title: Padomes Lēmums (ES) 2015/2037 (2015. gada 10. novembris), ar ko dalībvalstis tiek pilnvarotas Eiropas Savienības interesēs ratificēt Starptautiskās Darba organizācijas 1930. gada Piespiedu darba konvencijas 2014. gada protokolu attiecībā uz sociālās politikas jautājumiem

text:
               14.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 298/23

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/2037
   (2015. gada 10. novembris),
   ar ko dalībvalstis tiek pilnvarotas Eiropas Savienības interesēs ratificēt Starptautiskās Darba organizācijas 1930. gada Piespiedu darba konvencijas 2014. gada protokolu attiecībā uz sociālās politikas jautājumiem
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 153. panta 2. punktu saistībā ar 153. panta 1. punkta a) un b) apakšpunktu un 218. panta 6. punkta a) apakšpunkta v) punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               Savienība sekmē tādu starptautisko darba konvenciju ratifikāciju, ko Starptautiskā Darba organizācija (SDO) klasificējusi kā aktuālas, lai atbalstītu Savienības centienus sekmēt cilvēktiesības un pienācīgas kvalitātes nodarbinātību visiem un lai izskaustu cilvēku tirdzniecību gan Savienībā, gan ārpus tās. Pamatprincipu un tiesību darbā aizsardzība ir minēto centienu būtisks aspekts.

               (2)

               Starptautiskās Darba organizācijas 1930. gada Piespiedu darba konvencija, kuru papildina 2014. gada protokols, ir viena no SDO pamatkonvencijām, un tā ietekmē noteikumus, kuros atsaucas uz darba pamatstandartiem.

               (3)

               Starptautiskās Darba organizācijas 1930. gada Piespiedu darba konvencijas 2014. gada protokolā (“protokols”) paredzēto noteikumu daļas ir Savienības kompetencē saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 153. panta 2. punktu. Jo īpaši daži protokolā paredzētie noteikumi jau ir ietverti Savienības tiesību aktu kopumā sociālās politikas jomā. Šajā sakarā protokola 1. panta 1. punkts, 2. panta a) punkts un 2. panta d) punkts, jo īpaši attiecas uz jautājumiem, uz ko attiecas Padomes Direktīva 91/533/EEK (1), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/104/EK (2), kā arī ar direktīvas par drošību un veselības aizsardzību darbā, tostarp Padomes Direktīva 89/391/EEK (3), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/88/EK (4), Padomes Direktīva 94/33/EK (5) un Padomes Direktīva 92/85/EEK (6).

               (4)

               SDO statūtu 19. panta 4. punkts par konvenciju pieņemšanu un ratificēšanu attiecas arī uz protokoliem, kas ir saistošas starptautiskas vienošanās, kuras jāratificē un kuras ir saistītas ar konvencijām.

               (5)

               Savienība nevar ratificēt protokolu, jo tā puses var būt tikai valstis.

               (6)

               Tāpēc būtu jāpilnvaro dalībvalstis, lai tās ratificētu protokolu, darbojoties kopīgi Savienības interesēs, attiecībā uz tām daļām, kas ir Savienības kompetencē saskaņā ar LESD 153. panta 2. punktu.

               (7)

               Uz tām protokola daļām, kas ir Savienības kompetencē un kas nav tās daļas, kas ir saistītas ar sociālo politiku, attieksies lēmums, ko pieņem paralēli šim lēmumam,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo dalībvalstis tiek pilnvarotas ratificēt Starptautiskās Darba organizācijas 1930. gada Piespiedu darba konvencijas 2014. gada protokolu attiecībā uz tām daļām, kas ietilpst Savienības kompetencē saskaņā ar LESD 153. panta 2. punktu.
   2. pants
   Dalībvalstīm būtu jāveic nepieciešamie pasākumi savu protokola ratifikācijas instrumentu deponēšanai Starptautiskā Darba biroja ģenerāldirektorātā, cik drīz vien iespējams, vēlams līdz 2016. gada 31. decembrim.
   3. pants
   Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

      Briselē, 2015. gada 10. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. GRAMEGNA

      (1)  Padomes Direktīva 91/533/EEK (1991. gada 14. oktobris) par darba devēja pienākumu informēt darbiniekus par darba līguma vai darba attiecību nosacījumiem (OV L 288, 18.10.1991., 32. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/104/EK (2008. gada 19. novembris) par pagaidu darba aģentūrām (OV L 327, 5.12.2008., 9. lpp.).

      (3)  Padomes Direktīva 89/391/EEK (1989. gada 12. jūnijs) par pasākumiem, kas ieviešami, lai uzlabotu darba ņēmēju drošību un veselības aizsardzību darbā (OV L 183, 29.6.1989., 1. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/88/EK (2003. gada 4. novembris) par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem (OV L 299, 18.11.2003., 9. lpp.).

      (5)  Padomes Direktīva 94/33/EK (1994. gada 22. jūnijs) par jauniešu darba aizsardzību (OV L 216, 20.8.1994., 12. lpp.).

      (6)  Padomes Direktīva 92/85/EEK (1992. gada 19. oktobris) par pasākumu ieviešanu, lai veicinātu drošības un veselības aizsardzības darbā uzlabošanu strādājošām grūtniecēm, sievietēm, kas strādā pēcdzemdību periodā, vai strādājošām sievietēm, kas baro bērnu ar krūti (desmitā atsevišķā direktīva Direktīvas 89/391/EEK 16. panta 1. punkta nozīmē) (OV L 348, 28.11.1992., 1. lpp.).


title: 2010/523/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2010. gada 5. maijs ) par Eiropas Vides aģentūras kontu slēgšanu attiecībā uz 2008. finanšu gadu

text:
               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 252/154

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2010. gada 5. maijs)
   par Eiropas Vides aģentūras kontu slēgšanu attiecībā uz 2008. finanšu gadu
   (2010/523/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Vides aģentūras 2008. finanšu gada galīgos pārskatus,
   ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Vides aģentūras 2008. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (1),
   ņemot vērā Padomes 2010. gada 16. februāra ieteikumu (5827/2010 – C7-0061/2010),
   ņemot vērā EK līguma 276. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 23. aprīļa Regulu (EK) Nr. 401/2009 par Eiropas Vides aģentūru un Eiropas Vides informācijas un novērojumu tīklu (3), un jo īpaši tās 13. pantu,
   ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 94. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu (A7-0092/2010),

               1.

               apstiprina Eiropas Vides aģentūras kontu slēgšanu attiecībā uz 2008. finanšu gadu;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu Eiropas Vides aģentūras izpilddirektorei, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Jerzy BUZEK

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 304, 15.12.2009., 60. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 126, 21.5.2009., 13. lpp.

      (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.


title: Padomes Lēmums ( 2009. gada 21. septembris ) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Islandi un Norvēģiju attiecībā uz dažu noteikumu piemērošanu, kas noteikti Padomes Lēmumā 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, un Padomes Lēmumā 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, tostarp tā pielikumā, un lai provizoriski piemērotu dažus nolīguma noteikumus

text:
               31.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 353/1

      PADOMES LĒMUMS

   (2009. gada 21. septembris)
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Islandi un Norvēģiju attiecībā uz dažu noteikumu piemērošanu, kas noteikti Padomes Lēmumā 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, un Padomes Lēmumā 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, tostarp tā pielikumā, un lai provizoriski piemērotu dažus nolīguma noteikumus
   (2009/1023/TI)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 24. un 38. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Islande 2008. gada 24. septembra vēstulē Padomes priekšsēdētājam un Norvēģija 2008. gada 7. jūlija vēstulē Padomes priekšsēdētājam ir lūgušas, lai tās tiktu asociētas policijas un tiesu iestāžu sadarbības mehānismos starp Savienības dalībvalstīm, kas noteikti Padomes Lēmumā 2008/615/TI (2008. gada 23. jūnijs) par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību (1), un Padomes Lēmumā 2008/616/TI (2008. gada 23. jūnijs) par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību (2), un tā pielikumā.

               (2)

               Saskaņā ar 2008. gada 24. oktobrī piešķirto pilnvarojumu prezidentvalsts, kurai palīdzēja Komisija un nākamo prezidentvalsti pārstāvoša delegācija, ir pabeigusi sarunas ar Islandi un Norvēģiju par Nolīgumu attiecībā uz dažu noteikumu piemērošanu, kas noteikti Padomes Lēmumā 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, un Padomes Lēmumā 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, tostarp tā pielikumā (turpmāk – “nolīgums”).

               (3)

               Nolīgums, kas ir parafēts Briselē 2008. gada 28. novembrī, ņemot vērā tā iespējamo noslēgšanu nākotnē, būtu jāparaksta un pievienotā deklarācija būtu jāapstiprina.

               (4)

               Nolīgumā paredzēta dažu tā noteikumu provizoriska piemērošana. Šie noteikumi būtu jāpiemēro provizoriski, līdz tiek pabeigtas nolīguma noslēgšanas oficiālās procedūras un tas ir stājies spēkā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Savienības vārdā tiek apstiprināta nolīguma parakstīšana, ņemot vērā tā noslēgšanu.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Šim lēmumam pievienoto deklarāciju apstiprina Eiropas Savienības Padome.
   3. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu(as), kas ir tiesīga(s) Eiropas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu.

      Briselē, 2009. gada 21. septembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         T. BILLSTRÖM

      (1)  OV L 210, 6.8.2008., 1. lpp.

      (2)  OV L 210, 6.8.2008., 12. lpp.

         NOLĪGUMS

      starp Eiropas Savienību un Islandi un Norvēģiju attiecībā uz dažu noteikumu piemērošanu, kas noteikti Padomes Lēmumā 2008/615/TI par Pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un Pārrobežu noziedzību, un Padomes Lēmumā 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par Pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un Pārrobežu noziedzību, tostarp tā pielikumā.
      EIROPAS SAVIENĪBA,
      no vienas puses, un
      ISLANDE
      un
      NORVĒĢIJA,
      no otras puses,
      turpmāk – “Līgumslēdzējas puses”,
      VĒLOTIES uzlabot Eiropas Savienības dalībvalstu un Islandes un Norvēģijas policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, neskarot normas, ar ko aizsargā personisko brīvību;
      ŅEMOT VĒRĀ, ka Līgumslēdzēju pušu pašreizējās attiecībās, īpaši Nolīgumā, kas noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, ir minēta cieša sadarbība cīņā pret noziedzību;
      UZSVEROT Līgumslēdzēju pušu kopēju ieinteresētību nodrošināt, lai Eiropas Savienības dalībvalstu un Islandes un Norvēģijas policijas sadarbība būtu efektīva, ātra un saskaņā ar attiecīgo valstu tiesību sistēmu pamatprincipiem un ievērotu individuālās tiesības un principus, kas noteikti Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijā, kura parakstīta 1950. gada 4. novembrī Romā;
      APZINOTIES, ka Padomes Pamatlēmumā 2006/960/TI (2006. gada 18. decembris) par Eiropas Savienības dalībvalstu tiesībaizsardzības iestāžu informācijas un izlūkdatu apmaiņas vienkāršošanu (1) jau izklāstīti noteikumi, lai Eiropas Savienības dalībvalstu un Islandes un Norvēģijas tiesībaizsardzības iestādes varētu efektīvi un paātrināti veikt apmaiņu ar informāciju un izlūkdatiem, izmeklējot noziedzīgus nodarījumus vai vācot izlūkdatus par tiem;
      APZINOTIES, ka, lai veicinātu starptautisku sadarbību šai jomā, ir būtiski nodrošināt ātru un efektīvu apmaiņu ar precīzu informāciju. Tādēļ būtu jāievieš procedūras, ar ko veicina ātru, efektīvu un lētu datu apmaiņu. Datu kopīgai lietošanai šajās procedūrās būtu jānosaka attiecīgi pienākumi un jāiekļauj atbilstīgas garantijas attiecībā uz datu precizitāti un drošību pārsūtīšanas un glabāšanas laikā, kā arī datu apmaiņas reģistrācijas kārtība un apmaiņas ceļā iegūtās informācijas izmantojuma ierobežojumi;
      ŅEMOT VĒRĀ, ka Islande un Norvēģija savstarpējās attiecībās un attiecībās ar Eiropas Savienības dalībvalstīm ir paudušas vēlmi noslēgt nolīgumu, lai tās varētu piemērot dažus noteikumus, kas paredzēti Padomes Lēmumā 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, un Padomes Lēmumā 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, un tā pielikumā;
      ŅEMOT VĒRĀ, ka Eiropas Savienība arī uzskata par nepieciešamu noslēgt tādu nolīgumu;
      NORĀDOT, ka tādēļ šajā nolīgumā ir iekļauti noteikumi, kuru pamatā ir galvenie noteikumi Lēmumā 2008/615/TI un Lēmumā 2008/616/TI un tā pielikumā, un kuru mērķis ir uzlabot informācijas apmaiņu un saskaņā ar kuriem Eiropas Savienības dalībvalstis un Islande un Norvēģija cita citai piešķir tiesības piekļūt savām automatizētajām DNS analīzes datnēm, automatizētajām pirkstu nospiedumu identifikācijas sistēmām un transportlīdzekļu reģistrācijas datiem. Attiecībā uz datiem, kas iegūti valsts DNS analīzes datnēs un automatizētajās pirkstu nospiedumu identifikācijas sistēmās, sistēmai “atbilst/neatbilst” būtu jādod iespēja informācijas meklētājai valstij nākošajā posmā pieprasīt personas datus no tās valsts, kura pārvalda attiecīgo datni, un vajadzības gadījumā pieprasīt papildu informāciju, izmantojot savstarpējās tiesiskās palīdzības procedūras, tostarp tās, kas pieņemtas saskaņā ar Pamatlēmumu 2006/960/TI;
      TĀ KĀ šie noteikumi ievērojami paātrinātu esošās procedūras, dodot dalībvalstīm un Islandei un Norvēģijai iespēju noskaidrot, vai kādai citai valstij ir vajadzīgā informācija, un ja ir – tieši kurai dalībvalstij;
      ŅEMOT VĒRĀ, ka pārrobežu datu salīdzināšana pavērs jaunas iespējas noziedzības apkarošanā. Datu salīdzināšanā iegūta informācija dos iespēju izmantot jaunus izmeklēšanas paņēmienus un tādējādi tai būs ļoti svarīga nozīme, palīdzot valstu tiesībaizsardzības un tiesu iestādēm;
      ŅEMOT VĒRĀ, ka šo noteikumu pamatā ir valstu datubāzu saslēgšana tīklā;
      ŅEMOT VĒRĀ, ka ar zināmiem nosacījumiem valstīm vajadzētu būt iespējai sniegt personas datus un citus datus, lai, novēršot noziedzīgus nodarījumus un uzturot sabiedrisko kārtību un drošību, uzlabotu informācijas apmaiņu saistībā ar nozīmīgiem pārrobežu notikumiem;
      APZINOTIES, ka papildus informācijas apmaiņas uzlabošanai ir nepieciešams reglamentēt ciešākus policijas iestāžu sadarbības veidus, īpaši organizējot kopīgas drošības operācijas (piem., kopīgas patruļas);
      ŅEMOT VĒRĀ, ka ciešākai policijas un tiesu iestāžu sadarbībai krimināllietās jānotiek, ņemot vērā pamattiesības, jo īpaši tiesības uz privātās dzīves neaizskaramību un personas datu aizsardzību, ko garantē ar speciāliem datu aizsardzības noteikumiem, kam vajadzētu būt pielāgotiem dažāda veida datu apmaiņas īpašajam raksturam. Šādos datu aizsardzības noteikumos būtu īpaši jāņem vērā specifika, kāda piemīt pārrobežu piekļuvei datubāzēm tiešsaistē. Tā kā tiešsaistes piekļuves apstākļos valstij, kura pārvalda šo datni, nav iespējas izdarīt iepriekšējas pārbaudes, tā vietā būtu jābūt sistēmai, kura pēc tam nodrošina pārraudzību;
      ŅEMOT VĒRĀ, ka sistēma “atbilst/neatbilst” nodrošina struktūru anonīmu profilu salīdzināšanai, kurā papildu personas datus apmaina tikai pēc atbilstīgu datu atlases, kuru piegādi vai saņemšanu nosaka valsts tiesību aktos, tostarp noteikumos par tiesisko palīdzību. Šāda struktūra nodrošinās atbilstīgu veidu datu aizsardzībai, ar to saprotot, ka personas datu nodošanai citai valstij ir vajadzīgi pietiekami datu aizsardzības standarti saņēmējās valstīs;
      APZINOTIES plašo informācijas un datu apmaiņu, kas izriet no policijas un tiesu iestāžu ciešākas sadarbības, ar šo nolīgumu cenšas nodrošināt atbilstīgu datu aizsardzības līmeni. Nolīgumā ir ievērots tāds aizsardzības līmenis saistībā ar personas datu apstrādi, kāds noteikts Eiropas Padomes 1981. gada 28. janvāra Konvencijā par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi, Konvencijas 2001. gada 8. novembra Papildprotokolā un Eiropas Padomes Ieteikumā Nr. R (87) 15 par personas datu izmantošanu policijas vajadzībām;
      PAMATOJOTIES uz Eiropas Savienības dalībvalstu un Islandes un Norvēģijas savstarpēju uzticību savu tiesisko sistēmu uzbūvei un darbībai;
      ATZĪSTOT, ka divpusējo un daudzpusējo konvenciju noteikumus joprojām piemēro visiem jautājumiem, uz ko neattiecas šis nolīgums,
      IR NOLĒMUŠAS NOSLĒGT ŠO NOLĪGUMU.
      1. pants
      Priekšmets un mērķis
      1.   Ievērojot šā nolīguma normas, Islandes Republikas vai Norvēģijas Karalistes divpusējās attiecībās ar katru no Eiropas Savienības dalībvalstīm un Islandes un Norvēģijas savstarpējās attiecībās piemēro 1.–24. pantu, 25. panta 1. punktu, 26.–32. pantu un 34. pantu Padomes Lēmumā 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību.
      2.   Ievērojot šā nolīguma normas, šā panta 1. punktā minētajās attiecībās piemēro 1.–19. pantu un 21. pantu Padomes Lēmumā 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, tostarp tā pielikumā, izņemot tā 4. nodaļas 1. punktu.
      3.   Deklarācijas, ko dalībvalstis iesniegušas saskaņā ar Lēmumu 2008/616/TI un 2008/615/TI, piemēro arī to attiecībās ar Islandi un Norvēģiju.
      2. pants
      Definīcijas
      Šajā nolīgumā:

                  1)

                  “Līgumslēdzējas puses” ir Eiropas Savienība, Islande un Norvēģija;

                  2)

                  “dalībvalsts” ir Eiropas Savienības dalībvalsts;

                  3)

                  “valsts” ir dalībvalsts, Islande vai Norvēģija.

            3. pants
      Vienāda piemērošana un interpretācija
      1.   Līgumslēdzējas puses, lai sasniegtu mērķi – panākt cik vien iespējams vienādu 1. pantā minēto noteikumu piemērošanu un interpretāciju –, pastāvīgi pārskata Eiropas Kopienu Tiesas prakses attīstību, kā arī Islandes un Norvēģijas kompetento tiesu prakses attīstību attiecībā uz šādiem noteikumiem. Šim nolūkam izveido mehānismu, lai nodrošinātu attiecīgās tiesu prakses regulāru savstarpēju apmaiņu.
      2.   Islande un Norvēģija var iesniegt lietas izklāstus vai rakstiskus apsvērumus Tiesā, ja jautājumu tai ir adresējusi dalībvalsts tiesa vai tribunāls par prejudiciālu nolēmumu saistībā ar jebkuru 1. pantā minēto normu interpretāciju.
      4. pants
      Strīdu izšķiršana
      Jebkuras domstarpības starp Islandi vai Norvēģiju un kādu dalībvalsti attiecībā uz šā nolīguma vai 1. pantā minēto normu interpretāciju vai piemērošanu, kā arī to grozīšanu viena no strīdā iesaistītajām pusēm var nodot apspriešanai Eiropas Savienības dalībvalstu un Islandes un Norvēģijas valdību pārstāvju sanāksmē, lai tās ātri atrisinātu.
      5. pants
      Grozījumi
      1.   Ja ir nepieciešams grozīt šā nolīguma 1. panta 1. punktā minētos noteikumus Lēmumā 2008/615/TI, un/vai 1. panta 2. punktā minētos noteikumus Lēmumā 2008/616/TI, tostarp tā pielikumā, Eiropas Savienība Islandi un Norvēģiju par to informē cik vien ātri iespējams un ņem vērā to iespējamās piezīmes.
      2.   Depozitārs tūlīt paziņo Islandei un Norvēģijai par jebkuru grozījumu, kad tas pieņemts šā nolīguma 1. panta 1. punktā minētajos noteikumos Lēmumā 2008/615/TI, kā arī par jebkuru grozījumu 1. panta 2. punktā minētajos noteikumos Lēmumā 2008/616/TI, tostarp tā pielikumā.
      Islande un Norvēģija neatkarīgi pauž viedokli par grozījuma satura pieņemšanu un transponēšanu savā iekšējā tiesību sistēmā. Par šiem lēmumiem paziņo depozitāram trīs mēnešos no tā izziņošanas.
      3.   Ja grozījums Islandei vai Norvēģijai var kļūt saistošs tikai pēc konstitucionālo prasību izpildes, Islande vai Norvēģija informē par to depozitāru izziņošanas laikā. Islande no Norvēģija nekavējoties un ne vēlāk kā sešu mēnešu laikā pēc izziņošanas rakstiski informē depozitāru par visu konstitucionālo prasību izpildi. Sākot no noteiktās dienas, kurā grozījumam jāstājas spēkā attiecībā uz Islandi un Norvēģiju, un līdz brīdim, kad paziņo par konstitucionālo prasību izpildi, Islande un Norvēģija pēc iespējas un provizoriski piemēro attiecīgā tiesību akta vai noteikuma saturu.
      4.   Ja Islande vai Norvēģija vai tās abas nepieņem grozījumu, šo nolīgumu attiecībā uz valsti vai valstīm, kas nepieņem grozījumu, pārtrauc uz sešiem mēnešiem sākot no dienas, kad to paredzēts piemērot dalībvalstīs. Sasauc Līgumslēdzēju pušu sanāksmi, lai izskatītu visas iespējas, kā nolīgums var turpināt darboties, pēc vajadzības ņemot vērā tiesību aktu līdzvērtību. Nolīguma apturēšanu atceļ, tiklīdz attiecīgā valsts vai valstis paziņo par to, ka pieņem grozījumu, vai ja Līgumslēdzējas puses savstarpēji nolemj no jauna piemērot esošo nolīgumu.
      5.   Ja pēc minētā sešu mēnešu pārtraukuma Līgumslēdzējas puses nav nolēmušas šo nolīgumu piemērot no jauna, to beidz piemērot attiecībā uz valsti, kas nav pieņēmusi grozījumu.
      6.   Šā panta 4. un 5. punktu nepiemēro grozījumiem, kas veikti Lēmuma 2008/615/TI 3., 4. un 5. nodaļā vai Lēmuma 2008/616/TI 17. pantā, par ko Islande vai Norvēģija, vai abas minētās valstis paziņojušas depozitāram, ka tie nav pieņemami, un ir arī paziņojušas iemeslus. Šādā gadījumā un neskarot 10. pantu šo noteikumu saturu pirms to grozījumiem turpina piemēro attiecībās ar valsti vai valstīm, kas veikušas grozījumus.
      6. pants
      Pārskatīšana
      Līgumslēdzējas puses vienojas kopīgi pārskatīt šo nolīgumu vēlākais piecus gadus pēc tā stāšanās spēkā. Šo pārskatīšanu veic attiecībā uz nolīguma praktisko īstenošanu, interpretāciju un papildināšanu un tā var būt saistīta arī ar tādiem jautājumiem kā šā nolīguma temata attīstības sekas Eiropas Savienībā.
      7. pants
      Attiecības ar citiem instrumentiem
      1.   Islande un Norvēģija joprojām var piemērot tādus divpusējus vai daudzpusējus nolīgumus vai režīmus par pārrobežu sadarbību ar dalībvalstīm, kas ir spēkā šā nolīguma pieņemšanas dienā, ciktāl tādu nolīgumu vai režīmu mērķi nav pretrunā ar šā nolīguma mērķiem. Islande un Norvēģija paziņo depozitāram par nolīgumiem vai režīmiem, ko turpinās piemērot.
      2.   Islande un Norvēģija pēc šā nolīguma stāšanās spēkā var noslēgt vai nodrošināt, ka stājas spēkā citi divpusēji vai daudzpusēji nolīgumi vai režīmi par pārrobežu sadarbību ar dalībvalstīm, ciktāl tādos nolīgumos vai režīmos paredzēts paplašināt šā nolīguma mērķus. Islande un Norvēģija paziņo depozitāram par tādiem nolīgumiem vai režīmiem trīs mēnešos pēc to parakstīšanas vai – attiecībā uz instrumentiem, kas parakstīti pirms šā nolīguma parakstīšanas – trijos mēnešos pēc to stāšanās spēkā.
      3.   Šā panta 1. un 2. punktā minētie nolīgumi un režīmi nedrīkst ietekmēt attiecības ar valstīm, kuras nav to puses.
      4.   Šis nolīgums neskar spēkā esošus nolīgumus par tiesisko palīdzību vai tiesas spriedumu savstarpēju atzīšanu.
      8. pants
      Paziņojumi, deklarācijas un stāšanās spēkā
      1.   Līgumslēdzējas puses cita citai paziņo par to procedūru pabeigšanu, kas vajadzīgas, lai izteiktu savu piekrišanu pievienoties šim nolīgumam.
      2.   Eiropas Savienība var izteikt piekrišanu pievienoties šim nolīgumam arī tad, ja lēmumi, kas noteikti Lēmuma 2008/615/TI 25. panta 2. punktā, vēl nav pieņemti visās dalībvalstīs, kurās piemēro šo noteikumu.
      3.   Nolīguma 5. panta 1. un 2. punktu piemēro provizoriski no šā nolīguma parakstīšanas dienas.
      4.   Nolīguma 5. panta 2. punkta pēdējā teikumā minēto trīs mēnešu laikposmu attiecībā uz grozījumiem, kas izdarīti pēc šā nolīguma parakstīšanas, bet pirms tā stāšanās spēkā, skaita no dienas, kad šis nolīgums stājas spēkā.
      5.   Veicot šā panta 1. punktā minēto paziņošanu, vai vēlāk, ja tā noteikts, Islande un Norvēģija nāk klajā ar šajā nolīgumā paredzētajām deklarācijām.
      6.   Šis nolīgums stājas spēkā starp Eiropas Savienību un Islandi trešā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kurā Eiropas Savienības Padomes ģenerālsekretārs konstatējis, ka ir izpildītas visas oficiālās prasības attiecībā uz Eiropas Savienības un Islandes vai to vārdā paustu piekrišanu pievienoties šim nolīgumam.
      7.   Šis nolīgums stājas spēkā starp Eiropas Savienību un Norvēģiju trešā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kurā Eiropas Savienības Padomes ģenerālsekretārs konstatējis, ka ir izpildītas visas oficiālās prasības attiecībā uz Eiropas Savienības un Norvēģijas vai to vārdā paustu piekrišanu pievienoties šim nolīgumam.
      8.   Tiklīdz šis nolīgums ir stājies spēkā starp Eiropas Savienību un Islandi un Eiropas Savienību un Norvēģiju, tas stājas spēkā arī starp Islandi un Norvēģiju.
      9.   Šajā nolīgumā paredzētā personas datu nodošana var notikt tikai pēc tam, kad to valstu iekšējās tiesībās, uz kurām attiecas šī datu nodošana, ir iestrādāti Lēmuma 2008/615/TI 6. nodaļas noteikumi.
      10.   Lai pārliecinātos, vai tas ir noticis Islandē un Norvēģijā, notiks izvērtējuma vizīte un izmēģinājumi saskaņā ar nosacījumiem un pasākumiem, kas ir saskaņoti ar šīm valstīm un ir līdzīgi izvērtējumam un izmēģinājumiem, kas veikti dalībvalstīs, piemērojot Lēmuma 2008/616/TI pielikuma 4. nodaļu.
      Pamatojoties uz vispārēja izvērtējuma ziņojumu, Padome vienprātīgi noteiks dienu vai dienas, kurā dalībvalstis varēs nodot savus personas datus Islandei un Norvēģijai atbilstīgi šim nolīgumam.
      9. pants
      Pievienošanās
      Jaunu dalībvalstu pievienošanās Eiropas Savienībai rada tiesības un pienākumus saskaņā ar šo nolīgumu starp jaunajām dalībvalstīm un Islandi un Norvēģiju.
      10. pants
      Izbeigšanās
      1.   Šo nolīgumu jebkurā brīdī var izbeigt viena no Līgumslēdzējām pusēm. Ja izbeigšanu ierosina Islande vai Norvēģija, šis nolīgums saglabājas spēkā starp Eiropas Savienību un valsti, kura to nav izbeigusi. Ja izbeigšanu ierosina Eiropas Savienība, nolīgums vairs nav spēkā.
      2.   Saskaņā ar 1. punktu šis nolīgums izbeidzas sešus mēnešus pēc tam, kad iesniegts paziņojums par izbeigšanos.
      11. pants
      Depozitārs
      1.   Šā nolīguma depozitārs ir Eiropas Savienības Padomes ģenerālsekretārs.
      2.   Depozitārs informē sabiedrību par visiem paziņojumiem, kas iesniegti saistībā ar šo nolīgumu.

         Šis nolīgums sagatavots Stokholmā, 2009. gada 26. novembrī un Briselē, 2009. gada 30. novembrī, vienā eksemplārā angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāliešu, islandiešu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, norvēģu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un visi šie teksti ir vienlīdz autentiski.

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l'Union européenne
            Thar ceann an Aontais Eorpaigh
            Per l'Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā
            Europos Sajungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            På Europeiska unionens vägnar
            Fyrir hönd Evrópusambandsins
            For Den europeiske union

            За Република Исландия
            Por la República de Islandia
            Za Islandskou republiku
            For Republikken Island
            Für die Republik Island
            Islandi Vabariigi nimel
            Για την Δημοκρατία της Ισλανδίας
            For the Republic of Iceland
            Pour la République d'Islande
            Thar ceann Phoblacht na hĺoslainne
            Per la Repubblica d'Islanda
            Islandes Republikas vārdā
            Islandijos Respublikos vardu
            Az Izlandi Köztársaság részéről
            Għar-Repubblika ta' l-Islanda
            Voor de Republiek Ijsland
            W imieniu Republiki Islandii
            Pela República da Islândia
            Pentru Republica Islanda
            za Islandskú republiku
            Za Republiko Islandijo
            Islannin tasavallan puolesta
            På Republiken Islands vägnar
            Fyrir hönd lýðveldisins Íslands
            For Republikken Island

            За Кралство Норвегия
            Por el Reino de Noruega
            Za Norské království
            For Kongeriget Norge
            Für das Königreich Norwegen
            Norra Kuningriigi nimel
            Για το Βασίλειο της Νορβηγίας
            For the Kingdom of Norway
            Pour le Royaume de Norvège
            Thar ceann Ríocht na hIorua
            Per il Regno di Norvegia
            Norvēģijas Karalistes vārdā
            Norvegijos Karalystės vardu
            A Norvég Királyság részéről
            Għar-Renju tan-Norvegia
            Voor het Koninkrijk Noorwegen
            W imieniu Królestwa Norwegii
            Pelo Reino da Noruega
            Pentru Regatul Novegiei
            Za Nórske kráľovstvo
            Za Kraljevino Norveško
            Norjan kuningaskunnan puolesta
            På Konungariket Norges vägnar
            Fyrir hönd Konungsríkisins Noregs
            For Kongeriket Norge

         (1)  OV L 386, 29.12.2006., 89. lpp.

         DEKLARĀCIJA, KAS JĀPIEŅEM, PARAKSTOT NOLĪGUMU
         Eiropas Savienība un Islande un Norvēģija, kas paraksta Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Islandi un Norvēģiju attiecībā uz dažu noteikumu piemērošanu, kas noteikti Padomes Lēmumā 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, un Padomes Lēmumā 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību, tostarp tā pielikumā (turpmāk – “nolīgums”),
         deklarē:

                     DNS profilu, pirkstu nospiedumu un transportlīdzekļu reģistrācijas datu apmaiņai vajadzīgs, lai Islande un Norvēģija izveidotu divpusējas attiecības katrā no šīm kategorijām ar katru no dalībvalstīm.

                     Lai atvieglotu šo uzdevumu, Islandei un Norvēģijai sniegs visu iespējamo dokumentāciju, īpašu programmatūru un noderīgu kontaktu sarakstu.

                     Islande un Norvēģija varēs iesaistīties neoficiālās partnerattiecībās ar dalībvalstīm, kas jau ir īstenojušas šādu apmaiņu, lai apmainītos ar gūto pieredzi un tādējādi saņemtu praktisku un tehnisku palīdzību. Šādu partnerattiecību praktiskus nosacījumus nosaka, attiecīgām valstīm tieši vienojoties.

                     Islandes un Norvēģijas eksperti jebkurā brīdī var sazināties ar Padomes prezidentvalsti un/vai Komisiju, un/vai atzītiem ekspertiem jomās, kurās viņi vēlas iegūt informāciju, skaidrojumu vai jebkādu citu palīdzību. Arī Komisija, gatavojot priekšlikumus vai paziņojumus, saistībā ar kuriem tā sazinās ar dalībvalstīm, var līdzīgā kārtā sazināties ar Islandi un Norvēģiju.

                     Islandes un Norvēģijas ekspertus var uzaicināt piedalīties ad hoc darba grupas sanāksmēs, kurās dalībvalstu eksperti apspriež datu DNS profilu, pirkstu nospiedumu vai transportlīdzekļu reģistrācijas datu apmaiņas tehniskus aspektus, kas tieši saistīti ar minēto Padomes lēmumu piemērošanu Islandē un Norvēģijā.


title: Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2016/244 (2015. gada 18. decembris), ar ko groza Lēmumu ECB/2010/10 par statistikas pārskatu sniegšanas prasību neievērošanu (ECB/2015/50)

text:
               20.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 45/13

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS (ES) 2016/244
   (2015. gada 18. decembris),
   ar ko groza Lēmumu ECB/2010/10 par statistikas pārskatu sniegšanas prasību neievērošanu (ECB/2015/50)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 5.1. pantu un 34.1. pantu,
   ņemot vērā Padomes 1998. gada 23. novembra Regulu (EK) Nr. 2533/98 par statistiskās informācijas vākšanu, ko veic Eiropas Centrālā banka (1), un jo īpaši tās 7. pantu,
   ņemot vērā Padomes 1998. gada 23. novembra Regulu (EK) Nr. 2532/98 par Eiropas Centrālās bankas pilnvarām piemērot sankcijas (2) un jo īpaši tās 6. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas Regulu (EK) Nr. 2157/1999 (1999. gada 23. septembris) par Eiropas Centrālās bankas pilnvarām piemērot sankcijas (ECB/1999/4) (3),
   tā kā:

               (1)

               Lēmums ECB/2010/10 (4) jāsaskaņo ar grozījumiem Eiropas Centrālās bankas Regulā (ES) Nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) (5) un Eiropas Centrālās Bankas Regulā (ES) Nr. 1072/2013 (ECB/2013/34) (6).

               (2)

               Turklāt Lēmumā ECB/2010/10 noteiktā procedūra informācijas vākšanai par pārkāpumiem un sankciju piemērošanai jāattiecina arī uz prasību neievērošanas gadījumiem saskaņā ar Eiropas Centrālās bankas Regulu (ES) Nr. 1073/2013 (ECB/2013/38) (7), Eiropas Centrālās bankas Regulu (ES) Nr. 1074/2013 (ECB/2013/39) (8) un Eiropas Centrālās bankas Regulu (ES) Nr. 1075/2013 (ECB/2013/40) (9), jo tā izrādījusies efektīvs instruments rīcībai attiecībā uz statistikas pārskatu sniegšanas prasību neievērošanu, kas var notikt arī iepriekš tekstā minēto regulu kontekstā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Šādi groza Lēmumu ECB/2010/10:

               1.

               Ar šādu punktu aizstāj 1. panta 2. punktu:

                           “2.

                           “monetārā finanšu iestāde” (MFI) ir monetārā finanšu iestāde Eiropas Centrālās bankas Regulas (ES) Nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) 1. panta nozīmē (10);

                  (10)  Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 1071/2013 (2013. gada 24. septembris) par monetāro finanšu iestāžu sektora bilanci (ECB/2013/33) (OV L 297, 7.11.2013., 1. lpp.).”;"

               2.

               Ar šādu definīciju papildina 1. pantu:

                           “7.

                           “ieguldījumu fonds” (IF) ir ieguldījumu fonds Eiropas Centrālās bankas Regulas (ES) Nr. 1073/2013 (ECB/2013/38) 1. panta nozīmē (11);

                  (11)  Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 1073/2013 (2013. gada 18. oktobris) par ieguldījumu fondu aktīvu un pasīvu statistiku (ECB/2013/38) (OV L 297, 7.11.2013., 73. lpp.).”;"

               3.

               Ar šādu definīciju papildina 1. pantu:

                           “8.

                           “pasta žironorēķinu iestāde” (PŽI) ir pasta žironorēķinu iestāde Eiropas Centrālās bankas Regulas (ES) Nr. 1074/2013 (ECB/2013/39) 1. panta nozīmē (12);

                  (12)  Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 1074/2013 (2013. gada 18. oktobris) par statistikas pārskatu sniegšanas prasībām pasta žironorēķinu iestādēm, kas pieņem noguldījumus no euro zonas rezidentiem, kuri nav monetārās finanšu iestādes (ECB/2013/39) (OV L 297, 7.11.2013., 94. lpp.).”;"

               4.

               Ar šādu definīciju papildina 1. pantu:

                           “9.

                           “vērtspapīrošanas darījumos iesaistītas finanšu instrumentsabiedrības” (FIS) ir vērtspapīrošanas darījumos iesaistītas finanšu instrumentsabiedrības Eiropas Centrālās bankas Regulas (ES) Nr. 1075/2013 (ECB/2013/40) 1. panta nozīmē (13).

                  (13)  Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 1075/2013 (2013. gada 18. oktobris) par vērtspapīrošanas darījumos iesaistīto finanšu instrumentsabiedrību aktīvu un pasīvu statistiku (ECB/2013/40) (OV L 297, 7.11.2013., 107. lpp.).”;"

               5.

               Ar šādu punktu aizstāj 2. panta 1. punktu:
               “1.   ECB un NCB kontrolē to, kā pārskatu sniedzēji ievēro savu pārskatu sniegšanas pienākumu izpildei nepieciešamos obligātos standartus, kas noteikti Regulas (ES) Nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) IV pielikumā, Eiropas Centrālās bankas Regulas (ES) Nr. 1072/2013 (ECB/2013/34) (14) II pielikumā, Regulas (ES) Nr. 1073/2013 (ECB/2013/38) IV pielikumā, Regulas (ES) Nr. 1074/2013 (ECB/2013/39) III pielikumā un Regulas (ES) Nr. 1075/2013 (ECB/2013/40) III pielikumā. Neievērošanas gadījumā ECB un kompetentā NCB var lemt par situācijas iepriekšēju izvērtēšanu un/vai 3. panta 1. un 2. punktā minētās pārkāpuma procedūras sākšanu. Pēc pārkāpuma procedūras pabeigšanas ECB var noteikt sankcijas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2533/98 7. pantu.

                  (14)  Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 1072/2013 (2013. gada 24. septembris) par monetāro finanšu iestāžu piemēroto procentu likmju statistiku (ECB/2013/34) (OV L 297, 7.11.2013., 51. lpp.).”"

         2. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā 2016. gada 1. jūlijā. To piemēro no 2016. gada jūnija pārskata perioda attiecībā uz mēneša un gada pārskatu sniegšanas prasībām un no 2016. gada otrā ceturkšņa attiecībā uz ceturkšņa pārskatu sniegšanas prasībām.

      Frankfurtē pie Mainas, 2015. gada 18. decembrī

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI

      (1)  OV L 318, 27.11.1998., 8. lpp.

      (2)  OV L 318, 27.11.1998., 4. lpp.

      (3)  OV L 264, 12.10.1999., 21. lpp.

      (4)  Lēmums ECB/2010/10 (2010. gada 19. augusts) par statistikas pārskatu sniegšanas prasību neievērošanu (OV L 226, 28.8.2010., 48. lpp.).

      (5)  Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 1071/2013 (2013. gada 24. septembris) par monetāro finanšu iestāžu sektora bilanci (ECB/2013/33) (OV L 297, 7.11.2013., 1. lpp.).

      (6)  Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 1072/2013 (2013. gada 24. septembris) par monetāro finanšu iestāžu piemēroto procentu likmju statistiku (ECB/2013/34) (OV L 297, 7.11.2013., 51. lpp.).

      (7)  Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 1073/2013 (2013. gada 18. oktobris) par ieguldījumu fondu aktīvu un pasīvu statistiku (ECB/2013/38) (OV L 297, 7.11.2013., 73. lpp.).

      (8)  Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 1074/2013 (2013. gada 18. oktobris) par statistikas pārskatu sniegšanas prasībām pasta žironorēķinu iestādēm, kas pieņem noguldījumus no euro zonas rezidentiem, kuri nav monetārās finanšu iestādes (ECB/2013/39) (OV L 297, 7.11.2013., 94. lpp.).

      (9)  Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 1075/2013 (2013. gada 18. oktobris) par vērtspapīrošanas darījumos iesaistīto finanšu instrumentsabiedrību aktīvu un pasīvu statistiku (ECB/2013/40) (OV L 297, 7.11.2013., 107. lpp.).


title: Politikas un drošības komitejas Lēmums (KĀDP) 2017/1802 (2017. gada 28. septembris) par Eiropas Savienības Policijas misijas palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) misijas vadītāja iecelšanu amatā (EUPOL COPPS/1/2017)

text:
               7.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 259/20

         POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS (KĀDP) 2017/1802
   (2017. gada 28. septembris)
   par Eiropas Savienības Policijas misijas palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) misijas vadītāja iecelšanu amatā (EUPOL COPPS/1/2017)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 38. panta trešo daļu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2013/354/KĀDP (2013. gada 3. jūlijs) par Eiropas Savienības Policijas misiju palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) (1) un jo īpaši tā 9. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Ievērojot Lēmuma 2013/354/KĀDP 9. panta 1. punktu, Politikas un drošības komiteja (PDK) ir pilnvarota saskaņā ar Līguma 38. panta trešo daļu pieņemt attiecīgos lēmumus Eiropas Savienības Policijas misijas palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) politiskās kontroles un stratēģiskās virzības nodrošināšanai, tostarp pieņemt lēmumu par misijas vadītāja iecelšanu amatā.

               (2)

               PDK 2015. gada 17. februārī pieņēma Lēmumu EUPOL COPPS/1/2015 (2), ar ko par EUPOL COPPS misijas vadītāju no 2015. gada 16. februāra līdz 2015. gada 30. jūnijam ieceļ Rodolphe MAUGET kungu.

               (3)

                  Rodolphe MAUGET kunga kā EUPOL COPPS misijas vadītāja pilnvaru termiņš ir ticis pagarināts vairākas reizes, pēdējoreiz – ar PDK Lēmumu EUPOL COPPS/1/2016 (3), ar kuru EUPOL COPPS misijas vadītāja pilnvaru termiņš tika pagarināts līdz 2017. gada 30. jūnijam.

               (4)

               Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos 2017. gada 22. septembrī ierosināja no 2017. gada 1. oktobra līdz 2018. gada 30. jūnijam par EUPOL COPPS misijas vadītāju iecelt Kauko AALTOMAA kungu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Kauko AALTOMAA kungs no 2017. gada 1. oktobra līdz 2018. gada 30. jūnijam tiek iecelts par Eiropas Savienības policijas misijas palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) misijas vadītāju.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2017. gada 28. septembrī

            Politikas un drošības komitejas vārdā –

            priekšsēdētājs

         W. STEVENS

      (1)  OV L 185, 4.7.2013., 12. lpp.

      (2)  Politikas un drošības komitejas Lēmums (KĀDP) 2015/381 (2015. gada 17. februāris) par Eiropas Savienības Policijas misijas palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) misijas vadītāja iecelšanu amatā (EUPOL COPPS/1/2015) (OV L 64, 7.3.2015., 37. lpp.).

      (3)  Politikas un drošības komitejas Lēmums (KĀDP) 2016/1193 (2016. gada 12. jūlijs), ar ko pagarina Eiropas Savienības Policijas misijas palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) misijas vadītāja pilnvaru termiņu (EUPOL COPPS/1/2016) (OV L 197, 22.7.2016., 1. lpp.).


title: 2012/537/ES: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums ( 2012. gada 12. septembris ) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (Dānijas pieteikums EGF/2011/008 DK/ Odense Steel Shipyard )

text:
               4.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 269/8

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
   (2012. gada 12. septembris)
   par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (Dānijas pieteikums EGF/2011/008 DK/Odense Steel Shipyard)
   (2012/537/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (1) un jo īpaši tā 28. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izveidi (2) un jo īpaši tās 12. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds (EGF) tika izveidots, lai sniegtu papildu atbalstu darbiniekiem, kuru atlaišana ir saistīta ar globalizācijas izraisītām lielām strukturālām pārmaiņām pasaules tirdzniecības modeļos, un lai palīdzētu viņiem atkal iesaistīties darba tirgū.

               (2)

               Attiecībā uz pieteikumiem, kas iesniegti no 2009. gada 1. maija līdz 2011. gada 30. decembrim, EGF darbības joma ir paplašināta, iekļaujot tajā atbalstu darba ņēmējiem, kuru atlaišana ir tieši saistīta ar pasaules finanšu un ekonomikas krīzi.

               (3)

               Saskaņā ar 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu EGF var izmantot, nepārsniedzot maksimālo summu, kas ir EUR 500 miljoni gadā.

               (4)

               Dānija 2011. gada 28. oktobrī iesniedza pieteikumu par EGF izmantošanu saistībā ar darbinieku skaita samazināšanu uzņēmumā Odense Steel Shipyard un 2012. gada 8. martā pieteikumu papildināja, iesniedzot papildu informāciju. Šis pieteikums atbilst Regulas (EK) Nr. 1927/2006 10. panta prasībām par finansiālo ieguldījumu noteikšanu. Tādēļ Komisija ierosina izmantot līdzekļus EUR 6 455 104 apmērā.

               (5)

               Tādēļ EGF būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu saistībā ar Dānijas iesniegto pieteikumu,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības 2012. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, lai piešķirtu EUR 6 455 104 saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2012. gada 12. septembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

      (2)  OV L 406, 30.12.2006, 1. lpp.


title: 2010/80/: Eiropadomes Lēmums ( 2010. gada 9. februāris ), ar ko ieceļ Eiropas Komisiju

text:
               11.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 38/7

         EIROPADOMES LĒMUMS
   (2010. gada 9. februāris),
   ar ko ieceļ Eiropas Komisiju
   (2010/80/ES)
   EIROPADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 17. panta 3. un 4. punktu un 7. punkta trešo daļu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Lisabonas līguma ratifikācijas procesu saistītu apstākļu dēļ 2004. gada 22. novembrī ieceltā Komisija pēc 2009. gada 31. oktobra joprojām pilda savus pienākumus, līdz saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienību, kas grozīts ar Lisabonas līgumu, tiks pabeigts jaunās Komisijas iecelšanas process.

               (2)

               Pēc Lisabonas līguma stāšanās spēkā 2009. gada 1. decembrī Eiropadome ar Lēmumu 2009/880/ES (1), kas pieņemts ar Komisijas priekšsēdētāja piekrišanu, iecēla Catherine ASHTON kundzi par Savienības Augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos laikposmam no 2009. gada 1. decembra līdz pašreizējās Komisijas pilnvaru termiņa beigām.

               (3)

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 17. panta 4. punktu laikposmam no dienas, kad beidzas pilnvaru termiņš Komisijai, kura strādā Lisabonas līguma spēkā stāšanās brīdī, līdz 2014. gada 31. oktobrim ir jāieceļ jauna Komisija, kurā ir viens pilsonis no katras dalībvalsts, ietverot tās priekšsēdētāju un Savienības Augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos, kas vienlaikus ir viens no Komisijas priekšsēdētāja vietniekiem.

               (4)

               Eiropadome izvirzīja José Manuel DURÃO BARROSO kungu kā personu, ko Eiropas Parlamentam ierosina kā Komisijas priekšsēdētāju, un Eiropas Parlaments ievēlēja šo izvirzīto kandidātu.

               (5)

               Padome ar Lēmumu 2009/903/ES (2), kas pieņemts, vienojoties ar ievēlēto Komisijas priekšsēdētāju, pieņēma to pārējo personu sarakstu, kuras tā iesaka iecelt par Komisijas locekļiem. Tajā pašā dienā Eiropadome ar Lēmumu 2009/950/ES (3), kas pieņemts ar Komisijas priekšsēdētāja piekrišanu, iecēla Catherine ASHTON kundzi par Savienības Augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos uz laikposmu no pašreizējās Komisijas pilnvaru termiņa beigām līdz 2014. gada 31. oktobrim.

               (6)

               Padome ar Lēmumu 2010/41/ES, Euratom (4), ar ko atceļ un aizstāj Lēmumu 2009/903/ES un kas pieņemts, vienojoties ar ievēlēto Komisijas priekšsēdētāju, pieņēma jaunu to pārējo personu sarakstu, kuras tā iesaka iecelt par Komisijas locekļiem.

               (7)

               Eiropas Parlaments ar balsojumu 2010. gada 9. februārī apstiprināja priekšsēdētāja, Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un pārējo Komisijas locekļu kandidatūras kopumā.

               (8)

               Tāpēc būtu jāieceļ Komisija,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Komisijas sastāvā uz laikposmu no 2010. gada 10. februāra līdz 2014. gada 31. oktobrim tiek ieceltas šādas personas:

               —

               priekšsēdētājs:

                  José Manuel DURÃO BARROSO kungs,

               —

               saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 18. panta 4. punktu locekle, priekšsēdētāja vietniece:

                  Catherine ASHTON kundze, Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos,

               —

               locekļi:

                           —

                              Joaquín ALMUNIA AMANN kungs,

                           —

                              László ANDOR kungs,

                           —

                              Michel BARNIER kungs,

                           —

                              Dacian CIOLOȘ kungs,

                           —

                              John DALLI kungs,

                           —

                              Maria DAMANAKI kundze,

                           —

                              Karel DE GUCHT kungs,

                           —

                              Štefan FÜLE kungs,

                           —

                              Máire GEOGHEGAN-QUINN kundze,

                           —

                              Kristalina GEORGIEVA kundze,

                           —

                              Johannes HAHN kungs,

                           —

                              Connie HEDEGAARD kundze,

                           —

                              Siim KALLAS kungs,

                           —

                              Neelie KROES kundze,

                           —

                              Janusz LEWANDOWSKI kungs,

                           —

                              Cecilia MALMSTRÖM kundze,

                           —

                              Günther H. OETTINGER kungs,

                           —

                              Andris PIEBALGA kungs,

                           —

                              Janez POTOČNIK kungs,

                           —

                              Viviane REDING kundze,

                           —

                              Olli REHN kungs,

                           —

                              Maroš ŠEFČOVIČ kungs,

                           —

                              Algirdas Gediminas ŠEMETA kungs,

                           —

                              Antonio TAJANĮ kungs,

                           —

                              Androulla VASSILIOU kundze.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā 2010. gada 10. februārī.
   3. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2010. gada 9. februārī

            Eiropadomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         H. VAN ROMPUY

      (1)  OV L 315, 2.12.2009., 49. lpp.

      (2)  OV L 321, 8.12.2009., 51. lpp.

      (3)  OV L 328, 15.12.2009., 69. lpp.

      (4)  OV L 20, 26.1.2010., 5. lpp.


title: 2005/844/Euratom: Komisijas Lēmums ( 2005. gada 25. novembris ) par Eiropas Atomenerģijas kopienas pievienošanos Konvencijai par kodolnegadījumu operatīvu izziņošanu

text:
               30.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 314/21

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2005. gada 25. novembris)
   par Eiropas Atomenerģijas kopienas pievienošanos Konvencijai par kodolnegadījumu operatīvu izziņošanu
   (2005/844/Euratom)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 101. panta otro daļu,
   ņemot vērā Padomes 2005. gada 23. maija lēmumu, ar ko apstiprina konvencijas noslēgšanu par kodolnegadījumu operatīvu izziņošanu,
   tā kā:

               (1)

               Divdesmit četras dalībvalstis ir līgumslēdzējas puses Konvencijā par kodolnegadījumu operatīvu izziņošanu.

               (2)

               Eiropas Atomenerģijas kopienai jāpievienojas Konvencijai par kodolnegadījumu operatīvu izziņošanu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā tiek apstiprināta pievienošanās Konvencijai par kodolnegadījumu operatīvu izziņošanu.
   Konvencijas par kodolnegadījumu operatīvu izziņošanu teksts un Eiropas Atomenerģijas kopienas deklarācija saskaņā ar minētās konvencijas 12. panta 5. punkta c) apakšpunktu pievienoti šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Iespējami drīz pēc šā lēmuma pieņemšanas ar vēstuli, ko parakstījis vadītājs Eiropas Komisijas delegācijai starptautiskajās organizācijās Vīnē, pievienošanās instrumentu deponē Starptautiskās atomenerģijas aģentūras ģenerāldirektoram, kas ir depozitārs Konvencijai par kodolnegadījumu operatīvu izziņošanu.

      Briselē, 2005. gada 25. novembrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Andris PIEBALGS

   12. panta 5. punkta c) apakšpunktā Konvencijā par kodolnegadījumu operatīvu izziņošanu minētā deklarācija
   Kopienai ar tās dalībvalstīm ir kopīga kompetence jautājumā par kodolnegadījumu operatīvu izziņošanu, kā paredzēts Eiropas Atomenerģijas Kopienas dibināšanas līguma 2. panta b) apakšpunktā un II sadaļas 3. nodaļas “Veselība un drošība” attiecīgajos pantos.
    ---documentbreak---

               30.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 314/22

         KONVENCIJA PAR KODOLNEGADĪJUMU OPERATĪVU IZZIŅOŠANU
   VALSTIS, KAS IR ŠĪS KONVENCIJAS PUSES,
   APZINOTIES, ka daudzās valstīs veic ar kodolenerģijas izmantošanu saistītas darbības,
   ATZĪMĒJOT, ka, veicot ar kodolenerģijas izmantošanu saistītas darbības, augsta līmeņa drošības garantēšanai ir tikuši un tiek īstenoti visaptveroši pasākumi, kas vērsti uz kodolkatastrofu novēršanu un šādu katastrofu seku iespējamu samazināšanu situācijā, ja tāda notiktu,
   VĒLOTIES nostiprināt ciešāku starptautisko sadarbību ar kodolenerģētikas attīstības un kodolenerģijas izmantošanas drošību saistītajos jautājumos,
   APZINOTIES valstu vajadzību operatīvi sniegt informāciju par kodolnegadījumiem, lai iespējami mazinātu to radīto radioloģisko seku pārrobežu izplatīšanos,
   ATZĪMĒJOT, cik lietderīgi šajā jomā ir divpusēji un daudzpusēji nolīgumi par informācijas apmaiņu,
   IR VIENOJUŠĀS par turpmāko:
   1. pants
   Piemērošanas joma
   1.   Šo konvenciju piemēro, notiekot negadījumam, kas saistīts ar turpmāk šā panta 2. punktā norādītajām iekārtām un darbībām valstī, kura ir konvencijas puse, tās jurisdikcijā vai kontrolē esošām fiziskām vai juridiskām personām, ja tajā notiek vai var notikt radioaktīvo vielu izplūde, kas izraisījusi vai var izraisīt tādu starptautiska mēroga pārrobežu izplūdi, kura radioloģiskās drošības aspektā var apdraudēt citas valstis.
   2.   Šā panta 1. punktā minētās iekārtas un darbības ir šādas:

               a)

               visi kodolreaktori neatkarīgi no to atrašanās vietas;

               b)

               visas citas kodoldegvielas cikla iekārtas;

               c)

               visi radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanas uzņēmumi;

               d)

               kodoldegvielas vai radioaktīvo atkritumu pārvadāšana un glabāšana;

               e)

               izmantošanai lauksaimniecībā, rūpniecībā vai medicīnā un zinātniskiem pētījumiem minētajās jomās paredzētu radioizotopu ražošana, izmantošana, glabāšana, apglabāšana un pārvadāšana; un

               f)

               radioizotopu izmantošana elektroenerģijas ražošanai kosmiskajos objektos.

         2. pants
   Izziņošana un informācija
   Notiekot 1. pantā norādītajam negadījumam, (turpmāk tekstā “kodolnegadījums”), tajā minētā valsts, kas ir konvencijas puse:

               a)

               par kodolnegadījumu, tā raksturu, laiku, un attiecīgos gadījumos arī notikuma vietu nekavējoties informē Starptautiskās Atomenerģijas aģentūru (turpmāk tekstā “Aģentūra”), kā arī tieši vai ar Aģentūras starpniecību valstis, kas pakļautas vai var tikt pakļautas 1. pantā norādītajai kaitīgajai fizikālajai iedarbībai; un

               b)

               valstīm, kas minētas a) apakšpunktā, tieši vai ar Aģentūras starpniecību, kā arī pašai Aģentūrai nekavējoties sniedz tās rīcībā esošo informāciju, kas noteikta 5. pantā, un ir nepieciešama radioloģisko seku samazināšanai šajās valstīs.

         3. pants
   Citi kodolnegadījumi
   Lai iespējami samazinātu radioloģiskās sekas, valstis, kas ir konvencijas puses, var ziņot arī par citiem 1. pantā neminētiem kodolnegadījumiem.
   4. pants
   Aģentūras funkcijas
   Aģentūra:

               a)

               nekavējoties informē valstis, kas ir konvencijas puses, dalības valstis un visas citas valstis, kuras pakļautas vai var tikt pakļautas 1. pantā norādītajai kaitīgajai fizikālajai iedarbībai, kā arī attiecīgās starptautiskās starpvaldību organizācijas (turpmāk tekstā “starptautiskās organizācijas”) par saskaņā ar 2. panta a) apakšpunktu saņemto paziņojumu; un

               b)

               pēc pieprasījuma valstīm, kas ir konvencijas puses, dalības valstīm un attiecīgām starptautiskajām organizācijām nekavējoties sniedz saskaņā ar 2. panta b) apakšpunktu saņemto informāciju.

         5. pants
   Sniedzamā informācija
   1.   Saskaņā ar 2. panta b) apakšpunktu sniedzamajā informācijā jāiekļauj šādas ziņas, ja tās ir informāciju sniedzējas valsts, kas ir konvencijas puse, rīcībā:

               a)

               kodolnegadījuma laiks, ja vajadzīgs, precīzi norādot tā vietu un raksturu;

               b)

               konkrētā iekārta vai darbība;

               c)

               kodolnegadījuma iespējamais vai konstatētais iemesls un ar radioaktīvo vielu pārrobežu izplūdi saistīto norišu paredzamā attīstība;

               d)

               radioaktīvās izplūdes vispārīgs raksturojums, ciktāl tas iespējams un vajadzīgs, norādot tās raksturu, iespējamo fizikālo un ķīmisko formu, kā arī vidē nonākušo radioaktīvo vielu daudzumu, sastāvu un efektīvo augstumu;

               e)

               ziņas par esošajiem meteoroloģiskajiem un hidroloģiskajiem apstākļiem un to prognozi, kas nepieciešama radioaktīvo vielu pārrobežu izplatīšanās prognozēšanai;

               f)

               vides monitoringa rezultāti, kas attiecas uz radioaktīvo vielu izplūdes pārrobežu izplatīšanos;

               g)

               zonas ārpusē veiktie vai plānotie aizsardzības pasākumi;

               h)

               radioaktīvās izplūdes rakstura izmaiņu prognoze noteiktā laikā.

         2.   Šādu informāciju vajadzīgajos starplaikos papildina, sniedzot sīkākas ziņas par bīstamās situācijas attīstību un tās paredzamajām vai faktiskajām beigām.
   3.   Saskaņā ar 2. panta b) apakšpunktu saņemto informāciju var izmantot bez ierobežojumiem, izņemot gadījumus, kad valsts, kas ir konvencijas puse, to sniegusi konfidenciāli.
   6. pants
   Konsultācijas
   Valsts, kas ir konvencijas puse, kura sniedz informāciju saskaņā ar 2. panta b) apakšpunktu, ciktāl tas iespējams, nekavējoties atbild uz papildu informācijas pieprasījumiem vai konsultācijām, ko pieprasa skartā valsts, kas ir konvencijas puse, lai tajā samazinātu radioloģiskās sekas.
   7. pants
   Kompetentās iestādes un kontaktiestādes
   1.   Visas valstis, kas ir konvencijas puses, informē Aģentūru, kā arī pārējās konvencijas valstis tieši vai ar Aģentūras starpniecību par kompetentajām institūcijām un kontaktiestādēm, kas pilnvarotas sniegt un saņemt 2. pantā minēto paziņojumu un informāciju. Šīm kontaktiestādēm un Aģentūras kontaktpunktam jābūt pieejamiem nepārtraukti.
   2.   Valstis, kas ir konvencijas puses, visas 1. punktā minētās informācijas izmaiņas nekavējoties paziņo Aģentūrai.
   3.   Aģentūra uztur aktualizētu šādu valstu iestāžu un kontaktiestāžu, kā arī attiecīgo starptautisko organizāciju kontaktpunktu sarakstu, ko nodod valstīm, kas ir konvencijas puses, dalības valstīm un attiecīgajām starptautiskajām organizācijām.
   8. pants
   Palīdzība valstīm, kas ir konvencijas puses
   Ievērojot savus statūtus un lūgumu no valsts, kas ir konvencijas puse, kura pati neveic ar kodolenerģijas izmantošanu saistītas darbības, un kurai ir kopīga robeža ar tādu valsti, kas nav konvencijas puse, bet kurai ir aktīva kodolprogramma, Aģentūra veic pētījumus, vai iespējams un ir lietderīgi izveidot radiācijas monitoringa sistēmu, lai sekmētu šīs konvencijas mērķu sasniegšanu.
   9. pants
   Divpusēji un daudzpusēji nolīgumi
   Lai sekmētu savstarpējo interešu realizāciju, valstis, kas ir konvencijas puses, jautājumos, uz ko attiecas šī konvencija, vajadzības gadījumā var noslēgt divpusējus vai daudzpusējus līgumus.
   10. pants
   Saistība ar citiem starptautiskiem nolīgumiem
   Šī konvencija neietekmē valstu, kas ir tās puses, savstarpējās tiesības un saistības saskaņā ar citiem starptautiskiem nolīgumiem jautājumos, uz kuriem attiecas šī konvencija, vai arī saskaņā ar nākotnē noslēdzamajiem starptautiskajiem nolīgumiem, kas atbilst šīs konvencijas mērķim un nolūkam.
   11. pants
   Domstarpību izšķiršana
   1.   Domstarpību gadījumos starp valstīm, kas ir konvencijas puses, vai starp konvencijas valsti un Aģentūru par šīs konvencijas interpretāciju vai piemērošanu, puses, kurām ir domstarpības, apspriežas, lai domstarpības izšķirtu sarunās vai citiem tām pieņemamiem miermīlīgiem līdzekļiem.
   2.   Ja šādas domstarpības valstu starpā, kas ir konvencijas puses, nevar izšķirt viena gada laikā no dienas, kad izteikts priekšlikums veikt savstarpējas konsultācijas saskaņā ar šā panta 1. punktu, pēc jebkuras strīda puses pieprasījuma iesniedz arbitrāžas prasību, vai prasību lēmuma pieņemšanai Starptautiskajā Tiesā. Ja domstarpību izšķiršanai iesniegta arbitrāžas prasība, un strīda puses sešu mēnešu laikā nevar panākt vienošanos par arbitrāžas organizāciju, puse var lūgt Starptautiskās Tiesas priekšsēdētāju vai Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāru papildus izraudzīties vienu vai vairākus arbitrus. Gadījumos, kad strīda puses izsaka pretrunīgas prasības, prioritāte ir Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram iesniegtais pieprasījums.
   3.   Šo konvenciju parakstot, ratificējot, pieņemot, apstiprinot vai tai pievienojoties, valsts var deklarēt, ka tā pilnībā vai daļēji neuzņemas saistības attiecībā uz kādu no šā panta 2. punktā paredzētajām domstarpību izšķiršanas procedūrām, vai tām abām. Pārējām valstīm, kas ir konvencijas puses, nav jāievēro 2. punktā noteiktās domstarpību izšķiršanas procedūras attiecībā uz valsti – šīs konvencijas pusi, par kuru ir spēkā šāda deklarācija.
   4.   Valstis – konvencijas puses, kas sniegušas deklarāciju saskaņā ar šā panta 3. punktu, to vienmēr var atsaukt ar paziņojumu depozitāram.
   12. pants
   Stāšanās spēkā
   1.   Visas valstis un Namībija, ko pārstāv Apvienoto Nāciju Organizācijas Padome Namībijas jautājumā, šo konvenciju var parakstīt Starptautiskās Atomenerģijas aģentūras galvenajā mītnē Vīnē un Apvienoto Nāciju Organizācijas galvenajā mītnē Ņujorkā attiecīgi sākot no 1986. gada 26. septembra un 1986. gada 6. oktobra līdz tās spēkā stāšanās dienai vai divpadsmit mēnešu laikā, atkarībā no tā, kurš no minētajiem termiņiem pienāk vēlāk.
   2.   Valstis un Namībija, ko pārstāv Apvienoto Nāciju Organizācijas Padome Namībijas jautājumā, var izteikt piekrišanu uzņemties šajā konvencijā paredzētās saistības, to parakstot vai deponējot ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas instrumentu pēc konvencijas parakstīšanas, kas pēc tam jāratificē, jāpieņem vai jāapstiprina, vai arī deponējot pievienošanās instrumentu. Ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumentus deponē depozitāram.
   3.   Šī konvencija stājas spēkā trīsdesmit dienas pēc tam, kad piekrišanu uzņemties tajā paredzētās saistības izteikušas trīs valstis.
   4.   Valstīm, kas izteikušas piekrišanu uzņemties šajā konvencijā paredzētās saistības pēc tās spēkā stāšanās, tā attiecībā uz konkrēto valsti stājas spēkā pēc trīsdesmit dienām no dienas, kad izteikta šāda piekrišana.

               5.

                           a)

                           Ievērojot šā panta noteikumus, konvencijai var pievienoties suverēnu valstu starptautiskas organizācijas un reģionālās integrācijas organizācijas, kas ir kompetentas pārrunāt, noslēgt un piemērot starptautiskus nolīgumus jautājumos, uz kuriem attiecas šī konvencija;

                           b)

                           jautājumos, kas ir to kompetencē, šādas organizācijas pašas savā vārdā var izmantot tiesības un uzņemties saistības, kādas šajā konvencijā attiecinātas uz valstīm, kuras ir tās puses;

                           c)

                           deponējot pievienošanās instrumentu, šādas organizācijas sniedz deklarāciju depozitārijam, kurā norādītas to kompetences robežas jautājumos, uz kuriem attiecas šī konvencija;

                           d)

                           šādām organizācijām pašām savu balsu nav, kas papildinātu to dalībvalstu balsu skaitu.

         13. pants
   Pagaidu piemērošana
   Konvenciju parakstot vai jebkurā laikā līdz tās spēkā stāšanās dienai attiecībā uz konkrēto valsti, tā var paziņot par šīs konvencijas pagaidu piemērošanu.
   14. pants
   Grozījumi
   1.   Jebkura valsts, kas ir konvencijas puse, var ierosināt šīs konvencijas grozījumus. Ierosinātos grozījumus iesniedz depozitāram, kas tos nekavējoties izplata pārējām konvencijas valstīm.
   2.   Ja valstu – konvencijas pušu vairākums depozitāram pieprasa sasaukt konferenci grozījumu izskatīšanai, depozitārs uzaicina visas valstis, kas ir konvencijas puses, uz šādu konferenci, kurai jāsākas ne drīzāk par trīsdesmit dienām pēc ielūgumu nosūtīšanas. Grozījumus, ko konferencē pieņem ar divu trešdaļu valstu – konvencijas pušu vairākumu, nosaka protokolā, ko visas konvencijas valstis var parakstīt Vīnē un Ņujorkā.
   3.   Šāds protokols stājas spēkā trīsdesmit dienas pēc tam, kad piekrišanu uzņemties tajā paredzētās saistības izteikušas trīs valstis. Valstīm, kas izteikušas piekrišanu uzņemties protokolā paredzētās saistības pēc tā spēkā stāšanās, protokols attiecībā uz konkrēto valsti stājas spēkā pēc trīsdesmit dienām no dienas, kad izteikta šāda piekrišana.
   15. pants
   Denonsēšana
   1.   Valstis – konvencijas puses var denonsēt šo konvenciju ar rakstisku paziņojumu depozitāram.
   2.   Denonsēšana stājas spēkā pēc viena gada no dienas, kurā depozitārs paziņojumu saņēmis.
   16. pants
   Depozitārs
   1.   Šīs konvencijas depozitārs ir Aģentūras ģenerāldirektors.
   2.   Aģentūras ģenerāldirektors nekavējoties informē valstis, kas ir konvencijas puses, kā arī visas pārējās valstis par:

               a)

               katru šīs konvencijas vai tās grozījumu protokolu parakstīšanas gadījumu;

               b)

               katru šīs konvencijas ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumenta vai grozījumu protokola deponēšanu;

               c)

               deklarācijām saskaņā ar 11. pantu vai to atsaukšanu;

               d)

               šīs konvencijas pagaidu piemērošanu saskaņā ar 13. pantu;

               e)

               šīs konvencijas un to grozījumu stāšanos spēkā; un

               f)

               par denonsēšanas gadījumiem saskaņā ar 15. pantu.

         17. pants
   Autentiskie teksti un apliecinātie noraksti
   Šīs konvencijas oriģinālu, kuras teksts arābu, ķīniešu, angļu, franču, krievu un spāņu valodā ir vienlīdz autentisks, deponē Starptautiskās Atomenerģijas aģentūras ģenerāldirektors un nosūta tās apliecinātus norakstus dalības valstīm un visām pārējām valstīm.
   TO APLIECINOT attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo konvenciju, kuru var parakstīt, kā noteikts tās 12. panta 1. punktā.
   PIEŅEMTA Starptautiskās Atomenerģijas aģentūras Ģenerālkonferences īpašajā sesijā Vīnē, tūkstoš deviņi simti astoņdesmit sestā gada divdesmit sestajā septembrī.


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2017/299 (2017. gada 17. februāris), ar ko pagarina pilnvaru termiņu Eiropas Savienības īpašajam pārstāvim Dienvidkaukāzā un saistībā ar krīzi Gruzijā

text:
               21.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 43/214

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2017/299
   (2017. gada 17. februāris),
   ar ko pagarina pilnvaru termiņu Eiropas Savienības īpašajam pārstāvim Dienvidkaukāzā un saistībā ar krīzi Gruzijā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 33. pantu un 31. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2014. gada 8. jūlijā pieņēma Lēmumu 2014/438/KĀDP (1), ar ko Herbert SALBER kungs tika iecelts par Eiropas Savienības īpašo pārstāvi (ESĪP) Dienvidkaukāzā un saistībā ar krīzi Gruzijā. ESĪP pilnvaru termiņš beigsies 2017. gada 28. februārī.

               (2)

               ESĪP pilnvaru termiņš būtu jāpagarina vēl par 16 mēnešiem.

               (3)

               ESĪP īstenos pilnvaras situācijā, kas var pasliktināties un varētu kavēt Līguma 21. pantā izklāstīto Savienības ārējās darbības mērķu sasniegšanu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības īpašais pārstāvis
   Ar šo ESĪP Dienvidkaukāzā un saistībā ar krīzi Gruzijā Herbert SALBER kunga pilnvaru termiņš tiek pagarināts līdz 2018. gada 30. jūnijam. Padome, pamatojoties uz Politikas un drošības komitejas (PDK) novērtējumu un Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP) priekšlikumu, var nolemt ESĪP pilnvaras izbeigt agrāk.
   2. pants
   Politikas mērķi
   ESĪP pilnvaru pamatā ir Savienības politikas mērķi attiecībā uz Dienvidkaukāzu, ietverot mērķus, kas noteikti 2008. gada 1. septembrī Briselē notikušās Eiropadomes ārkārtas sanāksmes secinājumos un 2008. gada 15. septembrī, kā arī 2012. gada 27. februārī pieņemtajos Padomes secinājumos. Minētie mērķi ietver:

               a)

               saskaņā ar pastāvošajiem mehānismiem, tostarp Eiropas Drošības un sadarbības organizāciju (EDSO) un tās Minskas grupu, novērst konfliktus reģionā, sekmēt reģiona konfliktu (tostarp krīzes Gruzijā un Kalnu Karabahā) noregulējumu miermīlīgiem līdzekļiem (veicinot bēgļu un iekšzemē pārvietotu personu atgriešanos un ar citiem piemērotiem līdzekļiem) un atbalstīt šāda noregulējuma īstenošanu atbilstīgi starptautisko tiesību principiem;

               b)

               lietišķi sadarboties ar galvenajiem reģionā ieinteresētajiem rīcībspēkiem;

               c)

               mudināt un atbalstīt turpmāku sadarbību starp Armēniju, Azerbaidžānu un Gruziju, un attiecīgā gadījumā to kaimiņvalstīm;

               d)

               stiprināt Savienības darbību efektivitāti un pamanāmību reģionā.

         3. pants
   Pilnvaras
   Lai sasniegtu politikas mērķus, ESĪP ir pilnvarots:

               a)

               izvērst kontaktus ar reģiona valstu valdībām, parlamentiem, citiem svarīgiem politiskiem rīcībspēkiem, tiesu iestādēm un pilsonisko sabiedrību;

               b)

               mudināt reģiona valstis sadarboties, risinot reģiona jautājumus, kas rada kopīgu ieinteresētību, piemēram, kopīgus drošības apdraudējumus, terorisma, nelegālas tirdzniecības un organizētas noziedzības apkarošanu;

               c)

               sekmēt konfliktu noregulējumu miermīlīgā ceļā saskaņā ar starptautisko tiesību principiem un veicināt šāda noregulējuma īstenošanu ciešā sadarbībā ar Apvienoto Nāciju Organizāciju, EDSO un tās Minskas grupu;

               d)

               ņemot vērā krīzi Gruzijā:

                           i)

                           palīdzēt sagatavoties starptautiskajām apspriedēm, kas notiek saskaņā ar 2008. gada 12. augusta vienošanās 6. punktu (“Ženēvas starptautiskās apspriedes”) un tās 2008. gada 8. septembra īstenošanas pasākumiem, tostarp par reģiona drošības un stabilitātes pasākumiem; bēgļu un iekšzemē pārvietoto personu jautājumiem, pamatojoties uz starptautiski atzītiem principiem, un jebkādiem citiem jautājumiem pēc pušu savstarpējas vienošanās;

                           ii)

                           palīdzēt noteikt Savienības nostāju un ESĪP līmenī pārstāvēt to i) apakšpunktā minētajās apspriedēs; un

                           iii)

                           veicināt 2008. gada 12. augusta vienošanās un tās 2008. gada 8. septembra īstenošanas pasākumu īstenošanu;

               e)

               veicināt uzticības veicināšanas pasākumu izstrādi un īstenošanu, sadarbojoties ar dalībvalstu ekspertiem, ja tie ir pieejami un tas ir atbilstīgi;

               f)

               vajadzības gadījumā palīdzēt sagatavot Savienības ieguldījumu konflikta iespējama noregulējuma īstenošanā;

               g)

               izvērst Savienības dialogu ar galvenajiem reģionā ieinteresētajiem dalībniekiem;

               h)

               palīdzēt Savienībai turpināt izstrādāt vispusīgu Dienvidkaukāza politiku;

               i)

               saistībā ar šajā pantā minētajām darbībām sekmēt Savienības cilvēktiesību politikas un cilvēktiesību jomā izstrādāto Savienības pamatnostādņu īstenošanu, īpaši bērnu un sieviešu cilvēktiesību īstenošanu konfliktu skartās zonās, īpaši pārraugot norises šajā jomā un risinot konstatētās problēmas.

         4. pants
   Pilnvaru īstenošana
   1.   ESĪP ir atbildīgs par pilnvaru īstenošanu, rīkojoties AP pakļautībā.
   2.   PDK uztur privileģētus sakarus ar ESĪP un ir galvenais ESĪP kontaktpunkts sakariem ar Padomi. PDK saskaņā ar savām pilnvarām, neskarot AP pilnvaras, sniedz ESĪP stratēģiskas norādes un politisku virzību.
   3.   ESĪP strādā ciešā sadarbībā ar Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD) un tā attiecīgajām nodaļām.
   5. pants
   Finansējums
   1.   Finanšu atsauces summa, kas paredzēta, lai segtu izdevumus saistībā ar ESĪP pilnvarām, laikposmam no 2017. gada 1. marta līdz 2018. gada 30. jūnijam ir EUR 2 990 000.
   2.   Izdevumus pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam.
   3.   Izdevumus pārvalda saskaņā ar ESĪP un Komisijas noslēgtu līgumu. ESĪP sniedz Komisijai pārskatu par visiem izdevumiem.
   6. pants
   Komandas izveide un tās sastāvs
   1.   ESĪP saskaņā ar ESĪP pilnvarām un atbilstīgajiem piešķirtajiem finanšu līdzekļiem ir atbildīgs par komandas izveidi. Komandā iekļauj personas, kam, kā pilnvarās paredzēts, ir īpašas zināšanas konkrētos politikas jautājumos. ESĪP operatīvi informē Padomi un Komisiju par komandas sastāvu.
   2.   Dalībvalstis, Savienības iestādes un EĀDD var ierosināt personāla norīkošanu darbā pie ESĪP. Minētajam norīkotajam personālam atalgojumu maksā attiecīgi nosūtītāja dalībvalsts, nosūtītāja Savienības iestāde vai EĀDD. Darbā pie ESĪP var nosūtīt arī ekspertus, ko dalībvalstis ir norīkojušas darbā Savienības iestādēs vai EĀDD. Starptautiskajiem personāla līgumdarbiniekiem ir kādas dalībvalsts valstspiederība.
   3.   Viss norīkotais personāls turpina būt nosūtītājas dalībvalsts, nosūtītājas Savienības iestādes vai EĀDD administratīvā pakļautībā, un tas veic savus pienākumus un rīkojas ESĪP pilnvaru interesēs.
   4.   ESĪP darbinieki tiek izvietoti kopā ar attiecīgajām EĀDD nodaļām vai Savienības delegācijām, lai nodrošinātu viņu attiecīgo darbību saskaņotību un konsekvenci.
   7. pants
   ESĪP un ESĪP personāla privilēģijas un imunitāte
   Par privilēģijām, imunitāti un citām garantijām, kas vajadzīgas ESĪP misijas veikšanai un sekmīgai norisei un ESĪP personāla locekļiem, attiecīgi vienojas ar uzņēmējvalstīm. Šajā nolūkā dalībvalstis un EĀDD sniedz visu vajadzīgo atbalstu.
   8. pants
   ES klasificētās informācijas drošība
   ESĪP un ESĪP komandas locekļi ievēro drošības principus un minimālos standartus, kas ir noteikti ar Padomes Lēmumu 2013/488/ES (2).
   9. pants
   Piekļuve informācijai un apgādes atbalsts
   1.   Dalībvalstis, Komisija un Padomes Ģenerālsekretariāts nodrošina, lai ESĪP var piekļūt jebkurai būtiskai informācijai.
   2.   Savienības delegācijas reģionā un/vai dalībvalstis attiecīgos gadījumos nodrošina apgādes atbalstu reģionā.
   10. pants
   Drošība
   Saskaņā ar Savienības politiku par tāda personāla drošību, kas izvietots ārpus Savienības, lai veiktu operatīvas darbības saskaņā ar Līguma V sadaļu, ESĪP saskaņā ar ESĪP pilnvarām un drošības situāciju viņa atbildībā esošajā ģeogrāfiskajā teritorijā veic visus praktiski iespējamos pasākumus visa ESĪP tiešā pakļautībā esošā personāla drošībai, jo īpaši:

               a)

               izstrādājot konkrētu drošības plānu, kura pamatā ir EĀDD norādes un kurā ietverti konkrēti fiziski, organizatoriski un procesuāli drošības pasākumi, reglamentējot to, kā tiek pārvaldīta personāla droša pārvietošanās uz viņa atbildībā esošo ģeogrāfisko teritoriju un droša pārvietošanās tajā, kā arī drošības negadījumu pārvaldība, tostarp misijas ārkārtas situāciju plānu un evakuācijas plānu;

               b)

               nodrošinot, ka visam personālam, kas izvietots ārpus Savienības, ir augsta riska apdrošināšana atbilstīgi apstākļiem viņa atbildībā esošajā ģeogrāfiskajā teritorijā;

               c)

               nodrošinot, ka visi ESĪP komandas locekļi, ko izvieto ārpus Savienības, tostarp vietējie līgumdarbinieki, pirms vai tūlīt pēc ierašanās viņa atbildībā esošajā ģeogrāfiskajā teritorijā ir piedalījušies atbilstīgā drošības apmācībā, kuras pamatā ir riska izvērtējuma pakāpe, ko minētajai teritorijai piešķīris EĀDD;

               d)

               nodrošinot, ka tiek īstenoti visi saskaņotie ieteikumi, kas sniegti pēc regulāra drošības izvērtējuma, un – saistībā ar progresa ziņojumu un pārskata ziņojumu par pilnvaru īstenošanu – rakstiski ziņojot AP, Padomei un Komisijai par šo ieteikumu īstenošanu un citiem drošības jautājumiem.

         11. pants
   Ziņojumi
   ESĪP regulāri sniedz mutiskus un rakstiskus ziņojumus AP un PDK. Vajadzības gadījumā ESĪP ziņojumus sniedz arī Padomes darba grupām. Regulāros ziņojumus izsūta, izmantojot COREU tīklu. ESĪP var sniegt ziņojumus Ārlietu padomei. Saskaņā ar Līguma 36. pantu ESĪP var iesaistīt Eiropas Parlamenta informēšanā.
   12. pants
   Koordinācija
   1.   ESĪP veicina Savienības darbības vienotību, konsekvenci un efektivitāti un palīdz nodrošināt, lai visi Savienības instrumenti un dalībvalstu darbības būtu saskaņotas Savienības politisko mērķu sasniegšanai. ESĪP darbības saskaņo ar Komisijas darbībām. ESĪP regulāri sniedz informatīvus ziņojumus dalībvalstu pārstāvniecībām un Savienības delegācijām.
   2.   Misijas norises vietā tiek uzturēta cieša saikne ar Savienības delegāciju vadītājiem un dalībvalstu pārstāvniecību vadītājiem, kas dara visu iespējamo, lai palīdzētu ESĪP īstenot pilnvaras. ESĪP ciešā sadarbībā ar Savienības delegācijas Gruzijā vadītāju sniedz norādes vietējo politisko situāciju Eiropas Savienības Pārraudzības misijas Gruzijā (EUMM Georgia) vadītājam. ESĪP un EUMM Georgia civilās operācijas komandieris vajadzības gadījumos savstarpēji apspriežas. ESĪP uztur saikni arī ar citiem starptautiskiem un reģionāliem dalībniekiem attiecīgajā teritorijā.
   13. pants
   Palīdzība saistībā ar prasībām
   ESĪP un ESĪP darbinieki palīdz, nodrošinot elementus reaģēšanai uz jebkādām prasībām un pienākumiem, kas izriet no iepriekšējo ESĪP Dienvidkaukāzā un saistībā ar krīzi Gruzijā pilnvarām, un šādiem nolūkiem sniedz administratīvu palīdzību un piekļuvi būtiskajiem dokumentiem.
   14. pants
   Pārskatīšana
   Šā lēmuma īstenošanu un tā saderību ar citām Savienības darbībām reģionā regulāri pārskata. ESĪP līdz 2017. gada 30. septembrim iesniedz AP, Padomei un Komisijai progresa ziņojumu un līdz 2018. gada 31. martam – visaptverošu ziņojumu par pilnvaru īstenošanu
   15. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2017. gada 17. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         E. BARTOLO

      (1)  Padomes Lēmums 2014/438/KĀDP (2014. gada 8. jūlijs), ar ko groza Eiropas Savienības īpašā pārstāvja Dienvidkaukāzā un saistībā ar krīzi Gruzijā pilnvaras un pagarina to termiņu (OV L 200, 9.7.2014., 11. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums 2013/488/ES (2013. gada 23. septembris) par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai (OV L 274, 15.10.2013., 1. lpp.).


title: Padomes Lēmums 2012/50/KĀDP ( 2012. gada 27. janvāris ), ar ko groza Lēmumu 2011/72/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā

text:
               31.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 27/11

         PADOMES LĒMUMS 2012/50/KĀDP
   (2012. gada 27. janvāris),
   ar ko groza Lēmumu 2011/72/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Tunisijā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2011. gada 31. janvārī pieņēma Lēmumu 2011/72/KĀDP (1).

               (2)

               Pamatojoties uz Lēmuma 2011/72/KĀDP pārskatīšanu, ierobežojošie pasākumi būtu jāpagarina līdz 2013. gada 31. janvārim.

               (3)

               Lēmums 2011/72/KĀDP būtu attiecīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma 2011/72/KĀDP 5. pantu aizstāj ar šādu:

      “5. pants
      Šo lēmumu piemēro līdz 2013. gada 31. janvārim. To pastāvīgi pārskata. Lēmumu vajadzības gadījumā var atjaunināt vai grozīt, ja Padome uzskata, ka tā mērķi nav sasniegti.”

   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2012. gada 27. janvārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         N. WAMMEN

      (1)  OV L 28, 2.2.2011., 62. lpp.


title: 2011/591/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2011. gada 10. maijs ) par Eiropas Dzelzceļa aģentūras kontu slēgšanu attiecībā uz 2009. finanšu gadu

text:
               27.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 250/195

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2011. gada 10. maijs)
   par Eiropas Dzelzceļa aģentūras kontu slēgšanu attiecībā uz 2009. finanšu gadu
   (2011/591/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Dzelzceļa aģentūras 2009. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Dzelzceļa aģentūras 2009. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2011. gada 15. februāra ieteikumu (05892/2011 – C7-0052/2011),

               —

               ņemot vērā EK līguma 276. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 881/2004 par Eiropas Dzelzceļa aģentūras izveidošanu (Aģentūras regula) (3) un jo īpaši tās 39. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Transporta un tūrisma komitejas atzinumu (A7-0125/2011),

               1.

               apstiprina Eiropas Dzelzceļa aģentūras kontu slēgšanu attiecībā uz 2009. finanšu gadu;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu nosūtīt Eiropas Dzelzceļa aģentūras direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Jerzy BUZEK

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 338, 14.12.2010., 103. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 164, 30.4.2004., 1. lpp.

      (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.


title: 2004/899/EK: Eiropas Centrālās Bankas Lēmums (2004. gada 14. decembris) par 2005. gadā emitējamo monētu daudzuma apstiprināšanu (ECB/2004/19)

text:
               24.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 379/107

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS

   (2004. gada 14. decembris)
   par 2005. gadā emitējamo monētu daudzuma apstiprināšanu
   (ECB/2004/19)
   (2004/899/EK)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 106. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               No 1999. gada 1. janvāra Eiropas Centrālajai bankai (ECB) ir ekskluzīvas tiesības apstiprināt euro monētu daudzumu, kuru var emitēt dalībvalstis, kas ieviesušas euro (turpmāk tekstā – “iesaistītās dalībvalstis”).

               (2)

               Iesaistītās dalībvalstis ECB apstiprinājuma saņemšanai ir iesniegušas aprēķinus par 2005. gadā emitējamo euro monētu daudzumu kopā ar paskaidrojumiem par prognozēm izmantoto metodiku,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   2005. gadā emitējamo euro monētu daudzuma apstiprinājums
   ECB apstiprina monētu daudzumu, kuru iesaistītās dalībvalstis emitēs 2005. gadā un kurš norādīts šajā tabulā:

               (miljonos EUR)

               Apgrozībai paredzēto monētu emisijaun kolekcijas monētu (nav paredzētas apgrozībai) emisija 2005. gadā

               Beļģija

               178,5

               Vācija

               680,0

               Grieķija

               108,8

               Spānija

               642,0

               Francija

               468,5

               Īrija

               131,0

               Itālija

               675,0

               Luksemburga

               65,0

               Nīderlande

               175,0

               Austrija

               185,0

               Portugāle

               170,0

               Somija

               60,0

         2. pants
   Nobeiguma noteikumi
   Šis lēmums ir adresēts iesaistītajām dalībvalstīm.

      Frankfurtē pie Mainas, 2004. gada 14. decembrī

            ECB priekšsēdētājs

         Jean-Claude TRICHET


title: Komisijas Lēmums ( 2014. gada 11. februāris ) par Eiropas Savienības iestāžu 2015. gada svētku dienu sarakstu

text:
               15.2.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 44/5

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2014. gada 11. februāris)
   par Eiropas Savienības iestāžu 2015. gada svētku dienu sarakstu
   (2014/C 44/06)

      SVĒTKU DIENAS 2015. GADĀ

               1. janvāris

               Ceturtdiena, Jaungada diena

               2. janvāris

               Piektdiena, diena pēc Jaungada dienas

               2. aprīlis

               Zaļā ceturtdiena

               3. aprīlis

               Lielā piektdiena

               6. aprīlis

               Otrās Lieldienas

               1. maijs

               Piektdiena, Darba svētki

               14. maijs

               Ceturtdiena, Debesbraukšanas diena

               15. maijs

               Piektdiena, diena pēc Debesbraukšanas dienas

               25. maijs

               Pirmdiena pēc Vasarsvētkiem

               21. jūlijs

               Otrdiena, Beļģijas valsts svētki

               2. novembris

               Pirmdiena, Mirušo piemiņas diena

               24. decembris
               līdz
               31. decembris

               Ceturtdiena
               6 dienas gada beigās
               Ceturtdiena

               KOPĀ

               17 dienas

         Luksemburga: tās pašas dienas, kas Briselē, izņemot to, ka otrdienu, 21. jūliju, aizstāj ar otrdienu, 23. jūniju – Luksemburgas valsts svētkiem.
   Darbs atsākas pirmdien, 2016. gada 4. janvārī.
   Neraugoties uz 2016. gada brīvdienu kalendāru, piektdienu, 2016. gada 1. janvārī uzskata par šā gada brīvdienu.
   Komisija patur sev iespēju grozīt lēmumus, ņemot vērā dienestu vajadzības.


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2015/1871 (2015. gada 6. oktobris) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu (Vācijas pieteikums EGF/2015/002 DE/Adam Opel)

text:
               20.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 275/28

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/1871
   (2015. gada 6. oktobris)
   par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu (Vācijas pieteikums EGF/2015/002 DE/Adam Opel)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1309/2013 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (2014–2020) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1927/2006 (1), un jo īpaši tās 15. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (2) un jo īpaši tā 13. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda (EGF) mērķis ir sniegt atbalstu darba ņēmējiem, kas atlaisti no darba, un pašnodarbinātām personām, kuru darbība ir beigusies tādēļ, ka globalizācijas dēļ ir notikušas lielas strukturālas pārmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos, turpinās globālā finanšu un ekonomikas krīze vai ir sākusies jauna globāla finanšu un ekonomikas krīze, un lai palīdzētu viņiem no jauna iekļauties darba tirgū.

               (2)

               EGF nepārsniedz maksimālo apjomu EUR 150 miljoni gadā (2011. gada cenās), kā noteikts Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (3) 12. pantā.

               (3)

               Vācija 2015. gada 26. februārī iesniedza pieteikumu EGF/2015/002 DE/Adam Opel par EGF finansiālo ieguldījumu pēc darba ņēmēju atlaišanas uzņēmumā Adam Opel AG un vienā piegādes uzņēmumā Vācijā. Pieteikums tika papildināts, sniedzot papildu informāciju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 8. panta 3. punktu. Minētais pieteikums atbilst prasībām par EGF finansiālā ieguldījuma noteikšanu, kā paredzēts minētās Regulas (ES) Nr. 1309/2013 13. pantā.

               (4)

               Tādēļ EGF būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu EUR 6 958 623 apmērā saistībā ar Vācijas iesniegto pieteikumu.

               (5)

               Lai pēc iespējas saīsinātu laiku, kas vajadzīgs EGF izmantošanai, šis lēmums būtu jāpiemēro no tā pieņemšanas dienas,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības 2015. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, lai piešķirtu EUR 6 958 623 saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šis Lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2015. gada 6. oktobra.

      Strasbūrā, 2015. gada 6. oktobrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         N. SCHMIT

      (1)  OV L 347, 20.12.2013., 855. lpp.

      (2)  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

      (3)  Padomes 2013. gada 2. decembra Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).