title: Padomes Lēmums (ES) 2017/1206 (2017. gada 4. jūlijs) par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp otro maksājumu 2017. gadam

text:
               6.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 173/15

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/1206
   (2017. gada 4. jūlijs)
   par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp otro maksājumu 2017. gadam
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas parakstīts Kotonū 2000. gada 23. jūnijā (1), kurā iekļauti jaunākie grozījumi (“ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgums”),
   ņemot vērā Padomē sanākušo Eiropas Savienības dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Eiropas Savienības palīdzības finansēšanu atbilstīgi daudzgadu finanšu shēmai laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam saskaņā ar ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgumu un par finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, kurām piemēro Līguma par Eiropas Savienības darbību ceturto daļu (2) (“Iekšējais nolīgums”), un jo īpaši tā 7. pantu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (ES) 2015/323 (2015. gada 2. marts) par finanšu regulu, ko piemēro 11. Eiropas Attīstības fondam (3) (“11. EAF finanšu regula”), un jo īpaši tās 21. panta 3. un 4. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 21. panta 3. punktā noteikto procedūru Komisija līdz 2017. gada 15. jūnijam iesniedz priekšlikumu, norādot a) iemaksas otrās daļas summu 2017. gadam un b) pārskatīto gada iemaksas summu 2017. gadam gadījumos, kad summa atšķiras no faktiskajām vajadzībām.

               (2)

               Saskaņā ar 11. EAF finanšu regulas 52. pantu Eiropas Investīciju banka (EIB) 2017. gada 6. aprīlī nosūtīja Komisijai atjauninātās saistību un maksājumu aplēses par tās pārvaldītajiem instrumentiem.

               (3)

               11. EAF finanšu regulas 22. panta 1. punktā ir noteikts, ka, aicinot veikt iemaksas, vispirms vienu pēc otras izlieto summas, kas pieejamas iepriekšējos Eiropas Attīstības fondos (EAF). Tāpēc aicinājums veikt iemaksas būtu jāsniedz saskaņā ar 10. EAF un 11. EAF.

               (4)

               Ar Lēmumu (ES) 2016/2026 (4) Padome 2016. gada 11. novembrī, pamatojoties uz Komisijas priekšlikumu, pieņēma lēmumu noteikt maksimāli pieļaujamo gada apjomu dalībvalstu iemaksām EAF 2017. gadam EUR 3 850 000 000 Komisijai un EUR 150 000 000 EIB.

               (5)

               Ar Lēmumu (ES) 2016/1337 (5) Padome 2016. gada 2. augustā nolēma piešķirt Āfrikas Miera nodrošināšanas fonda papildināšanai 2016.–2018. gadā līdzekļus, kuri paredzēti 10. EAF projektos un par kuriem saistības atceltas. Papildus tam Pastāvīgo pārstāvju komitejas sanāksmē dalībvalstis panāca politisku vienošanos, saskaņā ar kuru no 8. un 9. EAF summām, par kurām saistības atceltas, tiek atlīdzināta kopējā summa 200 miljonu euro apmērā un dalībvalstis veic attiecīgas maksājumu korekcijas, kā rezultātā katra dalībvalsts saņem atlīdzinājumu atbilstīgi tās veiktajām iemaksām minēto summu segšanai. Maksājumu korekcijas veic ar trešo aicinājumu veikt iemaksas 2017. gadam un/vai pirmo aicinājumu veikt iemaksas 2018. gadam,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Individuālās EDF iemaksas, ko dalībvalstis veic Komisijai un EIB kā otro maksājumu par 2017. gadu, ir norādītas šā lēmuma pielikumā iekļautajā tabulā.
   2. pants
   8. un 9. EAF Iekšējo nolīgumu 1. panta 2. punkta a) apakšpunktā noteiktās dalībvalstu iemaksu daļas attiecīgi samazina par summu EUR 200 000 000 no 8. un 9. EAF līdzekļiem, par kuriem saistības ir atceltas. Atbilstīgi katras dalībvalsts preferencēm finanšu korekciju īsteno, veicot trešo maksājumu 2017. gadam un/vai pirmo maksājumu 2018. gadam.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2017. gada 4. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. MAASIKAS

      (1)  OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.

      (2)  OV L 210, 6.8.2013., 1. lpp.

      (3)  OV L 58, 3.3.2015., 17. lpp.

      (4)  Padomes Lēmums (ES) 2016/2026 (2016. gada 15. novembris) par finanšu iemaksām, kas jāveic dalībvalstīm, lai finansētu Eiropas Attīstības fondu, tostarp maksimālo gada iemaksas summu 2018. gadam, gada iemaksas summu 2017. gadam, pirmo maksājumu 2017. gadam un provizorisku un nesaistošu prognozi attiecībā uz gaidāmajām gada iemaksu summām 2019. un 2020. gadam (OV L 313, 19.11.2016., 25. lpp.).

      (5)  Padomes Lēmums (ES) 2016/1337 (2016. gada 2. augusts) par to līdzekļu piešķiršanu Āfrikas Miera nodrošināšanas fonda papildināšanai, kuri paredzēti 10. Eiropas Attīstības fonda projektos un par kuriem saistības atceltas (OV L 212, 5.8.2016., 107. lpp.).

      PIELIKUMS

                  DALĪBVALSTIS

                  10. EAF sadalījums %

                  11. EAF sadalījums %

                  2. maksājums 2017. gadā

                  Kopā

                  Komisijai

                  Komisijai

                  Komisijai

                  EIB

                  10. EAF

                  11. EAF

                  Kopā

                  10. EAF

                  BEĻĢIJA

                  3,53

                  3,24927

                  2 586 394,39

                  39 859 803,57

                  42 446 197,96

                  1 765 000,00

                  44 211 197,96

                  BULGĀRIJA

                  0,14

                  0,21853

                  102 576,55

                  2 680 775,34

                  2 783 351,88

                  70 000,00

                  2 853 351,88

                  ČEHIJAS REPUBLIKA

                  0,51

                  0,79745

                  373 671,71

                  9 782 566,65

                  10 156 238,37

                  255 000,00

                  10 411 238,37

                  DĀNIJA

                  2,00

                  1,98045

                  1 465 379,26

                  24 294 794,82

                  25 760 174,08

                  1 000 000,00

                  26 760 174,08

                  VĀCIJA

                  20,50

                  20,5798

                  15 020 137,42

                  252 458 793,95

                  267 478 931,37

                  10 250 000,00

                  277 728 931,37

                  IGAUNIJA

                  0,05

                  0,08635

                  36 634,48

                  1 059 282,25

                  1 095 916,73

                  25 000,00

                  1 120 916,73

                  ĪRIJA

                  0,91

                  0,94006

                  666 747,56

                  11 532 007,79

                  12 198 755,35

                  455 000,00

                  12 653 755,35

                  GRIEĶIJA

                  1,47

                  1,50735

                  1 077 053,76

                  18 491 130,29

                  19 568 184,04

                  735 000,00

                  20 303 184,04

                  SPĀNIJA

                  7,85

                  7,93248

                  5 751 613,60

                  97 310 194,16

                  103 061 807,76

                  3 925 000,00

                  106 986 807,76

                  FRANCIJA

                  19,55

                  17,81269

                  14 324 082,27

                  218 513 796,75

                  232 837 879,02

                  9 775 000,00

                  242 612 879,02

                  HORVĀTIJA

                  0,00

                  0,22518

                  0,00

                  2 762 352,95

                  2 762 352,95

                  0,00

                  2 762 352,95

                  ITĀLIJA

                  12,86

                  12,53009

                  9 422 388,64

                  153 710 502,99

                  163 132 891,64

                  6 430 000,00

                  169 562 891,64

                  KIPRA

                  0,09

                  0,11162

                  65 942,07

                  1 369 277,18

                  1 435 219,25

                  45 000,00

                  1 480 219,25

                  LATVIJA

                  0,07

                  0,11612

                  51 288,27

                  1 424 480,08

                  1 475 768,35

                  35 000,00

                  1 510 768,35

                  LIETUVA

                  0,12

                  0,18077

                  87 922,76

                  2 217 561,70

                  2 305 484,45

                  60 000,00

                  2 365 484,45

                  LUKSEMBURGA

                  0,27

                  0,25509

                  197 826,20

                  3 129 268,20

                  3 327 094,40

                  135 000,00

                  3 462 094,40

                  UNGĀRIJA

                  0,55

                  0,61456

                  402 979,30

                  7 538 998,26

                  7 941 977,56

                  275 000,00

                  8 216 977,56

                  MALTA

                  0,03

                  0,03801

                  21 980,69

                  466 280,47

                  488 261,16

                  15 000,00

                  503 261,16

                  NĪDERLANDE

                  4,85

                  4,77678

                  3 553 544,71

                  58 598 242,83

                  62 151 787,53

                  2 425 000,00

                  64 576 787,53

                  AUSTRIJA

                  2,41

                  2,39757

                  1 765 782,01

                  29 411 735,32

                  31 177 517,33

                  1 205 000,00

                  32 382 517,33

                  POLIJA

                  1,30

                  2,00734

                  952 496,52

                  24 624 662,80

                  25 577 159,32

                  650 000,00

                  26 227 159,32

                  PORTUGĀLE

                  1,15

                  1,19679

                  842 593,07

                  14 681 394,38

                  15 523 987,45

                  575 000,00

                  16 098 987,45

                  RUMĀNIJA

                  0,37

                  0,71815

                  271 095,16

                  8 809 768,94

                  9 080 864,11

                  185 000,00

                  9 265 864,11

                  SLOVĒNIJA

                  0,18

                  0,22452

                  131 884,13

                  2 754 256,52

                  2 886 140,66

                  90 000,00

                  2 976 140,66

                  SLOVĀKIJA

                  0,21

                  0,37616

                  153 864,82

                  4 614 471,47

                  4 768 336,29

                  105 000,00

                  4 873 336,29

                  SOMIJA

                  1,47

                  1,50909

                  1 077 053,76

                  18 512 475,41

                  19 589 529,16

                  735 000,00

                  20 324 529,16

                  ZVIEDRIJA

                  2,74

                  2,93911

                  2 007 569,59

                  36 054 974,58

                  38 062 544,17

                  1 370 000,00

                  39 432 544,17

                  APVIENOTĀ KARALISTE

                  14,82

                  14,67862

                  10 858 460,32

                  180 067 187,34

                  190 925 647,66

                  7 410 000,00

                  198 335 647,66

                  KOPĀ ES-28

                  100,00

                  100,00

                  73 268 963,00

                  1 226 731 037,00

                  1 300 000 000,00

                  50 000 000,00

                  1 350 000 000,00


title: Padomes lēmums (1977. gada 3. jūnijs) par vairāku Starptautiskās muitas procedūru vienkāršošanas un saskaņošanas konvencijas pielikumu akceptēšanu Kopienas vārdā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31977D0415

Oficiālais Vēstnesis L 166 , 04/07/1977 Lpp. 0001 - 0039 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 11 Sējums 3 Lpp. 0066  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 02 Sējums 4 Lpp. 0007  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 11 Sējums 3 Lpp. 0066  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 02 Sējums 4 Lpp. 0007  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 02 Sējums 4 Lpp. 0007

		Padomes lēmums(1977. gada 3. jūnijs)par vairāku Starptautiskās muitas procedūru vienkāršošanas un saskaņošanas konvencijas pielikumu akceptēšanu Kopienas vārdā(77/415/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā saskaņā ar Padomes 1975. gada 18. marta Lēmumu 75/199/EEK [1] Kopiena ir Starptautiskās muitas procedūru vienkāršošanas un saskaņošanas konvencijas puse;tā kā minētās Konvencijas pielikumi par izcelsmes noteikumiem, izcelsmes dokumentāru pierādījumu, muitas tranzītu, pagaidu ievešanu pārstrādei un pagaidu izvešanu pārstrādei Kopienai ir pieņemami; tā kā pielikumu par izcelsmes noteikumiem, izcelsmes dokumentāru pierādījumu, pagaidu ievešanu pārstrādei un pagaidu izvešanu pārstrādei pieņemšanā tomēr ir ieteicams noteikt atrunas, lai ņemtu vērā muitas savienības īpašās prasības,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsKopienas vārdā tiek akceptēti šādi Starptautiskās muitas procedūru vienkāršošanas un saskaņošanas konvencijas pielikumi:- pielikums D.1 par izcelsmes noteikumiem, izņemot standartu 7. un 8. punktu un ieteicamās prakses 10. punktu,- pielikums D.2 par izcelsmes dokumentāru pierādījumu, izņemot ieteicamās prakses 3., 10. un 12. punktu,- pielikums E.1 par muitas tranzītu,- pielikums E.6 par pagaidu ievešanu pārstrādei, izņemot standartu 19. un 34. punktu un ieteicamās prakses 5., 16., 18. un 27. punktu,- pielikums E.8 par pagaidu izvešanu pārstrādei, izņemot standartu 20. punktu un ieteicamās prakses 3., 9. un 10. punktu.Minēto pielikumu teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsKomisija informē Muitas sadarbības padomes Sekretariātu par to, ka Kopiena akceptē pielikumu par muitas tranzītu un — ar 1. pantā minētajām atrunām — pielikumus par izcelsmes noteikumiem, izcelsmes dokumentāru pierādījumu, pagaidu ievešanu pārstrādei un pagaidu izvešanu pārstrādei.Briselē, 1977. gada 3. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsD. Owen[1] OV L 100, 21.4.1975., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSPIELIKUMS D.1PIELIKUMS PAR IZCELSMES NOTEIKUMIEMIevadsPreču izcelsmes jēdzienam ir nozīme daudzu tādu pasākumu īstenošanā, par kuru piemērošanu ir atbildīga muita. Noteikumu piemērošanā, lai noteiktu izcelsmi, izmanto divus dažādus pamatkritērijus: preču, kas "pilnīgi saražotas" kādā valstī, kritērijs, kad izcelsmi var attiecināt tikai uz vienu valsti, un "būtiskas pārstrādes" kritērijs, kad preču ražošanā iesaistītas divas vai vairāk valstis. "Pilnīgi saražotu" preču kritērijs galvenokārt attiecas uz "dabiskiem" produktiem un precēm, kas pilnīgi saražotas no šiem produktiem, bet preces, kas satur ievestas vai nenoteiktas izcelsmes daļas vai materiālus, parasti neietilpst šā kritērija piemērošanas jomā. "Būtiskas pārstrādes" kritēriju var izteikt ar vairākām dažādām piemērošanas metodēm.Būtiskas pārstrādes kritēriju praksē var izteikt:- ar noteikumu par nepieciešamību mainīt tarifa pozīciju noteiktā nomenklatūrā, izveidojot izņēmumu sarakstus,un/vai- ar ražošanas vai pārstrādes darbību sarakstu, kurā norāda vai nenorāda preču izcelsmes valsti, kurā šīs darbības veiktas,un/vai- ar procentu normu, kad vai nu izmantoto materiālu procentuālā vērtība, vai pievienotās vērtības procentuālā attiecība sasniedz noteiktu līmeni.No muitas viedokļa un lietotāja viedokļa šo dažādo izteikšanas metožu priekšrocības un trūkumus var apkopot šādi.A. TARIFA POZĪCIJAS MAIŅAParastās piemērošanas metodes gadījumā nosaka vispārēju noteikumu, ar ko tiek uzskatīts, ka iegūtais produkts ir pietiekami ražots vai pārstrādāts, ja tā sistemātiskās preču nomenklatūras pozīcija atšķiras no pozīcijām, kuras piemēro atsevišķi katram no izmantotajiem materiāliem.Šim vispārējam noteikumam parasti pievieno sarakstus ar izņēmumiem, kas balstās sistemātiskajā preču nomenklatūrā; šajos sarakstos precizē gadījumus, kad pozīcijas maiņai nav izšķirīgas nozīmes vai no tās neizriet papildu nosacījumi.PriekšrocībasAr šo metodi var iegūt izcelsmes nosacījumu precīzu un objektīvu formulējumu. Ja nepieciešami pierādījumi, ražotājam parasti nav grūtību iesniegt datus par to, ka preces patiešām atbilst izklāstītajiem nosacījumiem.TrūkumiIzņēmumu sarakstu sagatavošana bieži ir sarežģīta, tādēļ šie saraksti regulāri jāpapildina, lai tie neatpaliktu no tehniskās attīstības un saimnieciskajiem nosacījumiem. Ražošanas vai kvalifikācijas procesu apraksti nedrīkst būt pārlieku sarežģīti, jo tad tie var novest pie tā, ka ražotāji tomēr izdara kļūdas, rīkodamies godprātīgi.Bez tam sistemātiskās preču nomenklatūras struktūras izmantošanai, lai noteiktu izcelsmi, ir priekšnoteikums, ka gan izvešanas valstī, gan ievešanas valstī attiecīgajiem tarifiem ir pieņemta viena un tā pati nomenklatūra un ka abas valstis to piemēro vienādi.B. RAŽOŠANAS UN PĀRSTRĀDES DARBĪBU SARAKSTIŠo metodi parasti īsteno, izmantojot vispārējus sarakstus, kur aprakstītas pietiekami svarīgas tehniskās ražošanas vai pārstrādes darbības par katru produktu ("kvalifikācijas procesi").PriekšrocībasPriekšrocības ir tādas pašas kā A punktā aprakstītās.TrūkumiTrūkumi ir tādi paši kā A punktā minētie, bez tam vispārējie saraksti ir garāki un izvērstāki, tādēļ tos ir grūtāk sagatavot.C. PROCENTU NORMALai ar šo metodi noteiktu izcelsmi, jāņem vērā valstī veiktās ražošanas vai pārstrādes apjoms, atsaucoties uz tādējādi precēm pievienoto vērtību. Kad pievienotā vērtība ir vienāda vai pārsniedz noteikto procentu normu, par preču izcelsmes valsti kļūst tā valsts, kurā veikta ražošana vai pārstrāde.Pievienoto vērtību var arī aprēķināt, ņemot vērā ārvalstu vai nenoteiktas izcelsmes materiālus vai sastāvdaļas, kas izmantotas preču ražošanā vai izgatavošanā. Par preču izcelsmes valsti kāda konkrēta valsts kļūst tikai tad, ja materiāli vai sastāvdaļas nepārsniedz noteiktu procentu normu no gatavā ražojuma vērtības.Tādēļ šī metode praksē ietver ievesto vai nenoteiktas izcelsmes materiālu vērtības salīdzinājumu ar gatavā ražojuma vērtību.Ievesto vai nenoteiktas izcelsmes sastāvdaļu vērtību parasti nosaka pēc ievešanas vērtības vai pirkuma cenas. Preču izvešanas vērtību parasti aprēķina, izmantojot ražošanas izmaksas, ražotāja cenu un izvešanas cenu.Šo metodi var piemērot:- vai nu savienojumā ar abām pārējām metodēm, izmantojot A punktā minētos izņēmumu sarakstus vai B punktā minētos vispārējos sarakstus, vai- izmantojot vispārīgu noteikumu par vienotu procentu normu, neņemot vērā atsevišķu produktu sarakstu.PriekšrocībasGalvenās šās metodes priekšrocības ir precizitāte un vienkāršība.Ievesto vai nenoteiktas izcelsmes materiālu vērtību var noteikt pēc tirdzniecības uzskaites vai dokumentiem.Ja izvesto preču vērtība ir balstīta uz ražotāja cenu vai izvešanas cenu, parasti abas cenas var viegli noteikt pēc faktūrām un attiecīgo tirgotāju tirdzniecības uzskaites datiem, ar ko šīs cenas var pierādīt.TrūkumiIt īpaši sarežģījumi var rasties gadījumos uz robežām, kad nelielas novirzīšanās virs vai zem noteiktās procentu normas rezultātā produkts vai nu atbilst, vai neatbilst izcelsmes prasībām.Tāpat piešķirtā izcelsme ir lielā mērā atkarīga no izejmateriālu svārstīgajām cenām pasaules tirgū, kā arī no valūtas svārstībām. Svārstības dažkārt var būt tik izteiktas, ka uz šā pamata formulēto izcelsmes noteikumu piemērošana tiek ievērojami traucēta.Vēl viens nozīmīgs trūkums ir tāds, ka vairākus faktorus, piemēram, ražošanas izmaksas vai izmantoto produktu kopējās izmaksas, ko var izmantot par pamatu pievienotās vērtības aprēķināšanai, bieži vien ir sarežģīti noteikt, kā arī šo faktoru raksturs un interpretācija izvešanas valstī un ievešanas valstī var krasi atšķirties. Var rasties strīdi par to, vai noteikti faktori, it īpaši pieskaitāmās izmaksas, jāiedala pie ražošanas izmaksām vai, piemēram, pie pārdošanas, piegādes u.c. izmaksām.Kamēr šiem dažādajiem noteikumiem izcelsmes norādīšanai lielākā vai mazākā mērā piemīt priekšrocības un trūkumi, jāuzsver, ka vienotu izcelsmes noteikumu trūkums gan ievešanā, gan izvešanā ne vien sarežģī darbu muitas pārvaldēs un citās iestādēs, kam ir pilnvaras izdot dokumentārus pierādījumus par izcelsmi, bet arī rada grūtības starptautiskajā tirdzniecībā iesaistītajiem. Tādējādi ir vēlama virzīšanās uz šās jomas saskaņošanu. Pat tad, kad ekonomikas apstākļu vai sarunu faktoru atspoguļošanai tarifa atvieglojumu režīmā ir ieviestas dažādas metodes, ir ļoti vēlama to pastāvēšana kopējā vai standartizētā struktūrā, lai atvieglotu saprašanos starp tirgotājiem un šo metožu izmantošanu muitā.Ņemot vērā minētos apsvērumus, pielikumā pēc atsevišķu tehnisku terminu definīcijām ir iekļauti tie noteikumi izcelsmes norādīšanai, ko ir visvienkāršāk piemērot un kontrolēt, kuru dēļ var rasties vismazāk pārpratumu un krāpšanas gadījumu un kas vismazāk skar saimnieciskas darbības.Noteikumus par izcelsmes norādīšanas noteikumiem papildina ar citiem noteikumiem, par ko ir bijusi vienošanās, ka tie ir būtiski izcelsmes noteikšanas sistēmas praktiskai piemērošanai.Pielikumā ir aplūkoti tikai izcelsmes noteikumu muitas aspekti. Tajā nav aplūkoti, piemēram, pasākumi rūpnieciskā un komerciālā īpašuma aizsardzībai vai izcelsmes norādījumu ievērošanas nodrošināšanai vai citi spēkā esošie preču apraksti.DefinīcijasŠajā pielikumā:a) "preču izcelsmes valsts" ir valsts, kurā preces ir saražotas vai izgatavotas atbilstoši kritērijiem, kas noteikti muitas tarifa piemērošanai, kvantitatīvo ierobežojumu piemērošanai vai jebkura cita ar tirdzniecību saistīta pasākuma piemērošanai;PiezīmeŠajā definīcijā vārds "valsts" var nozīmēt valstu grupu, reģionu vai valsts daļu.b) "izcelsmes noteikumi" ir īpaši noteikumi, kas izveidoti pēc valstu tiesību aktu vai starptautisko nolīgumu principiem ("izcelsmes kritēriji") un ko preču izcelsmes noteikšanai piemēro valsts;c) "būtiskas pārstrādes kritērijs" ir kritērijs, pēc kura izcelsmi nosaka, par izcelsmes valsti uzskatot valsti, kurā veikta pēdējā būtiskā ražošana vai pārstrāde, ko uzskata par pietiekamu, lai precei piešķirtu tai raksturīgās pazīmes;d) "muitas kontrole" ir pasākumi, ko piemēro, lai panāktu to normatīvo aktu ievērošanu, par kuru īstenošanu atbild muita.Princips1. StandartsIzcelsmes noteikumi, kas ir nepieciešami to pasākumu īstenošanai, par kuru piemērošanu gan ievedot, gan izvedot ir atbildīga muita, ir saskaņā ar šā pielikuma noteikumiem.Izcelsmes noteikumi2. StandartsNoteikta valsts, kurā preces ir pilnīgi saražotas, tiek uzskatīta par izcelsmes valsti. Par noteiktā valstī pilnīgi saražotām precēm uzskata tikai šādas preces:a) minerālu produktus, ko iegūst no konkrētās valsts zemes, teritoriālajiem ūdeņiem vai jūras gultnes;b) augu valsts produktus, ko iegūst vai novāc konkrētajā valstī;c) konkrētajā valstī dzimušus un audzētus dzīvus dzīvniekus;d) no dzīviem dzīvniekiem konkrētajā valstī iegūtus produktus;e) medībās un zvejniecībā konkrētajā valstī iegūtus produktus;f) jūras zvejniecībā iegūtus produktus vai citus jūras produktus, kas iegūti no jūras ar konkrētās valsts kuģi;g) produktus, kas iegūti uz konkrētās valsts zivju pārstrādes kuģa tikai no f) apakšpunktā aprakstītajiem produktiem;h) produktus, kas iegūti no jūras gultnes vai grunts ārpus konkrētās valsts teritoriālajiem ūdeņiem, ja šai valstij ir ekskluzīvas tiesības izmantot šo gultni vai grunti;ij) ražošanas un pārstrādes darbību lūžņus un atkritumus, kā arī lietotus izstrādājumus, kas savākti konkrētajā valstī un ir derīgi vienīgi pārstrādei izejvielās;k) preces, kas konkrētajā valstī saražotas tikai no a) — ij) apakšpunktā minētajiem produktiem.3. StandartsJa preces ir ražotas divās vai vairāk valstīs, preču izcelsmi nosaka atbilstoši būtiskas pārstrādes kritērijam.Piezīmes1. Būtiskas pārstrādes kritēriju praksē var izteikt:- ar noteikumu par nepieciešamību mainīt tarifa pozīciju noteiktā nomenklatūrā, izveidojot izņēmumu sarakstus,un/vai- ar ražošanas vai pārstrādes darbību sarakstu, kurā norāda vai nenorāda preču izcelsmes valsti, kurā šīs darbības veiktas,un/vai- ar procentu normu, kad vai nu izmantoto materiālu procentuālā vērtība, vai pievienotās vērtības procentuālā attiecība sasniedz noteiktu līmeni.2. Lai noteiktu atbilstību nosacījumiem par būtisku pārstrādi, var izmantot tādas tarifikācijas sistēmas struktūru kā Briseles nomenklatūra, nosakot vispārēju noteikumu, kam pievieno izņēmumu sarakstus.Saskaņā ar šo vispārējo noteikumu tiek uzskatīts, ka iegūtais produkts ir atbilstoši ražots un apstrādāts, ja tā tarifikācijas sistēmas pozīcija atšķiras no pozīcijām, ko piemēro atsevišķi katram no izmantotajiem materiāliem.Izņēmumu saraksti var ietvert:a) ražošanas un pārstrādes darbības, ko neuzskata par būtiskām vai uzskata par tādām tikai noteiktos apstākļos, lai gan šīs darbības ietver tarifikācijas pozīcijas maiņu;b) ražošanas un pārstrādes darbības, ko par būtiskām uzskata noteiktos apstākļos, lai gan šīs darbības neietver tarifikācijas pozīcijas maiņu.Lēmuma a) un b) apakšpunktā minētie nosacījumi var attiekties uz preču apstrādes veidu vai procentu normu.3. Procentu normas prasību var izteikt ar vispārīgu noteikumu, kas nosaka vienotu likmi, neizmantojot atsevišķu produktu sarakstu.4. Ieteicamā praksePiemērojot būtiskas pārstrādes kritēriju, jāizmanto Briseles nomenklatūra, kā to nosaka standarta 3. punkta 2. piezīme.5. Ieteicamā prakseJa būtiskas pārstrādes kritērijs ir izteikts ar procentu normu, jāņem vērā šādas vērtības:- ievestu materiālu gadījumā muitojamā vērtība ievedot vai nenoteiktas izcelsmes materiālu gadījumā pirmā konstatējamā cena, kas par tiem samaksāta ražotājvalsts teritorijā, un- saražotu preču gadījumā vai nu ražotāja cena, vai izvešanas cena, ņemot vērā valsts tiesību aktu normas.6. StandartsDarbības, kas nemaina vai tikai mazliet maina raksturīgās preču pamatīpašības, jo īpaši darbības, kas ir saistītas ar vienu vai vairākām turpmāk minētajām darbībām, netiek uzskatītas par būtiskas ražošanas vai pārstrādes darbībām:a) preču pārvadāšanas un uzglabāšanas laikā nepieciešamās preču saglabāšanas darbības;b) darbības preču iepakojuma vai tirdznieciskās kvalitātes uzlabošanai vai darbības, lai sagatavotu preces pārvadāšanai, piemēram, sadalīšana, paku grupēšana, atlasīšana un šķirošana, kā arī pārsaiņošana;c) vienkāršas montāžas darbības;d) atšķirīgas izcelsmes preču sajaukšana, ja izgatavotā produkta raksturīgās īpašības būtiski neatšķiras no jaucamo preču raksturīgajām īpašībām.Īpaši izcelsmes noteikšanas gadījumi7. StandartsPiederumiem, rezerves detaļām un mehānismiem, ko izmanto iekārtā, ierīcē, aparātā vai transportlīdzeklī, ir tāda pati izcelsme kā iekārtai, ierīcei, aparātam vai transportlīdzeklim, ja tos ieved un parasti pārdod kopā šo iekārtu, ierīci, aparātu vai transportlīdzekli un ja to veids un numurs atbilst parastajam aprīkojumam.8. StandartsNesalikts vai izjaukts izstrādājums, ko ieved ar vairāk nekā vienu sūtījumu, jo pārvadāšanas vai ražošanas dēļ nav iespējams to ievest ar vienu sūtījumu, tiek uzskatīts par vienu izstrādājumu izcelsmes noteikšanas labad, ja to pieprasa ievedējs.9. StandartsLai noteiktu izcelsmi, par iepakojuma izcelsmi tiek uzskatīta tā pati izcelsme, kas ir šajā iepakojumā esošajām precēm, ja vien ievešanas valsts tiesību aktos nav noteikts, ka tie jādeklarē atsevišķi sakarā ar tarifu, un tādā gadījumā iepakojumu izcelsme tiek noteikta atsevišķi no preču izcelsmes.10. Ieteicamā praksePreču izcelsmes noteikšanai gadījumā, ja iepakojumiem ir tāda pati izcelsme kā precēm, jāņem vērā tikai tie iepakojumi, kuros preces parasti tiek pārdotas mazumtirdzniecībā, īpaši, ja tiek piemērota procentu normas metode.11. StandartsPreču izcelsmes noteikšanā nav jāņem vērā preču ražošanā vai pārstrādē izmantotās enerģijas, ierīču, mašīnu un instrumentu izcelsme.Noteikums par tiešajiem pārvadājumiem12. Ieteicamā prakseJa ir sagatavoti noteikumi, kas prasa preču tiešu pārvadāšanu no izcelsmes valsts, izņēmumi tiek pieļauti īpaši ģeogrāfisku iemeslu dēļ (piemēram, valstu, kam ir tikai sauszemes robežas, gadījumā), kā arī tādā gadījumā, ja preces turpina atrasties trešo valstu muitas kontrolē (piemēram, ja preces tiek demonstrētas gadatirgos vai izstādēs vai nodotas muitas noliktavās).Ziņas par izcelsmes noteikumiem13. StandartsKompetentās iestādes gādā par to, lai izcelsmes noteikumi, tostarp jebkādi grozījumi vai paskaidrojumi, būtu viegli pieejami ikvienai ieinteresētai personai.14. StandartsPārmaiņas izcelsmes noteikumos vai to piemērošanas procedūrās stājas spēkā tikai pēc tam, kad ir izdots atbilstošs paziņojums, kas ieinteresētajām personām gan eksporta tirgos, gan piegādātājās valstīs dod iespēju ņemt vērā jaunos noteikumus.--------------------------------------------------PIELIKUMS D.2PIELIKUMS PAR IZCELSMES DOKUMENTĀRU PIERĀDĪJUMUIevadsDaudzu muitas pasākumu piemērojamība, īpaši tādu, kas attiecas uz tarifiem, ir atkarīga no preču izcelsmes. Izcelsmes sertifikāti un citi dokumentāri izcelsmes pierādījumi, kas jāuzrāda ievedot, ir domāti, lai atvieglotu izcelsmes kontroli un tādējādi paātrinātu muitošanas darbības.Dokumentāru pierādījumu par izcelsmi var nodrošināt ar vienkāršu norādi, ko faktūrā vai citā dokumentā izdara ražotājs, izgatavotājs, piegādātājs, izvedējs vai cita kompetenta persona.Tomēr dažos gadījumos varas iestādei vai struktūrai, kam ir pilnvaras un kas ir neatkarīga gan no izvedēja, gan ievedēja, jāapstiprina šo norāžu autentiskums vai tie jāpapildina ar sertifikātu. Citos gadījumos jāizveido noteikums par īpašām veidlapām (izcelsmes sertifikātiem), uz kurām struktūra, kas ir pilnvarota tās izdot, apliecina preču izcelsmi, kā arī šīs veidlapas var ietvert ražotāja, izgatavotāja u.c. norādi.No otras puses, ir arī tādi apstākļi, kuros var būt iespējams iztikt bez prasības par izcelsmes dokumentāru pierādījumu.Virknē izcelsmes dokumentārā pierādījuma iespējamo veidu var ņemt vērā izcelsmes noteikšanas dažādos nozīmīguma līmeņus, ievērojot iesaistīto interešu dažādību.Tomēr precīzi noteikumi ir nepieciešami, lai izvedēji un ievedēji varētu precīzi zināt, kādas ir muitas prasības šajā jomā, un tādējādi varētu atsevišķos gadījumos gūt labumu no formalitāšu iespējamās vienkāršošanas. Šie noteikumi arī nosaka tās derīguma prasības, kurām atbilst dokumentārā pierādījuma dažādie veidi.DefinīcijasŠajā pielikumā:a) "izcelsmes dokumentārs pierādījums" ir izcelsmes sertifikāts, apstiprināta izcelsmes deklarācija vai izcelsmes deklarācija;b) "izcelsmes sertifikāts" ir īpaša veidlapa, kurā norādītas preces un ar ko varas iestāde vai struktūra, kas ir pilnvarota izdot šo sertifikātu, skaidri apstiprina, ka to preču izcelsmes valsts, uz kurām attiecas šis sertifikāts, ir kāda noteikta valsts. Šajā sertifikātā var ietvert arī ražotāja, izgatavotāja, piegādātāja, izvedēja vai citas kompetentas personas deklarāciju;PiezīmeŠajā definīcijā vārds "valsts" var nozīmēt valstu grupu, reģionu vai valsts daļu.c) "apstiprināta izcelsmes deklarācija" ir izcelsmes deklarācija, ko apstiprinājusi pilnvarotā varas iestāde vai struktūra;d) "izcelsmes deklarācija" ir atbilstoša norāde par preču izcelsmi saistībā ar to izvešanu, ko faktūrā vai citā ar precēm saistītā dokumentā sniedz ražotājs, izgatavotājs, piegādātājs, izvedējs vai cita kompetenta persona;PiezīmeNorādi var izteikt šādi.Šeit aprakstīto preču izcelsmes valsts ir… (izcelsmes valsts).e) "izcelsmes reģiona sertifikāts" ir sertifikāts, kas izveidots saskaņā ar varas iestādes vai struktūras izdotajiem noteikumiem un apliecina, ka tajā aprakstītās preces atbilst norādītā reģiona īpašajam nosaukumam (piemēram, "šampanietis", "portvīns", "Parmas siers");f) "persona" ir gan fiziska, gan juridiska persona, ja vien konteksts nenosaka citādi.Princips1. StandartsŠā pielikuma noteikumi reglamentē dokumentārā pierādījuma par preču izcelsmi prasību, ieviešanu un izsniegšanu.Izcelsmes dokumentārā pierādījuma prasība2. StandartsDokumentāru pierādījumu par izcelsmi var pieprasīt tikai tad, ja tas ir nepieciešams, lai piemērotu atvieglotu ievedmuitu, ekonomikas vai tirdzniecības pasākumus, kas pieņemti vienpusēji vai ar divpusējiem vai daudzpusējiem nolīgumiem, vai pasākumus, kas pieņemti veselības vai sabiedriskās kārtības nolūkā.3. Ieteicamā prakse1. Dokumentāru pierādījumu par izcelsmi nedrīkst pieprasīt šādos gadījumos:a) ja preces sīksūtījumos adresētas privātpersonām vai tiek vestas ceļotāja bagāžā, ar noteikumu, ka ievedumi nav komerciāli un ieveduma kopējā vērtība nepārsniedz summu, kas nav mazāka par 100 ASV dolāriem;b) ja komercsūtījumu kopējā vērtība nepārsniedz summu, kas nav mazāka par 60 ASV dolāriem;c) ja preces ir ievestas uz laiku;d) ja preces atrodas muitas tranzītā;e) ja precēm ir izcelsmes reģiona sertifikāts, kā arī kad atsevišķu īpašu preču gadījumā noteikumi, kas attiecas uz šīm precēm un kas piegādātājām valstīm jāievēro saskaņā ar vienpusējiem vai daudzpusējiem nolīgumiem, ir tādi, ka nav nepieciešams pieprasīt dokumentāru pierādījumu.2. Ja 1. punkta a) un b) apakšpunktā minētie tāda veida vairāki sūtījumi tiek sūtīti vienlaicīgi ar to pašu transportlīdzekli un vienam saņēmējam, visu sūtījumu vērtību uzskata par to kopvērtību.4. Ieteicamā prakseJa noteikumi, kas attiecas uz prasību par izcelsmes dokumentāru pierādījumu, ir izveidoti vienpusēji, tie jāpārskata vismaz ik pēc trim gadiem, lai pārliecinātos, ka tie joprojām atbilst ekonomikas un tirgus apstākļiem, kādos tie pieņemti.5. StandartsIzcelsmes valsts kompetentajām iestādēm var pieprasīt dokumentāru pierādījumu, ja ievešanas valsts muitas dienestiem ir pamats aizdomām par krāpšanu.Izcelsmes dokumentāra pierādījuma dažādo veidu lietojums un veidlapaa) Izcelsmes sertifikātsVeidlapa un saturs6. Ieteicamā prakse1. Pārskatot esošās izcelsmes sertifikātu veidlapas vai gatavojot jaunas, līgumslēdzējām pusēm jāizmanto šā pielikuma I papildinājuma veidlapas paraugs atbilstoši II papildinājuma piezīmēm un ņemot vērā III papildinājuma noteikumus.2. Līgumslēdzējām pusēm, kas izcelsmes sertifikāta veidlapas ir pielīdzinājušas veidlapas paraugam I papildinājumā, attiecīgi jāziņo Padomes ģenerālsekretāram.Izmantojamās valodas7. Ieteicamā prakseIzcelsmes sertifikāta veidlapas jāiespiež valodā(-s), ko izvēlas izvešanas valsts, kā arī angļu vai franču valodā, ja attiecīgās valodas nav ne angļu, ne franču.8. Ieteicamā prakseJa izcelsmes sertifikāts ir valodā, kas nav ievešanas valsts valoda, šās valsts muitas dienestiem, pats par sevi saprotams, nav jāpieprasa izcelsmes sertifikātā norādīto datu tulkojums.Iestādes un citas struktūras, kam ir pilnvaras izdot izcelsmes sertifikātus9. StandartsLīgumslēdzējas puses, kas pieņem šo pielikumu, pieņemšanas paziņojumā vai pēc tam norāda iestādes un struktūras, kam ir pilnvaras izdot izcelsmes sertifikātus.PiezīmeIzcelsmes sertifikātus var izdot ne tikai muitas dienesti vai citas iestādes, bet arī struktūras (piemēram, tirdzniecības kameras), ko iepriekš apstiprinājušas kompetentās iestādes.10. Ieteicamā prakseJa preces netiek ievestas tieši no izcelsmes valsts, bet tiek nosūtītas caur trešās valsts teritoriju, izcelsmes sertifikātus, pamatojoties uz preču izcelsmes valstī iepriekš izdoto izcelsmes sertifikātu, drīkst sagatavot iestādes vai struktūras, kam ir pilnvaras izdot šos sertifikātus trešā valstī.11. Ieteicamā prakseIestādēm un struktūrām, kam ir pilnvaras izdot izcelsmes sertifikātus, ne mazāk kā uz diviem gadiem jāsaglabā izdoto izcelsmes sertifikātu pieteikumi vai kontroleksemplāri.b) Citi dokumentāri pierādījumi, kas nav izcelsmes sertifikāti12. Ieteicamā prakse1. Ja ir nepieciešams izcelsmes dokumentārs pierādījums, izcelsmes deklarāciju var pieņemt šādos gadījumos:a) ja preces sīksūtījumos adresētas privātpersonām vai tiek vestas ceļotāja bagāžā, ar noteikumu, ka šādi ievedumi nav komerciāli un ka ieveduma kopējā vērtība nepārsniedz summu, kas nav mazāka par 500 ASV dolāriem;b) ja komercsūtījumu kopējā vērtība nepārsniedz summu, kas nav mazāka par 300 ASV dolāriem.2. Ja vairāki 1. punkta a) un b) apakšpunktā minētie tāda veida sūtījumi tiek sūtīti vienlaicīgi ar to pašu transportlīdzekli vienam saņēmējam un tos sūta tas pats nosūtītājs, visu sūtījumu vērtību uzskata par šo sūtījumu kopvērtību.Sodi13. StandartsTiek paredzēti sodi jebkurai personai, kura ar nodomu iegūt izcelsmes dokumentāru pierādījumu sagatavo vai liek sagatavot dokumentu, kas satur nepatiesas ziņas.Ziņas par prasībām, kas attiecas uz izcelsmes dokumentāru pierādījumu14. StandartsKompetentās iestādes gādā par to, lai visas attiecīgās ziņas par prasībām attiecībā uz izcelsmes dokumentāru pierādījumu būtu viegli pieejamas ikvienam interesentam.--------------------------------------------------PIELIKUMS E.1PIELIKUMS PAR MUITAS TRANZĪTUIevadsDažādu iemeslu dēļ preces, kam var piemērot ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļus un citus maksājumus, bieži vien ir nepieciešams pārvietot no vienas muitas iestādes uz citu.Lielākajā daļā valstu tiesību aktos ir noteikumi, kurus ievērojot, var notikt šāda pārvietošana, nemaksājot ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļus un citus maksājumus, preces pārvietojot muitas uzraudzībā, lai nodrošinātu noteikto prasību izpildi. Procedūru, ar ko šāda pārvietošana tiek veikta, sauc par "muitas tranzītu".Lai atvieglotu preču starptautiskos pārvadājumus, kad precēm jāšķērso vairākas muitas teritorijas, ņemot vērā starptautiskos nolīgumus, ir noteikti pasākumi tām dalībvalstīm, kuras ir iesaistītas preču izmantošanas standartprocedūru piemērošanā precēm, kas tiek vestas muitas tranzītā caur to teritoriju.Šis pielikums attiecas gan uz valstu, gan starptautisko muitas tranzītu. Tas neattiecas uz precēm, ko pārvadā pa pastu vai ceļotāju bagāžā.DefinīcijasŠajā pielikumā:a) "muitas tranzīts" ir muitas procedūra, kurā preces muitas kontrolē tiek pārvadātas no vienas muitas iestādes uz otru;b) "muitas tranzīta operācija" ir preču pārvešana muitas tranzītā no nosūtītājas muitas iestādes uz galamērķa muitas iestādi;c) "iekraušanas iestāde" ir jebkura muitas iestāde, kuras vadībā tiek veikti atsevišķi priekšpasākumi, lai atvieglotu muitas tranzīta operācijas uzsākšanu nosūtītājā muitas iestādē;d) "nosūtītāja muitas iestāde" ir jebkura muitas iestāde, kurā sākas muitas tranzīta operācija;e) "muitas iestāde ceļā" ir jebkura muitas iestāde, no kuras preces tiek izvestas vai kurā tās tiek ievestas muitas tranzīta operācijas laikā;f) "galamērķa muitas iestāde" ir jebkura muitas iestāde, kurā muitas tranzīta operācija tiek pabeigta;g) "preču deklarācija" ir deklarācija muitas noteiktajā formā, kurā ieinteresētās personas norāda to muitas procedūru, kas precēm jāpiemēro, un sniedz datus, ko muita pieprasa norādīt šās procedūras veikšanai;h) "deklarētājs" ir persona, kas paraksta preču deklarāciju vai kura vārdā tā ir parakstīta;ij) "transporta vienība" ir:(i) konteineri, kuru iekšējais tilpums ir viens kubikmetrs vai vairāk;(ii) autotransporta līdzekļi, ieskaitot piekabes un puspiekabes;(iii) dzelzceļa vagoni un(iv) lihteri, liellaivas un citi kuģi, kas piemēroti izmantošanai iekšējos ūdensceļos;k) "ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļi un citi maksājumi" ir muitas nodokļi un visi citi nodokļi, maksa vai citi maksājumi, ko iekasē vai kas ir saistībā ar preču ievešanu vai izvešanu, neieskaitot maksas un maksājumus, kas nepārsniedz sniegto pakalpojumu aptuvenās izmaksas;l) "muitas kontrole" ir pasākumi, ko piemēro, lai panāktu to normatīvo aktu ievērošanu, par kuru īstenošanu atbild muita;m) "nodrošinājums" ir tas, kas muitai pieņemamā veidā nodrošina to, ka tiks izpildītas saistības pret muitu. Nodrošinājums ir "vispārējs", ja tas nodrošina ar vairākām darbībām saistītu pienākumu izpildi;n) "personas" ir gan fiziskas, gan juridiskas personas, ja vien konteksts nenosaka citādi.Principi1. StandartsMuitas tranzītu reglamentē šā pielikuma noteikumi.2. StandartsAttiecīgās valsts tiesību aktos ir precizēti nosacījumi un formalitātes, kas jāpilda muitas tranzītā.Darbības joma3. StandartsMuitas dienesti savā teritorijā atļauj preces pārvadāt muitas tranzītā:a) no ievešanas muitas iestādes uz izvešanas muitas iestādi;b) no ievešanas muitas iestādes uz iekšzemes muitas iestādi;c) no iekšzemes muitas iestādes uz izvešanas muitas iestādi;d) no vienas iekšzemes muitas iestādes uz citu iekšzemes muitas iestādi.1. piezīmeMuitas tranzīta kustība, kas aprakstīta minētajā a) — c) punktā, tiek saukta par "starptautisko muitas tranzītu", ja tā ir daļa no vienotas muitas tranzīta operācijas, kuras laikā saskaņā ar vienpusēju vai divpusēju nolīgumu tiek šķērsota viena vai vairākas robežas.2. piezīmeLai aprakstītu iepriekš minēto muitas tranzīta kustību, var izmatot šādas frāzes:a) tiešais tranzīts (no ievešanas muitas iestādes uz izvešanas muitas iestādi);b) ienākošais tranzīts (no ievešanas muitas iestādes uz iekšzemes muitas iestādi);c) izejošais tranzīts (no iekšzemes muitas iestādes uz izvešanas muitas iestādi);d) iekšzemes tranzīts (no vienas iekšzemes muitas iestādes uz otru).4. StandartsPrecēm, ko pārvadā muitas tranzītā, nepiemēro ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļus un citus maksājumus, ja ir izpildīti muitas dienestu paredzētie nosacījumi.5. Ieteicamā prakseJebkura persona, kam ir tiesības rīkoties ar precēm, piemēram, īpašnieks, pārvadātājs, ekspeditors, saņēmējs vai pilnvarotais pārstāvis, ko apstiprinājusi muita, ir tiesīga deklarēt preces muitas tranzītam.PiezīmeMuitas dienesti var prasīt, lai deklarētājs pierāda savas tiesības rīkoties ar precēm.6. StandartsDeklarētājs muitas dienestiem atbild par muitas tranzīta uzlikto saistību izpildi; viņam īpaši jānodrošina, lai preces galamērķa muitas iestādē tiktu uzrādītas neskartas atbilstīgi muitas dienestu uzliktajiem nosacījumiem.Vispārīgi noteikumi7. StandartsMuitas dienesti izraugās muitas iestādes, kuras ir kompetenti pildīt muitas tranzītam noteiktās funkcijas.8. Ieteicamā prakseJa attiecīgās muitas iestādes atrodas uz kopējas robežas, abu attiecīgo valstu muitas dienestiem muitas tranzīta nolūkā ir jāsaskaņo šo punktu darba laiks un kompetence.9. Ieteicamā praksePēc attiecīgās personas lūguma, ko muitas dienesti uzskata par pamatotu, tiem, cik atļauj administratīvie apstākļi, ir jāpilda muitas tranzītam noteiktās funkcijas ārpus muitas iestādes darba laika un telpām, ar to saistītās izmaksas iekasējot no attiecīgās personas.10. StandartsPriekšroka jādod tādām muitas operācijām, kas saistītas ar dzīviem dzīvniekiem, ātrbojīgām precēm un citiem steidzamiem sūtījumiem, kuri atrodas muitas tranzītā un kuriem ātra pārvadāšana ir būtiska.Formalitātes nosūtītājā muitas iestādēa) Preču deklarācija muitas tranzītam11. StandartsJa vien šo formalitāti neatceļ muitas dienesti, nosūtītājai muitas iestādei uzrāda rakstisku preču deklarāciju par muitas tranzītu.PiezīmeDažādās valstīs pastāv vienkāršota kārtība, kādā atsevišķas muitas formalitātes, ieskaitot preču deklarācijas uzrādīšanu, tiek atceltas. Šo kārtību piemēro, piemēram, precēm, ko pārvadā pa dzelzceļu ar starptautisku kravas pavadzīmi, un precēm, ko pārvadā tikai pierobežas zonā.12. StandartsPreču deklarāciju veidlapām muitas tranzītam ir jāatbilst oficiālajam kompetento iestāžu noteiktajam paraugam.1. piezīmeDeklarētājam parasti prasa uzrādīt šādas ziņas:- nosūtītāja vārdu vai nosaukumu un adresi;- deklarētāja vārdu vai nosaukumu un adresi;- saņēmēja vārdu vai nosaukumu un adresi;- transporta veidu;- transportlīdzekļa identifikāciju;- piestiprinātās plombas utt.;- iekraušanas vietu;- galamērķa muitas iestādi;- transporta vienību (modeli, identifikācijas Nr.);- iepakojumu marķējumu, numurus, skaitu un veidu;- preču aprakstu;- sūtījuma bruto svaru kilogramos;- pievienoto dokumentu sarakstu;- vietu, datumu un deklarētāja parakstu.2. piezīmeJa muitas iestādes apsver esošo preču deklarāciju veidlapu pārskatīšanu vai jaunu veidlapu sagatavošanu muitas tranzītam, tās par pamatu var izmantot šā pielikuma I papildinājuma paraugu, ņemot vērā II papildinājuma piezīmes. Paraugs ir domāts kā pamats muitas tranzīta deklarāciju veidlapu noformēšanai, kas tiks izmantotas muitas tranzīta procedūrās, kurās ar divpusējiem vai daudzpusējiem nolīgumiem nav paredzētas atsevišķas veidlapas. Šis paraugs ir izveidots, lai to izmantotu valstu muitas tranzīta operācijās, bet to var izmantot arī starptautiskā muitas tranzīta operācijās.13. Ieteicamā prakseJebkurš tirdzniecības vai pārvadājumu dokuments, kurā skaidri norādīti nepieciešami dati, jāpieņem kā muitas tranzīta preču deklarācijas aprakstošā daļa.b) Nodrošinājums14. StandartsVeids, kādā muitas tranzītā ir jādod nodrošinājums, ir jānosaka attiecīgās valsts tiesību aktos, vai arī to nosaka muitas dienesti saskaņā ar valstu tiesību aktiem.15. Ieteicamā prakseKādu no dažādajiem pieņemamajiem nodrošinājuma veidiem izvēlas deklarētājs.16. StandartsMuitas dienesti nosaka, kādā apmērā jādod nodrošinājums muitas tranzīta operācijai.17. StandartsJa ir nepieciešams nodrošinājums, lai garantētu ar vairākām muitas tranzīta operācijām saistītu saistību izpildi, muitas dienesti pieņem vispārēju nodrošinājumu.18. Ieteicamā prakseJebkura nodrošinājuma summa ir jānosaka iespējami mazāka, ņemot vērā iespējamos iekasējamos ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļus un citus maksājumus.c) Sūtījumu pārbaude un identificēšana19. Ieteicamā prakseJa muitas dienesti izmanto savas tiesības pārbaudīt muitas tranzītam deklarētās preces, tiem ir jāierobežo pārbaudes apjoms līdz tādam, kas tiek uzskatīts par nepieciešamu to normatīvo aktu ievērošanai, par kuru ieviešanu ir atbildīga muita.20. StandartsNosūtītājā muitas iestādē muitas dienests veic visas nepieciešamās darbības, lai galamērķa muitas iestādē varētu identificēt sūtījumu un atklāt jebkādu neatļautu atvēršanu.21. StandartsJa sūtījums tiek nogādāts ar transporta vienību, pašai transporta vienībai uzliek muitas plombu, ar noteikumu, ka transporta vienība ir konstruēta un aprīkota šādi:a) tai vienkārši un efektīvi var uzlikt muitas plombu;b) preces nevar izņemt no transporta vienības aizplombētās daļas vai tās tajās ievietot, neatstājot acīmredzamas muitas plombas viltojuma vai bojājuma pēdas;c) tajos nav slepenu tukšumu, kuros var noslēpt preces;d) visas vietas, kurās var novietot preces, ir viegli pieejamas muitas pārbaudei.Šīm transporta vienībām arī jābūt apstiprinātām preču pārvadāšanai ar muitas plombu.1. piezīmeTransporta vienības preču pārvadāšanai ar muitas plombu tiek apstiprinātas, ievērojot dažādus starptautiskus līgumus, kā Muitas konvencija par konteineriem, kas pieņemta 1956. gada 18. maijā Ženēvā, Muitas konvencija par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, izmantojot TIR karneti, kas pieņemta 1959. gada 15. janvārī Ženēvā, Tehniskā vienotība dzelzceļu lietās (Unité technique des chemins de fer), kas noslēgta 1886. gada maijā Bernē, 1960. gada izdevums, kā arī Reinas kuģniecības centrālās komisijas noteikumi (1963. gada 21. novembra redakcija) par Reinas kuģniecības kuģu plombēšanu. Nākotnē tos var apstiprināt atbilstoši līgumiem, kas var aizstāt minētos līgumus. Valstis ar divpusējiem vai daudzpusējiem nolīgumiem var veikt papildu pasākumus to transporta vienību apstiprināšanai, kas tiks izmantotas muitas tranzītam tikai to teritorijā, piemēram, attiecībā uz konteineriem, kuru iekšējais tilpums ir mazāks par vienu kubikmetru, bet kas visādā citādā ziņā muitas formalitātēs atbilst konteineriem.PiezīmeNoteiktos apstākļos muitas dienesti var izlemt par tādu transporta vienību plombēšanu, kas nav apstiprinātas preču pārvadāšanai ar muitas plombu, ja tie ir pārliecināti, ka transporta vienības pēc plombēšanas ir pietiekami drošas.22. StandartsJa sūtījums tiek pārvadāts transporta vienībā, ko nevar efektīvi noplombēt, identificēšanu nodrošina un neatļautu atvēršanu padara skaidri atklājamu, vai nu uzliekot muitas plombas atsevišķiem iepakojumiem, vai uzliekot identifikācijas zīmes, aprakstot preces, atsaucoties uz paraugiem, plāniem, aprakstiem vai fotogrāfijām, kas pievienotas preču deklarācijai, preces pilnīgi pārbaudot un pārbaudes rezultātus ierakstot preču deklarācijā, kā arī muitas pavadībā.PiezīmeKonkrēta darbība, par kuras veikšanu var lemt muitas dienesti, ja preces tiek pārvadātas transporta vienībā, kurai nevar efektīvi uzlikt plombu, būs atkarīga no atsevišķiem apstākļiem katrā gadījumā, ņemot vērā tādus faktorus kā preču un to iepakojuma raksturs un iespējamie ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļi un citi maksājumi.d) Papildu kontroles pasākumi23. StandartsJa muitas dienesti kādu pasākumu uzskata par nepieciešamu, tie var:a) pieprasīt, lai preces tiek vestas pa noteikto maršrutu; vaib) pieprasīt, lai preces tiek vestas muitas pavadībā.24. Ieteicamā prakseJa muitas dienesti nosaka termiņu preču uzrādīšanai noteiktā muitas iestādē, tām jāņem vērā apstākļi, kādos notiks muitas tranzīta operācija.Muitas plombas un identifikācijas zīmes25. StandartsMuitas plombas un stiprinājumi, ko izmanto muitas tranzīta piemērošanai, atbilst šā pielikuma III papildinājumā noteiktajām minimālajām prasībām.26. Ieteicamā prakseMuitas plombas un identifikācijas zīmes, ko uzlikuši ārvalstu muitas dienesti, jāpieņem muitas tranzīta operācijas nolūkā, ja vien tās neuzskata par nepietiekamām un nedrošām vai ja muitas dienesti turpina preču pārbaudi. Ja ārvalstu muitas plombas un stiprinājumi ir pieņemti muitas teritorijā, tiem attiecīgajā teritorijā ir jāsniedz tāda pati tiesiskā aizsardzība kā attiecīgās valsts plombām un stiprinājumiem.Muitas tranzīta noslēgšana27. StandartsValstu tiesību aktos attiecībā uz muitas tranzīta operācijas izbeigšanu nevar pieprasīt vairāk nekā to, ka preces un atbilstošā preču deklarācija tiek uzrādīta galamērķa muitas iestādē noteiktajā termiņā, kad precēm nav veiktas nekādas izmaiņas un tās nav lietotas, kā arī muitas plombas un identifikācijas zīmes ir neskartas.1. piezīmeGalamērķa muitas iestādes veiktās pārbaudes iepriekšminētajā nolūkā var atšķirties, ņemot vērā katras atsevišķās muitas tranzīta operācijas apstākļus. Muitas dienesti tomēr parasti pārliecinās, vai visas plombas, stiprinājumi vai identifikācijas zīmes ir neskartas, tās var pārbaudīt, vai transporta vienība, ja tāda ir, ir droša, un var veidot pašu preču pārskatu vai veikt sīkāku pārbaudi. Preču pārbaude var notikt, piemēram, saistībā ar citas muitas procedūras piemērošanu precēm.2. piezīmeValstu tiesību aktos var noteikt, ka par negadījumiem un citiem neparedzētiem atgadījumiem ceļā, kuri ietekmē muitas tranzīta procedūru, pēc iespējas tuvāk negadījuma vai cita atgadījuma vietai jāziņo muitas dienestiem vai citām kompetentām iestādēm, kas tos pārbauda.28. StandartsJa kompetentie muitas dienesti ir pārliecinājušies, ka attiecīgā persona ir izpildījusi savas saistības, jebkuru doto nodrošinājumu atmaksā nekavējoties.29. Ieteicamā prakseJa preces netiek vestas pa noteiktu maršrutu vai ja nav ievērots noteiktais termiņš, iespējamos ievedmuitas un izvedmuitas nodokļus nevar iekasēt, ja muitas dienesti ir pārliecinājušies, ka ir izpildītas visas pārējās prasības.30. StandartsAtbrīvojumu no parasti iekasējamajiem ievedmuitas vai izvedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem piešķir, ja muitas dienesti ir pārliecinājušies, ka muitas tranzītā pārvadātās preces ir iznīcinātas vai neatgriezeniski zaudētas negadījumā vai aiz nepārvaramas varas, kā arī ja preces ir gājušas mazumā savu īpašību dēļ.PiezīmeMuitas dienesti var pieprasīt, ka šādu preču atliekas tiek:a) nodotas patēriņam to esošajā stāvoklī, it kā tās būtu tādā stāvoklī ievestas; vaib) izvestas atpakaļ; vaic) atstātas ieņēmumu dienestam, neradot tam zaudējumus; vaid) muitas kontrolē iznīcinātas vai padarītas komerciāli nevērtīgas, neradot zaudējumus ieņēmumu dienestam.Ar muitas tranzītu saistīti starptautiski līgumi31. Ieteicamā prakseLīgumslēdzējām pusēm rūpīgi jāapsver iespēja pievienoties šādiem līgumiem:- Muitas konvencijai par preču starptautisko tranzītu (noslēgta 1971. gada 7. jūnijā Vīnē);- Muitas konvencijai par starptautiskajiem preču pārvadājumiem, izmantojot TIR karneti (TIR Konvencijai), kas noslēgta 1959. gada 15. janvārī Ženēvā;- Muitas konvencijai par ATA karneti preču pagaidu ievešanai (ATA Konvencijai), kas noslēgta 1961. gada 6. decembrī Briselē;un ievērot citus starptautisko tiesību aktus, kas tos var aizstāt.PiezīmeATA karnetes var pieņemt preču tranzītam pagaidu ievešanas procedūrā tām precēm, kas uz to galamērķi vai no galamērķa tiek pārvadātas muitas kontrolē, vai nu pagaidu ievešanas valstī, kā arī caur valsti vai valstīm, kas atrodas starp izvešanas valsti un ievešanas valsti.32. Ieteicamā prakseLīgumslēdzējām pusēm, kam nav iespējams ievērot ieteicamās prakses 31. punktā uzskaitītos starptautiskos tiesību aktus, sagatavojot divpusējus vai daudzpusējus nolīgumus ar nolūku izveidot starptautiskā muitas tranzīta procedūru, jāņem vērā šā pielikuma standarti un ieteicamās prakses 1. — 30. punkts un šādos nolīgumos bez tam jāiekļauj šādi īpaši noteikumi:1) ja preces tiek pārvadātas transporta vienībā, kas atbilst standartu 21. punktā noteiktajām prasībām, un ja attiecīgā persona tā vēlas un dod apstiprinājumu, ka transporta vienība turpmākā transporta operācijas posmā tiks nodota muitas tranzīta procedūrā, kurā nepieciešama muitas plomba, muitas dienesta ierēdņiem iekraušanas muitas iestādē:- jāpārliecinās par to pavaddokumentu precizitāti, kas apstiprināti ar divpusēju vai daudzpusēju līgumu, un par transporta vienības satura aprakstu;- jānoplombē transporta vienība;- pavaddokumentos jāieraksta iekraušanas muitas iestādes nosaukums, ziņas par pieliktajām muitas plombām un pielikšanas datums;2) ja preces pēc tam tiek deklarētas muitas tranzītam, nosūtītājas muitas iestādes muitas dienesta ierēdņiem, ja vien ārkārtēju apstākļu dēļ nav nepieciešams preces pārbaudīt, jāpieņem iekraušanas muitas iestādes piestiprinātie zīmogi un 1) punktā minētie pavaddokumenti;3) vienotās preču deklarāciju veidlapas muitas tranzītam jāpieņem visās iesaistītajās muitas teritorijās; šādām veidlapām jābūt balstītām uz šā pielikuma I papildinājumā iekļauto paraugu, ņemot vērā II papildinājuma piezīmes;4) ja nepieciešams, nodrošinājums jādod un jāpieņem kā galvojums, kas ir spēkā un ir izpildāms visās iesaistītajās muitas teritorijās, kā pierādījumu šāda galvojuma esamībai iesniedzot preču deklarācijas veidlapu muitas tranzītam vai citu dokumentu;5) neierobežojot savas tiesības pārbaudīt preces, muitas dienestiem parasti jāierobežo to formalitāšu apjoms, kas jākārto muitas iestādēs ceļā, līdz šādām formalitātēm:- iestādēs, kurās preces tiek ievestas muitas teritorijā, muitas dienesta ierēdņiem jāpārliecinās, vai preču deklarācija ir kārtībā, vai iepriekš piestiprinātās muitas plombas un stiprinājumi vai identifikācijas zīmes ir neskartas un, vajadzības gadījumā, vai transporta vienība ir droša, kā arī, ja nepieciešams, vai galvojums ir spēkā; tiem attiecīgi jāvizē preču deklarācija;- iestādēs, no kurām preces atstāj muitas teritoriju, muitas dienesta ierēdņiem jāpārliecinās, vai visas muitas plombas un stiprinājumi vai identifikācijas zīmes ir neskartas un, ja nepieciešams, vai transporta vienība ir droša; tiem attiecīgi jāvizē preču deklarācija;6) ja muitas iestāde ceļā noņem muitas plombu vai identifikācijas zīmi, piemēram, lai pārbaudītu preces, ziņas par jaunajām muitas plombām vai identifikācijas zīmēm tai jāieraksta preču deklarācijā, kas ir klāt pie precēm;7) formalitātes muitas iestādēs ceļā jāturpina ierobežot vai tās jāatceļ pilnīgi, ar muitas tranzītu saistīto saistību izpildi nododot kompetentajām iestādēm attiecībā uz visu muitas tranzīta operāciju;8) jāievieš savstarpējās palīdzības pasākumu kārtība starp attiecīgo valstu muitas pārvaldēm, lai pārbaudītu to dokumentu precizitāti, kas raksturo muitas tranzītā pārvadātās preces, un muitas plombu īstumu.Ziņas par muitas tranzītu33. StandartsMuitas iestādes gādā par to, lai visas attiecīgās ziņas par muitas tranzītu būtu viegli pieejamas ikvienai ieinteresētai personai.--------------------------------------------------PIELIKUMS E.6PIELIKUMS PAR PAGAIDU IEVEŠANU PĀRSTRĀDEIIevadsLielākajā daļā valstu tiesību aktos ir noteikumi, kas pieļauj piešķirt nosacītu atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem par precēm, kuras izved atpakaļ pēc īpašas pārstrādes, apstrādes vai labošanas. Muitas procedūra, kas atspoguļo šos noteikumus, ir pagaidu ievešana pārstrādei.Šās muitas procedūras galvenais mērķis ir dot iespēju valstu uzņēmumiem piedāvāt produktus un pakalpojumus ārzemju tirgos par konkurētspējīgām cenām un tādējādi palīdzēt radīt vairāk darba iespēju valsts darbaspēkam.Tomēr pagaidu ievešana pārstrādei var notikt, ievērojot nosacījumu, ka paredzētās operācijas ir izdevīgas tautsaimniecībai un nav pretrunā to preču ražotāju interesēm valstī, kuri ražo identiskas vai līdzīgas preces tām, kurām tiek pieprasīta pagaidu ievešana.Parasti pagaidu ievešana pārstrādei ir saistīta ar pilnīgu atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem ar nosacījumiem. Tomēr ievedmuitas nodokļus un citus maksājumus var iekasēt par preču apstrādes vai pārstrādes atkritumiem.Valstu tiesību aktos parasti ir prasība, lai izvedamās preces būtu iegūtas no ievestajām precēm.Tomēr dažos gadījumos var dot atļauju izmantot preces, kas ir līdzvērtīgas uz laiku pārstrādei ievestām precēm (līdzvērtīgas preces).Sakarā ar pagaidu ievešanu pārstrādei atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem var piešķirt attiecībā uz precēm, kas ir izmantotas izvesto preču ražošanā, bet faktiski nav šo preču sastāvā.DefinīcijasŠajā pielikumā:a) "pagaidu ievešana pārstrādei" ir muitas procedūra, kurā atsevišķas preces var ievest muitas teritorijā ar nosacījumu, ka tās ir atbrīvotas no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem; šādas preces ir jāizved atpakaļ noteiktā laikā pēc tam, kad tās ir pārstrādātas, apstrādātas vai salabotas;b) "ievedmuitas nodokļi un citi maksājumi" ir muitas nodokļi un visi citi nodokļi, maksa vai citi maksājumi, ko iekasē vai kas ir saistībā ar preču ievešanu, neieskaitot maksu un maksājumus, kas nepārsniedz sniegto pakalpojumu aptuvenās izmaksas;c) "kompensācijas (apstrādes) produkti" ir produkti, ko iegūst uz laiku pārstrādei ievesto preču pārstrādes, apstrādes vai labošanas laikā vai rezultātā;d) "muitas kontrole" ir pasākumi, ko piemēro, lai nodrošinātu to normatīvo aktu ievērošanu, par kuru īstenošanu atbild muita;e) "nodrošinājums" ir maksa, kas muitai nodrošina, ka tiks izpildītas saistības pret muitu. Nodrošinājums ir "vispārējs", ja tas nodrošina ar vairākām darbībām saistītu saistību izpildi;f) "personas" ir gan fiziskas, gan juridiskas personas, ja vien konteksts nenosaka citādi.Princips1. StandartsPagaidu ievešanu pārstrādei reglamentē šā pielikuma noteikumi.Piemērošanas joma2. StandartsValstu tiesību aktos nosaka, kādos apstākļos var atļaut pagaidu ievešanu pārstrādei, un izpildāmās prasības.Piezīmes1. Apstākļus, kādos ir atļauta pagaidu ievešanu pārstrādei, var izklāstīt vispārīgi un/vai sīkumos.2. Atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem var pielāgot tādām precēm kā ķīmisko reakciju katalizatoriem un paātrinātājiem vai palēninātājiem, kas to izmantošanas laikā, lai iegūtu kompensācijas (apstrādes) produktus, izzūd pilnīgi vai daļēji, bet faktiski nav šo produktu sastāvā. Atbrīvojumu var piešķirt tikai tad, ja iegūtos kompensācijas (apstrādes) produktus izved. Tomēr tas parasti neattiecas uz ražošanas palīgmateriāliem, tādiem kā smērvielas.3. Tiesības ievest preces uz laiku pārstrādei var pakļaut nosacījumam, ka kompetentās iestādes uzskata minētās pārstrādes darbības par tādām, kas veicina tautsaimniecību.4. Tiesības ievest preces uz laiku pārstrādei var saglabāt personām, kas reģistrētas muitas teritorijā.5. Operācijas, ko atļauts veikt pagaidu ievešanas pārstrādei procedūrā, var veikt telpās, kas norādītas kā ievešanas pārstrādei noliktavas.Šās kārtības galvenās iezīmes var būt:- kompetentās iestādes nosaka prasības ievešanas pārstrādei noliktavu atrašanās vietai un izvietojumam;- ir atļauts noteiktu daļu no iegūtajiem kompensācijas (apstrādes) produktiem deklarēt patēriņam attiecīgajā valstī;- izmantojamo preču un no noliktavas izvedamo kompensācijas (apstrādes) produktu pārbaudi parasti izdara noliktavā.3. StandartsPrecēm, kas ievestas uz laiku pārstrādei, ar nosacījumu piešķir pilnīgu atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem. Tomēr ar ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem var aplikt atkritumus, kas rodas no tādu preču apstrādes vai pārstrādes, kuras ievestas uz laiku pārstrādei un netiek izvestas atpakaļ vai padarītas par komerciāli nevērtīgām.Piezīmes1. Valsts tiesību aktos var noteikt, ka komerciāli vērtīgus atkritumus apliek ar nodokli, pamatojoties vai nu uz šo atkritumu tarifa aprakstu, vai uz to preču tarifa aprakstu, ko kurām tie radušies.2. Valsts tiesību aktos var noteikt, ka ar ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem neapliek atkritumus noteiktās procentu robežās, vai atkritumus, kas ir neatgūstami vai nelietojami.4. StandartsPagaidu ievešanu pārstrādei piemēro ne tikai precēm, kas ievestas tieši no ārvalstīm, bet arī precēm, kas bijušas muitas tranzītā, muitas noliktavā, vai precēm no brīvostas vai brīvās zonas.5. Ieteicamā praksePagaidu ievešanas pārstrādei procedūru nedrīkst atteikt tālab vien, ka preču izcelsme, nosūtīšanas vieta vai galamērķis ir konkrētā valstī.6. StandartsTiesības ievest preces uz laiku pārstrādei piešķir ne tikai ievesto preču īpašniekam.7. Ieteicamā prakseJa, pildot līgumu, kas noslēgts ar ārvalstī reģistrētu personu, izmantojamās preces piegādā šī persona, pagaidu ievešanai pārstrādei nepiemēro nosacījumu, ka ievedamajām precēm līdzvērtīgas preces nav pieejamas izvešanas muitas teritorijā.8. Ieteicamā prakseIespēju noteikt ievesto preču esību kompensācijas (apstrādes) produktos nav jāuzskata par nepieciešamu nosacījumu pagaidu ievešanas pārstrādei procedūrā, ja preču identitāti muitas kontrole var noteikt pārstrādes darbību laikā vai ja procedūru pabeidz, izvedot tādu preču apstrādē iegūtus produktus, kuras pēc apraksta, kvalitātes un tehniskajām īpašībām ir līdzvērtīgas precēm, kas ievestas uz laiku pārstrādei.Preču pagaidu ievešana pārstrādeia) Formalitātes pirms pagaidu ievešanas pārstrādei9. StandartsValsts tiesību aktos tiek noteikts, kādos apstākļos procedūrai ar pagaidu ievešanu pārstrādei ir nepieciešama iepriekšēja atļauja, kā arī iestādes, kam ir pilnvaras šādu atļauju piešķirt.10. Ieteicamā praksePersonām, kas veic plaša mēroga un ilgstošas darbības ar pagaidu ievešanu pārstrādei, jāizsniedz vispārēja atļauja, kas aptver šādas darbības.11. StandartsJa tiek veikta to preču apstrāde vai pārstrāde, kas ievestas uz laiku pārstrādei, kompetentās iestādes nosaka darbības ieguves normu, ņemot vērā faktiskos apstākļos, kādos darbība tiek veikta. Nosakot normu, jānorāda dažādo kompensācijas (apstrādes) produktu apraksts, kvalitāte un daudzums.12. Ieteicamā prakseJa ievešanas pārstrādei darbības:- attiecas uz precēm, kuru īpašības saglabājas pietiekami nemainīgas,- parasti tiek veiktas, ievērojot skaidri noteiktus tehniskos nosacījumus, un- rada kompensācijas (apstrādes) produktus ar nemainīgu kvalitāti,kompetentajām iestādēm jānosaka standarta ieguves norma, kas piemērojama šīm darbībām.b) Pagaidu ievešanas pārstrādei deklarācija13. StandartsValstu tiesību aktos paredz nosacījumus par to, ka preces, kas ievestas uz laiku pārstrādei, uzrāda kompetentai muitas iestādei un iesniedz preču deklarāciju.14. Ieteicamā prakseAttiecīgo valstu veidlapas, ko izmanto pagaidu ievešanā pārstrādei, jāsaskaņo ar tām, ko izmanto preču deklarācijās par nodošanu patēriņam.c) Nodrošinājums15. StandartsVeidi, kādos dodams nodrošinājums pagaidu ievešanai pārstrādei, tiek noteikti valstu tiesību aktos, vai arī tos nosaka muitas iestādes atbilstīgi valsts tiesību aktiem.16. Ieteicamā prakseKādu no dažādajiem pieņemamajiem nodrošinājuma veidiem izvēlas deklarētājs.17. StandartsMuitas iestādes saskaņā ar valsts tiesību aktiem nosaka, par kādu summu jādod nodrošinājums, kad preces tiek ievestas uz laiku pārstrādei.18. Ieteicamā prakseSniedzamā nodrošinājuma summa gadījumā, kad preces tiek ievestas uz laiku pārstrādei, nedrīkst pārsniegt to ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu summu, no kuriem preces tiek ar nosacījumu atbrīvotas.PiezīmeIeteicamā prakse neliedz nodrošinājuma summu noteikt, pamatojoties uz vienotu likmi, ja preces atrodas dažādās tarifa pozīcijās.19. StandartsPersonām, kas regulāri izmanto pagaidu ievešanas pārstrādei procedūru vienā vai vairākās muitas iestādēs noteiktā muitas teritorijā, dod atļauju dot vispārēju nodrošinājumu.20. Ieteicamā prakseMuitas iestādēm jāatceļ prasība pēc nodrošinājuma, ja tās ir pārliecinājušās, ka jebkuras iespējamās nomaksājamās summas samaksu var nodrošināt ar citiem līdzekļiem.d) Preču pārbaude21. Ieteicamā praksePēc ievedēja lūguma, ko muitas iestādes uzskata par pamatotu, tām, cik iespējams, jāatļauj preces, kas tiek ievestas uz laiku pārstrādei, pārbaudīt privātās telpās, ar pārbaudi saistītās izmaksas iekasējot no ievedēja.e) Identifikācijas pasākumi22. StandartsMuitas iestādes nosaka prasības attiecībā uz tādu preču identifikāciju, kas ievestas uz laiku pārstrādei, pienācīgi ņemot vērā preču raksturu, veicamo darbību un iesaistīto interešu svarīgumu.PiezīmeTādu preču identificēšanai, kas ievestas uz laiku pārstrādei, muitas iestādes var izmantot precēm pieliktās ārvalstu plombas, marķējumus, numurus un citas norādes, kas precēm vienmēr tiek pieliktas, preču aprakstus, mēroga plānus vai fotogrāfijas, kā arī izmantot paraugu atlasi, muitas drošības līdzekļu (plombu, zīmogu, perforāciju) uzlikšanu. Muitas iestādes var izmantot arī ievedēja uzskaites datus.Preču atrašanās muitas teritorijā23. StandartsTermiņu pagaidu ievešanai pārstrādei visos gadījumos nosaka, ņemot vērā laiku, kas nepieciešams pārstrādes darbību pabeigšanai, un maksimālo periodu, ja nepieciešams, nosaka valsts tiesību aktos.24. Ieteicamā praksePēc attiecīgās personas lūguma, ko muitas iestādes uzskata par pamatotu, muitai ir jāpagarina sākotnēji noteiktais laika posms.25. StandartsPēc muitas iestāžu pieprasījuma attiecīgās personas veic uzskaiti, pēc kuras var pārbaudīt to preču izmantojumu, kas ievestas uz laiku pārstrādei.26. StandartsMuitas iestādēm ir tiesības pieprasīt jebkurai personai, kam ļauts izmantot šo procedūru, atļauju jebkurā brīdī šās personas telpās veikt to preču pārbaudi, kas ievestas uz laiku pārstrādei, kā arī kompensācijas (apstrādes) produktu pārbaudi.27. Ieteicamā prakseKompetentajām iestādēm jāatļauj daļu no paredzētajām pārstrādes darbībām veikt personai, kas nav tā persona, kas izmanto pagaidu ievešanu pārstrādei, neuzliekot par pienākumu šai personai nodot īpašumtiesības uz precēm, kas ievestas uz laiku pārstrādei, ar nosacījumu, ka visu darbību laikā šī persona atbild muitai par to nosacījumu ievērošanu, ar ko apstrādes darbības atļautas.28. Ieteicamā prakseJānosaka, ka pagaidu ievešanas pārstrādei procedūra tiek turpināta, ja īpašumtiesības uz ievestajām precēm un apstrādes produktiem pāriet trešai personai, ar nosacījumu, ka šī persona uzņemas ievedēja saistības.Pagaidu ievešanas pārstrādei procedūras izbeigšana29. StandartsValstu tiesību aktos nosaka, kā kompensācijas (apstrādes) produkti uzrādāmi kompetentajai muitas iestādei un kā iesniedzama preču deklarācija.PiezīmeValsts tiesību aktos var noteikt, ka preču deklarācijā jābūt datiem, kas nepieciešami, lai atļautu izpildīt deklarāciju pagaidu ievešanu pārstrādei attiecībā uz izlietotajām precēm.a) Atpakaļizvešana30. StandartsIr jānosaka, ka kompensācijas (apstrādes) produktus var izvest caur muitas punktu, kurš nav tas, caur kuru preces ievestas uz laiku pārstrādei.31. StandartsJānosaka, ka pagaidu ievešanas pārstrādei procedūru atļauj pabeigt tad, kad vienā vai vairākos sūtījumos izved kompensācijas (apstrādes) produktus.32. Ieteicamā praksePēc izvedēja lūguma, ko muitas iestādes uzskata par pamatotu, tām, cik iespējams, jāatļauj atpakaļizvešanai domātos kompensācijas (apstrādes) produktus pārbaudīt privātās telpās, ar pārbaudi saistītās izmaksas iekasējot no izvedēja.33. StandartsPēc attiecīgās personas lūguma kompetentās iestādes atļauj preces izvest atpakaļ tādā pašā stāvoklī kādā tās ievestas, izbeidzot pagaidu ievešanas pārstrādei procedūru.34. StandartsJānosaka, ka pagaidu ievešanas pārstrādei procedūru pabeidz, ievedot kompensācijas (apstrādes) produktus brīvostā vai brīvajā zonā.b) Citas pabeigšanas metodes35. Ieteicamā prakseJānosaka, ka pagaidu ievešanas pārstrādei procedūru pabeidz, ievedot kompensācijas (apstrādes) produktus muitas noliktavā ar nolūku tos pēc tam pārdot vai izmantot citā atļautā veidā.36. Ieteicamā prakseJānosaka, ka pagaidu ievešanas pārstrādei procedūru pabeidz, piemērojot precēm muitas tranzīta procedūru ar nolūku tās pēc tam izvest vai izmantot citā atļautā veidā.37. StandartsIr jānosaka, ka pagaidu ievešanas pārstrādei procedūru pabeidz, ievestās preces vai kompensācijas (apstrādes) produktus deklarējot patēriņam, ievērojot šādā gadījumā piemērojamos nosacījumus un formalitātes.38. StandartsKatras valsts tiesību aktos norāda brīdi, kas jāņem vērā, nosakot patēriņam deklarējamo preču vērtību un daudzumu un tām uzliekamos ievedmuitas nodokļus un citus maksājumus.PiezīmeGadījumos, kad patēriņam tiek deklarēti kompensācijas (apstrādes) produkti, kas bijuši nosūtīti uz ārvalstīm papildu pārstrādei, aprēķinot ievedmuitas nodokļus un citus maksājumus papildus tiem, ko uzliek sākotnēji izmantotajām precēm, var ņemt vērā atšķirību starp:a) to ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu summu, ar ko tiktu aplikti pēc papildu pārstrādes atpakaļ ievestie produkti; unb) to ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu summu, ar ko tiktu aplikti uz laiku papildu pārstrādei izvesti produkti, ja tos ievestu tieši no tās valsts, kurā būtu notikusi pārstrāde.39. Ieteicamā prakseValsts tiesību aktos jānosaka, ka to ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu summa, ko piemēro gadījumā, ja kompensācijas (apstrādes) produkti netiek izvesti, nepārsniedz to ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu summu, ko piemēro precēm, kas ievestas uz laiku pārstrādei.40. Ieteicamā prakseJāparedz pabeigt pagaidu ievešanas pārstrādei procedūru precēm, kas gājušas zudumā savu īpatnību dēļ, atkarībā no izvedamo kompensācijas (apstrādes) produktu daudzuma, ja šāds zudums tiek muitas iestādēm pienācīgi pierādīts.PiezīmeValsts tiesību aktos var noteikt zudumu standarta procentus noteiktām to preču kategorijām, kas ievestas uz laiku pārstrādei.41. StandartsIr paredzēts, ka pagaidu ievešanas pārstrādei procedūru pabeidz, ja pēc attiecīgās personas pieprasījuma preces, kas ievestas uz laiku pārstrādei, vai kompensācijas (apstrādes) produktus pēc muitas iestāžu lēmuma nodod ieņēmumu dienestam, iznīcina vai padara par komerciāli nevērtīgām. Šāda nodošana vai iznīcināšana nedrīkst radīt izmaksas ieņēmumu dienestam.Pēc iznīcināšanas palikušās preču atliekas un lūžņus, ja tos nodod patēriņam, apliek ar ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem, ar ko šādas atliekas un lūžņus apliktu gadījumā, ja tos ievestu šādā stāvoklī.42. StandartsPrecēm, kas ievestas uz laiku pārstrādei, un kompensācijas (apstrādes) produktiem, kas negadījuma vai nepārvaramas varas dēļ ir iznīcināti vai neatgriezeniski zaudēti, neuzliek ievedmuitas nodokļus un citus maksājumus, ar nosacījumu, ka šāda iznīcināšana vai zaudējums muitas iestādēm ir pienācīgi pierādīts.Pēc iznīcināšanas palikušās preču atliekas un lūžņus, ja tos nodod patēriņam, apliek ar ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem, ar ko šādas atliekas un lūžņus apliktu gadījumā, ja tos ievestu šādā stāvoklī.43. Ieteicamā prakseProduktus, kas iegūti, apstrādājot ievestas vai vietējas preces, kuras pēc apraksta, kvalitātes un tehniskajām īpašībām ir līdzvērtīgas uz laiku pārstrādei ievestām precēm, šajā pielikumā jāuzskata par kompensācijas (apstrādes) produktiem (līdzvērtīgu preču izmantošana).PiezīmeJa kompensācija ar līdzvērtīgām precēm notiek attiecīgi piemērotos apstākļos, kompetentās iestādes var preces atļaut izvest kā kompensācijas (apstrādes) produktus pirms to preču ievešanas, kurām izmanto pagaidu ievešanu pārstrādei.Nodrošinājuma atmaksa44. StandartsJebkuru doto nodrošinājumu atmaksā iespējami drīz pēc pagaidu ievešanas pārstrādei procedūras pabeigšanas.Ziņas par pagaidu ievešanu pārstrādei45. StandartsMuitas iestādes gādā, lai visas attiecīgās ziņas par pagaidu ievešanu pārstrādei būtu viegli pieejamas ikvienai ieinteresētai personai.--------------------------------------------------PIELIKUMS E.8PIELIKUMS PAR PAGAIDU IZVEŠANU PĀRSTRĀDEIIevadsLielākā daļa valstu savos tiesību aktos ir noteikusi, ka pilnīgs vai daļējs atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem tiek piešķirts, ja preces, ko ieved atpakaļ pēc pārstrādes, apstrādes vai labošanas no kādas ārvalsts, nodod patēriņam. Muitas procedūra, kas nodrošina šo atbrīvojumu, ir pagaidu izvešana pārstrādei.Šo procedūru var piemērot ar nosacījumu, ka kompetentās muitas iestādes neuzskata paredzētās pārstrādes darbības par kaitīgām valsts interesēm.Atbrīvojums no nodokļiem, ko piešķir ārvalstī pārstrādātu preču atpakaļievešanai, parasti ir daļējs; tomēr tas var būt pilnīgs, īpaši gadījumā, kad labošana ārvalstī ir veikta bez atlīdzības.DefinīcijasŠajā pielikumā:a) "pagaidu izvešana pārstrādei" ir muitas procedūra, kurā preces, kas ir brīvā apgrozībā muitas teritorijā, var uz laiku izvest uz kādu ārvalsti pārstrādāt, apstrādāt vai labot un tad ievest atpakaļ ar pilnīgu vai daļēju atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem;b) "preces brīvā apgrozībā" ir preces, ko var izmantot bez muitas ierobežojumiem;c) "ievedmuitas nodokļi un citi maksājumi" ir muitas nodokļi un visi citi nodokļi, maksas vai citi maksājumi, ko iekasē vai kas ir saistībā ar preču ievešanu, neieskaitot maksas un maksājumus, kas nepārsniedz sniegto pakalpojumu aptuvenās izmaksas;d) "kompensācijas (apstrādes) produkti" ir produkti, ko iegūst uz laiku pārstrādei izvesto preču pārstrādes, apstrādes vai labošanas laikā vai rezultātā;e) "muitas kontrole" ir pasākumi, ko piemēro, lai panāktu to normatīvo aktu ievērošanu, par kuru īstenošanu atbild muita;f) "personas" ir gan fiziskas, gan juridiskas personas, ja vien konteksts nenosaka citādi.Princips1. StandartsPagaidu izvešanu pārstrādei reglamentē šā pielikuma noteikumi.Piemērošanas joma2. StandartsValstu tiesību aktos nosaka apstākļus, kādos var atļaut pagaidu izvešanas pārstrādei procedūru, un izpildāmās prasības.Piezīmes1. Apstākļus, kādos atļauj pagaidu izvešanu pārstrādei, var izklāstīt vispārīgi un/vai sīkumos.2. Pagaidu izvešanas pārstrādei procedūra var būt saskaņā ar nosacījumu, ka paredzētās pārstrādes darbības nekaitē valsts interesēm.3. Personai, kas izved preces uz laiku pārstrādei, muitas iestādes var pieprasīt, lai tā norāda preču pārstrādes vai apstrādes darbību, kas tiks veikta ārvalstī.3. Ieteicamā praksePagaidu izvešanas pārstrādei procedūru nedrīkst atteikt, pamatojoties tikai uz to, ka preces paredzēts pārstrādātas kādā noteiktā valstī.4. StandartsProcedūru par preču pagaidu izvešanu pārstrādei piešķir ne tikai ievesto preču īpašniekam.Preču izvešana uz laikua) Formalitātes pirms pagaidu izvešanas pārstrādei5. StandartsJa procedūrai pagaidu ievešanai pārstrādei ir nepieciešama iepriekšēja atļauja, valsts tiesību aktos jānosaka šādas atļaujas pieprasīšanas kārtība un iestādes, kam ir pilnvaras šādu atļauju piešķirt.6. Ieteicamā praksePersonām, kas plašā mērogā ilgāku laiku veic pagaidu izvešanas pārstrādei darbības, izmantojot viena un tā paša veida preces, izsniedzama vispārēja atļauja, kas aptver šādas darbības.7. Ieteicamā prakseJa šāda rīcība veicina pagaidu ievešanas pārstrādei procedūru vai ja kompetentās iestādes uzskata to par nepieciešamu, šīs iestādes nosaka attiecīgās darbības ieguves normu. Nosakot šo normu, jānorāda dažādo kompensācijas (apstrādes) produktu apraksts, kvalitāte un daudzums.Piezīmes1. Lai noteiktu ieguves normu, muitas iestādes var pamatoties uz darbības veikšanas nosacījumiem, ciktāl tie ir zināmi. Muitas iestādes var pieprasīt uzrādīt līgumus, kas noslēgti ar ārvalstu uzņēmumu, kurš veic apstrādi vai pārstrādi. Kā pamatu muitas iestādes var ņemt arī ieguves normas, ko noteikušas tās valsts muitas iestādes, kurā tiek veiktas pārstrādes darbības.2. Standarta ieguves normas var noteikt, ja izvešanas pārstrādei darbības:- attiecas uz precēm, kuru īpašības saglabājas pietiekami nemainīgas;- parasti tiek veiktas, ievērojot skaidri noteiktus tehniskos nosacījumus; un- rada kompensācijas (apstrādes) produktus ar nemainīgu kvalitāti.b) Pagaidu izvešanas deklarācija8. StandartsValstu tiesību aktos paredz nosacījumus par to, ka preces, kas izvestas uz laiku pārstrādei, uzrāda kompetentai muitas iestādei un iesniedz preču (izvešanas) deklarāciju.9. Ieteicamā prakseLai sastādītu deklarāciju par preču pagaidu izvešanu pārstrādei, muitas iestādēm jāatļauj izmantot preču (izvešanas) deklarācijas veidlapu.10. Ieteicamā prakseJa deklarācijai par preču pagaidu izvešanu pārstrādei izmanto īpašas veidlapas, tām jābūt saskaņotām ar veidlapu, kas izmantota preču deklarācijā (izvedot).c) Preču pārbaude11. Ieteicamā praksePēc deklarētāja lūguma, ko muitas iestādes uzskata par pamatotu, tām, ciktāl tas ir iespējams, jāatļauj, ka preces, kas tiek izvestas uz laiku pārstrādei, pārbauda privātās telpās; ar šo pārbaudi saistītās izmaksas var iekasēt no deklarētāja.d) Identifikācijas pasākumi12. StandartsMuitas iestādes nosaka prasības attiecībā uz tādu preču identifikāciju, kas izvestas uz laiku pārstrādei, pienācīgi ņemot vērā preču raksturu un veicamo darbību.Piezīmes1. Tādu preču identificēšanai, kas izvestas uz laiku pārstrādei, muitas iestādes var uzlikt muitas drošības līdzekļus (plombas, zīmogus, perforācijas utt.) vai izmantot marķējumus, numurus un citas norādes, kas precēm vienmēr tiek pieliktas, preču aprakstus, mēroga plānus vai fotogrāfijas, kā arī atlasīt paraugus.2. Muitas iestādes var arī atļaut to, ka preču identificēšanas nodrošināšanai ievedējs kompensācijas (apstrādes) produktu ievešanas brīdī uzrāda rakstisku deklarāciju par to preču identitāti, kuras ir attiecīgo produktu sastāvā, attiecīgi uzrādot arī ar šo darbību saistītos tirdzniecības dokumentus.13. Ieteicamā prakseJa nav iespējams neviens cits identifikācijas pasākums, muitas iestādēm jāizmanto informatīvais dokuments, kas atbilst šā pielikuma I papildinājuma paraugam, ja apstrāde vai pārstrāde notiek tās līgumslēdzējas puses muitas teritorijā, kas ir piekritusi izmantot informatīvo dokumentus atbilstīgi šā pielikuma I papildinājumā izklāstītajiem principiem.Pagaidu izvešanas procedūras ilgums14. StandartsJa muitas iestādes nosaka termiņu pagaidu izvešanai pārstrādei, šo termiņu nosaka, ņemot vērā laiku, kas nepieciešams pārstrādes darbību pabeigšanai, un maksimālo periodu, ja nepieciešams, nosaka valsts tiesību aktos.15. Ieteicamā praksePēc attiecīgās personas lūguma, ko muitas iestādes uzskata par pamatotu, muitai jāpagarina sākotnēji noteiktais laika posms.Kompensācijas (apstrādes) produktu ievešana16. StandartsValstu tiesību aktos paredz nosacījumus par to, ka kompensācijas (apstrādes) produktus uzrāda kompetentai muitas iestādei un iesniedz preču deklarāciju.Piezīmes1. Valsts tiesību aktos var noteikt, ka preču deklarācijā ir dati, kas nepieciešami, lai izsniegtu pagaidu izvešanas pārstrādei deklarāciju par izmantotajām precēm.2. Valsts tiesību aktos var noteikt, ka produktus, kas iegūti ārvalstī no tādu preču apstrādes, kuras pēc to apraksta, kvalitātes un tehniskajām īpašībām ir līdzvērtīgas uz laiku izvestām precēm pārstrādei, šajā pielikumā uzskata par kompensācijas (apstrādes) produktiem (līdzvērtīgu preču izmantošana).17. Ieteicamā prakseIr jāparedz atļauja kompensācijas (apstrādes) produktus ievest caur citu kompetento muitas iestādi, nevis to, caur kuru preces izvestas uz laiku pārstrādei.18. StandartsIr paredzēta atļauja kompensācijas (apstrādes) produktus ievest vienā vai vairākos sūtījumos.19. Ieteicamā praksePēc ievedēja lūguma, ko muitas iestādes uzskata par pamatotu, tām, cik tas iespējams, jāatļauj ievesto kompensācijas (apstrādes) produktu pārbaudi privātās telpās; ar šo pārbaudi saistītās izmaksas var iekasēt no ievedēja.20. StandartsPēc attiecīgās personas lūguma kompetentās iestādes atbilstoši valsts tiesību aktu nosacījumiem atļauj preču, kas ir izvestas uz laiku pārstrādei, atpakaļievešanu ar pilnīgu atbrīvojumu no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem, ja ar šīm precēm nav veiktas pārstrādes, apstrādes vai labošanas darbības, kuru dēļ tās tika izvestas uz ārvalstīm, un ja tās izvedējam ir nodotas atpakaļ tādā pašā stāvoklī.Šis atbrīvojums neattiecas uz ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem, kas ir atmaksāti vai atlaisti saistībā ar preču pagaidu izvešanu pārstrādei.21. StandartsJa vien valsts tiesību aktos netiek pieprasīta preču, kas izvestas uz laiku pārstrādei, atpakaļievešana, pagaidu izvešanas pārstrādei procedūru pabeidz, deklarējot preces galīgai izvešanai atbilstoši šādā gadījumā piemērojamiem nosacījumiem un formalitātēm.Kompensācijas (apstrādes) produktiem piemērojamie ievedmuitas nodokļi un citi maksājumi22. StandartsValsts tiesību aktos nosaka atbrīvojuma no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem apjomu, ja kompensācijas (apstrādes) produktus nodod patēriņam, kā arī šā atbrīvojuma aprēķināšanas metodi.PiezīmeDaļēja atbrīvojuma gadījumā ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu aprēķināšanu var balstīt uz pievienoto vērtību, kas rodas no preču pārstrādes ārvalstī. To var izdarīt arī, no kompensācijas (apstrādes) produktiem piemērojamās ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu summas atņemot to ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu summu, kurus varētu uzlikt tām uz laiku izvestām precēm pārstrādei, ko izmanto kompensācijas (apstrādes) produktu iegūšanai, ja šīs preces no valsts, kurā tās tika pārstrādātas, ieved tādā stāvoklī, kādā tās tika izvestas uz šo valsti. Likmes, kas izmantotas atlaides aprēķināšanai, ir tādas, kādas tās bija spēkā laikā, kas noteikts kompensācijas (apstrādes) produktu nodošanai patēriņam; tomēr, ja vērā ņemamās likmes, ievērojot šo noteikumu, ir augstākas par likmēm, ko piemēro kompensācijas (apstrādes) produktiem, atlaidi var aprēķināt pēc likmēm, ko piemēro šiem produktiem.23. StandartsAtbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem, kas noteikts attiecībā uz kompensācijas (apstrādes) produktiem, neattiecas uz ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem, kas ir atmaksāti vai atlaisti saistībā ar preču pagaidu izvešanu pārstrādei.24. Ieteicamā prakseJa preces, kas izvestas uz laiku pārstrādei, ārvalstī labotas bez maksas, jāparedz, ka šīs preces var ievest atpakaļ, tās pilnīgi atbrīvojot no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem, ko nosaka valsts tiesību akti.25. Ieteicamā prakseAtbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem jāpiešķir, ja kompensācijas (apstrādes) produkti pirms to nodošanas patēriņam ir atradušies muitas noliktavā vai brīvajā zonā.26. Ieteicamā prakseAtbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem jāpiešķir, ja kompensācijas (apstrādes) produkti pirms to nodošanas patēriņam ir atradušies pagaidu ievešanas procedūrā.27. Ieteicamā prakseAtbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem jāpiešķir, ja īpašumtiesības uz kompensācijas (apstrādes) produktiem tiek nodotas tālāk pirms šo produktu nodošanas patēriņam ar noteikumu, ka tos nodod patēriņam tās personas vārdā vai uz tās personas rēķina, kas preces nodevusi pagaidu izvešanas pārstrādei procedūrā.PiezīmeAtsevišķus iekšējos nodokļus var iekasēt, ja notikusi preču īpašumtiesību nodošana tālāk.Ziņas par pagaidu izvešanu pārstrādei28. StandartsMuitas iestādes gādā par to, lai visas attiecīgās ziņas par pagaidu izvešanu pārstrādei būtu viegli pieejamas ikvienai ieinteresētai personai.--------------------------------------------------


title: 2014/306/ES: Padomes Lēmums ( 2014. gada 13. maijs ) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu protokolu, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Savienību un Seišelu Salu Republiku

text:
               29.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 160/4

         PADOMES LĒMUMS
   (2014. gada 13. maijs)
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu protokolu, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Savienību un Seišelu Salu Republiku

      (2014/306/ES)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu un 218. panta 7. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 5. oktobrī ar Regulu (EK) Nr. 1562/2006 (1) apstiprināja Partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu un Seišelu Salu Republiku (2) (“nolīgums”).

               (2)

               Nolīgumā paredzētās zvejas iespējas un finansiālais ieguldījums tika izklāstīts protokolā (3). Pēdējais protokols zaudē spēku 2014. gada 17. janvārī.

               (3)

               Savienība ir risinājusi sarunas ar Seišelu Salu Republiku par jaunu protokolu, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts nolīgumā (“jaunais protokols”).

               (4)

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu 2014/5/ES (4) jaunais protokols tika parakstīts un tiek provizoriski piemērots no 2014. gada 18. janvāra.

               (5)

               Ar nolīgumu tiek izveidota Apvienotā komiteja, kas ir atbildīga par nolīguma īstenošanas uzraudzību. Turklāt saskaņā ar protokolu Apvienotā komiteja var apstiprināt konkrētus grozījumus protokolā. Lai atvieglotu šādu grozījumu apstiprināšanu, ir lietderīgi pilnvarot Komisiju, ievērojot īpašus nosacījumus, minēto grozījumu apstiprināšanā izmantot vienkāršotu procedūru.

               (6)

               Savienība ir ieinteresēta īstenot nolīgumu ar protokolu, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu un paredz nosacījumus, lai veicinātu atbildīgu zveju un zvejniecības ilgtspējību Seišelu Salu ūdeņos.

               (7)

               Jaunais protokols būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā apstiprina protokolu, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Savienību un Seišelu Salu Republiku (“protokols”) (5).
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz protokola 16. pantā paredzēto paziņojumu.
   3. pants
   Ievērojot noteikumus un nosacījumus, kas izklāstīti pielikumā, Komisija ir pilnvarota Savienības vārdā apstiprināt protokola grozījumus Apvienotajā komitejā.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
       (6).

      Briselē, 2014. gada 13. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         E. VENIZELOS

      (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 1562/2006 (2006. gada 5. oktobris), lai noslēgtu Partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu un Seišelu Salu Republiku (OV L 290, 20.10.2006., 1. lpp.).

      (2)  OV L 290, 20.10.2006., 2. lpp.

      (3)  OV L 345, 30.12.2010., 3. lpp.

      (4)  Padomes Lēmums 2014/5/ES (2013. gada 16. decembris) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu protokolu, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Savienību un Seišelu Salu Republiku (OV L 4, 9.1.2014., 1. lpp.).

      (5)  Protokols ir publicēts OV L 4, 9.1.2014., 3. lpp., kopā ar lēmumu par tā parakstīšanu.

      (6)  Protokola spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      PIELIKUMS
      Pilnvarojuma darbības joma un procedūra Savienības nostājas pieņemšanai Apvienotajā komitejā

                  1.

                  Komisija ir pilnvarota risināt sarunas ar Seišelu Republiku un – attiecīgā gadījumā un ja ir ievērots šā pielikuma 3. punkts – vienoties par protokola grozījumiem attiecībā uz šādiem jautājumiem:

                              a)

                              zvejas iespēju pārskatīšana saskaņā ar protokola 5. panta 1. punktu;

                              b)

                              nozares atbalsta kārtība saskaņā ar protokola 3. pantu;

                              c)

                              ar VMS saistīto tehnisko noteikumu pārskatīšana saskaņā ar protokola 8. papildinājuma 9. punktu un līdzīgu tehnisko noteikumu pārskatīšana saskaņā ar protokola 5. panta 3. punktu.

                  2.

                  Apvienotajā komitejā, kas izveidota saskaņā ar partnerattiecību nolīgumu, Savienība:

                              a)

                              rīkojas atbilstīgi mērķiem, kurus Savienība tiecas sasniegt saistībā ar kopējās zivsaimniecības politiku;

                              b)

                              ievēro Padomes secinājumus (2012. gada 19. marts) par Komisijas paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju;

                              c)

                              veicina nostājas, kas atbilst attiecīgajiem noteikumiem, ko pieņēmušas reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas.

                  3.

                  Ja lēmumu grozīt 1. punktā minēto protokolu ir paredzēts pieņemt Apvienotās komitejas sanāksmē, veic vajadzīgos pasākumus, lai nostājā, ko paredzēts paust Savienības vārdā, tiktu ņemta vērā Eiropas Komisijai nodotā jaunākā statistikas un bioloģijas informācija un cita būtiska informācija.
                  Šajā ziņā un balstoties uz minēto informāciju, Komisijas dienesti pietiekamā laikā pirms attiecīgās Apvienotās komitejas sanāksmes Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām izskatīšanai un apstiprināšanai nosūta sagatavošanas dokumentu, kurā izklāstīta sīkāka informācija par paredzēto Savienības nostāju.
                  Attiecībā uz 1. punkta a) apakšpunktā minētajiem jautājumiem paredzētās Savienības nostājas apstiprināšanai Padomē ir vajadzīgs kvalificēts balsu vairākums. Pārējos gadījumos sagatavošanas dokumentā paredzēto Savienības nostāju uzskata par pieņemtu, ja vien dalībvalstu skaits, kas atbilst bloķējošajam mazākumam, neiebilst Padomes darba sagatavošanas struktūras sanāksmē vai divdesmit dienās pēc sagatavošanas dokumenta saņemšanas – atkarībā no tā, kurš no šiem notikumiem pienāk ātrāk. Ja ir iebildumi, jautājumu nodod Padomei.
                  Ja turpmāko sanāksmju laikā, tostarp uz vietas, nav iespējams panākt vienošanos, lai Savienības nostājā iekļautu jaunākos elementus, šo jautājumu nodod Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām.
                  Komisija tiek aicināta savlaicīgi pieņemt pasākumus, kas ir vajadzīgi kā Apvienotās komitejas lēmuma turpinājums, atbilstīgā gadījumā ietverot attiecīgā lēmuma publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un jebkura tāda priekšlikuma iesniegšanu, kas ir vajadzīgs minētā lēmuma pieņemšanai.