;m) dokumentus attiecībā uz preču zīmēm, paraugiem vai modeļiem un patenta pieteikumus, ko iesniedz ievešanas valstī un kas attiecas uz autortiesību aizsardzību vai rūpnieciskā vai komerciālā īpašuma aizsardzību;n) drukātas veidlapas un biļetes, ko sūta ārvalstu pārvadājumu uzņēmumi un ceļojumu aģentūras saviem birojiem un pārstāvniecībām ievešanas valstī;o) drukātas veidlapas un biļetes, pavadzīmes un citus tirdzniecības dokumentus, kas ir noformēti;p) preses fotogrāfijas un preses fotoattēlu matricas, ko sūta preses aģentūrām vai laikrakstu vai periodisku izdevumu izdevējiem.Reliģiskā kulta priekšmeti33. Ieteicamā prakseAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz reliģiskā kulta priekšmetiem, ievērojot attiecīgās valsts tiesību aktos paredzētos nosacījumus.Ražojumi, ko ieved pārbaudes nolūkā34. StandartsAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz ražojumiem, ko ieved pārbaudes nolūkā, ja vien ievestie daudzumi nepārsniedz daudzumus, kas ir absolūti nepieciešami pārbaudes veikšanai, un:a) šie ražojumi ir tādi, ko pilnīgi izlietos pārbaudes laikā;b) ja tos pilnīgi neizlietos, tad tos izvedīs atpakaļ, iznīcinās vai padarīs pārdošanai nederīgus oficiālā uzraudzībā, neradot izdevumus ieņēmumu dienestam.Ražojumi un materiāli preču aizsardzībai pārvadājumu laikā35. Ieteicamā prakseAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz iepakojuma materiāliem (salmiem, papīru, stiklšķiedru, kokskaidām utt.) un dažādiem tādiem izstrādājumiem kā aukla, papīrs un kartons, kas izmantoti preču iepakošanai un aizsardzībai pārvadāšanas laikā.Rupjā lopbarība un cita dzīvnieku barība, kas paredzētu barošanai pārvadājumu laikā36. Ieteicamā prakseAtbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem un no ekonomiskiem aizliegumiem vai ierobežojumiem piešķir attiecībā uz rupjo lopbarību un citu barību, ko ved līdzi ievedamajiem dzīvniekiem un kas paredzēta dzīvnieku barošanai pārvadājumu laikā.INFORMĀCIJA PAR ATBRĪVOJUMU37. StandartsMuitas iestādes gādā par to, lai visas attiecīgās ziņas par atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem būtu viegli pieejamas ikvienam interesentam.--------------------------------------------------Komentāri un atrunas, ko Kopiena paredz attiecībā uz Starptautiskās konvencijas par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu B 2. pielikumu1. Vispārīga atruna (vispārīga piezīme)"Kopienas tiesību akti visumā attiecas uz šā pielikuma noteikumiem. Tomēr dalībvalstis attiecīgā gadījumā paredz savas atrunas, ciktāl Kopienas tiesību akti atstāj dalībvalstu ziņā iespēju konkrētos gadījumos paturēt spēkā savus tiesību aktus."2. Standartu 3. punkts"Kopienas tiesību akti paredz iespēju tomēr nepiemērot atbrīvojumu precēm, ko deklarē brīvai apgrozībai pēc nodošanas citā muitas procedūrā. Šo iespēju piemēro tikai attiecībā uz nenozīmīgas vērtības sūtījumu laišanu brīvā apgrozībā."3. Ieteicamās prakses 10. punkts"Dažos gadījumos atbrīvojumu var piešķirt, ja attiecīgā persona apņemas ievērot dažus nosacījumus (piemēram, faktiski pārcelties uz dzīvi Kopienā vai sniegt apliecinošu dokumentu par savu atbrīvojuma pieprasījumu). Līdz ar šo apņemšanos attiecīgā persona dod nodrošinājumu, kura veidu un apmēru nosaka kompetentās iestādes."4. Ieteicamās prakses 16. punkts"Attiecīgo vielu ievešanai kā komerciālai darbībai atbrīvojumu nepiemēro."5. Ieteicamās prakses 18. punkts"Saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem atbrīvojumu nepiemēro šādiem priekšmetiem:a) alkohola izstrādājumiem;b) tabakai vai tabakas izstrādājumiem;c) komerciāliem transportlīdzekļiem;d) priekšmetiem, kurus izmanto kādā arodā vai profesijā, izņemot pārnēsājamus darbarīkus, ko izmanto lietišķajā mākslā vai brīvajās mākslās."6. Ieteicamās prakses 19. punkts"Noteic, ka laika posms, kurā atbrīvojuma saņēmējam jāpatur īpašumā vai valdījumā attiecīgie priekšmeti, ir 12 mēneši."7. Ieteicamās prakses 20. punkts"Kopienas tiesību akti neparedz atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa par precēm, ko ieved otrā mājokļa aprīkošanai no valstīm, kuras atrodas ārpus Eiropas Kopienas."8. Standartu 21. punkts"Atbrīvojumu no pievienotās vērtības nodokļa (1) piemēro dāvanām, ja to vienas vienības vērtība nepārsniedz ECU 200.Tomēr dalībvalstis var piešķirt atbrīvojumu dāvanām, kuru vērtība pārsniedz ECU 200, ja katras no nodokļa atbrīvotās dāvanas vērtība nepārsniedz ECU 1000. Atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem piemēro dāvanām, ja katras dāvanas vērtība nepārsniedz ECU 1000."(Sk. arī atrunu attiecībā uz ieteicamās prakses 23. punktu)9. Ieteicamās prakses 23. punkts"Kopienas tiesību akti neparedz atbrīvojumu alkohola izstrādājumiem, tabakai vai tabakas izstrādājumiem.Izņemot ārkārtas apstākļus, atbrīvojumu var piešķirt tikai attiecībā uz precēm, ko ieved brīvai apgrozībai:- ne agrāk kā divus mēnešus pirms noliktās kāzu dienas (šajā gadījumā atbrīvojumu piešķir, saņemot piemērotu nodrošinājumu, kura veidu un apjomu nosaka kompetentās iestādes), un- ne vēlāk kā četrus mēnešus pēc kāzu dienas."10. Ieteicamās prakses 27. punkts"Saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem atbrīvojumu nepiemēro šādiem priekšmetiem:a) alkohola izstrādājumiem;b) tabakai un tabakas izstrādājumiem;c) komerciāliem transportlīdzekļiem;d) priekšmetiem, kurus izmanto arodā vai profesijā, izņemot pārnēsājamus lietišķajā mākslā vai brīvajās mākslās izmantojamus darbarīkus, kas bijuši vajadzīgi mirušā arodam vai profesijai;e) izejvielu krājumiem un gala produktiem vai pusfabrikātiem;f) lopiem un lauksaimniecības ražojumu krājumiem, kuru daudzums pārsniedz ģimenes dienišķās vajadzības."11. Standartu 28. punkts"Kopienas tiesību akti paredz atbrīvojumu attiecībā uz precēm, kuru kopējā vērtība nepārsniedz ECU 45 un kuras veido mazus, nekomerciālus sūtījumus, par ko nav jāmaksā un ko viena privātpersona sūta citai privātpersonai, kura dzīvo Kopienas muitas teritorijā.Papildus daudzuma ierobežojumiem, kas attiecas uz tabaku, spirtu un alkoholiskiem dzērieniem, Kopienas tiesību akti paredz šādas maksimālās pieļaujamās nodokļu atlaides kafijas, tējas, smaržu un tualetes ūdeņu ievešanai:kafija: | 500 grami |vai kafijas ekstrakti un esences: | 200 grami |tēja: | 100 grami |vai tējas ekstrakti un esences: | 40 grami |smaržas: | 50 grami |vai tualetes ūdeņi: | 0,25 litri." |12. Ieteicamās prakses 29. punkts"Preces, kas minētas ieteicamajā praksē, atbrīvo no ievedmuitas nodokļiem, ciktāl tas neļauj šo atbrīvojumu izmantot ļaunprātīgos nolūkos un nerada būtiskus konkurences traucējumus.Kopienas tiesību akti nosaka, ka atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem nepiemēro šādām precēm:a) alkohola izstrādājumiem;b) tabakai vai tabakas izstrādājumiem;c) kafijai un tējai;d) mehāniskajiem transportlīdzekļiem, izņemot ātrās palīdzības transportlīdzekļus."13. Ieteicamās prakses 32. punkts"Par darbībām, uz ko attiecas a) un b) apakšpunkts, Kopienas tiesību akti nosaka, ka atbrīvojumu piemēro adresētiem dokumentiem vai tādiem, ko izplata bez atlīdzības.Kopienas tiesību akti neparedz šās ieteicamās prakses g) un k) apakšpunktā noteiktās darbības.Ievešanas darbības, uz ko attiecas ij) apakšpunkts, Kopienas tiesību aktos ir atļautas, ciktāl ievešana bez muitas nodokļa neļauj to izmantot ļaunprātīgos nolūkos un nerada būtiskus konkurences traucējumus, un ja ievestās lietas izmanto, lai nosūtītu informāciju adresātam bez atlīdzības."14. Ieteicamās prakses 33. punkts"Kopienas tiesību akti neparedz šajā ieteicamajā praksē noteikto atbrīvojumu."15. Standartu 34. punkts"Ražojumiem, uz ko attiecas šis standarts, var saņemt atbrīvojumu tikai tad, ja attiecīgā pārbaude, analīze vai tests paši par sevi nav pārdošanas veicināšanas darbības."16. Ieteicamās prakses 35. punkts"Kopienas tiesību akti paredz atbrīvojumu, kas noteikts šajā ieteicamajā praksē, ciktāl attiecīgie materiāli parasti nav atkārtoti izmantojami un ar noteikumu, ka to vērtība ir iekļauta pārvadājamo preču nodokļa bāzē."--------------------------------------------------


title: Padomes Lēmums 2013/391/KĀDP ( 2013. gada 22. jūlijs ), atbalstot Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcijas 1540 (2004) par masu iznīcināšanas ieroču un to nogādes līdzekļu neizplatīšanu praktisku īstenošanu

text:
               23.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 198/40

         PADOMES LĒMUMS 2013/391/KĀDP
   (2013. gada 22. jūlijs),
   atbalstot Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcijas 1540 (2004) par masu iznīcināšanas ieroču un to nogādes līdzekļu neizplatīšanu praktisku īstenošanu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 26. panta 2. punktu un 31. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2003. gada 12. decembrī pieņēma ES Masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanas stratēģiju, kuras III nodaļā iekļauts saraksts ar šādu ieroču izplatīšanas apkarošanas pasākumiem, kas ir jāveic gan Savienībā, gan trešās valstīs.

               (2)

               Savienība aktīvi īsteno minēto stratēģiju un veic pasākumus, kas uzskaitīti tās III nodaļā, jo īpaši piešķirot finanšu līdzekļus, lai atbalstītu konkrētus projektus, kurus īsteno daudzpusējas iestādes, nodrošinot tehnisko palīdzību un speciālās zināšanas valstīm, kam vajadzīgi plaši ieroču izplatīšanas novēršanas pasākumi, kā arī veicinot Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes lomu.

               (3)

               Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome 2004. gada 28. aprīlī pieņēma Rezolūciju 1540 (2004) (“ANO DPR 1540 (2004)”), kas bija pirmais starptautiskais instruments, kurā integrētā un vispusīgā veidā uzmanība pievērsta masu iznīcināšanas ieročiem, to piegādes līdzekļiem un ar tiem saistītajiem materiāliem. ANO DPR 1540 (2004) bija noteikti saistoši pienākumi visām valstīm, kuru mērķis ir novērst un kavēt to, ka nevalstiskas struktūras iegūst šādus ieročus un ar ieročiem saistītus materiālus. Tajā valstis tika arī aicinātas iesniegt ziņojumus Drošības padomes Komitejai, kas izveidota ar ANO DPR 1540 (2004) (“1540 komiteja”), par pasākumiem, ko tās veikušas vai iecerējušas veikt, lai īstenotu ANO DPR 1540 (2004).

               (4)

               Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome 2006. gada 27. aprīlī pieņēma Rezolūciju 1673 (2006) un nolēma, ka Komitejai vajadzētu stiprināt centienus, lai, izmantojot darba programmas, atbalsta pasākumus, palīdzību, dialogu un sadarbību, veicinātu ANO DPR 1540 (2004) pilnīgu īstenošanu. Tā arī aicināja 1540 komiteju kopā ar valstīm un starptautiskām, reģionālām un apakšreģionālām organizācijām izvērtēt iespējas apmainīties ar gūto pieredzi un atziņām un to, cik pieejamas ir programmas, ar kurām varētu veicināt ANO DPR 1540 (2004) īstenošanu.

               (5)

               ANO Drošības padome 2011. gada 20. aprīlī pieņēma Rezolūciju 1977 (2011) un nolēma uz desmit gadiem, līdz 2021. gada 25. aprīlim, pagarināt 1540 komitejas pilnvarojuma termiņu. Tā arī nolēma, ka 1540 komiteja turpina aktivizēt centienus, lai veicinātu, ka visas valstis pilnībā īsteno ANO DPR 1540 (2004), jo īpaši tādās jomās kā: a) atbildība, b) fiziskā aizsardzība, c) robežkontroles un tiesībaizsardzības iestāžu centieni un d) valsts īstenotās eksporta un kravu pārkraušanas kontroles, tostarp kontrolējot šādu eksportu un kravu pārkraušanas vajadzībām nodrošināto finansējumu un sniegtos pakalpojumus, piemēram, finansēšanas pakalpojumus.

               (6)

               Padomes Vienotās rīcības 2006/419/KĀDP (2006. gada 12. jūnijs), atbalstot Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcijas 1540 (2004) īstenošanu un īstenojot ES Stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai (1), un Padomes Vienotās rīcības 2008/368/KĀDP (2008. gada 14. maijs), atbalstot Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcijas 1540 (2004) īstenošanu un īstenojot ES Stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai (2), īstenošana ir sekmējusi to, ka būtiski ir samazinājies tādu valstu skaits, kas nesniedz ziņojumus, kā arī tādu valstu skaits, kas nesniedz papildu informāciju, kuru 1540 komiteja lūdz, ja ir bijis iesniegts nepilnīgs ziņojums.

               (7)

               Apvienoto Nāciju Organizācijas Sekretariāta Atbruņošanās lietu birojam, kas ir atbildīgs par materiālo un loģistikas atbalstu 1540 komitejai un tās ekspertiem, būtu jāuztic to projektu tehniskā īstenošana, kurus paredzēts īstenot saskaņā ar šo lēmumu.

               (8)

               Šis lēmums būtu jāīsteno saskaņā ar Finanšu un administratīvo pamatnolīgumu, ko Eiropas Komisija un ANO noslēgušas attiecībā uz Savienības finanšu ieguldījumu Apvienoto Nāciju Organizācijas vadītās programmās vai projektos pārvaldību,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Saskaņā ar ES Masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanas stratēģiju, kurā noteikts mērķis – stiprināt ANO Drošības padomes lomu un uzlabot tās rīcībā esošās speciālās zināšanas, saskaroties ar ieroču izplatīšanas problēmām –, Savienība turpina atbalstīt Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcijas 1540 (2004) (“ANO DPR 1540 (2004)”) un Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcijas 1977 (2011) īstenošanu.
   2.   ANO DPR 1540 (2004) atbalsta projekti, kas atbilst ES stratēģijas pasākumiem, ir apakšreģionāli semināri, valstu apmeklējumi, sanāksmes, pasākumi, apmācība un sabiedrisko attiecību centieni.
   3.   Projektu mērķi ir:

               —

               sekmēt attiecīgos valsts un reģionālā līmeņa centienus un spējas, izmantojot galvenokārt spēju veidošanas un palīdzības veicināšanas pasākumus,

               —

               veicināt to, ka jo īpaši tehniskās palīdzības, starptautiskās sadarbības un sabiedrības informēšanas jomās praktiski tiek īstenoti īpašie ieteikumi, kas iekļauti 2009. gada Vispārējā pārskatā par ANO DPR 1540 (2004) īstenošanas statusu,

               —

               pēc valstu pieprasījuma ierosināt, izstrādāt un īstenot valsts rīcības plānus.

         4.   Projektu detalizēts apraksts ir izklāstīts pielikumā.
   2. pants
   1.   Par šā lēmuma īstenošanu atbild Eiropas Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos (turpmāk “Augstais pārstāvis”).
   2.   Lēmuma 1. panta 2. punktā minētos projektus tehniski īsteno ANO Sekretariāts (Atbruņošanās lietu birojs) (“ANO Sekretariāts (ALB)”). Tas šos uzdevumus veic Augstā pārstāvja vadībā un kontrolē.
   3.   Šim nolūkam Augstais pārstāvis panāk vajadzīgās vienošanās ar ANO Sekretariātu (ALB).
   3. pants
   1.   Finanšu atsauces summa 1. panta 2. punktā minēto projektu īstenošanai ir EUR 750 000, ko paredzēts segt no Eiropas Savienības vispārējā budžeta.
   2.   Izdevumus, ko finansē no 1. punktā minētās summas, pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Eiropas Savienības vispārējam budžetam.
   3.   Komisija uzrauga 2. punktā minēto izdevumu pareizu pārvaldību. Šim nolūkam Komisija ar ANO Sekretariātu (ALB) noslēdz finansēšanas nolīgumu. Minētajā finansēšanas nolīgumā paredz, ka ANO Sekretariāts (ALB) atbilstīgi ieguldījuma apjomam nodrošina Savienības ieguldījuma pamanāmību.
   4.   Komisija cenšas noslēgt 3. punktā minēto finansēšanas nolīgumu, cik drīz vien iespējams pēc šā lēmuma stāšanās spēkā. Tā informē Padomi par jebkādām grūtībām minētajā procesā, kā arī par finansēšanas nolīguma noslēgšanas datumu.
   4. pants
   Augstais pārstāvis ziņo Padomei par šā lēmuma īstenošanu, pamatojoties uz ANO Sekretariāta (ALB) sagatavotiem regulāriem ziņojumiem. Minētie ziņojumi ir Padomes veiktā novērtējuma pamatā. Komisija sniedz informāciju par 1. panta 2. punktā minēto projektu finansiālajiem aspektiem.
   5. pants
   1.   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   2.   Šis lēmums zaudē spēku 24 mēnešus pēc 3. panta 3. punktā minētā finansēšanas nolīguma noslēgšanas vai trīs mēnešus pēc tā pieņemšanas, ja minētajā laikposmā nav noslēgts finansēšanas nolīgums.

      Briselē, 2013. gada 22. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  OV 165, 17.6.2006., 30. lpp.

      (2)  OV 127, 15.5.2008., 78. lpp.

      PIELIKUMS
      1.   MĒRĶI

      Šā lēmuma vispārējais mērķis ir sekmēt to, ka saistībā ar ES Masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanas stratēģiju ar īpašiem pasākumiem tiek īstenotas Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcijas 1540 (2004) (“ANO DPR 1540 (2004)”) un 1977 (2011) (“ANO DPR 1977 (2011)”), lai panāktu šādus konkrētus mērķus – galvenokārt ar spēju veidošanas un palīdzības veicināšanas pasākumiem sekmēt attiecīgos valsts un reģionālā līmeņa centienus un spējas; veicināt to, ka jo īpaši tehniskās palīdzības, starptautiskās sadarbības un sabiedrības informēšanas jomās praktiski tiek īstenoti īpašie ieteikumi, kas iekļauti 2009. gada Vispārējā pārskatā par ANO DPR 1540 (2004) īstenošanas statusu.
      2.   PASĀKUMU APRAKSTS

      2.1.   Sekmēt valstu veiktas īstenošanas un apakšreģionālās koordinācijas spējas

      2.1.1.   Pasākuma mērķis

                  —

                  Atbalstīt īstenošanas darbības, kas tiek veiktas attiecībā uz konkrētu valsti, tostarp valsts rīcības plānu izstrādi un noturīgu valsts un apakšreģionāla līmeņa īstenošanas procesu,

                  —

                  sekmēt starptautisku sadarbību, tostarp 1540 komitejas nozīmi, lai īstenotu ANO DPR 1540 (2004).

            2.1.2.   Pasākuma apraksts

      Atvieglot ANO ALB darbību, ko tas attiecīgos gadījumos sadarbībā ar citām starptautiskām, reģionālām un apakšreģionālām organizācijām un vienībām veic, lai paredzētu praktiskus pasākumus, ar ko valstu līmenī ar attiecīgās valsts piekrišanu īsteno galvenās ANO DPR 1540 (2004) prasības, jo īpaši atbalstot 1540 komitejas rīkotos valstu apmeklējumus vai citas attiecībā uz konkrētām valstīm veiktās darbības. Ir paredzēts atbalstīt piecus valstu apmeklējumus (katrs ilgtu četras dienas). Atkarībā no attiecīgās valsts un 1540 komitejas lēmumiem ar valsts apmeklējumiem vai attiecībā uz konkrētu valsti veiktām darbībām valsts veikto īstenošanu sekmēs ar šādām darbībām: a) rīkos mērķtiecīgus dialogus ar dažādiem dalībniekiem, kas iesaistīti valsts līmenī notiekošā ANO DPR 1540 (2004) īstenošanā, lai vairotu informētību; b) izvērtēs valsts pasākumus un mehānismus, ko izmanto, lai īstenotu minēto rezolūciju, un apzinās īpašās problēmas, ar ko saskaras valsts iestādes, kā arī iespējamos šo problēmu risinājumus; un c) veicinās to, ka izstrādā brīvprātīgus valsts rīcības plānus un īsteno citus pasākumus, par kuriem apmeklētā valsts ir pieņēmusi lēmumu.
      ANO ALB, attiecīgos gadījumos sadarbībā ar citām starptautiskām, reģionālām un apakšreģionālām organizācijām un vienībām, īpašos apakšreģionos rīko sanāksmes, pamatojoties uz rezultātiem, kas gūti iepriekšējos šajos īpašos apakšreģionos rīkotos spēju veidošanas semināros. Ir paredzēts trīs turpmākas sanāksmes rīkot izraudzītos apakšreģionos (Āfrika, Persijas līcis un Tuvie Austrumi, Dienvidaustrumeiropa un Latīņamerika). Katru sanāksmi plānos, lai tā būtu pielāgota attiecīgam apakšreģionam nozīmīgām prasībām, pievēršot uzmanību jomām, kurās pastāv lielāka iespēja sasniegt praktiskus rezultātus. Sanāksmes būs saistītas ar tehniskām pārrunām, ko rīko attiecīgā valstī, lai izvērtētu īpašos pasākumus, ar ko atbalsta ANO DPR 1540 (2004) īstenošanas gaitu. Šādas valstī notiekošas pārrunas rīkos, ja ieinteresētā valsts būs paudusi attiecīgu aicinājumu.
      ANO ALB sadarbībā ar citām starptautiskām organizācijām un aģentūrām, tostarp Eiropas Drošības un sadarbības organizāciju (EDSO), Starptautisko Atomenerģijas aģentūru (SAEA), Ķīmisko ieroču aizlieguma organizāciju (OPCW), Pasaules Veselības organizāciju (PVO), ANO Pārtikas un lauksaimniecības organizāciju (FAO) un Pasaules Dzīvnieku veselības organizāciju (OIE), izstrādās ANO DPR 1540 (2004) pasākumus, lai nodrošinātu efektīvu sinerģiju un izvairītos no dublēšanās.
      Attiecīgā gadījumā tiks meklēti saskares punkti ar darbībām, ko veic reģionālie ķīmisko, bioloģisko un radioloģisko materiālu un kodolmateriālu (CBRN) izcilības centri, kuri pašlaik tiek dibināti saskaņā ar Stabilitātes instrumentu, kā ar citām ES šajā jomā finansētām programmām.
      2.1.3.   Pasākuma rezultāti

      Ar papildu darbībām, kas valstīm jāveic, lai pilnībā īstenotu ANO DPR 1540 (2004), tiek panākta uzlabota tās īstenošana; lai īstenotu minētās rezolūcijas galvenās prasības, tiek izstrādāti efektīvi un reālistiski valstu rīcības plāni vai ceļveži; tiek pastiprināti izmantotas reģionālas koordinācijas pieejas, lai īstenotu ANO DPR 1540 (2004); un tiek veidotas efektīvas iesaistīto valstu un palīdzības sniedzēju partnerības.
      2.2.   Aktīvāk veidot spējas, lai nodrošinātu fizisku aizsardzību un paaugstināta riska divējāda lietojuma materiālu uzskaiti

      2.2.1.   Pasākuma mērķis

      Pievēršot uzmanību kādai no rezolūcijas pamatjomām, proti, fiziskai aizsardzībai un “saistītu materiālu” uzskaitei, valsts un reģionālā līmenī sekmēt spēju veidošanos, lai veicinātu ANO DPR 1540 (2004) pilnīgu īstenošanu. ANO DPR 1540 (2004) ir īpaši noteikumi (operatīvais 3. punkts, a) un b) apakšpunkts, kuros visām dalībvalstīm uzlikts par pienākumu ieviest pienācīgas tādu materiālu, iekārtu un tehnoloģiju kontroles, kurus var izmantot, lai izstrādātu, attīstītu, ražotu vai izmantotu kodolieročus un ķīmiskus un bioloģiskus ieročus un to piegādes līdzekļus. Šajā nolūkā valstīm ir: a) jāizstrādā un jāīsteno pienācīgi efektīvi pasākumi, lai uzskaitītu un nodrošinātu šādu priekšmetu ražošanu, izmantojumu, glabāšanu vai transportēšanu; un b) jāizstrādā un jāīsteno pienācīgi efektīvi fiziskās aizsardzības pasākumi.
      2.2.2.   Pasākuma apraksts

      ANO ALB rīko divus apakšreģionālus seminārus (Centrālamerika, Dienvidaustrumāzija un Latīņamerika), kuros pievēršas “saistītu materiālu” fiziskai aizsardzībai un uzskaitei. Ar šajā pasākumā īstenoto pieredzes apmaiņu attiecībā uz valstu politiku un praksi, kas ir saistīta ar attiecīgu bioloģisku un ķīmisku materiālu un kodolmateriālu uzskaiti, drošību un aizsardzību, sekmēs tādas integrētas valsts pieejas, kuru pamatā ir labas prakses piemēri un gūtās atziņas.
      Tāpat attiecīgi uzsvars tiks likts uz to, cik nozīmīga ir sadarbība ar tādām starptautiskām organizācijām kā SAEA, OPCW, PVO, FAO, OIE un EDSO. Katru semināru, pilnībā ņemot vērā valstu īpašās iezīmes, rīkos saistībā ar attiecīgām tehniskām pārrunām, kuras vairākās kārtās rīko ar iesaistītajām valstīm. Šādas valstī notiekošas pārrunas rīkos, ja attiecīgajā apakšreģionā ieinteresētās dalībvalstis būs paudušas aicinājumu to darīt.
      Attiecīgā gadījumā tiks meklēti saskares punkti ar darbībām, ko veic reģionālie CBRN izcilības centri, kuri pašlaik tiek dibināti saskaņā ar Stabilitātes instrumentu, kā arī ar citām ES šajā jomā finansētām programmām.
      2.2.3.   Pasākuma rezultāti

      Tiek uzlaboti valstu centieni un nostiprinātas spējas, lai īstenotu pienācīgas tādu materiālu, iekārtu un tehnoloģiju pārbaudes, kurus var izmantot, lai izstrādātu, attīstītu, ražotu vai izmantotu kodolieročus un ķīmiskus un bioloģiskus ieročus un to piegādes līdzekļus; tiek apzināta efektīva un lietderīga prakse, lai uzskaitītu, nodrošinātu un aizsargātu “saistītus materiālus”; tiek panākta lielāka attiecīgo materiālu drošība valsts un reģionālā līmenī; attiecīgās jomās tiek iedibinātas ciešākas reģionālās un starptautiskās partnerības; un tiek sekmēti centieni pasaules mērogā stiprināt CBRN drošību.
      2.3.   Atbalstīt to, ka praktiski īsteno 2009. gada Vispārējā pārskata par ANO DPR 1540 (2004) īstenošanas statusu ieteikumus

      2.3.1.   Pasākuma mērķis

      Atbalstīt to, ka praktiski īsteno 2009. gada Vispārējā pārskata ieteikumus;
      padarīt ciešāku starptautisko sadarbību un palielināt informētību par to, cik nozīmīgi ir īstenot ANO DPR 1540 (2004).
      2.3.2.   Pasākuma apraksts

      ANO DPR 1977 (2011) un 2009. gada Vispārējā pārskata nobeiguma dokumentā ir paredzētas vairākas īpašas darbības, lai īstenotu galvenās ANO DPR 1540 (2004) prasības. Pasākums paredz īpašus projektus, lai atbalstītu šādas darbības, tostarp izmantojot sanāksmju/pasākumu, apmācības un sabiedrisko attiecību centienu finansēšanu. Atkarībā no attiecīgā gadījumā pieņemtiem 1540 komitejas lēmumiem un ieteikumiem projektos paredzētu šādas darbības:

                  —

                  ANO ALB rīko pasākumus, lai sekmētu palīdzības piedāvātāju un palīdzības meklētāju saziņu, kā arī pašreizējo un iespējamo partneru (valstu, starptautisku un reģionālu organizāciju) sanāksmes,

                  —

                  ANO ALB rīko sanāksmes, lai atbalstītu centienus padarīt ciešāku 1540 komitejas un starptautisko ieroču neizplatīšanas mehānismu un citu starptautisku un reģionālu organizāciju sadarbību,

                  —

                  ANO ALB rīko vai finansē pilsoniskās sabiedrības, zinātnisko aprindu un nozares pārstāvju semināru,

                  —

                  ANO ALB finansē valsts amatpersonu līdzdalību apmācības kursos un citās spēju veidošanas darbībās,

                  —

                  tiek finansēts digitāls izdevums par ANO DPR 1540 (2004) īstenošanas jautājumiem.

            Attiecīgā gadījumā tiks meklēti saskares punkti ar darbībām, ko veic reģionālie CBRN izcilības centri, kuri pašlaik tiek dibināti saskaņā ar Stabilitātes instrumentu, kā arī ar citām ES šajā jomā finansētām programmām.
      2.3.3.   Pasākuma rezultāti

      Tiek īstenoti īpašie pasākumi, par kuriem vienošanās panākta 2009. gada Vispārējā pārskatā; tiek paredzēts vairāk dažādu līdzekļu, lai sekmētu tehniskās palīdzības sniegšanu; tiek rīkotas valstu amatpersonu apmācības par ANO DPR 1540 (2004) jautājumiem; pilsoniskās sabiedrības, zinātnisko aprindu un nozaru pārstāvji aktīvāk iesaistās valsts un reģionālā līmenī veiktos ANO DPR 1540 (2004) īstenošanas centienos; tiek sekmēta informētība par to, cik nozīmīga ir ANO DPR 1540 (2004) pilnīga īstenošana.
      3.   PASĀKUMU PARTNERI

                  —

                  ANO Drošības padome un tās 1540 komiteja,

                  —

                  iesaistītās valdības no attiecīgajiem apakšreģioniem,

                  —

                  valdības un organizācijas, kas piedāvā palīdzību,

                  —

                  Apvienoto Nāciju Organizācija, attiecīgās starptautiskās, reģionālās un apakšreģionālās organizācijas,

                  —

                  nevalstiskās organizācijas un pilsoniskās sabiedrības struktūras.

            4.   PASĀKUMU ATBALSTA SAŅĒMĒJI

                  —

                  Dalībvalstis, valstu amatpersonas,

                  —

                  1540 komiteja un citas ANO struktūras,

                  —

                  starptautiskās, reģionālās un apakšreģionālās organizācijas,

                  —

                  valdības un organizācijas, kas saskaņā ar ANO DPR 1540 (2004) sniedz un saņem tehnisku palīdzību,

                  —

                  pilsoniskā sabiedrība, zinātniskās aprindas un attiecīgās nozares.

            5.   NORISES VIETAS

      ANO ALB izraudzīsies iespējamās sanāksmju, semināru un citu pasākumu norises vietas. Norises vietu izvēles kritēriji cita starpā būs attiecīgās reģiona valsts vēlme un apņemšanās rīkot pasākumu. Valstu apmeklējumu vai attiecībā uz konkrētu valsti veiktu darbību norises vietas būs atkarīgas no aicinājumiem, ko būs paudušas ieinteresētās valstis, un attiecīgā gadījumā no 1540 komitejas lēmumiem.
      6.   DARBĪBAS ILGUMS

      Paredzētais projekta ilgums ir 24 mēneši.


title: 2006/309/EK: Padomes Lēmums ( 2006. gada 10. aprīlis ), ar ko ieceļ trīs Reģionu komitejas locekļus un trīs komitejas locekļu aizstājējus no Slovākijas

text:
               28.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 115/37

      PADOMES LĒMUMS

   (2006. gada 10. aprīlis),
   ar ko ieceļ trīs Reģionu komitejas locekļus un trīs komitejas locekļu aizstājējus no Slovākijas
   (2006/309/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 263. pantu,
   ņemot vērā Slovākijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 24. janvārī pieņēma Lēmumu 2006/116/EK (1), ar ko laikposmam no 2006. gada 26. janvāra līdz 2010. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus.

               (2)

               Sakarā ar BAUER kunga, MARČOK kunga un TARČÁK kunga (komitejas locekļi) pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojušās trīs Reģionu komitejas locekļu amata vietas. Sakarā ar ŠTEFANEC kunga, TOMEČEK kunga un DEMETEROVÁ kundzes (komitejas locekļa aizstājēji) pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojušās trīs Reģionu komitejas locekļa aizstājēju amata vietas,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Reģionu komitejā ieceļ:

               a)

               komitejas locekļa amatā:

                           —

                              Juraj BLANÁR kungu, Žilina pašvaldības reģiona priekšsēdētāju,

                           —

                              Milan MURGAŠ kungu, Banská Bystrica pašvaldības reģiona priekšsēdētāju,

                           —

                              Zdenko TREBUL'A kungu, Košice pašvaldības reģiona priekšsēdētāju;

               b)

               komitejas locekļa aizstājēja amatā:

                           —

                              Pavol SEDLÁČEK kungu, Trenčín pašvaldības reģiona priekšsēdētāju,

                           —

                              Vladimír BAJAN kungu, Bratislavas pašvaldības reģiona priekšsēdētāju,

                           —

                              Tibor MIKUŠ kungu, Trnava pašvaldības reģiona priekšsēdētāju;

         uz atlikušo pilnvaru termiņu, proti, līdz 2010. gada 25. janvārim.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   Tas stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2006. gada 10. aprīlī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētāja

         U. PLASSNIK

      (1)  OV L 56, 25.2.2006., 75. lpp.