title: 2011/505/ES: Padomes Lēmums ( 2010. gada 6. decembris ) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos, attiecībā uz to, lai aizstātu minētā nolīguma II pielikumu par sociālā nodrošinājuma sistēmu koordināciju

text:
               17.8.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 209/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2010. gada 6. decembris)
   par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos, attiecībā uz to, lai aizstātu minētā nolīguma II pielikumu par sociālā nodrošinājuma sistēmu koordināciju
   (2011/505/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 79. panta 2. punkta b) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Padomes un Komisijas Lēmumu attiecībā uz Nolīgumu par zinātnisku un tehnoloģisku sadarbību 2002/309/EK, Euratom (2002. gada 4. aprīlis) par septiņu nolīgumu noslēgšanu ar Šveices Konfederāciju (1) un jo īpaši tā 2. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Nolīgums starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (2) (“nolīgums”) stājās spēkā 2002. gada 1. jūnijā.

               (2)

               Nolīguma 18. pants paredz, ka Apvienotā komiteja ar lēmumu var pieņemt nolīguma grozījumus, inter alia, grozījumus nolīguma II pielikumā par sociālā nodrošinājuma sistēmu koordināciju.

               (3)

               Lai nodrošinātu Savienības tiesību aktu saskaņotu un pareizu piemērošanu un izvairītos no administratīviem un iespējamiem juridiskiem sarežģījumiem, nolīguma II pielikums jāgroza, iekļaujot jaunus Savienības tiesību aktus, kas nolīgumā pašlaik nav minēti.

               (4)

               Skaidrības un lietderības nolūkā nolīguma II pielikums un pielikumam pievienotais protokols būtu jākodificē.

               (5)

               Šim lēmumam piemēro Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību. Šim lēmumam piemēro arī Protokolu par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību.

               (6)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, šīs dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, tām šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro. Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (7)

               Nolīgumā ietvertās saistības, uz kurām attiecas Līguma par Eiropas Savienības darbību trešās daļas V sadaļa, nav saistošas Dānijai, Īrijai un Apvienotajai Karalistei kā pienākumi saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, bet tās turpina piemērot kā pienākumus, kas izriet no saistībām starp šīm dalībvalstīm un Šveices Konfederāciju,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar 14. pantu Nolīgumā starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos, pamatojas uz Apvienotās komitejas lēmuma projektu, kas sniegts šā lēmuma I pielikumā.
   2. pants
   Ar šo ir apstiprināts šā lēmuma II pielikumā pievienotais paziņojums, un Savienības vārdā to sniedz Apvienotajā komitejā, kad Apvienotā komiteja pieņem 1. pantā minēto lēmumu.

      Briselē, 2010. gada 6. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         J. MILQUET

      (1)  OV L 114, 30.4.2002., 1. lpp.

      (2)  OV L 114, 30.4.2002., 6. lpp.

      I PIELIKUMS

         PROJEKTS
         APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. …/2010
         kas izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos
         (… gada …),
         ar ko aizstāj minētā nolīguma II pielikumu par sociālā nodrošinājuma sistēmu koordināciju
         APVIENOTĀ KOMITEJA,
         ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (turpmāk “nolīgums”) un jo īpaši tā 18. pantu,
         tā kā:

                     (1)

                     Nolīgums tika parakstīts 1999. gada 21. jūnijā un stājās spēkā 2002. gada 1. jūnijā.

                     (2)

                     Nolīguma II pielikumā par sociālā nodrošinājuma sistēmu koordināciju jaunākie grozījumi tika izdarīti ar Lēmumu Nr. 1/2006 (2006. gada 6. jūlijs) (1), un tagad tas būtu jāatjaunina, lai ņemtu vērā Eiropas Savienības jaunos tiesību aktus, kas šajā laikā stājušies spēkā, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (2) un minētās regulas īstenošanai pieņemtos pasākumus.

                     (3)

                     Ar Regulu (EK) Nr. 883/2004 ir aizstāta Padomes Regula (EEK) Nr. 1408/71 (1971. gada 14. jūnijs) par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darbiniekiem un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (3).

                     (4)

                     Skaidrības un lietderības nolūkā nolīguma II pielikums un pielikumam pievienotais protokols būtu jākonsolidē juridiski saistošā versijā.

                     (5)

                     Nolīguma II pielikums būtu regulāri jāatjaunina, ievērojot attiecīgo Eiropas Savienības tiesību aktu attīstību,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
         1. pants
         Nolīguma starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Šveices Konfederāciju, no otras puses, par personu brīvu pārvietošanos (turpmāk “nolīgums”) II pielikums tiek aizstāts ar šā lēmuma pielikumu.
         2. pants
         Šis lēmums ir sagatavots angļu, čehu, dāņu, franču, grieķu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, nīderlandiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.
         3. pants
         Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā pieņemšanas.

            …,

                  Apvienotās komitejas vārdā –

                  priekšsēdētājs

                  sekretāri

         PIELIKUMS

               “II PIELIKUMS

                  SOCIĀLĀ NODROŠINĀJUMA SISTĒMU KOORDINĀCIJA

               1. pants
               1.   Attiecībā uz sociālā nodrošinājuma sistēmu koordināciju līgumslēdzējas puses vienojas par to, ka tās savā starpā piemēro Eiropas Savienības tiesību aktus, uz kuriem dotas atsauces un kuros izdarīti grozījumi šā pielikuma A iedaļā, vai minētajiem tiesību aktiem līdzvērtīgus noteikumus.
               2.   Šā pielikuma A iedaļā minētajos tiesību aktos lietoto terminu “dalībvalsts(-is)” saprot tādējādi, ka papildus valstīm, uz kurām attiecas Eiropas Savienības attiecīgie tiesību akti, tajā ir ietverta arī Šveice.
               2. pants
               1.   Piemērojot šā pielikuma noteikumus, līgumslēdzējas puses pienācīgi ņem vērā šā pielikuma B iedaļā minētos Eiropas Savienības tiesību aktus.
               2.   Piemērojot šā pielikuma noteikumus, līgumslēdzējas puses pieņem zināšanai šā pielikuma C iedaļā minētos Eiropas Savienības tiesību aktus.
               3. pants
               1.   Šim pielikumam pievienotajā protokolā ir izklāstīti īpaši noteikumi attiecībā uz pārejas pasākumiem, kas attiecas uz tādu dažu Eiropas Savienības dalībvalstu valstspiederīgo bezdarba apdrošināšanu, kuru uzturēšanās atļaujas Šveicē ir derīgas mazāk nekā vienu gadu, attiecībā uz Šveices pabalstiem bezpalīdzīgām personām un attiecībā uz vecuma, apgādnieka zaudējuma un invaliditātes pensijām saskaņā ar arodnodrošinājuma pabalstu plāniem.
               2.   Protokols ir šā pielikuma sastāvdaļa.
               A IEDAĻA.   TIESĪBU AKTI, UZ KURIEM DOTAS ATSAUCES

                           1.

                           Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (4 35), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 988/2009 (2009. gada 16. septembris), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu un ar ko nosaka tās pielikumu saturu (5 36).

                              Piemērojot šo nolīgumu, Regulu (EK) Nr. 883/2004 pielāgo šādi:

                                       a)

                                       regulas I pielikuma I iedaļā pievieno šādu tekstu:
                                       “Šveice

                                       Kantonu tiesību akti, kas attiecas uz uztura maksājumu avansiem, pamatojoties uz Federālā civillikuma 131. panta 2. punktu un 293. panta 2. punktu.”;

                                       b)

                                       regulas I pielikuma II iedaļā pievieno šādu tekstu:
                                       “Šveice

                                       Bērna piedzimšanas un adopcijas pabalsti saskaņā ar attiecīgajiem kantonu tiesību aktiem, pamatojoties uz 3. panta 2. punktu Federālajā likumā par ģimenes pabalstiem.”;

                                       c)

                                       regulas II pielikumā pievieno šādu tekstu:
                                       “Vācija un Šveice

                                                   a)

                                                   1964. gada 25. februāra Sociālā nodrošinājuma konvencija, kas grozīta ar 1975. gada 9. septembra 1. papildkonvenciju un 1989. gada 2. marta 2. papildkonvenciju:

                                                               i)

                                                               Nobeiguma protokola 9.b punkta 1. apakšpunkta 1. līdz 4. punkts (Vācijas Bīzingenas eksklāva iedzīvotājiem piemērojamie tiesību akti un tiesības uz slimības pabalstiem natūrā);

                                                               ii)

                                                               Nobeiguma protokola 9.e punkta 1. punkta b) apakšpunkta pirmais, otrais un ceturtais teikums (piekļuve Vācijas slimības brīvprātīgās apdrošināšanas shēmai, atgriežoties Vācijā);

                                                   b)

                                                   1982. gada 20. oktobra Bezdarba apdrošināšanas konvencija, kas grozīta ar 1992. gada 22. decembra Papildprotokolu:

                                                               i)

                                                               8. panta 5. punkts; Vācija (Bīzingenas apgabals) iemaksā summu, kas ir līdzvērtīga Šveices tiesību aktos noteiktajām kantonu iemaksām, lai segtu faktisko vietu izmaksas nodarbinātības veicināšanas pasākumos darba ņēmējiem, uz kuriem attiecas šis pants.

                                          Spānija un Šveice

                                       Nobeiguma protokola 17. punkts 1969. gada 13. oktobra Sociālā nodrošinājuma konvencijā, kas grozīta ar 1982. gada 11. jūnija Papildkonvenciju; saskaņā ar šo punktu personas, kas ir apdrošinātas saskaņā ar Spānijas shēmu, ir atbrīvotas no prasības iesaistīties Šveices slimības apdrošināšanas shēmā.

                                          Itālija un Šveice

                                       9. panta 1. punkts 1962. gada 14. decembra Sociālā nodrošinājuma konvencijā, kas grozīta ar 1963. gada 18. decembra 1. papildkonvenciju, 1969. gada 4. jūlija Papildnolīgumu, 1974. gada 25. februāra Papildprotokolu un 1980. gada 2. aprīļa 2. papildnolīgumu.”;

                                       d)

                                       regulas IV pielikumā pievieno šādu tekstu:
                                       “Šveice”;

                                       e)

                                       regulas VIII pielikuma 1. daļā pievieno šādu tekstu:
                                       “Šveice

                                       Visi pieprasījumi, kas attiecas uz vecuma, apgādnieka zaudējuma un invaliditātes pensijām saskaņā ar pamatshēmu (Federālais likums par vecuma un apgādnieka zaudējuma apdrošināšanu un Federālais likums par invaliditātes apdrošināšanu) un vecuma pensijām saskaņā ar tiesību aktos paredzētajiem arodnodrošinājuma pabalstu plāniem (Federālais likums par arodnodrošinājuma pabalstu plāniem vecuma, apgādnieka zaudējuma un invaliditātes apdrošināšanai).”;

                                       f)

                                       regulas VIII pielikuma 2. daļā pievieno šādu tekstu:
                                       “Šveice

                                       Vecuma, apgādnieka zaudējuma un invaliditātes pensijas saskaņā ar tiesību aktos paredzētajiem arodnodrošinājuma pabalstu plāniem (Federālais likums par arodnodrošinājuma pabalstu plāniem vecuma, apgādnieka zaudējuma un invaliditātes apdrošināšanai).”;

                                       g)

                                       regulas IX pielikuma II daļā pievieno šādu tekstu:
                                       “Šveice

                                       Apgādnieka zaudējuma un invaliditātes pensijas saskaņā ar tiesību aktos paredzētajiem arodnodrošinājuma pabalstu plāniem (Federālais likums par arodnodrošinājuma pabalstu plāniem vecuma, apgādnieka zaudējuma un invaliditātes apdrošināšanai).”;

                                       h)

                                       regulas X pielikumā pievieno šādu tekstu:

                                                   “1.

                                                   Papildu pabalsti (1965. gada 19. marta Federālais likums par papildu pabalstiem) un kantonu tiesību aktos paredzēti līdzīgi pabalsti.

                                                   2.

                                                   Invaliditātes apdrošināšanas pensijas grūtībās nonākušām personām (28. panta 1.a apakšpunkts 1959. gada 19. jūnija Federālajā invaliditātes apdrošināšanas likumā, kas grozīts 1994. gada 7. oktobrī).

                                                   3.

                                                   Kantonu tiesību aktos paredzēti jaukti no iemaksām neatkarīgi bezdarba pabalsti.

                                                   4.

                                                   No iemaksām neatkarīgas ārkārtas pensijas invalīdiem (1959. gada 19. jūnija Federālā invaliditātes apdrošināšanas likuma 39. pants), uz kuriem pirms darba nespējas rašanās nav attiekušies Šveices tiesību akti, pamatojoties uz šo personu darbību nodarbinātu vai pašnodarbinātu personu statusā.”;

                                       i)

                                       regulas XI pielikumā pievieno šādu tekstu:
                                       “Šveice

                                                   1.

                                                   Personām, kas dzīvo ārpus Šveices un ir to pārējo valstu valstspiederīgie, uz kurām attiecas šis nolīgums, kā arī bēgļiem un bezvalstniekiem, kas dzīvo šo valstu teritorijā, ja šīs personas iesaistās brīvprātīgās apdrošināšanas shēmā vēlākais vienu gadu no dienas, kad uz tām vairs neattiecas apdrošināšana saskaņā ar vecuma, apgādnieka zaudējuma un invaliditātes apdrošināšanas shēmu, un iepriekš ir bijušas nepārtraukti apdrošinātas vismaz piecus gadus, piemēro Federālā likuma par vecuma un apgādnieka zaudējuma apdrošināšanu 2. pantu un Federālā likuma par invaliditātes apdrošināšanu 1. pantu, kas reglamentē to Šveices valstspiederīgo, kas dzīvo ārpus teritorijas, uz kuru attiecas šis nolīgums, brīvprātīgo apdrošināšanu šajās apdrošināšanas nozarēs.

                                                   2.

                                                   Ikvienai personai, kas vairs nav apdrošināta saskaņā ar Šveices vecuma, apgādnieka zaudējuma un invaliditātes apdrošināšanas shēmu un iepriekš ir bijusi nepārtraukti apdrošināta vismaz piecus gadus, ar darba devēja piekrišanu ir tiesības uz tālākapdrošināšanu, ja šo personu nodarbina Šveices darba devējs valstī, uz kuru šis nolīgums neattiecas, un šī persona ir iesniegusi attiecīgu pieteikumu sešos mēnešos no dienas, kad beigusies apdrošināšana.

                                                   3.

                                                   Obligātā apdrošināšana saskaņā ar Šveices slimības apdrošināšanas shēmu un iespējamie atbrīvojumi

                                                               a)

                                                               Šveices tiesību normas, kas reglamentē obligāto slimības apdrošināšanu, piemēro šādām personām, kuras nedzīvo Šveicē:

                                                                           i)

                                                                           personām, uz kurām saskaņā ar regulas II sadaļu attiecas Šveices tiesību normas;

                                                                           ii)

                                                                           personām, kuru pabalstu izmaksas saskaņā ar regulas 24., 25. un 26. pantu sedz Šveice;

                                                                           iii)

                                                                           personām, kas saņem Šveices bezdarba apdrošināšanas pabalstus;

                                                                           iv)

                                                                           šā apakšpunkta i) un iii) punktā minēto personu ģimenes locekļiem, kā arī tādu nodarbinātu un pašnodarbinātu personu ģimenes locekļiem, kuras dzīvo Šveicē un ir apdrošinātas saskaņā ar Šveices slimības apdrošināšanas shēmu, ja šie ģimenes locekļi nedzīvo kādā no šīm valstīm: Dānijā, Spānijā, Ungārijā, Portugālē, Zviedrijā vai Apvienotajā Karalistē;

                                                                           v)

                                                                           šā apakšpunkta ii) punktā minēto personu ģimenes locekļiem, kā arī tādu pensionāru ģimenes locekļiem, kas dzīvo Šveicē un ir apdrošināti saskaņā ar Šveices slimības apdrošināšanas shēmu, ja šie ģimenes locekļi nedzīvo kādā no šīm valstīm: Dānijā, Portugālē, Zviedrijā vai Apvienotajā Karalistē.

                                                                     Par ģimenes locekļiem uzskata personas, kas atbilst ģimenes locekļu definīcijai dzīvesvietas valsts tiesību aktos;

                                                               b)

                                                               šā punkta a) apakšpunktā minētās personas pēc to pieprasījuma var atbrīvot no obligātās apdrošināšanas, ja šīs personas dzīvo kādā no šīm valstīm un var pierādīt, ka tām ir tiesības uz apdrošināšanas segumu slimības gadījumā: Vācijā, Francijā, Itālijā, Austrijā un – attiecībā uz a) apakšpunkta iv) un v) punktā minētajām personām – Somijā, un – attiecībā uz a) apakšpunkta ii) punktā minētajām personām – Portugālē.
                                                               Šis pieprasījums:

                                                                           aa)

                                                                           jāiesniedz trīs mēnešos no dienas, kad stājas spēkā obligātā apdrošināšana Šveicē; ja pamatotos gadījumos pieprasījumu iesniedz pēc šā termiņa, atbrīvojums stājas spēkā no obligātās apdrošināšanas sākuma dienas;

                                                                           bb)

                                                                           attiecas uz visiem ģimenes locekļiem, kuri dzīvo tajā pašā valstī.

                                                   4.

                                                   Ja uz personām, uz kurām saskaņā ar regulas II sadaļu attiecas Šveices tiesību normas, slimības apdrošināšanas gadījumā piemērojot 3. punkta b) apakšpunktu, attiecas kādas citas šā nolīguma valsts tiesību normas, izmaksas par pabalstiem natūrā attiecībā uz nelaimes gadījumiem ārpus darba savā starpā vienādi sadala Šveices apdrošinātājs, kas veic nelaimes gadījumu darbā un ārpus darba un arodslimību apdrošināšanu, un kompetentā slimības apdrošināšanas iestāde, ja personai ir tiesības uz pabalstiem natūrā no abām iestādēm. Šveices apdrošinātājs, kas veic nelaimes gadījumu darbā un ārpus darba un arodslimību apdrošināšanu, sedz visas ar nelaimes gadījumiem darbā, nelaimes gadījumiem ceļā uz darbu un arodslimībām saistītās izmaksas arī tad, ja personai ir tiesības uz dzīvesvietas valsts slimības apdrošināšanas iestādes pabalstiem.

                                                   5.

                                                   Regulas 19. pantā paredzētās priekšrocības var izmantot personas, kas strādā Šveicē, bet tur nedzīvo un kam saskaņā ar 3. punkta b) apakšpunktu ir tiesību aktos paredzēts apdrošināšanas segums dzīvesvietas valstī, kā arī šo personu ģimenes locekļi, uzturoties Šveicē.

                                                   6.

                                                   Piemērojot regulas 18., 19., 20. un 27. pantu Šveicē, visas rēķinos uzrādītās izmaksas sedz kompetentais apdrošinātājs.

                                                   7.

                                                   Dienas naudas apdrošināšanas periodus, kas uzkrāti saskaņā ar kādas citas šā nolīguma valsts apdrošināšanas shēmu, ņem vērā, lai samazinātu vai atceltu iespējamus dienas naudas apdrošināšanas ierobežojumus maternitātes vai slimības gadījumā, ja attiecīgā persona trīs mēnešos no dienas, kad tā vairs nav apdrošināta citā valstī, apdrošinās pie Šveices apdrošinātāja.

                                                   8.

                                                   Ja persona, kas Šveicē ir strādājusi algotu darbu vai bijusi pašnodarbināta un apmierinājusi savas vitālās vajadzības, nelaimes gadījuma vai slimības dēļ bijusi spiesta pārtraukt attiecīgo darbību un uz to vairs neattiecas Šveices tiesību akti par invaliditātes apdrošināšanu, uzskata, ka šai personai ir invaliditātes apdrošināšana, kas dod tai tiesības līdz invaliditātes pensijas saņemšanai izmantot rehabilitācijas pasākumus, kā arī šo pasākumu izmantošanas laikā, ja šī persona nav sākusi jaunu darbību ārpus Šveices.”

                           2.

                           Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 987/2009 (2009. gada 16. septembris), ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (6).

                              Piemērojot šo nolīgumu, Regulu (EK) Nr. 987/2009 pielāgo šādi:

                                       a)

                                       regulas 1. pielikumā pievieno šādu tekstu:
                                       “Šveices un Francijas 2004. gada 26. oktobra Nolīgums, ar ko nosaka īpašas veselības aprūpes pabalstu atlīdzināšanas procedūras
                                       Šveices un Itālijas 2005. gada 20. decembra Nolīgums, ar ko nosaka īpašas veselības aprūpes pabalstu atlīdzināšanas procedūras”.

                           3.

                           Padomes Regula (EEK) Nr. 1408/71 (1971. gada 14. jūnijs) par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darba ņēmējiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (7), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 592/2008 (2008. gada 17. jūnijs) (8) un kuru piemēro starp Šveici un dalībvalstīm pirms šā lēmuma stāšanās spēkā un gadījumos, kad Regulās (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 ir dotas atsauces uz šo regulu, vai attiecībā uz notikumiem pagātnē.

                           4.

                           Padomes Regula (EEK) Nr. 574/72 (1972. gada 21. marts), ar kuru nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EEK) Nr. 1408/71 par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darba ņēmējiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenes locekļiem, kas pārvietojas Kopienā (9), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 120/2009 (2009. gada 9. februāris) (10) un kuru piemēro starp Šveici un dalībvalstīm pirms šā lēmuma stāšanās spēkā un gadījumos, kad Regulās (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 ir dotas atsauces uz šo regulu, vai attiecībā uz notikumiem pagātnē.

                           5.

                           Padomes Direktīva 98/49/EK (1998. gada 29. jūnijs) par papildu pensijas tiesību saglabāšanu darba ņēmējiem un pašnodarbinātām personām, kas pārvietojas Kopienā (11).

                     B IEDAĻA.   TIESĪBU AKTI, KO LĪGUMSLĒDZĒJAS PUSES ŅEM VĒRĀ

                           1.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 12. jūnija Lēmums Nr. A1 par dialoga un saskaņošanas procedūras izveidošanu jautājumos par dokumentu derīgumu, piemērojamo tiesību aktu noteikšanu un par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 883/2004 paredzēto pabalstu sniegšanu (12).

                           2.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 12. jūnija Lēmums Nr. A2 par to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 12. pantu par tiesību aktiem, ko piemēro darbā ārpus kompetentās valsts uz laiku norīkotiem darba ņēmējiem un personām, kuras veic darbību pašnodarbinātas personas statusā (13).

                           3.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 17. decembra Lēmums Nr. A3 par uzkrāto nepārtraukto darbā norīkošanas periodu summēšanu saskaņā ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 1408/71 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 883/2004 (14).

                           4.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 12. jūnija Lēmums Nr. E1 par praktiskiem pasākumiem attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 987/2009 4. pantā minētās datu elektroniskās apmaiņas pārejas periodu (15).

                           5.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 12. jūnija Lēmums Nr. F1 par to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 68. pantu attiecībā uz prioritāriem tiesību aktiem, ko piemēro gadījumā, kad tiesības uz pabalstiem pārklājas (16).

                           6.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 12. jūnija Lēmums Nr. H1 par pamatu pārejai no Padomes Regulas (EEK) Nr. 1408/71 un Regulas (EEK) Nr. 574/72 uz Regulu (EK) Nr. 883/2004 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 987/2009 un par to, kā piemērot sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanas Administratīvās komisijas lēmumus un ieteikumus (17).

                           7.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 12. jūnija Lēmums Nr. H2 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanas Administratīvās komisijas Datu apstrādes tehniskās komisijas darba metodēm un sastāvu (18).

                           8.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 15. oktobra Lēmums Nr. H3 par datumu, kas jāņem vērā, lai noteiktu valūtas kursu, kas minēts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 987/2009 90. pantā (19).

                           9.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 22. decembra Lēmums Nr. H4 par Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai Revīzijas padomes sastāvu un darba metodēm (20).

                           10.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2010. gada 18. marta Lēmums Nr. H5 par sadarbību krāpšanas gadījumu un kļūdu novēršanā saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 883/2004 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 987/2009 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (21).

                           11.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 12. jūnija Lēmums Nr. P1 par to, kā interpretēt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 50. panta 4. punktu, 58. pantu un 87. panta 5. punktu attiecībā uz invaliditātes pensiju, vecuma pensiju un apgādnieka zaudējuma pabalstu (22).

                           12.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 12. jūnija Lēmums Nr. S1 par Eiropas veselības apdrošināšanas karti (23).

                           13.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 12. jūnija Lēmums Nr. S2 par Eiropas veselības apdrošināšanas kartes tehnisko specifikāciju (24).

                           14.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 12. jūnija Lēmums Nr. S3, ar ko nosaka pabalstus, uz kuriem attiecas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 19. panta 1. punkts un 27. panta 1. punkts un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 987/2009 25. panta A) daļas 3. punkts (25).

                           15.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 2. oktobra Lēmums Nr. S4 par atmaksāšanas procedūrām Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 35. un 41. panta īstenošanai (26).

                           16.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 2. oktobra Lēmums Nr. S5 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 1. panta va) punktā paredzētā jēdziena “pabalsti natūrā” interpretāciju, kurus saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 17., 19., 20. un 22. pantu, 24. panta 1. punktu, 25. un 26. pantu, 27. panta 1., 3., 4. un 5. punktu, 28. un 34. pantu, un 36. panta 1. un 2. punktu izmaksā slimības vai maternitātes gadījumā, un par to summu aprēķināšanu, kas jāatmaksā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 987/2009 62., 63. un 64. pantu (27).

                           17.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 22. decembra Lēmums Nr. S6 par reģistrēšanos dzīvesvietas dalībvalstī saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 987/2009 24. pantu un Regulas (EK) Nr. 987/2009 64. panta 4. punktā paredzēto sarakstu izveidi (28).

                           18.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 22. decembra Lēmums Nr. S7 par pāreju no Regulas (EEK) Nr. 1408/71 un Regulas (EEK) Nr. 574/72 uz Regulu (EK) Nr. 883/2004 un Regulu (EK) Nr. 987/2009 un par atlīdzināšanas procedūru piemērošanu (29).

                           19.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 12. jūnija Lēmums Nr. U1 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 987/2009 54. panta 3. punktu saistībā ar bezdarbnieka pabalstu palielināšanu par apgādībā esošiem ģimenes locekļiem (30).

                           20.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 12. jūnija Lēmums Nr. U2 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 65. panta 2. punkta darbības jomu attiecībā uz tādu pilnīgu bezdarbnieku tiesībām saņemt bezdarbnieka pabalstus, kuri nav pierobežas darba ņēmēji, kas savas pēdējās darbības laikā nodarbinātas vai pašnodarbinātas personas statusā dzīvojuši dalībvalstī, kura nav kompetentā dalībvalsts (31).

                           21.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 12. jūnija Lēmums Nr. U3 par jēdziena “daļējs bezdarbs” piemērošanas jomu attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 65. panta 1. punktā minētajiem bezdarbniekiem (32).

                     C IEDAĻA.   TIESĪBU AKTI, KO LĪGUMSLĒDZĒJAS PUSES PIEŅEM ZINĀŠANAI

                           1.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 12. jūnija Ieteikums Nr. U1 par tiesību aktiem, kas piemērojami bezdarbniekiem, kuri iesaistās nepilnas slodzes profesionālās vai aroda darbībās dalībvalstī, kas nav šo personu dzīvesvietas valsts (33).

                           2.

                           Administratīvās komisijas sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai 2009. gada 12. jūnija Ieteikums Nr. U2 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 883/2004 64. panta 1. punkta a) apakšpunkta piemērošanu bezdarbniekiem, kuri pavada dzīvesbiedru vai partneri, kurš veic profesionālo vai aroda darbību dalībvalstī, kas nav kompetentā valsts (34).

               Nolīguma II pielikuma
               PROTOKOLS
               I.   Apdrošināšana bezdarba gadījumā

               Darba ņēmējiem, kas ir Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas valstspiederīgie, līdz 2011. gada 30. aprīlim un darba ņēmējiem, kas ir Bulgārijas Republikas un Rumānijas Republikas valstspiederīgie, līdz 2016. gada 31. maijam piemēro šādu režīmu:

                           1.

                           Attiecībā uz tādu darba ņēmēju apdrošināšanu bezdarba gadījumā, kuru uzturēšanās atļauju derīguma termiņš nepārsniedz vienu gadu, piemēro šādus noteikumus:

                                       1.1.

                                       Tiesības saņemt bezdarba apdrošināšanas pabalstu saskaņā ar tiesību aktos paredzētajiem nosacījumiem ir tikai darba ņēmējiem, kas Šveicē ir veikuši iemaksas par minimālo iemaksu periodu (4 35), kā noteikts Federālajā likumā par obligāto bezdarba apdrošināšanu un maksātnespējas apdrošināšanu (Loi fédérale sur l’assurance-chômage obligatoire et l’indemnité en cas d’insolvabilité – LACI), un atbilst pārējiem bezdarba pabalsta saņemšanas nosacījumiem.

                                       1.2.

                                       Daļu no to darba ņēmēju obligātajām iemaksām, kuru iemaksu veikšanas periods ir pārāk īss, lai saskaņā ar 1.1. apakšpunktu dotu tiesības saņemt bezdarbnieka pabalstu Šveicē, saskaņā ar 1.3. apakšpunkta noteikumiem atmaksā šo darba ņēmēju izcelsmes valstīm viņu pabalstu izmaksu segšanai pilnīga bezdarba gadījumā; līdz ar to pilnīga bezdarba gadījumā Šveicē šiem darba ņēmējiem nav tiesību saņemt pabalstu. Tomēr viņiem ir tiesības uz pabalstiem sakarā ar sliktiem laika apstākļiem vai darba devēja maksātnespēju. Pabalstus pilnīga bezdarba gadījumā maksā izcelsmes valsts, ja attiecīgie darba ņēmēji aktīvi meklē darbu. Šveicē uzkrātos apdrošināšanas periodus ņem vērā tā, it kā tie būtu uzkrāti izcelsmes valstī.

                                       1.3.

                                       Šā punkta 1.2. apakšpunktā minēto darba ņēmēju obligāto iemaksu daļu atmaksā katru gadu šādā kārtībā:

                                                   a)

                                                   šo darba ņēmēju veikto iemaksu kopējo summu sadalījumā pa valstīm aprēķina, pamatojoties uz gadā nodarbināto darba ņēmēju skaitu un par katru darba ņēmēju veikto iemaksu vidējo apmēru gadā (ņem vērā darba devēja un darba ņēmēja iemaksas);

                                                   b)

                                                   šādi aprēķinātās summas daļu, kas ir procentuāla visu 1.2. apakšpunktā minēto pabalstu daļa un atbilst relatīvajai bezdarba pabalstu daļai, atmaksā darba ņēmēju izcelsmes valstij, bet daļu atstāj Šveicē kā rezervi turpmākajiem pabalstiem (5 36);

                                                   c)

                                                   Šveice katru gadu sagatavo paziņojumu par atmaksātajām iemaksām. Pēc izcelsmes valstu pieprasījuma tajā norāda aprēķinu pamatojumu un atmaksātās summas. Izcelsmes valstis katru gadu informē Šveici par 1.2. apakšpunktā minēto bezdarbnieka pabalstu saņēmēju skaitu.

                           2.

                           Ja dalībvalstij, uz kuru attiecas šis režīms, rodas ar iemaksu atmaksas izbeigšanu saistīti sarežģījumi vai Šveicei rodas ar iemaksu periodu summēšanu saistīti sarežģījumi, līgumslēdzējas puses var iesniegt šo jautājumu izskatīšanai Apvienotajā komitejā.

                     II.   Pabalsti bezpalīdzīgām personām

               Pabalstus bezpalīdzīgām personām, ko piešķir saskaņā ar Šveices 1959. gada 19. jūnija Federālo invaliditātes apdrošināšanas likumu (LAI) un 1946. gada 20. decembra Federālo likumu par vecuma un apgādnieka zaudējuma pensijām (LAVS), kas grozīts 1999. gada 8. oktobrī, piešķir tikai tad, ja attiecīgā persona dzīvo Šveicē.
               III.   Vecuma, apgādnieka zaudējuma un invaliditātes pensijas saskaņā ar arodnodrošinājuma pabalstu plāniem

               Neatkarīgi no 10. panta 2. punkta Padomes Regulā (EEK) Nr. 1408/71 nodarbinātām un pašnodarbinātām personām, kuras gatavojas pamest Šveici uz visiem laikiem un uz kurām saskaņā ar regulas II sadaļu vairs neattieksies Šveices tiesību akti, pēc viņu pieprasījuma izmaksā pabalstus, kas tām pienākas saskaņā ar 1993. gada 17. decembra Federālo likumu par arodnodrošinājuma plānu vecuma, apgādnieka zaudējuma un invaliditātes apdrošināšanai neierobežotu maiņu (Loi fédérale sur le libre passage dans la prévoyance professionnelle vieillesse, survivants et invalidité), ja šīs personas pamet Šveici piecos gados no šā nolīguma stāšanās spēkā”.

         (1)  OV L 270, 29.9.2006., 67. lpp.

         (2)  OV L 166, 30.4.2004., 1. lpp.

         (3)  OV L 149, 5.7.1971., 2. lpp.

         (4)  OV L 166, 30.4.2004., 1. lpp.

         (5)  OV L 284, 30.10.2009., 43. lpp.

         (6)  OV L 284, 30.10.2009., 1. lpp.

         (7)  OV L 149, 5.7.1971., 2. lpp.

         (8)  OV L 177, 4.7.2008., 1. lpp.

         (9)  OV L 74, 27.3.1972., 1. lpp.

         (10)  OV L 39, 10.2.2009., 29. lpp.

         (11)  OV L 209, 25.7.1998., 46. lpp.

         (12)  OV C 106, 24.4.2010., 1. lpp.

         (13)  OV C 106, 24.4.2010., 5. lpp.

         (14)  OV C 149, 8.6.2010., 3. lpp.

         (15)  OV C 106, 24.4.2010., 9. lpp.

         (16)  OV C 106, 24.4.2010., 11. lpp.

         (17)  OV C 106, 24.4.2010., 13. lpp.

         (18)  OV C 106, 24.4.2010., 17. lpp.

         (19)  OV C 106, 24.4.2010., 56. lpp.

         (20)  OV C 107, 27.4.2010., 3. lpp.

         (21)  OV C 149, 8.6.2010., 5. lpp.

         (22)  OV C 106, 24.4.2010., 21. lpp.

         (23)  OV C 106, 24.4.2010., 23. lpp.

         (24)  OV C 106, 24.4.2010., 26. lpp.

         (25)  OV C 106, 24.4.2010., 40. lpp.

         (26)  OV C 106, 24.4.2010., 52. lpp.

         (27)  OV C 106, 24.4.2010., 54. lpp.

         (28)  OV C 107, 27.4.2010., 6. lpp.

         (29)  OV C 107, 27.4.2010., 8. lpp.

         (30)  OV C 106, 24.4.2010., 42. lpp.

         (31)  OV C 106, 24.4.2010., 43. lpp.

         (32)  OV C 106, 24.4.2010., 45. lpp.

         (33)  OV C 106, 24.4.2010., 49. lpp.

         (34)  OV C 106, 24.4.2010., 51. lpp.

         (35)  Pašlaik 12 mēneši.

         (36)  Atmaksātās iemaksas darbiniekiem, kas izmanto tiesības saņemt bezdarbnieka pabalstus Šveicē pēc tam, kad divos gados vismaz 12 mēnešus ir veikuši iemaksas (vairākos uzturēšanās periodos).

      II PIELIKUMS

         PAZIŅOJUMS

         par Deklarāciju par Šveices dalību komitejās

      Migrējošo darba ņēmēju sociālā nodrošinājuma administratīvā komisija, kas minēta Deklarācijas par Šveices dalību komitejās (OV L 114, 30.4.2002., 72. lpp.) otrajā ievilkumā, ar 71. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 883/2004 ir pārdēvēta par Administratīvo komisiju sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai.


title: 2006/70/EK,Euratom: Komisijas Lēmums ( 2006. gada 31. janvāris ), ar ko groza Lēmumu 2001/844/EK, EOTK,  Euratom

text:
               7.2.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 34/32

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2006. gada 31. janvāris),
   ar ko groza Lēmumu 2001/844/EK, EOTK, Euratom

   (2006/70/EK, Euratom)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 218. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 131. pantu,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, un jo īpaši tā 21. panta 1. punktu un 41. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas drošības noteikumi ir izklāstīti Komisijas 2001. gada 29. novembra Lēmuma 2001/844/EK, EOTK, Euratom pielikumā, ar ko groza tās iekšējo reglamentu (1).

               (2)

               Komisija ir nolēmusi izdarīt vairākas izmaiņas nodaļu un dienestu pienākumu sadalē un nosaukumos.

               (3)

               Definīcijām Lēmuma 2001/844/EK, EOTK, Euratom pielikumā jāatbilst attiecīgajiem noteikumiem tekstā.

               (4)

               Teksts par drošības noteikumiem ir attiecīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Drošības noteikumus, kas doti Lēmuma 2001/844/EK, EOTK, Euratom pielikumā, groza šādi:

               1)

               4.2. iedaļas e) punktā “Komisijas priekšsēdētājs” aizstāj ar “Komisijas Drošības direktorāta direktors”;

               2)

               13. iedaļu aizstāj ar šādu:
               “13)   KOMISIJAS DROŠĪBAS PADOME
               Tiek izveidota Komisijas Drošības padome. Tā sastāv no Pārvaldes un personāla ģenerāldirektora, kas ir šīs padomes priekšsēdētājs, par drošības jautājumiem atbildīgā komisāra kabineta locekļa, priekšsēdētāja kabineta locekļa, ģenerālsekretāra vietnieka, kas vada Komisijas krīzes vadības grupu, Juridiskā, Ārējo sakaru, Tieslietu, Brīvības un drošības dienestu, Kopīgā pētniecības centra, Informātikas un Iekšējās revīzijas dienestu ģenerāldirektoriem un Komisijas Drošības direktorāta direktora vai viņu pārstāvjiem. Var pieaicināt citus Komisijas ierēdņus. Tās uzdevums ir izvērtēt drošības pasākumus Komisijā un sniegt ieteikumus šajā jomā Komisijas loceklim, kas atbild par drošības jautājumiem.”;

               3)

               2. papildinājumā “priekšsēdētājs” aizstāj ar “Komisijas loceklis, kas atbild par drošības jautājumiem”;

               4)

               4. papildinājuma 10. punkta c) apakšpunktā “priekšsēdētājs” aizstāj ar “Komisijas Drošības direktorāta direktors”;

               5)

               5. papildinājuma 7. punktā “priekšsēdētājs” aizstāj ar “Komisijas loceklis, kas atbild par drošības jautājumiem”;

               6)

               visā drošības noteikumu tekstā un tā papildinājumos:

                           a)

                           “Komisijas Drošības birojs” un “Komisijas Drošības dienests” aizstāj ar: “Komisijas Drošības direktorāts”;

                           b)

                           “Komisijas Drošības biroja vadītājs” aizstāj ar “Komisijas Drošības direktorāta direktors”;

               7)

               pielikumā aiz 7. apsvēruma pievieno šādu jaunu apsvērumu: “Šie noteikumi neskar Līguma 286. pantu un Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās, kā arī par šādu datu brīvu apriti.”

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2006. gada 31. janvārī

            Komisijas vārdā —

            priekšsēdētāja vietnieks

         Siim KALLAS

      (1)  OV L 317, 3.12.2001., 1. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2005/94/EK, Euratom (OV L 31, 4.2.2005., 66. lpp.).


title: 2012/471/ES: Padomes Lēmums ( 2011. gada 13. decembris ) par to, lai Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību par pasažieru datu reģistra datu izmantošanu un pārsūtīšanu Amerikas Savienoto Valstu Iekšzemes drošības departamentam

text:
               11.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 215/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 13. decembris)
   par to, lai Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību par pasažieru datu reģistra datu izmantošanu un pārsūtīšanu Amerikas Savienoto Valstu Iekšzemes drošības departamentam
   (2012/471/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 82. panta 1. punkta d) apakšpunktu un 87. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2010. gada 2. decembrī pieņēma lēmumu un sarunu norādes, atļaujot Komisijai sākt sarunas starp Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm par pasažieru datu reģistra (PDR) datu pārsūtīšanu un izmantošanu, lai novērstu un apkarotu terorismu un citus smagus starptautiskus noziegumus.

               (2)

               Sarunas tika sekmīgi noslēgtas, parafējot Nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību par pasažieru datu reģistra datu izmantošanu un pārsūtīšanu Amerikas Savienoto Valstu Iekšzemes drošības departamentam (“nolīgums”).

               (3)

               Nolīgumā ir ievērotas pamattiesības un ņemti vērā principi, kas jo īpaši ir atzīti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā, jo īpaši tiesības uz privātās un ģimenes dzīves neaizskaramību, kas atzītas hartas 7. pantā, tiesības uz personas datu aizsardzību, kas atzītas hartas 8. pantā, un tiesības uz efektīvu tiesību aizsardzību un taisnīgu tiesu, kas atzītas hartas 47. pantā. Nolīgums būtu jāpiemēro saskaņā ar minētajām tiesībām un principiem.

               (4)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu 21. protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, šīs dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un minētajām dalībvalstīm šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (5)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu 22. protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un nolīgums tai nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (6)

               Nolīgums būtu jāparaksta, ņemot vērā tā noslēgšanu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek atļauts parakstīt Nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību par pasažieru datu reģistra (PDR) datu izmantošanu un pārsūtīšanu Amerikas Savienoto Valstu Iekšzemes drošības departamentam, ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.
   3. pants
   Ar šo tiek apstiprināta Savienības Deklarācija par nolīgumu attiecībā uz Savienības saistībām saskaņā ar tā 17. un 23. pantu.
   Deklarācijas teksts ir pievienots šim lēmumam.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2011. gada 13. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. CICHOCKI

      PIELIKUMS

         Savienības Deklarācija par Nolīgumu par pasažieru datu reģistra datu izmantošanu un pārsūtīšanu Amerikas Savienoto Valstu Iekšzemes drošības departamentam (“nolīgums”) attiecībā uz Savienības saistībām saskaņā ar tā 17. un 23. pantu

                     1.

                     Šā nolīguma 23. pantā paredzētā kopīgās pārskatīšanas un izvērtēšanas mehānisma ietvaros un neskarot citus jautājumus, kas var tikt izskatīti, izmantojot šo mehānismu, Savienība attiecīgā gadījumā lūgs no ASV informāciju par informācijas apmaiņu par Savienības pilsoņu un pastāvīgo iedzīvotāju PDR datu pārsūtīšanu trešo valstu iestādēm, kā paredzēts nolīguma 17. pantā.

                     2.

                     Šīs deklarācijas 1. punktā minētā kopīgas pārskatīšanas un izvērtēšanas mehānisma ietvaros Savienība lūgs ASV visu atbilstīgo informāciju par šādai pārsūtīšanai piemērojamo nosacījumu izpildi saskaņā ar nolīguma 17. pantu.

                     3.

                     Šīs deklarācijas 1. punktā minētā kopīgas pārskatīšanas un izvērtēšanas mehānisma ietvaros Savienība pievērsīs īpašu uzmanību visu nolīguma 17. panta 2. punkta īstenošanas aizsardzības mehānismu ievērošanai, lai pārliecinātos, ka šos datus saņemošās trešās valstis ir piekritušas piemērot tiem privātuma aizsardzību, kas ir līdzvērtīga aizsardzībai, kuru IDD piemēro PDR datiem saskaņā ar nolīgumu.


title: Padomes Lēmums (ES) 2017/817 (2017. gada 11. maijs), ar ko nosaka nostāju, kura Eiropas Savienības vārdā jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijā par grozījumiem PTO nolīguma 3. pielikuma C punkta ii) daļā attiecībā uz PTO tirdzniecības politikas pārskatīšanu biežumu un Tirdzniecības politikas pārskatīšanas struktūras reglamentā

text:
               13.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 122/71

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/817
   (2017. gada 11. maijs),
   ar ko nosaka nostāju, kura Eiropas Savienības vārdā jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijā par grozījumiem PTO nolīguma 3. pielikuma C punkta ii) daļā attiecībā uz PTO tirdzniecības politikas pārskatīšanu biežumu un Tirdzniecības politikas pārskatīšanas struktūras reglamentā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Marakešas nolīguma, ar ko izveido Pasaules Tirdzniecības organizāciju (“PTO nolīgums”), 3. pielikuma C punkta ii) daļā paredzēts PTO dalībnieku tirdzniecības politikas un prakses pārskatīšanas biežums. Tas, cik bieži tiek pārskatīta dalībnieka tirdzniecības politika, ir atkarīgs no tā īpatsvara pasaules tirdzniecībā. Četrus lielākos tirdzniecības dalībniekus pašlaik pārbauda ik pēc diviem gadiem. Nākamie 16 dalībnieki ar lielāko īpatsvaru pasaules tirdzniecībā tiek pārskatīti ik pēc četriem gadiem, bet visi pārējie dalībnieki patlaban tiek pārskatīt ik pēc sešiem gadiem.

               (2)

               PTO dalībnieku skaita pieaugums kopš 1995. gada ir palielinājis arī pārskatīšanu skaitu, kas nepieciešamas, lai izpildītu 3. pielikuma prasības, tādējādi palielinot dalībnieku un PTO Sekretariāta slogu. Lai nodrošinātu pārskatīšanas sistēmas efektivitāti, PTO Tirdzniecības politikas pārskatīšanas struktūra (TPRB) ierosina par vienu gadu paildzināt pašreiz spēkā esošos ciklus. Tā rezultātā PTO dalībnieki atkarībā no to īpatsvara pasaules tirdzniecībā tiktu pārskatīti ik pēc trim, pieciem vai septiņiem gadiem.

               (3)

               Atbilstoši PTO nolīguma X panta 8. punktam lēmumi par grozījumu apstiprināšanu PTO nolīguma 3. pielikumā jāpieņem ar konsensu Ministru konferencē vai atbilstoši PTO nolīguma IV panta 2. punktam Vispārējā padomē starplaikos starp Ministru konferences sanāksmēm, un pēc apstiprinājuma tie stājas spēkā visiem PTO dalībniekiem.

               (4)

               Lai nodrošinātu pārskatīšanas sistēmas efektivitāti, TPRB ir ierosinājusi arī grozīt savu reglamentu un ieviest nelielas izmaiņas, kas atvieglotu pārskatīšanu veikšanu, piemēram, šī brīža triju nedēļu vietā tiek ierosināts atvēlēt četras nedēļas pārskatāmajam dalībniekam atbildes sniegšanai uz iepriekš uzdotajiem jautājumiem, kad tas izmanto alternatīvu grafiku. Citi reglamenta grozījumi ietver, piemēram, iespēju PTO dalībniekam TPRB sanāksmē nākt klajā ar ievērojamām izmaiņām tā tirdzniecības politikā starp divām tirdzniecības politikas pārskatīšanām vai iespēju pēc dalībnieka pieprasījuma veidot otro pārskatīšanas dienu interaktīvāku, izmantojot paneļus vai PTO Sekretariātam izstrādājot runātāju sarakstu PTO dalībnieku uzrunām pārskatīšanas pirmajā dienā. TPRB var pieņemt lēmumu grozīt savu reglamentu saskaņā ar PTO nolīguma IV panta 4. punktu.

               (5)

               Savienības interesēs ir nodrošināt labi funkcionējošu Tirdzniecības politikas pārskatīšanas mehānismu, lai visi PTO dalībnieki arī turpmāk tiktu regulāri pārskatīti un lai TPRB sanāksmes būtu iespējami efektīvas un pienācīgi sagatavotas.

               (6)

               Tāpēc ir lietderīgi noteikt, ka nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem PTO, ir par vienu gadu paildzināt PTO dalībnieku tirdzniecības politikas pārskatīšanu ciklus un izdarīt grozījumus TPRB reglamentā, lai atvieglotu pārskatīšanu veikšanu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas Vispārējā padomē, ir pievienoties konsensam grozīt PTO nolīguma 3. pielikuma C punkta ii) daļu un par vienu gadu paildzināt PTO dalībnieku tirdzniecības politikas pārskatīšanu ciklus. PTO nolīguma 3. pielikuma C punkta ii) daļā paredzētie pārskatīšanas cikli ir atkarīgi no īpatsvara pasaules tirdzniecībā un patlaban ir divi, četri vai seši gadi. Tie tiks aizstāti ar attiecīgi trīs, piecu vai septiņu gadu cikliem.
   Šo nostāju nākamajā Vispārējās padomes sanāksmē pauž Komisija.
   2. pants
   Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Tirdzniecības politikas pārskatīšanas struktūrā, ir pievienoties konsensam grozīt TPRB reglamentu, kā paredzēts dokumentā WT/RD/TPR/745.
   Šo nostāju nākamajā TPRB sanāksmē pauž Komisija.
   3. pants
   PTO nolīguma 3. pielikuma C punkta ii) daļas grozījumu pēc tā pieņemšanas, kā par to paziņojusi PTO, publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2017. gada 11. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         C. CARDONA


title: Padomes Lēmums 2007/665/KĀDP ( 2007. gada 28. septembris ), lai noslēgtu nolīgumu starp Eiropas Savienību un Horvātijas Republiku par Horvātijas Republikas līdzdalību Eiropas Savienības Policijas misijā Afganistānā ( EUPOL AFGHANISTAN )

text:
               13.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 270/27

         PADOMES LĒMUMS 2007/665/KĀDP
   (2007. gada 28. septembris),
   lai noslēgtu nolīgumu starp Eiropas Savienību un Horvātijas Republiku par Horvātijas Republikas līdzdalību Eiropas Savienības Policijas misijā Afganistānā (EUPOL AFGHANISTAN)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 24. pantu,
   ņemot vērā prezidentvalsts ieteikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2007. gada 30. maijā pieņēma Vienoto rīcību 2007/369/KĀDP, ar ko izveido Eiropas Savienības Policijas misiju Afganistānā (EUPOL AFGHANISTAN) (1).

               (2)

               Vienotās rīcības 2007/369/KĀDP 12. panta 5. punktā paredzēts, ka attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par trešo valstu līdzdalību vienojas saskaņā ar Līguma 24. pantu.

               (3)

               Padome 2004. gada 13. septembrī pilnvaroja prezidentvalsti, kurai vajadzības gadījumā palīdz ģenerālsekretārs/augstais pārstāvis, attiecībā uz turpmākām Eiropas civilajām krīzes pārvarēšanas operācijām sākt sarunas ar trešām valstīm, lai slēgtu nolīgumu, pamatojoties uz parauga nolīgumu starp Eiropas Savienību un trešo valsti par trešās valsts līdzdalību Eiropas Savienības civilajā krīzes pārvarēšanas operācijā. Pamatojoties uz minēto, prezidentvalsts vienojās par nolīgumu ar Horvātijas Republiku par Horvātijas Republikas līdzdalību Eiropas Savienības Policijas misijā Afganistānā (EUPOL AFGHANISTAN).

               (4)

               Šis nolīgums būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Savienības vārdā ir apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Horvātijas Republiku par Horvātijas Republikas līdzdalību Eiropas Savienības Policijas misijā Afganistānā (EUPOL AFGHANISTAN).
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs ar šo tiek pilnvarots iecelt personu vai personas, kas pilnvarotas parakstīt minēto nolīgumu, lai tas būtu saistošs Eiropas Savienībai.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   4. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2007. gada 28. septembrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         M. PINHO

      (1)  OV L 139, 31.5.2007., 33. lpp.
    ---documentbreak---

               13.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 270/28

         TULKOJUMS
   NOLĪGUMS
   starp Eiropas Savienību un Horvātijas Republiku par Horvātijas Republikas līdzdalību Eiropas Savienības Policijas misijā Afganistānā (EUPOL AFGHANISTAN)
   EIROPAS SAVIENĪBA (ES),
   no vienas puses, un
   HORVĀTIJAS REPUBLIKA,
   no otras puses,
   turpmāk “Puses”,
   ŅEMOT VĒRĀ:

               —

               Eiropas Savienības Padomes 2007. gada 30. maijā pieņemto Vienoto rīcību 2007/369/KĀDP par Eiropas Savienības Policijas misijas izveidi Afganistānā (EUPOL AFGHANISTAN) (1),

               —

               uzaicinājumu Horvātijas Republikai piedalīties EUPOL AFGHANISTAN,

               —

               Horvātijas Republikas lēmumu piedalīties EUPOL AFGHANISTAN,

               —

               Politikas un drošības komitejas lēmumu pieņemt Horvātijas Republikas ieguldījumu EUPOL AFGHANISTAN,

         IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   1. pants
   Dalība operācijā
   1.   Horvātijas Republika pievienojas Vienotajai rīcībai 2007/369/KĀDP un jebkurai vienotai rīcībai vai lēmumam, ar ko Eiropas Savienības Padome nolemj paplašināt EUPOL AFGHANISTAN saskaņā ar šo nolīgumu, un jebkādiem nepieciešamiem īstenošanas pasākumiem.
   2.   Horvātijas Republikas ieguldījums EUPOL AFGHANISTAN neskar Eiropas Savienības lēmumu pieņemšanas autonomiju.
   3.   Horvātijas Republika nodrošina, ka tās personāls, kas piedalās EUPOL AFGHANISTAN, veic savus uzdevumus atbilstīgi:

               —

               Vienotajai rīcībai 2007/369/KĀDP un tās iespējamiem turpmākiem grozījumiem,

               —

               operācijas plānam;

               —

               īstenošanas pasākumiem.

         4.   Personāls, ko Horvātijas Republika nosūtījusi EUPOL AFGHANISTAN, veic savus pienākumus un darbojas, vadoties vienīgi pēc EUPOL AFGHANISTAN interesēm.
   5.   Horvātijas Republika laikus informē EUPOL AFGHANISTAN misijas vadītāju un Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariātu par visām pārmaiņām attiecībā uz tās ieguldījumu EUPOL AFGHANISTAN.
   6.   Kompetentā Horvātijas Republikas iestāde personālam, ko nosūta uz EUPOL AFGHANISTAN, veic medicīnisko pārbaudi, vakcināciju un izsniedz dokumentu, kas apliecina dienestam derīgu veselības stāvokli. Personāls, ko nosūta uz EUPOL AFGHANISTAN, uzrāda šāda apliecinoša dokumenta kopiju.
   2. pants
   Personāla statuss
   1.   Tā personāla statusu, ko Horvātijas Republika norīko darbā EUPOL AFGHANISTAN, reglamentē ar Eiropas Savienības un Afganistānas Islāma Republikas nolīgumu par misijas statusu.
   2.   Neskarot šā panta 1. punktā minēto nolīgumu, personāls, kas piedalās EUPOL AFGHANISTAN, ir Horvātijas Republikas jurisdikcijā.
   3.   Horvātijas Republika ir atbildīga par visu prasību izskatīšanu saistībā ar dalību EUPOL AFGHANISTAN, kuras iesniedz tās personāls vai kuras attiecas uz tās personālu. Horvātijas Republika ir atbildīga par jebkuras lietas ierosināšanu, jo īpaši par tiesvedības vai disciplināro procedūru sākšanu pret jebkuru tās personāla pārstāvi saskaņā ar tās normatīvajiem aktiem.
   4.   Horvātijas Republika apņemas sniegt paziņojumu par atteikšanos no prasībām pret citām valstīm, kas piedalās EUPOL AFGHANISTAN, un apņemas to darīt, parakstot šo nolīgumu. Šāda paziņojuma paraugs ir pievienots šim nolīgumam.
   5.   Eiropas Savienība nodrošina, ka tās dalībvalstis sniedz paziņojumu par atteikšanos no prasībām saistībā ar Horvātijas Republikas dalību EUPOL AFGHANISTAN, un apņemas to darīt, parakstot šo nolīgumu.
   3. pants
   Klasificēta informācija
   1.   Horvātijas Republika veic visus atbilstīgos pasākumus, lai nodrošinātu klasificētas ES informācijas aizsardzību saskaņā ar Eiropas Savienības Padomes drošības reglamentu, kas ietverts Padomes Lēmumā 2001/264/EK (2), un saskaņā ar turpmākajām norādēm, ko sniegušas kompetentās iestādes, tostarp EUPOL AFGHANISTAN misijas vadītājs.
   2.   Saistībā ar EUPOL AFGHANISTAN piemēro Eiropas Savienības un Horvātijas Republikas nolīgumu par klasificētās informācijas apmaiņai piemērojamām drošības procedūrām (3), kas datēts ar 2006. gada 10. aprīli.
   4. pants
   Pavēļu ķēde
   1.   Viss personāls, kas piedalās EUPOL AFGHANISTAN, paliek pilnīgā savas valsts iestāžu pakļautībā.
   2.   Valsts iestādes nodod operatīvo kontroli EUPOL AFGHANISTAN misijas vadītāja pārziņā, kurš īsteno pavēles tiesības, izmantojot pavēles un kontroles hierarhijas struktūru.
   3.   Misijas vadītājs vada EUPOL AFGHANISTAN un uzņemas organizēt tās ikdienas vadību.
   4.   Horvātijas Republikai ir tādas pašas tiesības un pienākumi attiecībā uz EUPOL AFGHANISTAN ikdienas vadību kā līdzdalīgajām Eiropas Savienības dalībvalstīm, kas piedalās operācijā, saskaņā ar šā nolīguma 1. panta 1. punktā minētajiem tiesību instrumentiem.
   5.   EUPOL AFGHANISTAN misijas vadītājs ir atbildīgs par EUPOL AFGHANISTAN personāla disciplīnas kontroli. Vajadzības gadījumā disciplināru sodīšanu uzņemas attiecīgās valsts iestāde.
   6.   Horvātijas Republika ieceļ Nacionālā kontingenta kontaktpunktu (NKK), kas pārstāv tās nacionālo kontingentu EUPOL AFGHANISTAN. NKK sniedz ziņojumus EUPOL AFGHANISTAN misijas vadītājam par attiecīgās valsts jautājumiem un ir atbildīgs par misijas kontingenta ikdienas disciplīnu.
   7.   Lēmumu izbeigt operāciju pieņem Eiropas Savienība pēc apspriešanās ar Horvātijas Republiku, ja Horvātijas Republika joprojām sniedz ieguldījumu EUPOL AFGHANISTAN darbībā operācijas izbeigšanas brīdī.
   5. pants
   Finanšu aspekti
   1.   Horvātijas Republika uzņemas visas izmaksas, kas saistītas ar tās līdzdalību operācijā un kas nav izmaksas, kuras sedz no kopīgā finansējuma, kā paredzēts operācijas darbības budžetā.
   2.   Ja noticis nāves gadījums, gūti ievainojumi, radīti zaudējumi vai noticis kaitējums Afganistānas fiziskām vai juridiskām personām, Horvātijas Republika gadījumos, ja ir konstatēta tās atbildība, izmaksā kompensāciju, ievērojot nosacījumus, kas paredzēti nolīgumā par misijas statusu, ja tas ir iespējams, kā minēts šā nolīguma 2. panta 1. punktā.
   6. pants
   Ieguldījums operācijas budžetā
   Tā kā Horvātijas Republikas dalība sniedz ievērojamu ieguldījumu, kas ir nepieciešams operācijas darbībai, Horvātijas Republika ir atbrīvota no ieguldījumiem EUPOL AFGHANISTAN operācijas budžetā.
   7. pants
   Noteikumi par šā nolīguma īstenošanu
   Eiropas Savienības Padomes ģenerālsekretārs/augstais pārstāvis un Horvātijas Republikas attiecīgās iestādes vienojas par jebkuriem tehniskiem un administratīviem pasākumiem, kas vajadzīgi, lai īstenotu šo nolīgumu.
   8. pants
   Noteikumu neievērošana
   Ja kāda no Pusēm neievēro saistības, kas noteiktas šajā nolīgumā, otrai Pusei ir tiesības izbeigt šā nolīguma darbību, par to rakstiski paziņojot vienu mēnesi iepriekš pa diplomātiskajiem kanāliem.
   9. pants
   Domstarpību izšķiršana
   Domstarpības par šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu Puses savstarpēji izšķir ar diplomātiskiem līdzekļiem.
   10. pants
   Stāšanās spēkā
   1.   Šis nolīgums stājas spēkā pirmā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad Puses pa diplomātiskajiem kanāliem ir paziņojušas viena otrai par šim nolūkam vajadzīgo iekšējo procedūru pabeigšanu.
   2.   Šo nolīgumu piemēro pagaidu kārtībā no tā parakstīšanas dienas.
   3.   Šis nolīgums paliek spēkā, kamēr Horvātijas Republika sniedz ieguldījumu operācijas darbībā.

      Brdo pri Kranju, divtūkstoš septītā gada ceturtajā oktobrī, angļu valodā divos eksemplāros.

            Eiropas Savienības vārdā —

            Horvātijas Republikas vārdā —

      (1)  OV L 139, 31.5.2007., 33. lpp.

      (2)  OV L 101, 11.4.2001., 1. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2007/438/EK (OV L 164, 26.6.2007., 24. lpp.).

      (3)  OV L 116, 29.4.2006., 74. lpp.
   PIELIKUMS
   Deklarācijas
   kas minētas 2. panta 4. un 5. punktā
   ES DALĪBVALSTU DEKLARĀCIJA
   “Piemērojot Vienoto rīcību 2007/369/KĀDP (2007. gada 30. maijs) par Eiropas Savienības Policijas misijas izveidi Afganistānā (EUPOL AFGHANISTAN), ES dalībvalstis centīsies, ciktāl pieļauj to iekšējā tiesiskā kārtība, cik vien iespējams atteikties no prasībām pret Horvātijas Republiku to personāla ievainošanas vai nāves gadījumā vai gadījumā, ja tai ir radīti zaudējumi vai bojāts tās īpašums, ko izmanto EUPOL AFGHANISTAN, ja šāds ievainojums, nāve, zaudējums vai bojājums:

               —

               radies Horvātijas Republikas personāla darbības dēļ, pildot pienākumus saistībā ar EUPOL AFGHANISTAN, izņemot rupjas nolaidības vai tīša noteikumu pārkāpuma gadījumus,

               —

               vai radies, izmantojot jebkādu īpašumu, kas pieder Horvātijas Republikai, ja šis īpašums ir izmantots saistībā ar operāciju, un izņemot gadījumus, kuros personāls no Horvātijas Republikas, kas darbojas EUPOL AFGHANISTAN un izmanto šo īpašumu, ir vainojams rupjā nolaidībā vai tīšā noteikumu pārkāpumā.”

         HORVĀTIJAS REPUBLIKAS DEKLARĀCIJA
   “Piemērojot Vienoto rīcību 2007/369/KĀDP (2007. gada 30. maijs) par Eiropas Savienības Policijas misijas izveidi Afganistānā (EUPOL AFGHANISTAN), Horvātijas Republika centīsies, ciktāl pieļauj tās iekšējā tiesiskā kārtība, cik vien iespējams atteikties no prasībām pret jebkuru citu EUPOL AFGHANISTAN dalībvalsti to personāla ievainošanas vai nāves gadījumā vai gadījumā, ja tai ir radīti zaudējumi vai bojāts tās īpašums, ko izmanto EUPOL AFGHANISTAN, ja šāds ievainojums, nāve, zaudējums vai bojājums:

               —

               radies personāla darbības dēļ, pildot pienākumus saistībā ar EUPOL AFGHANISTAN, izņemot rupjas nolaidības vai tīša noteikumu pārkāpuma gadījumus,

               —

               vai radies, izmantojot jebkādu īpašumu, kas pieder EUPOL AFGHANISTAN dalībvalstīm, ja šis īpašums ir izmantots saistībā ar operāciju, kā arī izņemot gadījumus, kuros EUPOL AFGHANISTAN personāls, kas izmanto šo īpašumu, ir vainojams rupjā nolaidībā vai tīšā noteikumu pārkāpumā.”


title: Padomes Lēmums 2007/845/TI ( 2007. gada 6. decembris ) attiecībā uz sadarbību starp dalībvalstu līdzekļu atguves dienestiem noziedzīgi iegūtu līdzekļu vai citu īpašumu meklēšanas un identificēšanas jomā

text:
               18.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 332/103

      PADOMES LĒMUMS 2007/845/TI
   (2007. gada 6. decembris)
   attiecībā uz sadarbību starp dalībvalstu līdzekļu atguves dienestiem noziedzīgi iegūtu līdzekļu vai citu īpašumu meklēšanas un identificēšanas jomā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 30. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu un 34. panta 2. punkta c) apakšpunktu,
   ņemot vērā Beļģijas Karalistes, Austrijas Republikas un Somijas Republikas ierosinājumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Galvenais organizētās pārrobežu noziedzības virzītājspēks ir finansiāli ieguvumi. Finansiāli ieguvumi ir stimuls izdarīt jaunus noziegumus, lai gūtu vēl lielāku peļņu. Attiecīgi tiesībaizsardzības dienestiem vajadzētu būt apveltītiem ar vajadzīgajām iemaņām, lai izmeklētu un analizētu noziedzīgo darbību finanšu plūsmas. Lai efektīvi apkarotu organizēto noziedzību, Eiropas Savienības dalībvalstīm ir operatīvi jādalās informācijā, kas var palīdzēt meklēt noziedzīgās darbībās iegūtus ienākumus un citu noziedzniekiem piederošu īpašumu un uzlikt tam arestu.

               (2)

               Padome pieņēma Padomes Pamatlēmumu 2003/577/TI (2003. gada 22. jūlijs) par to, kā Eiropas Savienībā izpilda īpašuma vai pierādījumu iesaldēšanas rīkojumus (2) un Padomes Pamatlēmumu 2005/212/TI (2005. gada 24. februāris) par noziedzīgi iegūtu līdzekļu, nozieguma rīku un īpašuma konfiskāciju (3), kas attiecas uz dažiem tiesiskās sadarbības aspektiem krimināllietās noziedzīgi iegūtu līdzekļu, nozieguma rīku vai citu īpašumu iesaldēšanas un konfiscēšanas jomā.

               (3)

               Attiecīgām dalībvalstu iestādēm, kas nodarbojas ar nelikumīgi iegūtu līdzekļu un cita īpašuma, kas var kļūt konfiscējams, meklēšanu, ir cieši jāsadarbojas, un būtu jāparedz noteikums, kas atļauj tiešu saziņu minēto iestāžu starpā.

               (4)

               Šajā nolūkā dalībvalstīm vajadzētu būt valstu līdzekļu atguves dienestiem, kas ir kompetenti šajā jomā, un būtu jānodrošina, lai šie dienesti spētu ātri apmainīties ar informāciju.

               (5)

               Kamdenas līdzekļu atguves aģentūru tīkls (CARIN), ko 2004. gada 22. un 23. septembrī Hāgā izveidoja Apvienotā Karaliste, Austrija, Beļģija, Īrija, Nīderlande un Vācija, jau tagad ir globāls praktiķu un ekspertu tīkls, kurā savstarpēji vairot zināšanas par metodēm un paņēmieniem jomā, kas saistīta ar noziedzīgi iegūtu līdzekļu un cita īpašuma identifikāciju, iesaldēšanu, aresta uzlikšanu un konfiskāciju pāri robežām. Ar šo lēmumu būtu jāpapildina CARIN, nodrošinot tiesisko pamatu informācijas apmaiņai starp visu dalībvalstu līdzekļu atguves dienestiem.

               (6)

               Savā paziņojumā Padomei un Eiropas Parlamentam “Hāgas programma: desmit prioritātes turpmākajiem pieciem gadiem” Komisija aicināja nostiprināt instrumentus, ar kuriem pievērsties organizētās noziedzības finanšu aspektiem, inter alia veicinot noziedzīgi iegūtu līdzekļu izlūkvienību izveidi dalībvalstīs.

               (7)

               Sadarbībai līdzekļu atguves dienestu starpā un līdzekļu atguves dienestu sadarbībai ar citām iestādēm, kam uzdots atvieglināt noziedzīgi iegūtu līdzekļu meklēšanu un identifikāciju, vajadzētu notikt, balstoties uz procedūrām un termiņiem, kas noteikti Padomes Pamatlēmumā 2006/960/TI (2006. gada 18. decembris) par Eiropas Savienības dalībvalstu tiesībaizsardzības iestāžu informācijas un izlūkdatu apmaiņas vienkāršošanu (4), tostarp – balstoties uz šajā lēmumā iekļautajiem atteikuma iemesliem.

               (8)

               Šis lēmumam nebūtu jāskar sadarbības režīmi saskaņā ar Padomes Lēmumu (2000. gada 17. oktobris) par sadarbības pasākumiem starp dalībvalstu finanšu ziņu vākšanas vienībām attiecībā uz informācijas apmaiņu (5) un esošie policijas sadarbības režīmi,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Līdzekļu atguves dienesti
   1.   Katrā dalībvalstī izveido vai norīko valsts līdzekļu atguves dienestu nolūkā atvieglināt tādu noziedzīgi iegūtu līdzekļu un citu ar noziegumu saistītu īpašumu meklēšanu un identificēšanu, kuri varētu kļūt par kompetentas tiesu iestādes izdota rīkojuma objektu iesaldēšanai, aresta uzlikšanai vai konfiskācijai kriminālprocesa vai, cik iespējams saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem, civilprocesa laikā.
   2.   Neskarot 1. punktu, dalībvalsts saskaņā ar valsts tiesību aktiem var izveidot vai norīkot divus līdzekļu atguves dienestus. Ja dalībvalstī ir vairāk nekā divas iestādes, kam ir uzdots atvieglināt noziedzīgi iegūtu līdzekļu meklēšanu un identifikāciju, ne vairāk kā divus līdzekļu atguves dienestus norāda kā kontaktpunktus.
   3.   Katra dalībvalsts norāda iestādes, kas ir valsts līdzekļu atguves dienesti šā panta nozīmē. Tās rakstiski dara zināmu šo informāciju un jebkuras turpmākas izmaiņas Padomes Ģenerālsekretariātam. Šis paziņojums nekavē citas iestādes, kam uzdots atvieglināt noziedzīgi iegūtu līdzekļu meklēšanu un identifikāciju, saskaņā ar 3. un 4. pantu veikt informācijas apmaiņu ar citas dalībvalsts līdzekļu atguves dienestu.
   2. pants
   Sadarbība starp līdzekļu atguves dienestiem
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka to līdzekļu atguves dienesti sadarbojas cits ar citu 1. panta 1. punktā izklāstīto mērķu sasniegšanai, veicot informācijas un labākās pieredzes apmaiņu gan pēc pieprasījuma, gan pēc pašu ierosmes.
   2.   Dalībvalstis nodrošina, ka šo sadarbību nekavē līdzekļu atguves dienestu statuss saskaņā ar valsts tiesību aktiem, neatkarīgi no tā, vai tie ietilpst administratīvā, tiesībaizsardzības vai tiesu iestādē.
   3. pants
   Informācijas apmaiņa starp līdzekļu atguves dienestiem pēc pieprasījuma
   1.   Dalībvalsts līdzekļu atguves dienests vai citas dalībvalsts iestādes, kam uzdots atvieglināt noziedzīgi iegūtu līdzekļu meklēšanu un identifikāciju, var pieprasīt informāciju no citas dalībvalsts līdzekļu atguves dienesta 1. panta 1. punktā norādītajos nolūkos. Šajā nolūkā tam piemēro Pamatlēmumu 2006/960/TI un noteikumus, kas pieņemti minētā lēmuma īstenošanai.
   2.   Aizpildot Pamatlēmumā 2006/960/TI paredzēto veidlapu, līdzekļu atguves dienests, kurš iesniedz pieprasījumu, tajā arī konkrēti norāda pieprasījuma mērķi, iemeslus un tiesvedības būtību. Tajā arī norāda sīkākas ziņas par īpašumu, pret ko paredzēts vērsties vai ko meklē (banku kontus, nekustamu īpašumu, automašīnas, jahtas un citas vērtīgas lietas), un/vai to, kādas fiziskas vai juridiskas personas, iespējams, ir iesaistītas (piem., vārdus un uzvārdus, adreses, dzimšanas datumus un vietas, reģistrācijas datumus, akcionārus, galvenās mītnes). Šādas ziņas ir, cik iespējams, precīzas.
   4. pants
   Brīvprātīga informācijas apmaiņa starp līdzekļu atguves dienestiem
   1.   Līdzekļu atguves dienesti vai citas iestādes, kam uzdots atvieglināt noziedzīgi iegūtu līdzekļu meklēšanu un identifikāciju, nepārkāpjot spēkā esošos attiecīgas dalībvalsts tiesību aktus un bez attiecīga lūguma, drīkst dalīties informācijā, ko atzīst par vajadzīgu, lai cits līdzekļu atguves dienests varētu pildīt pienākumus, īstenojot 1. panta 1. punktā izklāstītos mērķus.
   2.   Informācijas apmaiņai saskaņā ar šo pantu 3. pantu piemēro pēc analoģijas.
   5. pants
   Datu aizsardzība
   1.   Katra dalībvalsts nodrošina, ka izveidotos datu aizsardzības noteikumus piemēro arī šajā lēmumā paredzētajā informācijas apmaiņas procedūrā.
   2.   Uz tādas informācijas izmantojumu, kas saskaņā ar šo lēmumu ir sniegti tieši vai divpusēji, attiecas saņēmējas dalībvalsts datu aizsardzības noteikumi, ja uz šo informāciju attiecina tos pašus datu aizsardzības noteikumus, kādus piemēro saņēmējā dalībvalstī iegūtiem datiem. Personas datus, ko apstrādā saistībā ar šā lēmuma piemērošanu, aizsargā saskaņā ar 1981. gada 28. janvāra Eiropas Padomes Konvenciju par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisku apstrādi un – dalībvalstīs, kas ratificējušas šīs konvencijas 2001. gada 8. novembra papildu protokolu par uzraudzības iestādēm un datu pārrobežu plūsmu – arī šo instrumentu. Tiesībaizsardzības iestādēm, apstrādājot saskaņā ar šo lēmumu iegūtus personas datus, būtu jāņem vērā arī principi, kas ietverti Eiropas Padomes Ieteikumā Nr. R(87) 15 par personas datu izmantojuma regulāciju policijas darbības jomā.
   6. pants
   Paraugprakses apmaiņa
   Dalībvalstis nodrošina, ka līdzekļu atguves dienesti veic paraugprakses apmaiņu, lai uzlabotu dalībvalstu darba efektivitāti, meklējot un identificējot noziedzīgi iegūtus līdzekļus un citus saistītus īpašumus, kuri varētu kļūt par kompetentu tiesu iestāžu iesaldēšanas, aresta vai konfiskācijas rīkojuma objektu.
   7. pants
   Attiecības ar spēkā esošiem sadarbības mehānismiem
   Šis lēmums neskar saistības, ko uzliek Eiropas Savienības instrumenti par savstarpēju juridisku palīdzību vai lēmumu savstarpēju atzīšanu krimināllietās, divpusēji vai daudzpusēji nolīgumi vai režīmi, ko dalībvalstis izveidojušas ar trešām valstīm par savstarpēju tiesisku palīdzību, un Lēmums 2000/642/TI un Pamatlēmums 2006/960/TI.
   8. pants
   Īstenošana
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka līdz 2008. gada 18. decembrim tās spēj pilnībā sadarboties saskaņā ar šā lēmuma noteikumiem. Līdz tam pašam datumam dalībvalstis nosūta Padomes Ģenerālsekretariātam un Komisijai jebkuru valsts tiesību aktu tekstu, kas dod tām iespēju izpildīt saistības, kuras nosaka saskaņā ar šo lēmumu.
   2.   Kamēr dalībvalstis vēl nav īstenojušas Pamatlēmumu 2006/960/TI, atsauces uz minēto pamatlēmumu šajā lēmumā nozīmē atsauces uz piemērojamiem instrumentiem attiecībā uz policijas sadarbību starp dalībvalstīm.
   3.   Pamatojoties uz Komisijas sagatavotu ziņojumu, Padome līdz 2010. gada 18. decembrim izvērtē, kā dalībvalstis izpildījušas šā lēmuma prasības.
   9. pants
   Piemērošana
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2007. gada 6. decembrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         A. COSTA

      (1)  2006. gada 12. decembra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  OV L 196, 2.8.2003., 45. lpp.

      (3)  OV L 68, 15.3.2005., 49. lpp.

      (4)  OV L 386, 29.12.2006., 89. lpp.

      (5)  OV L 271, 24.10.2000., 4. lpp.


title: 2013/454/ES: Padomes Lēmums ( 2013. gada 22. jūlijs ), ar ko groza Lēmumu 2000/125/EK par noslēgto Nolīgumu par vispārēju tehnisko noteikumu apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos ( “Paralēlais nolīgums” )

text:
               14.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 245/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2013. gada 22. jūlijs),
   ar ko groza Lēmumu 2000/125/EK par noslēgto Nolīgumu par vispārēju tehnisko noteikumu apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos (“Paralēlais nolīgums”)
   (2013/454/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punktu saistībā ar tā 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Padomes Lēmumu 2000/125/EK (2000. gada 31. janvāris) par noslēgto Nolīgumu par vispārēju tehnisko noteikumu apstiprināšanu riteņu transportlīdzekļiem, aprīkojumam un detaļām, ko var uzstādīt un/vai lietot riteņu transportlīdzekļos (“Paralēlais nolīgums”) (1), Savienība ir pievienojusies Paralēlajam nolīgumam Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas Ekonomikas komisijā (ANO EEK).

               (2)

               Izmaiņas Līgumos, kas ir Savienības pamatā, tika izdarītas pēc Lēmuma 2000/125/EK pieņemšanas. Ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību tika būtiski mainīta procedūra, kas ir jāievēro, lai noslēgtu nolīgumus starp Savienību un starptautiskajām organizācijām, tādējādi kļuva nepieciešams Lēmumu 2000/125/EK pielāgot jaunajām procedūrām.

               (3)

               Procedūra, ar kuru nosaka nostāju, kas Savienības vārdā jāpieņem Apvienoto Nāciju Organizācijā saistībā ar ANO EEK noteikumu vai ANO EEK noteikumu grozījumu pieņemšanu, būtu jāpielāgo jaunajām Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. panta 9. punktā izklāstītajām procedūrām.

               (4)

               Ir lietderīgi, ka procedūra, ar kuru pieņem Savienības iesniegtos Paralēlā nolīguma ierosinātos grozījumus, kā arī lēmumu par to, vai iebilst pret ierosinātu grozījumu, ir tāda pati kā procedūra, kas attiecas uz pievienošanos starptautiskiem nolīgumiem.

               (5)

               Tādēļ Lēmums 2000/125/EK būtu attiecīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu 2000/125/EK groza šādi:

               1)

               lēmuma 5. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
                           “1.   Savienība balsojumā atbalsta vispārējo tehnisko noteikumu projekta izstrādi vai šādu noteikumu grozījumu projektu, ja projekts ir apstiprināts saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 218. panta 9. punktā izklāstīto procedūru.”;

                           b)

                           panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
                           “3.   Savienības nostāju attiecībā uz iespējamo tehnisko noteikumu iekļaušanu sarakstā un iekļaušanas apstiprinājumu apkopojumā, kā arī attiecībā uz strīdus jautājumiem starp līgumslēdzējām pusēm nosaka atbilstīgi LESD 218. panta 9. punktā noteiktajai procedūrai.”;

               2)

               lēmuma 6. pantu aizstāj ar šādu:
               “6. pants
               1.   Savienība balsojumā atbalsta ierosinātos Paralēlā nolīguma grozījumus, ja ierosinātais grozījums ir apstiprināts saskaņā ar LESD 218. panta 6. punkta a) apakšpunktā izklāstīto procedūru.
               Ja minētā procedūra līdz balsošanai nav laikus pabeigta, Savienība grozījumu neatbalsta.
               2.   Lēmumu izteikt vai neizteikt iebildumus pret citas līgumslēdzējas puses ierosinātu Paralēlā nolīguma grozījumu pieņem saskaņā ar LESD 218. panta 6. punkta a) apakšpunktā izklāstīto procedūru.”

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā trešajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2013. gada 22. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  OV L 35, 10.2.2000., 12. lpp.


title: Pieprasījums aizstāvēt Umberto Bossi imunitāti un privilēģijas Eiropas Parlamenta 2009. gada 5. maija lēmums par pieprasījumu aizstāvēt Umberto Bossi imunitāti un privilēģijas (2009/2020(IMM))

text:
               5.8.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               CE 212/125

         Otrdiena, 2009. gada 5. maijaPieprasījums aizstāvēt Umberto Bossi imunitāti un privilēģijas
   P6_TA(2009)0338
   Eiropas Parlamenta 2009. gada 5. maija lēmums par pieprasījumu aizstāvēt Umberto Bossi imunitāti un privilēģijas (2009/2020(IMM))
   2010/C 212 E/22

      Eiropas Parlaments,
   ņemot vērā Umberto Bossi2009. gada 19. februārī iesniegto pieprasījumu aizstāvēt viņa imunitāti saistībā ar izmeklēšanu, ko veic Verbānijas apgabaltiesas prokuratūra, un par kuru paziņoja 2009. gada 9. marta plenārsēdē,
   ņemot vērā 9. un 10. pantu 1965. gada 8. aprīļa Protokolā par privilēģijām un imunitāti Eiropas Kopienās, kā arī 6. panta 2. punktu 1976. gada 20. septembra Aktā par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās,
   ņemot vērā Eiropas Kopienu Tiesas 1964. gada 12. maija, 1986. gada 10. jūlija un 2008. gada 21. oktobra spriedumus (1),
   ņemot vērā Reglamenta 6. panta 3. punktu un 7. pantu,
   ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A6–0269/2009),

               1.

               nolemj aizstāvēt Umberto Bossi imunitāti un privilēģijas;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam nekavējoties nosūtīt šo lēmumu un atbildīgās komitejas ziņojumu attiecīgajām Itālijas Republikas iestādēm.

      (1)  [EKT] Lieta 101/63 Wagner/Fohrmann un Krier [1964] (Recueil, 383. lpp.), lieta 149/85 Wybot/Faure u. c. [1986] (Recueil, 2391. lpp) un apvienotās lietas C-200/07 un C-201/07 Marra/ De Gregorio un Clemente, Krājumā vēl nav publicēts.