title: 2007/715/EK,Euratom: Padomes Lēmums ( 2007. gada 30. oktobris ), ar ko ieceļ amatā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli no Vācijas

text:
               7.11.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 289/13

      PADOMES LĒMUMS

   (2007. gada 30. oktobris),
   ar ko ieceļ amatā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli no Vācijas
   (2007/715/EK, Euratom)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 259. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 167. pantu,
   vērā Vācijas valdības ierosināto kandidatūru,
   saņēmusi Eiropas Komisijas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome ar Lēmumu 2006/524/EK, Euratom, ar ko ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļus no Čehijas, Vācijas, Igaunijas, Spānijas, Francijas, Itālijas, Latvijas, Lietuvas, Luksemburgas, Ungārijas, Maltas, Austrijas, Slovēnijas un Slovākijas (1), ir iecēlusi komitejas locekļus no Vācijas laikposmam no 2006. gada 21. septembra līdz 2010. gada 20. septembrim.

               (2)

               Pēc Heiko STEFFENS kunga atkāpšanās ir atbrīvojusies minētās komitejas locekļa amata vieta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU
   1. pants
   Ar šo Gerd BILLEN, kungs, Vorstand des Verbraucherzentrale Bundesverbands, tiek iecelts par Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli, nomainot Heiko STEFFENS kungu uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2010. gada 20. septembrim.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2007. gada 30. oktobrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         F. NUNES CORREIA

      (1)  OV L 207, 28.7.2006., 30. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2007/622/EK, Euratom (OV L 253, 28.9.2007., 39. lpp.).


title: 2012/558/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2012. gada 10. maijs ) par Eiropas Savienības 2010. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VIII iedaļa – Eiropas Ombuds

text:
               17.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 286/117

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2012. gada 10. maijs)
   par Eiropas Savienības 2010. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VIII iedaļa – Eiropas Ombuds
   (2012/558/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2010. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības gada pārskatus par 2010. finanšu gadu (COM(2011) 473 – C7-0263/2011) (2),

               —

               ņemot vērā Eiropas Ombuda gada ziņojumu par 2010. gadā veiktajām iekšējām revīzijām, ko šī iestāde iesniegusi budžeta izpildes apstiprinātājiestādei,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par budžeta izpildi 2010. finanšu gadā, ar iestāžu atbildēm (3),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta iesniegusi par 2010. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 314. panta 10. punktu, kā arī 317., 318. un 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0089/2012),

               1.

               sniedz Eiropas ombudam apstiprinājumu par šīs iestādes 2010. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Padomei, Komisijai, Eiropas Savienības Tiesai, Revīzijas palātai, Eiropas Ombudam un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV L 64, 12.3.2010.

      (2)  OV C 332, 14.11.2011., 1. lpp.

      (3)  OV C 326, 10.11.2011., 1. lpp.

      (4)  OV C 332, 14.11.2011., 134. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.
    ---documentbreak---

               17.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 286/118

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2012. gada 10. maijs)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Savienības 2010. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VIII iedaļa – Eiropas Ombuds
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2010. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības gada pārskatus par 2010. finanšu gadu (COM(2011) 473 – C7-0263/2011) (2),

               —

               ņemot vērā Eiropas Ombuda gada ziņojumu par 2010. gadā veiktajām iekšējām revīzijām, ko šī iestāde iesniegusi budžeta izpildes apstiprinātājiestādei,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par budžeta izpildi 2010. finanšu gadā, ar iestāžu atbildēm (3),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta iesniegusi par 2010. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 314. panta 10. punktu, kā arī 317., 318. un 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0089/2012),

               1.

               uzsver, ka 2010. gada pārskatā Revīzijas palāta “neformulē apsvērumus par Eiropas Ombudu” (7.31. punkts); tomēr atgādina, ka Revīzijas palāta ir prasījusi Eiropas Ombudam (turpmāk “Ombuds”) pārskatīt noteikumus attiecībā uz kārtību, kāda tiek piemērota, pieņemot darbā pagaidu darbiniekus; vēlas saņemt no Revīzijas palātas informāciju par rezultātiem;

               2.

               konstatē, ka 2010. gadā Eiropas Ombuda rīcībā bija saistību apropriācijas par kopējo summu EUR 9 332 275 (2009. gadā – EUR 9 000 000) un to izlietojuma līmenis bija 89,65 %, kas ir zemāks nekā pārējo iestāžu vidējais rādītājs un par diviem procentiem zemāks nekā iepriekšējā gada izlietojuma līmenis (2009. gadā – 91,98 %); tomēr norāda, ka galvenais izlietojuma līmeņu atšķirības iemesls ir izmaiņas personāla sastāvā, un uzsver, ka Ombuda budžets tiek izmantots pārsvarā administratīviem nolūkiem, jo 79 % līdzekļu ir atvēlēti Ombuda nodarbinātajām personām, 15 % – ēkām, mēbelēm, aprīkojumu un dažādām darbības izmaksām un 6 % – Ombuda vispārējo uzdevumu veikšanai;

               3.

               prasa panākt labāku finanšu plānošanu, ar kuru tiktu nodrošināta efektīvāka budžeta izpilde;

               4.

               pauž atzinību par to, ka Ombuds ir 2010. gada rīcības plānā ir iekļāvis galvenos darbības rādītājus un rezultātu pārskatu, tādējādi uzlabojot iespēju izvērtēt tā paveikto darbu ar salīdzinošas novērtēšanas sistēmas palīdzību; atzinīgi vērtē visa gada garumā paveikto;

               5.

               tomēr pauž vēlmi, lai vēl vairāk tiktu palielināts to lietu skaits un īpatsvars, par kuru pieņemamību lēmums tiek pieņemts viena mēneša laikā; norāda, ka pašlaik šādu lietu īpatsvars ir 66 %;

               6.

               vēlas arī, lai turpinātu pieaugt to lietu skaits, kuru izskatīšana notiek mazāk nekā viena gada laikā; norāda, ka pašlaik šādu lietu īpatsvars ir 66 %;

               7.

               pauž atzinību par to, ka ir ieviesta jauna kārtība pagaidu darbinieku pieņemšanai darbā un no individuālām tiesībām izrietošu pabalstu aprēķināšanai;

               8.

               atzinīgi vērtē Iekšējā revīzijas dienesta 2010. gadā veikto revīziju, kuras laikā tika ņemts vērā par 2009. gadu konstatētais, proti, ka pārvaldības un kontroles sistēma būs efektīva, ja tiks īstenotas darbības, par kurām panākta vienošanās;

               9.

               atgādina, ka Parlaments 2011. gada 27. oktobrī pieņēma patstāvīgu ziņojumu par Ombuda darbību 2010. gadā (6); tādēļ nevēlas izteikt papildu piezīmes;

               10.

               aicina attiecīgā gadījumā iekļaut Ombuda 2011. gada darbības pārskatā nodaļu par to, kā izpildīti Parlamenta norādījumi, kas iekļauti rezolūcijā par budžeta izpildes apstiprināšanu, un pievienot arī detalizētu tabulu par visiem Ombuda rīcībā esošajiem cilvēkresursiem, norādot viņu amata kategoriju, pakāpi, dzimumu, informāciju par piedalīšanos profesionālās apmācības pasākumos un valstspiederību.

      (1)  OV L 64, 12.3.2010.

      (2)  OV C 332, 14.11.2011., 1. lpp.

      (3)  OV C 326, 10.11.2011., 1. lpp.

      (4)  OV C 332, 14.11.2011., 134. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (6)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2011)0467.


title: 2014/278/ES: Padomes Lēmums ( 2014. gada 12. maijs ) par to, lai noslēgtu Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, izņemot jautājumus, kas saistīti ar atpakaļuzņemšanu

text:
               16.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 145/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2014. gada 12. maijs)
   par to, lai noslēgtu Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, izņemot jautājumus, kas saistīti ar atpakaļuzņemšanu

      (2014/278/ES)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91., 100. pantu, 191. panta 4. punktu, 207. un 212. pantu saistībā ar tā 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu 2013/40/ES (2) Pamatnolīgums starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses (“nolīgums”), tika parakstīts 2010. gada 10. maijā, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               (2)

               Daži noteikumi nolīgumā attiecas uz atpakaļuzņemšanu, un tāpēc tie ietilpst Līguma par Eiropas Savienības darbību trešās daļas V sadaļas darbības jomā. Līdztekus šim lēmumam tiks pieņemts atsevišķs lēmums (3) par minētajiem noteikumiem, kas izklāstīti nolīguma 33. panta 2. punktā.

               (3)

               Savienības vārdā būtu jāapstiprina nolīgums,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Pamatnolīgums starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses (4), izņemot tā 33. panta 2. punktu.
   2. pants
   Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos vada nolīguma 44. pantā paredzēto Apvienoto komiteju. Apvienotajā komitejā atkarībā no izskatāmajiem jautājumiem tiek pārstāvēta Savienība vai attiecīgi Savienība un dalībvalstis.
   3. pants
   Padomes priekšsēdētājs norīko personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā sniegt nolīguma 49. panta 1. punktā paredzēto paziņojumu (5).
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2014. gada 12. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         C. ASHTON

      (1)  Piekrišana sniegta 2014. gada 16. aprīlī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

      (2)  Padomes Lēmums 2013/40/ES (2010. gada 10. maijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses (OV L 20, 23.1.2013., 1. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums 2014/279/ES (2014. gada 12. maijs) par to, lai noslēgtu Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar atpakaļuzņemšanu (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 3 lappusi).

      (4)  Nolīgums ir publicēts OV L 20, 23.1.2013., 2. lpp. kopā ar lēmumu par parakstīšanu.

      (5)  Nolīguma spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: 2014/443/ES: Padomes Lēmums ( 2014. gada 8. jūlijs ) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Sanitāro un fitosanitāro pasākumu piemērošanas apakškomitejā, kura izveidota ar Tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses, attiecībā uz tās reglamenta pieņemšanu

text:
               10.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 201/18

         PADOMES LĒMUMS
   (2014. gada 8. jūlijs)
   par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Sanitāro un fitosanitāro pasākumu piemērošanas apakškomitejā, kura izveidota ar Tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses, attiecībā uz tās reglamenta pieņemšanu

      (2014/443/ES)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2009. gada 19. janvārī pilnvaroja Komisiju veikt sarunas Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā par daudzpusēju tirdzniecības nolīgumu ar Andu Kopienas dalībvalstīm.

               (2)

               Minētās sarunas ir pabeigtas, un 2012. gada 26. jūnijā tika parakstīts Tirdzniecības nolīgums starp Eiropas Savienību, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses (“nolīgums”) (1).

               (3)

               Ievērojot nolīguma 330. panta 3. punktu, nolīgums no 2013. gada 1. marta tiek provizoriski piemērots Peru un no 2013. gada 1. augusta tiek provizoriski piemērots Kolumbijai, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               (4)

               Ar nolīguma 103. pantu izveido Sanitāro un fitosanitāro pasākumu piemērošanas apakškomiteju (“SFP apakškomiteja”), kas nodrošina un uzrauga nolīguma 5. nodaļas īstenošanu attiecībā uz sanitāriem un fitosanitāriem pasākumiem un izskata visus jautājumus, kas varētu ietekmēt atbilstību šīs nodaļas noteikumiem. Pirmās sanāksmes laikā SFP apakškomiteja pieņem savu reglamentu.

               (5)

               Savienībai būtu jānosaka nostāja, kas jāieņem attiecībā uz minētās SFP apakškomitejas reglamenta pieņemšanu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostājas, kas Savienības vārdā jāieņem Sanitāro un fitosanitāro pasākumu piemērošanas apakškomitejā (“SFP apakškomiteja”), kura izveidota ar Tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses, attiecībā uz SFP apakškomitejas reglamenta pieņemšanu, pamatā ir ES, Kolumbijas un Peru SFP apakškomitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.
   Savienības pārstāvji SFP apakškomitejā var vienoties par nelielām tehniskām izmaiņām ES, Kolumbijas un Peru SFP apakškomitejas lēmuma projektā bez Padomes papildu lēmuma.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2014. gada 8. jūlijā

            Padomes vārdā –

            Priekšsēdētājs

         P. C. PADOAN

      (1)  OV L 354, 21.12.2012., 3. lpp.

      PROJEKTS
      ES, KOLUMBIJAS UN PERU SANITĀRO UN FITOSANITĀRO PASĀKUMU PIEMĒROŠANAS APAKŠKOMITEJAS LĒMUMS Nr. …/2014
      (… gada …),
      ar ko pieņem Sanitāro un fitosanitāro pasākumu piemērošanas apakškomitejas reglamentu, kurš minēts 103. pantā Tirdzniecības nolīgumā starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses
      SANITĀRO UN FITOSANITĀRO PASĀKUMU PIEMĒROŠANAS APAKŠKOMITEJA,
      ņemot vērā 2012. gada 26. jūnijā Briselē parakstīto Tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses (“nolīgums”) (1), un jo īpaši tā 103. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Sanitāro un fitosanitāro pasākumu piemērošanas apakškomiteja (“SFP apakškomiteja”) pieņem savu reglamentu pirmajā sanāksmē.

                  (2)

                  SFP apakškomiteja nodrošina un uzrauga nolīguma 5. nodaļas īstenošanu, kas attiecas uz sanitāriem un fitosanitāriem pasākumiem, un izskata visus jautājumus, kas varētu ietekmēt atbilstību minētās nodaļas noteikumiem,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

                  1.

                  SFP apakškomitejas reglaments tiek pieņemts, kā izklāstīts šā lēmuma pielikumā.

                  2.

                  Šis lēmums stājas spēkā …

         …,

               Sanitāro un fitosanitāro pasākumu piemērošanas apakškomitejas vārdā

               Ministrs …

               Komisārs…

               Ministrs …

         (1)  OV L 354, 21.12.2012., 3. lpp.

         PIELIKUMS
         AR TIRDZNIECĪBAS NOLĪGUMA STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN TĀS DALĪBVALSTĪM, NO VIENAS PUSES, UN KOLUMBIJU UN PERU, NO OTRAS PUSES, 5. NODAĻU IZVEIDOTĀS SANITĀRO UN FITOSANITĀRO PASĀKUMU APAKŠKOMITEJAS REGLAMENTS
         1. pants
         Sastāvs un priekšsēdētājs
         1.   Sanitāro un fitosanitāro pasākumu piemērošanas apakškomiteja (“SFP apakškomiteja”), kas izveidota saskaņā ar Tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses (“nolīgums”) (1), 103. pantu, veic savus pienākumus, kā tas paredzēts nolīguma 103. pantā, un tā uzņemas atbildību nodrošināt un uzraudzīt 5. nodaļas īstenošanu par sanitārajiem un fitosanitārajiem pasākumiem.
         2.   Kā paredzēts nolīguma 103. panta 2 punktā, SFP apakškomitejā ir pārstāvji, kurus norīko katra Puse un kuri atbild par sanitārajiem un fitosanitārajiem jautājumiem.
         3.   SFP apakškomiteju rotācijas kārtībā vienu gadu ES un tās dalībvalstu vārdā vada Eiropas Komisijas augstākā līmeņa ierēdnis, Kolumbijas valdības augstākā līmeņa ierēdnis vai Peru valdības augstākā līmeņa ierēdnis. Pirmais vadības termiņš sākas Tirdzniecības komitejas pirmās sanāksmes dienā un beidzas tā paša gada 31. decembrī. SFP apakškomiteju vada tā līgumslēdzēja puse, kas vada Tirdzniecības komiteju.
         4.   SFP apakškomiteja var sanākt sēdēs, kurās piedalās tikai ES puse un viena Andu parakstītājvalsts, par jautājumiem, kas attiecas vienīgi uz to divpusējām attiecībām. Šādas sēdes kopīgi vada abas puses. Šādās sēdēs var piedalīties cita Andu parakstītājvalsts, iepriekš saņemot attiecīgo Pušu piekrišanu.
         5.   Atsauce uz “Pusēm” reglamentā ir saskaņā ar nolīguma 6. pantā sniegto definīciju.
         2. pants
         Sanāksmes
         1.   SFP apakškomitejas sanāksmes notiek vismaz reizi gadā vai pēc kādas Puses lūguma, kā paredzēts nolīguma 103. panta 2 punktā. Sanāksmes notiek rotācijas kārtībā Bogotā, Briselē un Limā, ja vien Puses nevienojas citādi.
         2.   SFP apakškomitejas sanāksmi sasauc Puse, kura vada apakškomiteju, laikā un vietā, par kuru Puses ir vienojušās.
         3.   SFP apakškomiteja var sanākt arī audio un video konferences veidā.
         3. pants
         Delegācijas
         Pirms katras sanāksmes Puses tiek informētas par katras delegācijas, kas piedalās sanāksmē, plānoto sastāvu.
         4. pants
         Novērotāji
         SFP apakškomiteja var pieņemt ad hoc lēmumu uzaicināt novērotājus.
         5. pants
         Sarakste
         1.   SFP apakškomitejas dokumentus, kas paredzēti reglamenta 6., 7., un 8. pantā, nosūta SFP apakškomitejas priekšsēdētājiem un Tirdzniecības komitejas sekretariātam.
         2.   Par jautājumiem, kas skar tikai ES un vienas Andu parakstītājvalsts divpusējās attiecības, sarakste notiks starp minētajām divām Pusēm, vajadzības gadījumā pilnībā informējot otru Andu parakstītājvalsti.
         6. pants
         Sanāksmju darba kārtība
         1.   Puses kopīgi izstrādā katras sēdes pagaidu darba kārtību. To kopā ar attiecīgajiem dokumentiem nosūta visām Pusēm ne vēlāk kā 14 dienas pirms sanāksmes sākuma.
         2.   SFP apakškomiteja katras sanāksmes sākumā pieņem darba kārtību. Ja Puses par to vienojas, pagaidu darba kārtībā var iekļaut tajā neiekļautus jautājumus.
         3.   Ja pārējās Puses tam piekrīt, SFP apakškomitejas priekšsēdētājs var pieaicināt ekspertus, lai tie piedalītos komitejas sanāksmēs un sniegtu informāciju par konkrētiem jautājumiem.
         7. pants
         Protokols
         1.   Katras sanāksmes protokola projektu Puses sagatavo kopīgi. Pirmo projektu sagatavo tā Puse, kas ir priekšsēdētājs, 21 dienas laikā pēc sanāksmes beigām.
         2.   Protokolā parasti sniedz kopsavilkumu par katru darba kārtības jautājumu, attiecīgā gadījumā precizējot:

                     a)

                     SFP apakškomitejai iesniegtos dokumentus;

                     b)

                     jebkuru paziņojumu, ko SFP apakškomitejas loceklis lūdzis iekļaut protokolā; un

                     c)

                     ierosinātos lēmumus, sniegtos ieteikumus, saskaņotos paziņojumus un secinājumus par īpašiem jautājumiem.

               3.   Protokolā iekļauj arī SFP apakškomitejas sanāksmes dalībnieku sarakstu.
         4.   Abas puses rakstveidā apstiprina protokolu divu mēnešu laikā no sēdes dienas. Pēc apstiprināšanas eksemplārus paraksta priekšsēdētājs un viņa kolēģi no pārējām Pusēm. Katra Puse saņem vienu šo autentisko dokumentu oriģinālu. Parakstītā protokola eksemplārus nosūta Tirdzniecības komitejas sekretariātam.
         8. pants
         Rīcības plāns
         1.   SFP apakškomiteja pieņem rīcības plānu, kas atspoguļo turpmāko rīcību, par kādu Puses sēdē ir vienojušās.
         2.   To, kā puses izpilda minēto rīcības plānu, pārskatīs SFP apakškomiteja savā nākamajā sanāksmē.
         9. pants
         Valodas
         1.   SFP apakškomitejas oficiālās valodas ir Pušu oficiālās valodas.
         2.   Ja vien nav nolemts citādi, SFP apakškomiteja parasti savās apspriedēs pamatojas uz dokumentiem un priekšlikumiem, kas sagatavoti 1. punktā minētajās valodās.
         10. pants
         Publicitāte un konfidencialitāte
         1.   Ja vien nav nolemts citādi, SFP apakškomitejas sanāksmes nav atklātas.
         2.   Ja Puse SFP apakškomitejai, specializētajām komitejām, darba grupām vai citām struktūrām iesniedz informāciju, kas saskaņā ar tās normatīvajiem aktiem ir konfidenciāla, minēto informāciju Puses uzskata par konfidenciālu saskaņā ar nolīguma 290. panta 2. punkta noteikumiem.
         11. pants
         Izdevumi
         1.   Katra Puse sedz visus izdevumus, kas tai radušies saistībā ar piedalīšanos SFP apakškomitejas sanāksmēs; tie ir gan personāla, komandējuma un uzturēšanās izdevumi, gan izdevumi par pasta un telekomunikāciju pakalpojumiem.
         2.   Izdevumus saistībā ar sanāksmju organizēšanu un dokumentu pavairošanu sedz tā Puse, kas rīko sanāksmi.
         3.   Izdevumus saistībā ar sēžu mutvārdu tulkošanu un dokumentu tulkošanu no spāņu valodas angļu valodā un otrādi sedz tā Puse, kas rīko sanāksmi. Mutvārdu un rakstisku tulkošanu uz vai no citām valodām sedz tā Puse, kas to pieprasījusi.
         12. pants
         Reglamenta grozīšana
         Reglamentu, kā arī visus turpmākos grozījumus, jāpieņem SFP apakškomitejai saskaņā ar nolīguma 103. panta 2. punktu.

            (1)  OV L 354, 21.12.2012., 3. lpp.


title: EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 98/10/COL ( 2010. gada 24. marts ), ar ko astoņdesmit pirmo reizi groza procesuālo un materiālo tiesību normas valsts atbalsta jomā, iekļaujot jaunu nodaļu attiecībā uz kritērijiem reģionālā atbalsta lieliem ieguldījumu projektiem padziļinātam novērtējumam

text:
               2.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 206/13

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS
   Nr. 98/10/COL
   (2010. gada 24. marts),
   ar ko astoņdesmit pirmo reizi groza procesuālo un materiālo tiesību normas valsts atbalsta jomā, iekļaujot jaunu nodaļu attiecībā uz kritērijiem reģionālā atbalsta lieliem ieguldījumu projektiem padziļinātam novērtējumam
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (1),
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (2) un jo īpaši tā 61.–63. pantu, kā arī 26. protokolu,
   ņemot vērā EBTA valstu nolīgumu par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (3) un jo īpaši tā 24. pantu un 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu,
   tā kā saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 24. pantu Iestāde īsteno EEZ līguma noteikumus par valsts atbalstu,
   saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu Iestāde sniedz paziņojumus vai izdod vadlīnijas par EEZ līgumā regulētajiem jautājumiem, ja šis Līgums vai Uzraudzības un Tiesas nolīgums to skaidri paredz vai ja Iestāde to uzskata par nepieciešamu,
   Iestāde 1994. gada 19. janvārī pieņēma procesuālo un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā (4),
   Eiropas Kopienu Komisija 2009. gada 24. jūnijā pieņēma paziņojumu attiecībā uz kritērijiem reģionālā atbalsta lieliem ieguldījumu projektiem padziļinātam novērtējumam (5),
   šis paziņojums attiecas arī uz Eiropas Ekonomikas zonu,
   jānodrošina EEZ valsts atbalsta normu vienāda piemērošana visā Eiropas Ekonomikas zonā,
   saskaņā ar EEZ līguma XV pielikuma beigu daļā iekļautās nodaļas “VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA” II punktu Iestādei pēc apspriešanās ar Komisiju ir jāpieņem tiesību akti atbilstoši tiem, ko pieņēmusi Eiropas Komisija,
   Iestrāde ir apspriedusies ar Eiropas Komisiju un EBTA valstīm, 2010. gada 12. martā sūtot vēstules par šo jautājumu (Nr. 549988, 549990 un 549991),
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Valsts atbalsta pamatnostādnēs ir jāizdara grozījumi, iekļaujot jaunu nodaļu attiecībā uz kritērijiem reģionālā atbalsta lieliem ieguldījumu projektiem padziļinātam novērtējumam. Jaunā nodaļa ir iekļauta šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Autentisks ir tikai teksts angļu valodā.

      Briselē, 2010. gada 24. martā

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā –

            priekšsēdētājs

         Per SANDERUD

            Kolēģijas loceklis

         Kurt JÄGER

      (1)  Turpmāk “Iestāde”.

      (2)  Turpmāk “EEZ līgums”.

      (3)  Turpmāk “Uzraudzības un Tiesas nolīgums”.

      (4)  EEZ līguma 61. un 62. panta un Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola 1. panta piemērošanas un interpretācijas pamatnostādnes, ko Iestāde pieņēma un izdeva 1994. gada 19. janvārī, publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (turpmāk “OV”) L 231, 3.9.1994., 1. lpp., un EEZ papildinājumā Nr. 32, 3.9.1994., 1. lpp., ņemot vērā izdarītos grozījumus. Turpmāk “Valsts atbalsta pamatnostādnes”. Valsts atbalsta pamatnostādņu atjauninātā versija ir publicēta Iestādes tīmekļa vietnē: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

      (5)  OV C 223, 16.9.2009., 3. lpp.

      PIELIKUMS

         NODAĻA ATTIECĪBĀ UZ KRITĒRIJIEM REĢIONĀLĀ ATBALSTA LIELIEM IEGULDĪJUMU PROJEKTIEM PADZIĻINĀTAM NOVĒRTĒJUMAM
          (1)

      1.   Ievads

      1.1.   Vispārīgi noteikumi reģionālā atbalsta pasākumiem

                  1.

                  Nodaļā par valstu reģionālo atbalstu 2007.–2013. gadam (turpmāk “Reģionālā atbalsta pamatnostādnes”) ir precizēta Iestādes vispārīgā pieeja attiecībā uz reģionālo valsts atbalstu (2). Saskaņā ar Reģionālā atbalsta pamatnostādņu nosacījumiem un neatkarīgi no negatīvās ietekmes, kādu reģionālais atbalsts var atstāt uz tirdzniecību un konkurenci, EBTA Uzraudzības iestāde (turpmāk “Iestāde”) var uzskatīt valsts atbalstu par saderīgu ar EEZ līguma darbību, ja tas ir piešķirts, lai veicinātu atsevišķu EEZ mazāk attīstīto reģionu ekonomisko attīstību.

                  2.

                  Reģionālā atbalsta pamatnostādnēs, nosakot konkrētu reģionālā atbalsta maksimālo robežu, pamatvilcienos ņem vērā to, cik nopietnas ir problēmas, kas ietekmē attiecīgo reģionu attīstību. Šā atbalsta maksimālā intensitāte ir noteikta pakāpeniski 10 % līdz 50 % apmērā no attiecināmajām izmaksām, kas pirmām kārtām ir pamatotas uz IKP uz vienu iedzīvotāju attiecīgajos reģionos, bet kas EBTA valstīm sniedz arī zināmu elastību, lai ņemtu vērā vietējos apstākļus. Katrai EBTA valstij paredzētie reģionālā atbalsta plāni ir publicēti Iestādes tīmekļa vietnē (3). Šīs pakāpeniskās atbalsta intensitātes būtībā atspoguļo līdzsvara pārbaudi, kas Iestādei jāveic, no vienas puses, samērojot pozitīvo ietekmi, kādu reģionālais atbalsts varētu atstāt jo īpaši uz kohēzijas veicināšanu, piesaistot ieguldījumus mazāk attīstītajām teritorijām, un, no otras puses, ierobežojot iespējamo negatīvo ietekmi, kas var rasties, piešķirot šādu atbalstu atsevišķiem uzņēmumiem, piemēram, negatīva ietekme uz citiem uzņēmējiem un reģioniem, kuru relatīvās konkurences priekšrocības ir attiecīgi samazinājušās.

                  3.

                  Liels ieguldījumu projekts ir sākotnējs ieguldījums, kura attiecināmo izdevumu pašreizējā vērtība ir lielāka par EUR 50 miljoniem (4). Mazāk attīstītām teritorijām raksturīgās problēmas mazāk ietekmē lielus ieguldījumu projektus nekā mazāka mēroga ieguldījumu projektus. Pastāv paaugstināts risks, ka liela mēroga projekti ietekmēs tirdzniecību, un līdz ar to risks, ka kropļojumu ietekme uz konkurentiem citos reģionos būs vēl jo negatīvāka. Saistībā ar lieliem ieguldījumiem pastāv arī risks, ka atbalsta summa var pārsniegt minimumu, kas vajadzīgs, lai kompensētu reģionālās nepilnības, un pastāv risks, ka valsts atbalsts šiem projektiem var radīt nevēlamas sekas, piemēram, neefektīvu vietas izvēli, lielākus konkurences kropļojumus un, tā kā atbalsta pārvietošana no nodokļu maksātāja par labu atbalsta saņēmējiem izmaksā dārgi, tīros zaudējumus no labklājības viedokļa, t. i., atbalsta izmaksas pārsniedz labumu, ko gūst patērētāji un ražotāji.

                  4.

                  Reģionālā atbalsta pamatnostādnes paredz īpašus noteikumus reģionālajam atbalstam lieliem ieguldījumu projektiem (5). Reģionālā atbalsta pamatnostādnes šiem lielajiem ieguldījumu projektiem paredz reģionālā atbalsta maksimālo robežu automātisku, pakāpenisku samazināšanu, lai ierobežotu konkurences kropļojumus līdz tādam līmenim, kuru var, kā parasti tiek uzskatīts, kompensēt ieguvumi saistībā ar attiecīgo reģionu attīstību (6).

                  5.

                  Turklāt katrai EBTA valstij jāpaziņo par ikvienu atbalstu, kuru tā sniedz ieguldījumu projektiem, ja ierosinātais atbalsts pārsniedz maksimāli pieļaujamo atbalsta apmēru, ko saskaņā ar piemērojamiem noteikumiem (paziņošanas robežlielums) (7) var saņemt ieguldījums, kura attiecināmie izdevumi ir EUR 100 miljoni. Attiecībā uz šiem paziņotajiem gadījumiem Iestāde īpaši pārbauda atbalsta intensitāti, atbilstību Reģionālā atbalsta pamatnostādņu vispārīgajiem kritērijiem un to, vai paziņotie ieguldījumi rada nozīmīgu ražošanas jaudas pieaugumu, līdztekus risinot tirgus nepietiekamības vai pat lejupslīdes problēmas, vai sniedz labumu uzņēmumiem, kam pieder liela tirgus daļa.

            1.2.   Reģionālā atbalsta pasākumi, uz kuriem attiecas padziļināts novērtējums

                  6.

                  Neskatoties uz automātisku samazināšanu, dažiem lieliem reģionālā atbalsta apmēriem, kuri paredzēti lieliem ieguldījumu projektiem, vēl arvien varētu būt ievērojama ietekme uz tirdzniecību, kas varētu novest pie būtiskiem konkurences kropļojumiem. Šā iemesla dēļ saskaņā ar agrāko Iestādes politiku netika atļauts sniegt atbalstu lieliem ieguldījumu projektiem, kas pārsniedza šādus robežlielumus (8):

                              —

                              atbalsta saņēmējam ir vairāk nekā 25 % no attiecīgā(-o) produkta(-u) noieta attiecīgajā(-os) tirgū(-os),

                              —

                              projekta radītā ražošanas jauda pārsniedz 5 % no tirgus apjoma, bet attiecīgā tirgus pieauguma rādītājs ir mazāks par EEZ IKP pieauguma rādītāju.

                  7.

                  Tomēr saskaņā ar pašreizējām Reģionālā atbalsta pamatnostādnēm Iestāde izvēlējās individualizētāku pieeju, kas ļauj ņemt vērā kohēziju un citas priekšrocības, kuras izriet no šādiem projektiem, pēc iespējas konkrētākā veidā. Tomēr visas šādas priekšrocības ir jāsamēro ar iespējamo negatīvo ietekmi uz tirdzniecību un konkurenci, kas arī būtu jānosaka pēc iespējas konkrētākā veidā. Tādēļ Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 57. punkts paredz, ka Iestāde veiks formālas izmeklēšanas procedūru saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 2. punktu gadījumos, kad atbalsts pārsniedz paziņošanas robežlielumu un atbilst vienam vai abiem Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 57. punkta a) un b) apakšpunkta nosacījumiem (padziļinātā novērtējuma robežlielumi, kas ir tādi paši kā šīs nodaļas 6. punktā aprakstītie robežlielumi). Šajos gadījumos formālās izmeklēšanas mērķis ir veikt detalizētu pārbaudi par to, vai “atbalsts ir nepieciešams ieguldījuma stimulēšanai un vai ieguvumi no atbalsta pasākuma ir lielāki par attiecīgajiem konkurences kropļojumiem un ietekmi uz tirdzniecību starp līgumslēdzējām pusēm” (9).

                  8.

                  Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 55. zemsvītras piezīmē Iestāde paziņoja, ka tā “sagatavos papildu norādes par kritērijiem, ko tā izmantos novērtējumam”. Turpmākajos punktos Iestāde dara zināmu, kādu informāciju tā var pieprasīt un kādu metodoloģiju tā piemēros pasākumiem, uz kuriem attiecas padziļināts novērtējums. Iestāde saskaņā ar Eiropas Komisijas Valsts atbalsta rīcības plānu (10) veiks visaptverošu atbalsta novērtējumu, ņemot vērā tā pozitīvās un negatīvās ietekmes līdzsvaru, lai noteiktu, vai atbalsta pasākumu kopumā var apstiprināt.

                  9.

                  Detalizētajam novērtējumam jābūt samērīgam salīdzinājumā ar iespējamiem kropļojumiem, kurus varētu izraisīt piešķirtais atbalsts. Tas nozīmē, ka analīzes apjomu noteiks attiecīgā gadījuma raksturs. Tādēļ pieprasīto pierādījumu raksturu un apjomu noteiks katra atsevišķa gadījuma iezīmes. Ievērojot noteikumus, ar kuriem nosaka formālo izmeklēšanu, kas izklāstīta Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola II daļas 6. un 7. pantā par EBTA Uzraudzības iestādes funkcijām un pilnvarām, Iestāde, cita starpā, var arī prasīt EBTA valstīm, lai tās nodrošina neatkarīgus pētījumus, kas apliecina paziņojumā ietverto informāciju, vai sagādā datus no citiem uzņēmējiem, kuri darbojas konkrētajos tirgos, vai no ekspertiem, kas darbojas reģionālās attīstības jomā. Turklāt formālo izmeklēšanu laikā vēlami ir ieinteresēto personu apsvērumi. Iestāde procedūras sākumā norādīs galvenos punktus, par kuriem tai ir vajadzīgi dati.

                  10.

                  Šī nodaļa ir domāta, lai nodrošinātu Iestādes lēmumu pieņemšanas procesa pārredzamību un paredzamību, kā arī vienlīdzīgu attieksmi pret EBTA valstīm. Iestāde saglabā iespēju grozīt un pārskatīt šīs norādes, ņemot vērā atsevišķos gadījumos gūto pieredzi.

            2.   Atbalsta pozitīvā ietekme

      2.1.   Atbalsta mērķis

                  11.

                  Reģionālajam atbalstam ir vispārējas nozīmes mērķis, kas atspoguļo pašu kapitāla apsvērumus, proti, ekonomiskās kohēzijas veicināšana, palīdzot samazināt atšķirības starp dažādu EEZ reģionu attīstības līmeņiem. Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 2. punktā teikts: “Risinot problēmas, kas saistītas ar mazāk attīstīto reģionu nelabvēlīgajiem apstākļiem, valstu reģionālais atbalsts veicina gan EBTA valstu, gan visas EEZ ekonomisko, sociālo un teritoriālo kohēziju.” Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 3. punktā teikts: “Valsts reģionālā ieguldījumu atbalsta mērķis ir veicināt vismazāk attīstīto reģionu attīstību, atbalstot ieguldījumus un darbvietu radīšanu. Tas sekmē mazāk attīstītajos reģionos atrodošos uzņēmumu saimnieciskās darbības paplašināšanu un diversifikāciju un īpaši rosina uzņēmumus izveidot jaunas ražotnes šajos reģionos.”

                  12.

                  Saistībā ar tiem lielajiem ieguldījumu projektiem, kas atbilst padziļinātā novērtējuma robežlielumiem, EBTA valstīm pieprasīs pierādīt, ka ar atbalsta starpniecību tiks risināts attiecīgais pašu kapitāla mērķis. Tādēļ EBTA valstij vajadzēs pamatot ieguldījumu projekta devumu attiecīgā reģiona attīstībā.

                  13.

                  Kaut gan reģionālā atbalsta pamatmērķis ir risināt pašu kapitāla problēmu, kā ekonomisko kohēziju, ar reģionālā atbalsta starpniecību var risināt arī tirgus nepilnības. Reģionu problēmas var būt saistītas ar tādām tirgus nepilnībām kā nepilnīga informācija, koordinācijas problēmas, saņēmēja grūtības gūt labumu no ieguldījumiem sabiedriskajos labumos vai iegūt ārējo ietekmi, pamatojoties uz ieguldījumiem. Ja ar reģionālo atbalstu tiks risināti ne tikai pašu kapitāla, bet arī efektivitātes jautājumi, tad uzskata, ka atbalsta kopējā pozitīvā ietekme būs lielāka.

                  14.

                  Turpmāko provizorisko kritēriju nepilnīgo sarakstu var izmantot, lai uzskatāmi parādītu atbalsta devumu reģioniem, ciktāl tas rada papildu ieguldījumu piesaisti un aktivitātes attiecīgajā reģionā. Atbalsta pozitīvā ietekme var būt gan tieša (piemēram, tieša jaunu darbvietu radīšana), gan netieša (piemēram, vietējās inovācijas).

                              —

                              Ar ieguldījumu tieši radīto darbvietu skaits ir svarīgs devuma rādītājs reģionālajā attīstībā. Jāņem vērā arī radīto darbvietu kvalitāte un pieprasīto prasmju līmenis.

                              —

                              Vietējā apakšpiegādātāju un piegādātāju tīklā varētu radīt pat vairāk jaunu darbvietu, tā palīdzot integrēt ieguldījumu attiecīgajā reģionā un nodrošinot plašāku pozitīvās ietekmes izplatību. Tādēļ tiks ņemts vērā arī netieši radīto darbvietu skaits.

                              —

                              Saņēmēja apņemšanās organizēt plašus mācību pasākumus, lai pilnveidotu sava darbaspēka prasmi (vispārējo un specifisko), tiks uzskatīta par faktoru, kas veicina reģionālo attīstību. Uzmanība tiks pievērsta arī mācībām, kas pilnveido ārpus uzņēmuma esošo strādnieku zināšanas un viņu noderību. Lai izvairītos no divkāršas uzskaites, vispārējās vai specifiskās mācības, kam ir apstiprināts mācību atbalsts, netiks uzskatītas par reģionālā atbalsta pozitīvu faktoru.

                              —

                              Raugoties no reģionālās attīstības viedokļa, apjomradīti ārējie ietaupījumi vai citi labumi var rasties tuvināšanās (klasteru veidošanās) rezultātā. Uzņēmumu klasteri vienā nozarē ļauj atsevišķām rūpnīcām vairāk specializēties, tā radot lielāku efektivitāti. Atrašanās vietu tuvums veicina apmainīšanos ar informāciju, idejām un zināšanām starp uzņēmumiem. Koncentrēta uzņēmējdarbība piesaista daudzus darba meklētājus, tā nodrošinot uzņēmumiem piekļuvi lielam strādnieku kopumam ar dažādām prasmēm. Ir nodrošināta pieeja juridiskiem un komerciāliem pakalpojumiem, kas veicina produktivitāti. Kopumā ņemot, koncentrēta uzņēmējdarbība atkal var piesaistīt citus ieguldījumus, kuri savukārt palielina pozitīvās ietekmes izplatību (apļveida attīstība).

                              —

                              Ieguldījumi ir saistīti ar tehniskām zināšanām un var būt nozīmīgas tehnoloģiju pārneses avots (zināšanu izplatība). Ieguldījumi, kas tiek piesaistīti intensīvām tehnoloģiju nozarēm, drīzāk varēs iekļaut tehnoloģiju pārnesi atbalsta saņēmējā reģionā. Šai saistībā svarīgs ir arī zināšanu izplatības apjoms un specifika.

                              —

                              Var izskatīt arī projektu nozīmi reģiona spējā radīt jaunu tehnoloģiju, izmantojot vietējās inovācijas. Šai ziņā par pozitīvu pasākumu var uzskatīt jaunu ražošanas objektu sadarbību ar vietējām augstākās izglītības iestādēm.

                              —

                              Ieguldījuma ilgums un iespējamie turpmākie ieguldījumi nākotnē ir rādītājs uzņēmuma ilglaicīgām saistībām reģionā.

                  15.

                  EBTA valstis sevišķi tiek aicinātas paļauties uz iepriekšējiem valsts atbalsta shēmu vai pasākumu novērtējumiem, piešķīrēju iestāžu sagatavotiem ietekmes novērtējumiem, ekspertu viedokļiem un citiem iespējamiem pētījumiem, kas attiecas uz novērtējamo ieguldījumu projektu. Atbalsta saņēmēja biznesa plāni varētu sniegt informāciju par radīto darbvietu skaitu, izmaksātajām algām (mājsaimniecību turības pieauguma plaša izplatība), vietējo ražotāju pārdošanas apjomiem, ieguldījumu radīto apgrozījumu un reģionā iegūto labumu no papildu nodokļu ieņēmumiem.

                  16.

                  Ja vajadzīgs, jāņem vērā arī plānotā ieguldījumu projekta un valsts stratēģiskās atsauces ietvara savstarpējā saistība, kā arī projekta un rīcības programmu, ko līdzfinansē no struktūrfondiem, savstarpējā saistība.

            2.2.   Atbalsta instrumenta piemērotība

                  17.

                  Valsts atbalsts ieguldījumu subsīdiju veidā nav vienīgais EBTA valstīm pieejamais politikas instruments, ar kuru var atbalstīt ieguldījumus un jaunu darbvietu radīšanu mazāk attīstītos reģionos. EBTA valstis var izmantot vispārējus pasākumus, piemēram, attīstīt infrastruktūru, uzlabot izglītības un mācību kvalitāti un pilnveidot uzņēmējdarbības vidi.

                  18.

                  Pasākumi, attiecībā uz kuriem EBTA valsts ir apsvērusi citas politikas izvēles iespējas un attiecībā uz kuriem tika konstatētas priekšrocības selektīva instrumenta (piemēram, valsts atbalsta konkrētam uzņēmumam) izmantošanā, ir uzskatāmi par atbilstošu instrumentu. Iestāde īpaši ņems vērā jebkuru ierosinātā pasākuma ietekmes novērtējumu, ko varētu būt veikusi EBTA valsts.

            2.3.   Stimulējoša iedarbība

                  19.

                  Atbalsta pasākuma stimulējošās ietekmes analīze ir viens no svarīgākajiem aspektiem, padziļināti novērtējot reģionālo atbalstu lieliem ieguldījumu projektiem. Iestāde novērtēs, vai ierosinātais atbalsts ir nepieciešams, lai stimulētu “tādu ieguldījumu veikšanu atbalstāmajās teritorijās, kuri pretējā gadījumā nebūtu veikti” (11). Šis novērtējums notiks divos līmeņos: pirmais būs vispārīgais jeb procedūras līmenis, otrais – sīki izstrādāts ekonomiskais līmenis.

                  20.

                  Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 30. punktā ir doti vispārīgi kritēriji reģionālā atbalsta stimulējošas ietekmes formāla novērtējuma sagatavošanai. Šie kritēriji attiecas uz visiem reģionālajiem atbalstiem, ne tikai uz reģionālajiem atbalstiem lieliem ieguldījumu projektiem.

                  21.

                  Attiecībā uz reģionālo atbalstu lieliem ieguldījumu projektiem, uz kuriem attiecas šī nodaļa, Iestāde sīki pārbaudīs, “ka atbalsts ir nepieciešams ieguldījuma stimulēšanai” (12). Šā sīki izstrādātā novērtējuma mērķis ir noteikt, vai atbalsts patiesībā veicina atbalsta saņēmēja attieksmes maiņu tādā mērā, ka saņēmējs veic (papildu) ieguldījumu attiecīgajā atbalstāmajā reģionā. Var būt daudz pamatotu iemeslu, lai uzņēmumu izvietotu attiecīgajā reģionā, pat ja netiek piešķirts nekāds atbalsts.

                  22.

                  Ņemot vērā pašu kapitāla mērķi, kas izriet no kohēzijas politikas, ja atbalsts veicina šā mērķa sasniegšanu, stimulējošo ietekmi var pierādīt, izmantojot divus iespējamos scenārijus.

                              i)

                              atbalsts stimulē pieņemt pozitīvu lēmumu par ieguldījumu, jo ieguldījums, kas šim uzņēmumam citādi nebūtu ienesīgs jebkurā citā vietā, var tikt veikts atbalstāmajā reģionā (13);

                              ii)

                              atbalsts stimulē izvietot plānoto ieguldījumu attiecīgajā reģionā un nevis citur, jo tas kompensē neto trūkumus un izmaksas, kas ir saistītas ar izvietošanu atbalstāmajā reģionā.

                  23.

                  EBTA valstij jāparāda Iestādei atbalsta stimulējošas ietekmes esība. EBTA valstij būs jāsagādā nepārprotami pierādījumi par atbalsta efektīvu iedarbību vai nu uz ieguldījuma izvēli, vai atrašanās vietas izvēli. Tai vajadzēs norādīt, kuru scenāriju tā piemēro. Lai varētu sagatavot visaptverošu novērtējumu, EBTA valstij vajadzēs sagādāt ne tikai informāciju par atbalstāmo projektu, bet arī visaptverošu hipotētiska scenārija aprakstu par gadījumu, ja EBTA valsts saņēmējam nepiešķir nekādu atbalstu.

                  24.

                  Pirmajā scenārijā EBTA valsts varētu nodrošināt pierādījumus par atbalsta stimulējošo ietekmi ar uzņēmuma dokumentiem, kuri parāda, ka ieguldījums nebūtu ienesīgs bez atbalsta un ka nebija iespējams izraudzīt citu vietu kā vien to, kas atrodas atbalstāmajā reģionā.

                  25.

                  Otrajā scenārijā EBTA valsts varētu nodrošināt pierādījumus par atbalsta stimulējošo ietekmi, sagādājot uzņēmuma dokumentus, kuros redzams, ka ir veikts salīdzinājums izmaksām un ieguvumiem, novietojot attiecīgajā atbalstāmajā reģionā un citā reģionā. Šādi salīdzinoši scenāriji Iestādei būs jāuzskata par reāliem.

                  26.

                  EBTA valstis sevišķi tiek aicinātas paļauties uz riska novērtējumiem (tostarp ar atrašanās vietu saistīto risku novērtēšanu), finanšu pārskatiem, iekšējiem biznesa plāniem, ekspertu viedokļiem un citiem pētījumiem, kas attiecas uz novērtējamo ieguldījumu projektu. Dokumenti, kuros ir informācija par pieprasījuma prognozēm, izmaksu prognozēm, finanšu prognozēm, dokumenti, kuri ir iesniegti ieguldījumu komitejai un kuros ir izstrādāti dažādi ieguldījumu scenāriji, vai dokumenti, kuri ir sagatavoti finanšu tirgiem, varētu palīdzēt veikt stimulējošās ietekmes pārbaudi.

                  27.

                  Šai saistībā un it īpaši pirmajā scenārijā ienesīguma līmeni var novērtēt, izmantojot metodoloģijas, kuras parasti tiek piemērotas attiecīgajā nozarē un kurās var būt iekļautas: metodes, lai novērtētu projekta ieguldījuma tīro pašreizējo vērtību (NPV), iekšējās atdeves likmi (IRR) vai ieguldītā kapitāla rentabilitāti (ROCE).

                  28.

                  Ja atbalsts nemaina saņēmēja attieksmi, stimulējot veikt (papildu) ieguldījumu attiecīgajā atbalstāmajā reģionā, tad trūkst stimulējošās ietekmes, lai sasniegtu reģionālo mērķi. Ja atbalstam nav stimulējošas ietekmes, lai sasniegtu reģionālo mērķi, šādu atbalstu var uzskatīt par līdzekļiem, kas uzņēmumam piešķirti par velti. Tādēļ reģionālā atbalsta lieliem ieguldījumu projektiem padziļinātajā novērtējumā atbalsts netiks apstiprināts tajos gadījumos, kad izrādīsies, ka tas pats ieguldījums šajā reģionā tiktu veikts arī bez atbalsta.

            2.4.   Atbalsta proporcionalitāte

                  29.

                  Lai reģionālais atbalsts būtu samērīgs, atbalsta apmēram un intensitātei jābūt ierobežotai līdz minimumam, kāds nepieciešams, lai atbalstāmajā reģionā tiktu veikts ieguldījums.

                  30.

                  Reģionālā atbalsta pamatnostādņu noteikumi parasti nodrošina to, lai reģionālais atbalsts būtu samērojams ar to problēmu smagumu, kuras ietekmē atbalstāmos reģionus, vispārīgi piemērojot reģionālā atbalsta maksimālo robežu un automātisku, pakāpenisku šo reģionālā atbalsta maksimālās robežas samazināšanu lieliem ieguldījumu projektiem (sk. 1. un 3. punktu).

                  31.

                  Tajos reģionālā atbalsta gadījumos, kad ir nepieciešams padziļināts novērtējums, ir nepieciešama Reģionālā atbalsta pamatnostādņu noteikumos iekļautā vispārīgā samērīguma principa sīkāka pārbaude.

                  32.

                  Pirmajā scenārijā, kas attiecas uz ieguldījuma stimulēšanu, atbalstu uzskatīs par kopumā samērīgu, ja sniegtā atbalsta rentabilitāte atbildīs normālam rentabilitātes koeficientam, kuru uzņēmums ir piemērojis citiem ieguldījumu projektiem, visa uzņēmuma kapitāla izmaksām vai rentabilitātei, ko parasti novēro attiecīgajā nozarē.

                  33.

                  Otrajā scenārijā, kas attiecas uz atrašanās vietas stimulēšanu, atbalstu uzskatīs par kopumā samērīgu, ja tas būs vienāds ar starpību, kura rodas, salīdzinot tīrās izmaksas, ko saņēmējs uzņēmums iegulda atbalstāmajā reģionā, ar tīrajām izmaksām, ko iegulda citos reģionos. Jāņem vērā visas šādas izmaksas un ieguvumi, starp tiem arī, piemēram, administratīvās izmaksas, pārvadāšanas izmaksas, mācību izmaksas, kuras nesedz atbalsts mācībām, kā arī algu starpības.

                  34.

                  Visbeidzot, šīs tīrās izmaksas, kuras, kā uzskata, ir saistītas ar reģionu problēmām, ir iemesls zemākai ieguldījuma rentabilitātei. Tādēļ var izmantot arī aprēķinus, ar kuriem veic stimulējošās ietekmes analīzi, lai novērtētu, vai atbalsts ir samērīgs.

                  35.

                  EBTA valstij uzskatāmi jāparāda samērība, pamatojoties uz attiecīgu dokumentāciju, kāda minēta 26. punktā.

                  36.

                  Atbalsta intensitāte nekādā ziņā nevar būt lielāka par reģionālā atbalsta maksimālo robežu, ko koriģē Reģionālā atbalsta pamatnostādnēs noteiktais samazināšanas mehānisms.

            3.   Atbalsta negatīvā ietekme

                  37.

                  Lai novērtētu tirgus daļas un iespējamo pārprodukciju tirgū strukturālās lejupslīdes laikā, Iestādei jādefinē konkrētā produkta tirgus un ģeogrāfiskais tirgus. Tādējādi (14) konkrētie tirgi parasti būs jau definēti reģionālā atbalsta pasākumiem, uz kuriem attiecas padziļināts novērtējums.

                  38.

                  Divi galvenie rādītāji, kas liecina par iespējamo negatīvo ietekmi, ko izraisa atbalsts, jau ir minēti Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 57. punktā, proti, liela tirgus daļa un iespējamā pārprodukcija tirgū strukturālās lejupslīdes laikā. Konkurences kontekstā tie ir saistīti ar diviem iespējamā kaitējuma veidiem, proti, ietekmes radīšanu tirgū un neefektīvu tirgus struktūru radīšanu vai saglabāšanu. Šie divi rādītāji jau būs noteikti pirms izmeklēšanas procedūras sākšanas. Lai sagādātu visus elementus līdzsvara galīgai pārbaudei, šo divu rādītāju novērtējums padziļinātajā novērtējumā tiks pilnveidots. Atbalsta izraisītās iespējamās negatīvās ietekmes trešais rādītājs, kas tiks padziļināti novērtēts, ir atbalsta ietekme uz tirdzniecību. Lai gan uzskata, ka šie trīs rādītāji parāda galveno negatīvo ietekmi, ko, iespējams, izraisa reģionālais atbalsts lieliem ieguldījumu projektiem, Iestāde pieļauj, ka īpašos gadījumos varētu būt arī citi rādītāji.

                  39.

                  Iestāde īpaši uzsvērs negatīvo ietekmi, kas būs saistīta ar ietekmi tirgū un pārprodukciju, gadījumos, kad atbalsts stimulē mainīt lēmumu par ieguldījumu, jo bez atbalsta nekāda ieguldījuma nebūtu (stimulējošās ietekmes pirmais scenārijs).

                  40.

                  Ja tomēr hipotētiska analīze pieļauj varbūtību, ka bez atbalsta ieguldījums noteikti būtu noticis, kaut arī, iespējams, citā vietā (otrais scenārijs), un ja atbalsts ir samērīgs, iespējamās norādes par tādiem kropļojumiem kā liela tirgus daļa un jaudas pieaugums nepietiekami aktīvā tirgū principā būtu tādas pašas neatkarīgi no atbalsta.

            3.1.   Privāto ieguldītāju izstumšana

      3.1.1.   Ietekme tirgū

                  41.

                  Veidojot savu optimālāko ieguldījumu līmeni, tirgos, kur ir ierobežots tirgus dalībnieku skaits (lieliem ieguldījumu projektiem raksturīga situācija), katrs uzņēmums ņem vērā konkurentu veiktos ieguldījumus. Ja atbalsts mudina konkrēto uzņēmumu ieguldīt vairāk, konkurenti uz to var atbildēt, samazinot savus izdevumus šajā teritorijā. Šādā gadījumā atbalsts izraisa privātā ieguldījuma izstumšanu. Ja tā rezultātā konkurenti tiek novājināti vai pat izstumti, tas nozīmē, ka atbalsts kropļo konkurenci. Šai sakarā, kā teikts 38. punktā, Reģionālā atbalsta pamatnostādnēs ir nošķirti gadījumi, kad atbalsta saņēmējam ir ietekme tirgū, un gadījumi, kad atbalsts izraisa būtisku jaudas paplašināšanos rūkošā tirgū.

                  42.

                  Kopumā jebkurš atbalsts kādam saņēmējam koncentrētā tirgū, ļoti iespējams, izkropļos konkurenci, jo katra uzņēmuma lēmums ietekmē tā konkurentus tiešāk. Tas it sevišķi attiecas uz tādiem gadījumiem, kad subsīdijas saņem dominējošais tirgus dalībnieks. Ja, pateicoties atbalstam, tā saņēmējs var saglabāt vai palielināt savu ietekmi tirgū (15), reģionālais atbalsts lieliem ieguldījumu projektiem var nelabvēlīgi ietekmēt konkurentu lēmumus par ieguldījumiem un tādējādi radīt konkurences kropļojumus. Tas būtu kaitējums patērētājiem. Tādēļ Iestāde vēlas ierobežot valsts atbalstu tiem uzņēmumiem, kam ir ietekme tirgū.

                  43.

                  Visos reģionālā atbalsta gadījumos, kad par robežlielumu jāziņo (Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 53. punkts), Iestādei jau ir jānovērtē (Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 57. punkta a) apakšpunkts) atbalsta saņēmēja (vai atbalsta saņēmēja grupas) daļa no konkrētā(-o) produkta(-u) noieta konkrētajā(-os) produkta tirgū(-os) un ģeogrāfiskajā(-os) tirgū(-os). Tomēr tirgus daļa var sniegt tikai provizorisku norādi par iespējamām problēmām. Tādēļ padziļinātajā novērtējumā Iestāde vajadzības gadījumā novērtēs arī citus faktorus, starp tiem arī, piemēram, tirgus struktūru, ņemot vērā tirgus koncentrāciju (16), iespējamos šķēršļus ienākšanai tirgū (17), pircēju ietekmi (18) un šķēršļus izejai no tirgus.

                  44.

                  Iestāde ņems vērā tirgus daļas apjomu un citus būtiskus faktorus pirms un pēc ieguldījuma (parasti gadu pirms ieguldījuma sākuma un gadu pēc tam, kad ir sasniegts pilns ražošanas apjoms). Detalizēti vērtējot negatīvo ietekmi, Iestāde ņems vērā to, ka daži ieguldījumu projekti tiek īstenoti samērā īsā laikā – vienā vai divos gados –, bet lielākā daļa lielo ieguldījumu projektu – daudz ilgākā laikā. Tādēļ vairumā gadījumu ir nepieciešamas ilgtermiņa analīzes par tirgu attīstību. Tomēr Iestāde piekritīs, ka šīs ilgtermiņa analīzes ir pārāk teorētiskas, sevišķi tajos gadījumos, kad mainīgajā tirgū vai tirgos notiek straujas tehnoloģiskas pārmaiņas. Tādējādi, jo analīze būs veikta par ilgāku termiņu un līdz ar to būs teorētiskāka, jo mazāka nozīme būs piešķirta tirgus ietekmes iespējamajai negatīvajai ietekmei vai izslēdzošas rīcības iespējai.

            3.1.2.   Neefektīvu tirgus struktūru radīšana vai saglabāšana

                  45.

                  Tā ir efektīvas konkurences pazīme, ja neefektīvi uzņēmumi ir spiesti aiziet no tirgus. Ilgākā laikposmā šis process veicina tehnoloģisko progresu un nepietiekamo resursu efektīvu izmantošanu ekonomikā. Tomēr valsts atbalsta izraisītā būtiskā jaudas paplašināšanās nepietiekamas darbības tirgū varētu pārmērīgi kropļot konkurenci, jo pārprodukcija varētu izraisīt peļņas grūtības un konkurentu jaudas samazināšanos vai pat viņu iziešanu no tirgus. Tas varētu radīt situāciju, kurā konkurenti, kas citkārt varētu palikt tirgū, valsts atbalsta dēļ tiek izspiesti no tirgus. Tas var arī atturēt zemu izmaksu uzņēmumu ienākšanu tirgū un mazināt konkurentu vēlmi ieviest jauninājumus. Tas rada neefektīvas tirgus struktūras, kuras ilgtermiņā ir arī nelabvēlīgas patērētājiem.

                  46.

                  Lai novērtētu to, vai atbalsts var palīdzēt radīt vai saglabāt neefektīvas tirgus struktūras, kā norādīts iepriekš, Iestāde ņems vērā projekta radīto papildu ražošanas jaudu, kā arī to, vai tirgus darbība nav nepietiekama (19). Saskaņā ar Reģionālā atbalsta pamatnostādnēm papildu jaudu uzskatīs par problemātisku tikai tad, ja tā būs radīta nepietiekamas darbības tirgū un ja attiecīgā tirgus papildu jauda būs lielāka par 5 %.

                  47.

                  Tā kā radītā jauda parasti būs kropļojošāka tirgū ar absolūtu aktivitātes samazinājumu nekā tirgū ar relatīvu samazinājumu radītā jauda, Iestāde atšķirs gadījumus, kad, no ilgtermiņa apsvērumu viedokļa, konkrētā tirgus samazinājums ir strukturāls (t. i., ja tirgus parāda negatīvu pieauguma rādītāju) un kad konkrētā tirgus samazinājums ir relatīvs (t. i., ja tirgus parāda pozitīvu pieauguma rādītāju, bet nepārsniedz standarta pieauguma rādītāju (skatīt 48. punktu)). Ja projekta radītā jauda vērojama tirgū, kur aktivitātes samazinājums strukturālā ziņā ir absolūts, Iestāde to uzskatīs par negatīvu faktoru līdzsvara pārbaudē, ko diez vai kompensēs kaut kādi pozitīvi faktori. Šādā gadījumā ir apšaubāms arī ilgtermiņa labums attiecīgajam reģionam.

                  48.

                  Tirgus darbības nepietiekamību parasti mēra, salīdzinot to ar EEZ IKP pēdējos piecos gados pirms projekta sākšanas (standarta rādītājs). Dati par iepriekšējo darbības periodu ir vieglāk pieejami un mazāk teorētiski nekā nākotnes plānojumu dati. Neskatoties uz to, Iestāde savā padziļinātajā novērtējumā var ņemt vērā arī gaidāmās tendences, jo jaudas palielināšanās ietekme būs jūtama turpmākajos gados pēc ieguldījuma. Indikators varētu būt attiecīgā tirgus paredzamā izaugsme nākotnē un no tās izrietošie gaidāmās jaudas izmantošanas rādītāji, kā arī iespējamā jaudas palielināšanas ietekme uz konkurentiem ar tās iedarbību uz cenām un peļņu.

                  49.

                  Pieredze arī rāda, ka dažos gadījumos, ņemot vērā attiecīgā ražojuma izaugsmi, EEZ, iespējams, nav piemērota standarta, lai novērtētu atbalsta ietekmi, īpaši tad, ja ražojumi nonāk pasaules tirgū, bet EEZ tie tiek ražoti vai patērēti ierobežotā daudzumā. Tādos gadījumos Iestāde raudzīsies plašāk uz atbalsta atstāto ietekmi uz tirgus struktūrām, sevišķi ņemot vērā tā iespēju izspiest EEZ ražotājus no tirgus.

            3.2.   Negatīva ietekme uz tirdzniecību

                  50.

                  Kā paskaidrots Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 2. punktā, ģeogrāfiskais faktors reģionālo atbalstu atšķir no citiem horizontālā atbalsta veidiem. Reģionālā atbalsta īpašā pazīme ir tā, ka tas ir domāts, lai ietekmētu ieguldītāju izvēli par to, kur veikt ieguldījumu projektus. Ja reģionālais atbalsts kompensē papildu izmaksas, kas rodas reģionālo problēmu dēļ, un atbalsta papildu ieguldījumus atbalstāmajos reģionos, tas ne tikai veicina reģiona attīstību, bet arī kohēziju, galarezultātā dodot labumu visai EEZ (20). Attiecībā uz iespējamo negatīvo ietekmi, ko izraisa reģionālā atbalsta atrašanās vieta, Reģionālā atbalsta pamatnostādnes un reģionālā atbalsta plāni jau atzīst un zināmā mērā ierobežo šo ietekmi, precīzi nosakot teritorijas, kurām var piešķirt reģionālo atbalstu, ņemot vērā pašu kapitāla un kohēzijas politikas mērķi, kā arī attiecināmā atbalsta intensitāti. Atbalstu nedrīkst piešķirt ieguldījumu piesaistīšanai ārpus šīm teritorijām. Izvērtējot lielu ieguldījumu projektus, uz kuriem attiecas šīs norādes, Iestādei būtu jāsaņem visa vajadzīgā informācija, lai apsvērtu, vai valsts atbalsts neradīs ievērojamu darbvietu zudumu pašreizējās atrašanās vietās EEZ.

                  51.

                  Konkrētāk, ja ieguldījumi, kas uzlabo ražošanas jaudu tirgū, tiek veikti valsts atbalsta dēļ, pastāv risks, ka tas var negatīvi ietekmēt ražošanu vai ieguldījumus citos EEZ reģionos. Jo īpaši tas iespējams gadījumos, kad ražošanas jaudas pieaugums apsteidz tirgus izaugsmi, kā tas parasti ir to lielo ieguldījumu projektu gadījumos, kuri atbilst Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 57. punkta otrajam kritērijam. Negatīvu ietekmi uz tirdzniecību, kas atbilst zaudētajām saimnieciskajām darbībām reģionos, kurus ietekmē atbalsts, var izjust zaudētu darbvietu veidā attiecīgajos tirgos apakšuzņēmēju līmenī (21) un ārējo pozitīvo faktoru zaudējumu rezultātā (piemēram, klasteru veidošanās, zināšanu izplatīšanās, izglītība un mācības utt.).

            4.   Atbalsta ietekmes līdzsvarošana

                  52.

                  Nosakot, ka atbalsts ir nepieciešams kā stimuls, lai piesaistītu ieguldījumus attiecīgajā reģionā, Iestāde līdzsvaros reģionālā ieguldījumu atbalsta lielam ieguldījumu projektam pozitīvos un negatīvos faktorus. Iestāde rūpīgi apsvērs atbalsta vispārējo ietekmi uz kohēziju EEZ. Iestāde neizmantos šajā paziņojumā izklāstītos kritērijus mehāniski, bet veiks kritēriju relatīvās nozīmes visaptverošu novērtējumu. Šajā līdzsvara pārbaudē nevienu atsevišķu faktoru nevar uzskatīt par noteicošu, nevienu faktoru kopumu nevar uzskatīt par pašpietiekamu, lai pierādītu saderību.

                  53.

                  Konkrētāk, Iestāde uzskata, ka ieguldījumu piesaistīšana nabadzīgākiem reģioniem (kā noteikts ar augstāku reģionālā atbalsta maksimālo robežu) dod lielāku labumu kohēzijai EEZ nekā tā paša ieguldījuma izvietošana reģionos, kas atrodas labvēlīgākā situācijā. Tādējādi otrajā scenārijā, saskaņā ar kuru ir jāsniedz pierādījumi par alternatīvu atrašanās vietu, novērtējuma secinājums, ka bez atbalsta ieguldījums būtu ticis piesaistīts nabadzīgākam reģionam (jo vairāk reģionālo problēmu, jo augstāka reģionālā atbalsta maksimālā intensitāte) vai reģionam, kuram ir, kā tiek uzskatīts, tādas pašas problēmas kā mērķa reģionam (tā pati reģionālā atbalsta maksimālā intensitāte), būs negatīvs faktors vispārējā līdzsvara pārbaudē, kuru diez vai kompensēs kaut kādi pozitīvi faktori, jo tas ir pretrunā reģionālā atbalsta loģiskajam pamatam. No otras puses, saskaņā ar līdzsvara pārbaudi parasti tiks uzskatīts, ka pozitīvās sekas, ko rada reģionālais atbalsts, kurš tikai kompensē tīro izmaksu starpību, kas saistīta ar attīstītāku alternatīvo ieguldījuma atrašanās vietu (un tādējādi atbilst iepriekšminētajiem samērīguma principiem papildus tādām pozitīvas ietekmes prasībām kā mērķis, piemērotība un stimulējoša ietekme), atsver negatīvo ietekmi jaunam ieguldījumam alternatīvajā atrašanās vietā.

                  54.

                  Tomēr, ja ir skaidri pierādījumi, ka valsts atbalsts varētu radīt ievērojamus darbvietu zudumus pašreizējās atrašanās vietas teritorijā, uz kuru attiecas EEZ līgums, kuras citādi vidējā termiņā būtu saglabājušās, līdzsvara pārbaudē ņems vērā sociālo un ekonomisko ietekmi uz pašreizējām atrašanās vietām.

                  55.

                  Iestāde pēc Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola II daļas 6. pantā noteiktās formālās izmeklēšanas procedūras ar lēmumu var izbeigt procedūru, kā noteikts minētā protokola 7. pantā.

                  56.

                  Iestāde var nolemt vai nu apstiprināt atbalstu, izvirzīt tam noteikumus vai aizliegt to (22). Ja Iestāde pieņem nosacītu lēmumu atbilstoši minētā protokola 7. panta 4. punktam, tā var pievienot nosacījumus, lai ierobežotu konkurences iespējamo kropļošanu un nodrošinātu samērību. Turklāt tā var samazināt paziņotā atbalsta apmēru vai intensitāti līdz tādam līmenim, ko tā uzskata par samērīgu un saderīgu ar kopējo tirgu.

         (1)  Šī nodaļa atbilst Eiropas Komisijas paziņojumam attiecībā uz kritērijiem reģionālā atbalsta lieliem ieguldījumu projektiem padziļinātam novērtējumam (OV C 223, 16.9.2009., 3. lpp.).

         (2)  Nodaļa par valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnēm 2007.–2013. gadam atbilst Komisijas paziņojumam “Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnes 2007.–2013. gadam” (OV C 54, 4.3.2006., 13. lpp.).

         (3)  http://www.eftasurv.int/state-aid/state-aid-register/

         (4)  Kā noteikts Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 49. punktā un 46. un 47. zemsvītras piezīmē.

         (5)  Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 4.3. iedaļa.

         (6)  Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 56. punkts.

         (7)  Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 53. punkts.

         (8)  Lielu ieguldījumu projektu reģionālā atbalsta daudznozaru pamatprincipu, kas atbilst Eiropas Komisijas lielu ieguldījumu projektu reģionālā atbalsta daudznozaru pamatprincipiem, 26.A nodaļas 26.A.3.4. punkts (OV C 70, 19.3.2002., 8. lpp., kura grozījumi izdarīti OV C 263, 1.11.2003., 3. lpp.).

         (9)  Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 57. punkts.

         (10)  Valsts atbalsta rīcības plāna 11. un 20. punkts (COM(2005) 107 galīgā redakcija).

         (11)  Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 30. punkts.

         (12)  Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 57. punkts.

         (13)  Šādi ieguldījumi var radīt apstākļus, kas ļauj veikt papildu ieguldījumus, kuriem nav nepieciešams papildu atbalsts.

         (14)  Ja būs šaubas par to, kā pareizi definēt konkrēto tirgu, Iestāde to noteiks lēmumā par formālas izmeklēšanas procedūras sākšanu atbilstoši 3. protokola I daļas 1. panta 2. punktam.

         (15)  Ietekme tirgū ir spēja ietekmēt tirgus cenas, produkcijas izlaidi, preču un pakalpojumu kvalitāti vai daudzveidību vai citus tirgus konkurences rādītājus uz ievērojamu laikposmu.

         (16)  Iestāde var ņemt vērā Herfindahl-Hirschman indeksu (HHI). Šis indekss paredz veikt tirgus struktūras pamatanalīzi. Ja tirgū ar maz tirgus dalībniekiem vairākiem no tiem ir samērā lielas tirgus daļas, saņēmēja ievērojamā tirgus daļa nerada tik lielas bažas par konkurenci.

         (17)  Šie šķēršļi ienākšanai tirgū attiecas arī uz juridiskiem šķēršļiem (īpaši uz intelektuālā īpašuma tiesībām), apjoma un mēroga radītiem ietaupījumiem, šķēršļiem sistēmu un infrastruktūru piekļuvei. Ja atbalsts ir saistīts ar tirgu, kurā atbalsta saņēmējs darbojas sen, iespējamie šķēršļi ienākšanai tirgū var saasināt atbalsta saņēmēja potenciālo ietekmi tirgū un tādējādi arī šīs tirgus ietekmes iespējamās negatīvās sekas.

         (18)  Ja tirgū ir spēcīgi pircēji, maz ticams, ka atbalsta saņēmējs viņiem var paaugstināt cenas.

         (19)  Šajā kontekstā tirgus darbība būs “nepietiekama”, ja tirgus vidējais gada izaugsmes rādītājs atsauces gadā nepārsniegs EEZ IKP izaugsmes rādītāju.

         (20)  Konkrētāk, papildu pasākumi vai augstāks dzīves līmenis atbalstāmajā reģionā var palielināt pieprasījumu pēc produktiem un pakalpojumiem, kuru izcelsme ir citās EEZ daļās.

         (21)  Īpaši, ja tie darbojas reģiona vietējos tirgos.

         (22)  Kad atbalsts tiek piešķirts, pamatojoties uz esošo reģionālo atbalsta shēmu, ir tomēr jāievēro, ka EBTA valsts saglabā iespēju piešķirt tāda apjoma atbalstu, kas atbilst tam maksimāli pieļaujamam apmēram, kādu ieguldījums, kura attiecināmie izdevumi ir EUR 100 miljoni, var saņemt saskaņā ar piemērojamiem noteikumiem.


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (ES) 2017/1749 (2017. gada 27. aprīlis) par kopuzņēmuma SESAR 2015. finanšu gada pārskatu apstiprināšanu

text:
               29.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 252/371

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS (ES) 2017/1749
   (2017. gada 27. aprīlis)
   par kopuzņēmuma SESAR 2015. finanšu gada pārskatu apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā kopuzņēmuma SESAR 2015. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par SESAR kopuzņēmuma 2015. finanšu gada pārskatiem ar Kopuzņēmuma atbildi (1),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību (2), kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, kuru Revīzijas palāta sniegusi par 2015. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2017. gada 21. februāra ieteikumu par apstiprinājumu, ko sniedz Kopuzņēmumam par 2015. finanšu gada budžeta izpildi (05875/2017 – C8-0086/2017),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2007. gada 27. februāra Regulu (EK) Nr. 219/2007, ar ko izveido Kopuzņēmumu, lai izstrādātu jaunas paaudzes Eiropas gaisa satiksmes pārvaldības sistēmu (SESAR) (4), un jo īpaši tās 4.b pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1271/2013 par finanšu paraugregulu publiskā un privātā sektora partnerības struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 208. pantā (5),

               —

               ņemot vērā Reglamenta 94. pantu un IV pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Transporta un tūrisma komitejas atzinumu (A8-0096/2017),

               1.

               apstiprina kopuzņēmuma SESAR 2015. finanšu gada pārskatus;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu nosūtīt kopuzņēmuma SESAR izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai un nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Antonio TAJANI

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 473, 16.12.2016., 66. lpp.

      (2)  OV C 473, 16.12.2016., 68. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 64, 2.3.2007., 1. lpp.

      (5)  OV L 328, 7.12.2013., 42. lpp.