title: Komisijas lēmums (2002. gada 8. jūlijs) par konkrētu ierobežojumu pārvaldīšanu dažu tērauda ražojumu importam no Krievijas Federācijas (izziņots ar dokumenta numuru K(2002) 2480)Dokuments attiecas uz EEZ.

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002D0602

Oficiālais Vēstnesis L 195 , 24/07/2002 Lpp. 0038 - 0053

		Komisijas lēmums(2002. gada 8. jūlijs)par konkrētu ierobežojumu pārvaldīšanu dažu tērauda ražojumu importam no Krievijas Federācijas(izziņots ar dokumenta numuru K(2002) 2480)(Dokuments attiecas uz EEZ)(2002/602/EOTK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 95. panta pirmo daļu,pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju un ar vienprātīgu Padomes piekrišanu,tā kā:(1) Uz laiku no 1995. līdz 2001. gadam dažu ražojumu tirdzniecībai, uz kuru attiecās Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dibināšanas līgums, piemēroja vienošanās starp Pusēm [1].(2) Kopiena noslēdza papildu EOTK tērauda nolīgumu ar Krievijas Federāciju par konkrētu tērauda produktu tirdzniecību, uz kuriem attiecās Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dibināšanas līgums, kurā ir ņemti vērā sasniegumi Pušu attiecībās [2].(3) Minētais nolīgums nosaka daudzuma limitus dažu tērauda ražojumu laišanai brīvā apgrozībā Kopienā no 2002. līdz 2004. gadam un nodrošina daudzuma ierobežojumu atcelšanas sistēmu ar noteikumu, ka tiek izpildīti daži nosacījumi, un jo īpaši tad, ja attiecībā uz konkurenci, valsts atbalstu un vides aizsardzību ir noteiktas saderīgas disciplīnas, kas skar tērauda ražojumus, uz kuriem attiecas Nolīgums.(4) Ir jānodrošina līdzekļi minētā nolīguma pārvaldīšanai Kopienā, ievērojot pieredzi, kas gūta iepriekšējo nolīgumu īstenošanā.(5) Ir jānodrošina attiecīgo ražojumu izcelsmes pārbaude un attiecīgo administratīvās sadarbības metožu izveidošana šajā sakarā.(6) Efektīvai nolīguma piemērošanai ir jāievieš prasība pēc Kopienas ievešanas atļaujas attiecīgo ražojumu laišanai brīvā apgrozībā Kopienā kopā ar šādu Kopienas ievešanas atļauju piešķiršanas pārvaldīšanas sistēmu.(7) Ražojumus, kas novietoti brīvajā zonā vai ievesti saskaņā ar režīmu, kas regulē muitas noliktavas, pagaidu ievešanu vai ievešanu pārstrādei (neuzlikšanas režīms), nevajadzētu atskaitīt no attiecīgajiem ražojumiem noteiktajiem limitiem.(8) Lai nodrošinātu, ka šie daudzuma limiti netiek pārsniegti, ir jānosaka pārvaldes procedūra, saskaņā ar kuru dalībvalstu kompetentās iestādes neizsniegs ievešanas atļaujas pirms iepriekšēja Komisijas apstiprinājuma saņemšanas par to, ka attiecīgie daudzumi joprojām ir pieejami attiecīgā daudzuma limita ietvaros.(9) Nolīgums paredz sadarbības sistēmu starp Krievijas Federāciju un Kopienu ar mērķi novērst likuma apiešanu, izmantojot pārkraušanas, maršruta maiņu vai citus līdzekļus; tā kā ir noteikta apspriežu procedūra, saskaņā ar kuru var panākt vienošanos ar attiecīgo valsti par līdzvērtīgu attiecīgā daudzuma limita koriģēšanu, ja atklājas, ka nolīgums ir apiets; tā kā Krievijas Federācija arī piekrīt veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu visu korekciju ātru piemērošanu; tā kā, ja paredzētajā termiņā nav panākta vienošanās ar piegādātāju valsti, Kopiena var piemērot līdzvērtīgas korekcijas, ja apiešana ir skaidri pierādīta.(10) Uz to ražojumu importu, uz kuriem attiecas šis lēmums, no 2002. gada 1. janvāra ir piemērota atļauja atbilstoši Lēmuma 2002/385/EOTK [3] grozītajam variantam, tādējādi EOTK tērauda nolīgums paredz to, ka šādi daudzumi ir jāatskaita no limitiem, kas 2002. gadam noteikti šajā lēmumā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsDarbības joma1. Šis lēmums attiecas uz to I pielikumā minēto tērauda ražojumu importu, kuru izcelsme ir Krievijas Federācijā.2. Šā panta 1. punkta mērķiem tērauda ražojumus klasificē I pielikumā minētajās ražojumu grupās.3. I pielikumā minēto ražojumu klasifikācija ir izstrādāta, balstoties uz kombinēto nomenklatūru (KN). Šā punkta piemērošanas procedūras ir noteiktas II pielikuma I daļā.4. Šā panta 1. punktā minēto ražojumu izcelsmi nosaka saskaņā ar Kopienā spēkā esošajiem noteikumiem.5. Šā panta 1. punktā minēto ražojumu izcelsmes pārbaudes procedūras ir noteiktas II un III pielikumā un attiecīgajos Kopienā spēkā esošajos tiesību aktos.2. pantsDaudzuma limiti1. Tādu I pielikumā minēto tērauda ražojumu ievešanai Kopienā, kuru izcelsme ir Krievijas Federācijā, piemēro IV pielikumā noteiktos gada daudzuma limitus. Tādu I pielikumā minēto ražojumu laišanai brīvā apgrozībā Kopienā, kuru izcelsme ir Krievijas Federācijā, ir jāuzrāda ievešanas atļauja, ko saskaņā ar 4. panta noteikumiem izdod dalībvalstu iestādes.Uz atļauto importu attiecina tā gada daudzuma limitus, kurā ražojumus nosūta uz eksportētājvalsti.2. Lai nodrošinātu to, ka daudzumi, par kuriem izdod ievešanas atļaujas, jebkurā brīdī nepārsniedz kopējos katrai ražojumu grupai noteiktos daudzuma limitus, kompetentās iestādes izdod ievešanas atļaujas vienīgi pēc tam, kad Komisija ir apstiprinājusi, ka daudzuma limitu ietvaros attiecīgajai tērauda ražojumu grupai joprojām ir pieejami daudzumi attiecībā uz to piegādātājvalsti, attiecībā uz kuru importētājs vai importētāji ir iesnieguši pieteikumus minētajām iestādēm.3. No 2002. gada 1. janvāra ražojumu importu, kura veikšanai saskaņā ar Komisijas Lēmuma 2001/932/EOTK grozīto variantu ir vajadzīga atļauja, attiecina uz attiecīgajiem 2002. gada limitiem, kas noteikti IV pielikumā.4. Šajā lēmumā un no tā piemērošanas dienas ražojumu nosūtīšanu uzskata par notikumu dienā, kad tie tika iekrauti eksportējošā transporta līdzeklī.3. pantsNeuzlikšanas režīms1. IV pielikumā minētie daudzuma limiti neattiecas uz ražojumiem, kas novietoti brīvā zonā vai brīvā noliktavā, vai arī ievesti saskaņā ar režīmu, kas regulē muitas noliktavas, pagaidu ievešanu vai ievešanu pārstrādei (neuzlikšanas režīms).2. Ja pēc tam 1. punktā minētos ražojumus laiž brīvā apgrozībā vai nu nemainītā veidā, vai pēc apstrādes, tad piemēro 2. panta 2. punktu un uz šādi apgrozībā laistiem ražojumiem attiecina daudzuma limitus, kas noteikti IV pielikumā.4. pantsĪpaši noteikumi Kopienas noteikto daudzuma limitu pārvaldei1. Šā lēmuma 2. panta 2. punkta mērķiem dalībvalstu kompetentās iestādes pirms ievešanas atļauju izdošanas paziņo Komisijai pieprasīto ievešanas atļauju skaitu, pievienojot izvešanas atļauju oriģinālus, ko tās ir saņēmušas. Savukārt Komisija hronoloģiskā secībā, kādā saņemti dalībvalstu paziņojumi ("rindas kārtībā"), apstiprina, ka pieprasītie daudzumi ir pieejami ievešanai.2. Komisijai iesniegtajos paziņojumos iekļautie pieprasījumi ir spēkā, ja tajos katrā gadījumā ir skaidri norādīta eksportētājvalsts, attiecīgā ražojumu grupa, ievedamais apjoms, izvešanas atļaujas numurs, kvotu gads un dalībvalsts, kurā ražojumus paredzēts laist brīvā apgrozībā.3. Šā panta 1. un 2. punktā minētos paziņojumus elektroniski nosūta šim nolūkam izveidotā integrētajā tīklā, ja vien dibinātu tehnisku iemeslu dēļ kādu laiku nav jāizmanto citi saziņas līdzekļi.4. Komisija, cik vien iespējams, apstiprina iestādēm nosūtītajos pieprasījumos norādīto pilno apjomu katrai ražojumu grupai. Turklāt Komisija nekavējoties sazinās ar Krievijas iestādēm gadījumos, kad nosūtītie pieprasījumi pārsniedz limitus, lai noskaidrotu jautājumu un ātri rastu risinājumu.5. Kompetentās iestādes tūlīt pēc informācijas saņemšanas ziņo Komisijai par daudzumiem, kas ievešanas atļaujas derīguma termiņā nav izmantoti. Šādus neizmantotos daudzumus automātiski pieskaita Kopienas kopējā daudzuma limita atlikušajiem daudzumiem katrai ražojumu grupai.6. Ievešanas atļaujas vai līdzvērtīgus dokumentus izdod saskaņā ar II pielikumu.7. Dalībvalstu kompetentās iestādes ziņo Komisijai par visām atceltām ievešanas atļaujām vai līdzvērtīgiem dokumentiem, kas jau ir izdoti, gadījumos, kad kompetentās Krievijas iestādes ir atsaukušas vai atcēlušas atbilstošās izvešanas atļaujas. Tomēr, ja Krievijas iestādes ir informējušas Komisiju vai kādas dalībvalsts kompetentās iestādes par izvešanas atļaujas atsaukšanu vai atcelšanu pēc tam, kad attiecīgie ražojumi ir ievesti Kopienā, attiecīgos daudzumus ieskaita tā gada daudzuma limitā, kad notika ražojumu nosūtīšana.8. Komisija var veikt visus pasākumus, kas vajadzīgi šā panta noteikumu īstenošanai.5. pantsStatistika1. Attiecībā uz I pielikumā minētajiem tērauda ražojumiem dalībvalstis katru mēnesi mēneša laikā pēc iepriekšējā mēneša beigām ziņo Komisijai par attiecīgajā mēnesī ievesto ražojumu kopējo daudzumu, norādot kombinētās nomenklatūras kodu un izmantojot šajā kodā izmantotās vienības un attiecīgā gadījumā papildvienības. Importu sadala saskaņā ar spēkā esošajām statistikas procedūrām.2. Lai varētu pārraudzīt tirgus tendences saistībā ar ražojumiem, uz kuriem attiecas šis lēmums, dalībvalstis katru gadu līdz 31. martam dara zināmus Komisijai importa statistikas datus par iepriekšējo gadu.6. pantsApiešana1. Ja pēc aptaujām, kas veiktas saskaņā ar III pielikumā noteiktajām procedūrām, Komisija atklāj, ka tās rīcībā esošā informācija apliecina, ka I pielikumā minētie ražojumi, kuru izcelsme ir Krievijas Federācijā, ir pārkrauti, pāradresēti vai citādi ievesti Kopienā, apejot šādus daudzuma limitus, un ka ir jāveic pielāgojumi, tā pieprasa sākt apspriedes, lai varētu panākt vienošanos par līdzvērtīgu attiecīgo daudzuma limitu pielāgošanu.2. Līdz 1. punktā minēto apspriežu iznākumam, Komisija var lūgt Krievijas Federācijai veikt vajadzīgos piesardzības pasākumus, lai nodrošinātu, ka šādās apspriedēs panāktos daudzuma limitu pielāgojumus var izpildīt tajā gadā, kad tika iesniegts pieprasījums par apspriedēm, vai arī nākamajā gadā, ja kārtējā gada daudzuma limiti ir izsmelti.3. Ja Kopiena un Krievijas Federācija nenonāk pie apmierinoša risinājuma un Komisija konstatē skaidrus apiešanas pierādījumus, tā no daudzuma limitiem atskaita līdzvērtīgu to ražojumu apjomu, kuru izcelsme ir Krievijas Federācijā.7. pantsNobeiguma noteikumiEiropas Komisija pieņem grozījumus pielikumos, kas var būt nepieciešami, lai ņemtu vērā nolīgumu ar Krievijas Federāciju noslēgšanu, grozīšanu vai izbeigšanu, daudzuma limitu pielāgojumus, kas veikti saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem EOTK tērauda nolīgumos ar Krievijas Federāciju, vai grozījumus, kas veikti Kopienas statistikas noteikumos, muitas procedūrās vai kopīgos ievešanas noteikumos.8. pantsŠis lēmums nekādā veidā nav uzskatāms par atkāpi no noteikumiem divpusējā EOTK tērauda nolīgumā par dažu tērauda ražojumu tirdzniecību, ko Kopiena ir noslēgusi ar Krievijas Federāciju un kas visos pretrunu gadījumos ir noteicošais.9. pantsŠis lēmums stājas spēkā un ir piemērojams nākamajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Šis lēmums uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojams visās dalībvalstīs.Briselē, 2002. gada 8. jūlijāKomisijas vārdā —Komisijas loceklisPascal Lamy[1] OV L 5, 8.1.96, 24. lpp., OV L 45, 15.2.97, 40. lpp., OV L 300, 4.11.1997., 51. lpp.[2] OV L 195, 24.7.2002., 54. lpp.[3] OV L 345, 29.12.2001., 71. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSKRIEVIJAS FEDERĀCIJASA PLAKANI VELMĒJUMISA1. Spoles72081000720825007208260072082700720836007208379072083890720839907211141072111920721911007219121072191290721913107219139072191410721914907225202072253000SA1a. Pārvelmēšanai paredzētie karstie velmējumi ruļļos720837107208381072083910SA2. Biezās plāksnes7208401072085110720851307208515072085191720851997208521072085291720852997208531072111300SA3. Citi plakanie velmējumi72084090720853907208541072085490720890107209150072091610720916907209171072091790720918107209189172091899720925007209261072092690720927107209279072092810720928907209901072101110721012117210121972102010721030107210411072104910721050107210611072106910721070317210703972109031721090337210903872111490721119907211235172112920721190117212101072121091721220117212301172124010721240917212503172125051721260117212609172192110721921907219221072192290721923007219240072193100721932107219329072193310721933907219341072193490721935107219359072254080SA4. Leģētie izstrādājumi72262020722691107226919072269920SB. GARIE VELMĒJUMISB1. Baļķi720719317207207172163111721631197216319172163199721632117216321972163291721632997216331072163390SB2. Stieples stienīši7213100072132000721391107213912072139141721391497213917072139190721399107213999072210010722100907227100072272000722790107227905072279095SB3. Citi garie velmējumi720719117207191472071916720720517207205572072057721420007214300072149110721491907214991072149931721499397214995072149961721499697214998072149990721590107216100072162100721622007216401072164090721650107216509172165099721699107218992072221111722211197222112172221129722211917222119972221910722219907222301072224010722240307224903172249039722810107228103072282011722820197228203072283020722830417228304972283061722830697228307072283089722860107228701072287031722880107228809073011000--------------------------------------------------II PIELIKUMSI DAĻAKLASIFIKĀCIJA1. pantsTo tērauda ražojumu klasifikācija, uz kuriem attiecas šis lēmums, balstās uz kombinēto nomenklatūru (KN).2. pantsMuitas kodeksa komitejas Tarifu un statistikas nomenklatūras nodaļa, kas tika izveidota ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 2658/87 [1], kas grozīta ar Padomes Regulas (EEK) Nr. 2913/92 [2] 252. pantu, pēc Komisijas vai kādas dalībvalsts iniciatīvas steidzami saskaņā ar iepriekšminēto regulu noteikumiem pārbaudīs visus jautājumus par šajā lēmumā minēto ražojumu klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā (KN), lai tos iedalītu attiecīgajās ražojumu grupās.3. pantsKomisija informē Krievijas Federāciju par jebkādām izmaiņām kombinētajā nomenklatūrā (KN), kas skar ražojumus, uz kuriem attiecas šis lēmums, pēc tam, kad tās pieņēmušas Kopienas kompetentās iestādes.4. pantsKomisija informē kompetentās Krievijas iestādes par visiem lēmumiem, kas pieņemti saskaņā ar Kopienā spēkā esošajām procedūrām attiecībā uz to ražojumu klasificēšanu, uz kuriem attiecas šis lēmums, vēlākais, mēnesi pēc to pieņemšanas. Šādā paziņojumā ietilpsta) attiecīgo ražojumu apraksts;b) atbilstošā ražojumu grupa un kombinētās nomenklatūras kods (KN kods);c) iemesli, kas izraisījuši šāda lēmuma pieņemšanu.5. pants1. Ja lēmums par klasifikāciju, kas pieņemts saskaņā ar Kopienā spēkā esošajām procedūrām, liek mainīt klasifikācijas praksi vai kāda ražojuma grupu, uz ko attiecas šis lēmums, dalībvalstu kompetentās iestādes sniedz paziņojumu 30 dienu laikā pēc Komisijas paziņojuma dienas, pirms lēmumu īsteno.2. Uz ražojumiem, ko nosūta pirms lēmuma piemērošas dienas, attiecas iepriekšējā klasifikācijas prakse ar noteikumu, ka attiecīgās preces ieved 60 dienu laikā pēc minētās dienas.6. pantsJa lēmumā par klasifikāciju, kas pieņemts saskaņā ar šā pielikuma 5. pantā minētajām spēkā esošajām Kopienas procedūrām, ietilpst kāda ražojumu grupa, uz ko attiecas daudzuma limits, Komisija vajadzības gadījumā tūlīt sāk apspriedes saskaņā ar šī lēmuma 9. pantu, lai panāktu vienošanos par pielāgojumiem, kas jāveic atbilstošajiem IV pielikumā paredzētajiem daudzuma limitiem.7. pants1. Neskarot jebkādus citus noteikumus šajā sakarā, ja dokumentos norādītā klasifikācija, kas vajadzīga, lai ievestu ražojumus, uz kuriem attiecas šis lēmums, atšķiras no tās dalībvalsts kompetento iestāžu noteiktās klasifikācijas, kurā tos ievedīs, tad uz attiecīgajām precēm pagaidām attiecas ievešanas kārtība, ko saskaņā ar šī lēmuma noteikumiem tiem piemēro, pamatojoties uz iepriekšminēto iestāžu noteikto klasifikāciju.2. Dalībvalstu kompetentās iestādes informē Komisiju par 1. punktā minētajiem gadījumiem, jo īpaši norādot:- iesaistīto ražojumu daudzumus,- ievešanas dokumentos uzrādīto ražojumu grupu, ko patur kompetentās iestādes,- ievešanas atļaujas numuru un norādīto grupu.3. Dalībvalstu kompetentās iestādes neizdod jaunu ievešanas atļauju tērauda ražojumiem, uz ko attiecas IV pielikumā norādītais Kopienas daudzuma limits pēc pārklasifikācijas, iekams tās nav saņēmušas Komisijas apstiprinājumu, ka ievedamie daudzumi ir pieejami saskaņā ar šā lēmuma 4. pantā noteikto procedūru.4. Komisija paziņo attiecīgajām eksportētājvalstīm par šajā pantā minētajiem gadījumiem.8. pantsŠā pielikuma 7. pantā minētajos gadījumos, kā arī tajos līdzīgajos gadījumos, ko ierosina Krievijas kompetentās iestādes, Komisija vajadzības gadījumā sāk apspriedes ar Krieviju, lai panāktu vienošanos par galīgo klasifikāciju, kas piemērojama atšķirīgajiem ražojumiem.9. pantsKomisija, vienojoties ar importētājas dalībvalsts vai importētāju dalībvalstu un ar Krievijas kompetentajām iestādēm, šā pielikuma 8. pantā minētajos gadījumos var noteikt galīgo klasifikāciju, kas piemērojama atšķirīgajiem ražojumiem.10. pantsJa šā pielikuma 7. pantā minētās atšķirības nevar atrisināt saskaņā ar 9. pantu, Komisija saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2658/87 10. panta noteikumiem nosaka pasākumu, ar kuru izveido preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā.II DAĻADIVKĀRŠAS PĀRBAUDES SISTĒMA(daudzuma limitu pārvaldīšanai)11. pants1. Krievijas kompetentās iestādes izdod izvešanas atļauju par visiem tērauda ražojumu sūtījumiem, uz kuriem attiecas IV pielikumā noteiktie daudzuma limiti, līdz minētajiem limitiem.2. Importētājs uzrāda izvešanas atļaujas oriģinālu 14. pantā minētās ievešanas atļaujas izdošanas mērķiem.12. pants1. Izvešanas atļauja par daudzuma limitiem atbilst šā pielikuma I papildinājumā dotajam paraugam, un cita starpā apliecina, ka attiecīgo preču daudzums ir noteikts atbilstoši daudzuma limitam, kas noteikts attiecīgajai ražojumu grupai.2. Katra izvešanas atļauja attiecas tikai uz vienu no I pielikumā minētajām ražojumu grupām.13. pantsEksportu nosaka atbilstoši daudzuma limitiem, kas noteikti gadam, kurā ražojumi, uz kuriem attiecas izvešanas atļauja, ir nosūtīti šā lēmuma 2. panta 5. punkta nozīmē.14. pants1. Ciktāl Komisija atbilstoši šā lēmuma 4. pantam ir apstiprinājusi, ka pieprasītais daudzums ir pieejams attiecīgajā daudzuma limitā, dalībvalstu iestādes izdod ievešanas atļauju, vēlākais, piecu darba dienu laikā pēc tam, kad importētājs ir uzrādījis atbilstošās izvešanas atļaujas oriģinālu. Tas jāuzrāda ne vēlāk kā līdz 31. martam nākamajā gadā pēc to preču nosūtīšanas, uz kurām attiecas attiecīgā atļauja. Ievešanas atļaujas izdod visu dalībvalstu kompetentās iestādes, neskatoties uz to, kura dalībvalsts izvešanas atļaujā ir norādīta kā galamērķis, ciktāl Komisija saskaņā ar lēmuma 4. pantu ir apstiprinājusi, ka pieprasītais daudzums ir pieejams attiecīgajā daudzuma limitā.2. Ievešanas atļaujas ir derīgas četrus mēnešus no izdošanas dienas. Pēc pienācīgi pamatota importētāja lūguma dalībvalsts kompetentās iestādes var pagarināt derīguma termiņu vēl uz diviem mēnešiem. Par šādiem pagarinājumiem paziņo Komisijai. Ārkārtas apstākļos importētājs var lūgt pagarināt termiņu otrreiz. Šādus ārkārtas pieprasījumus var apmierināt vienīgi ar lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar lēmuma 7. pantā noteikto procedūru.3. Ievešanas atļaujas sastāda šā pielikuma II papildinājumā noteiktajā veidā, un tās ir derīgas visā Kopienas muitas teritorijā.4. Importētāja deklarācijā vai lūgumā, lai iegūtu ievešanas atļauju, jānorādaa) eksportētāja pilns vārds vai nosaukums un adrese;b) importētāja pilns vārds vai nosaukums un adrese;c) precīzs preču apraksts un KN kods(-i);d) preču izcelsmes valsts;e) sūtītāja valsts;f) attiecīgā ražojumu grupa un daudzums attiecīgajā vienībā, kā attiecīgajiem ražojumiem norādīts lēmuma IV pielikumā;g) tīrais svars pa KN pozīcijām;h) ražojumu CIF vērtība uz Kopienas robežas pa KN nomenklatūras pozīcijām (kā norādīts izvešanas atļaujas 13. ailē);i) vai attiecīgie ražojumi ir otrās šķiras vai standartam neatbilstošas kvalitātes izstrādājumi;j) vajadzības gadījumā maksāšanas un piegādes diena, kā arī pavadzīmes un pirkuma līguma kopija;k) izvešanas atļaujas diena un numurs;l) visi iekšējie kodi, ko izmanto administratīviem mērķiem;m) datums un importētāja paraksts.5. Importētājiem nav jāieved kopējais ievešanas atļaujā minētais daudzums vienā sūtījumā.15. pantsDalībvalstu iestāžu izdoto ievešanas atļauju derīgums ir atkarīgs no Krievijas kompetento iestāžu izdoto izvešanas atļauju derīguma, kas, ņemot vērā ievešanas atļaujas, ir izdotas, un tajās norādītā daudzuma.16. pantsIevešanas atļaujas vai līdzīgus dokumentus izdod dalībvalstu kompetentās iestādes atbilstoši 2. panta 2. punktam, nediskriminējot nevienu importētāju Kopienā, neskatoties uz to, kurā vietā Kopienā viņš ir reģistrējies, ciktāl tas nav pretrunā ar atbilstību citiem nosacījumiem atbilstoši pastāvošajiem noteikumiem.17. pants1. Ja Komisija atklāj, ka Krievijas izdotajās izvešanas atļaujās ietvertie kopīgie daudzumi kādai noteiktai ražojumu grupai jebkurā nolīguma gadā pārsniedz šai ražojumu grupai noteikto daudzuma limitu, tūlīt jāinformē kompetentās atļauju izdošanas iestādes dalībvalstīs, lai apturētu turpmāko ievešanas atļauju izdošanu. Šajā gadījumā Komisija nekavējoties uzsāk apspriedes.2. Dalībvalsts kompetentās iestādes atsakās izdot ievešanas atļaujas ražojumiem, kuru izcelsme ir Krievijā un uz kuriem neattiecas izvešanas atļaujas, kas izdotas saskaņā ar šā pielikuma noteikumiem.III DAĻAKOPĪGI NOTEIKUMI18. pants1. Šā pielikuma 11. pantā minētajā izvešanas atļaujā un izcelsmes sertifikātā (paraugi pievienoti) var būt papildeksemplāri, kas atbilstoši norādīti. Tos sagatavo angļu valodā.2. Ja iepriekšminētos dokumentus aizpilda ar roku, ieraksti jāveic ar tinti un drukātiem burtiem.3. Izvešanas atļauju vai tamlīdzīgu dokumentu un izcelsmes sertifikātu izmērs ir 210 x 297 mm. Izmanto baltu atbilstoša lieluma rakstāmpapīru, kas nesatur mehānisko celulozi un sver ne mazāk kā 25 g/m2. Katrā daļā ir iespiests gijošēts aizsargraksta fons, kas viltojumus ar mehāniskiem vai ķīmiskiem līdzekļiem padara acij pamanāmus.4. Kopienā kompetentās iestādes kā derīgu ievešanas mērķiem saskaņā ar šīs regulas noteikumiem pieņem tikai oriģināleksemplāru.5. Katrai izvešanas atļaujai vai tamlīdzīgam dokumentam un izcelsmes sertifikātam ir standartizēts sērijas numurs, drukāts vai nedrukāts, pēc kura to iespējams identificēt.6. Šis numurs sastāv no šādiem elementiem:- no diviem burtiem, kas eksportētājvalsti norāda šādi:RU = Krievijas Federācija- no diviem burtiem, kas paredzētā galamērķa dalībvalsti apzīmē šādi:B = BeļģijaDK = DānijaDE = VācijaEL = GrieķijaES = SpānijaFR = FrancijaIE = ĪrijaIT = ItālijaLU = LuksemburgaNL = NīderlandeAT = AustrijaPT = PortugāleFI = SomijaSE = ZviedrijaGB = Apvienotā Karaliste- no viencipara skaitļa, kas norāda kvotas gadu, kas atbilst attiecīgā gada pēdējam ciparam, piemēram, "2" 2002. gadam,- no divciparu skaitļa, ar ko apzīmē izdevēju iestādi eksportētājvalstī,- no piecciparu skaitļa secīgi no 00001 līdz 99999, kas piešķirts konkrētai galamērķa dalībvalstij.19. pantsIzvešanas atļauju un izcelsmes sertifikātu var izdot pēc tam, kad nosūtīti ražojumi, uz kuriem tās attiecas. Šādos gadījumos uz tām jābūt vīzai "issued retrospectively" (izdots ar atpakaļejošu spēku).20. pantsIzvešanas atļaujas vai izcelsmes sertifikāta zādzības, nozaudēšanas vai iznīcināšanas gadījumā eksportētājs var vērsties pie kompetentās iestādes, kas izdeva dokumentu, lai iegūtu tā dublikātu, pamatojoties uz viņa īpašumā esošiem izvešanas dokumentiem. Šādi izdotam atļaujas vai sertifikāta dublikātam jābūt vīzētam ar vīzu "duplicate" [dublikāts].Uz dublikāta jābūt atļaujas vai sertifikāta oriģināleksemplāra datumam.IV DAĻAKOPIENAS IEVEŠANAS ATĻAUJA — VIENOTA VEIDLAPA21. pants1. Veidlapas, ko dalībvalstu kompetentās iestādes (saraksts pievienots šim pielikumam) izmanto šā pielikuma 14. pantā minēto ievešanas atļauju izdošanai, atbilst ievešanas atļaujas paraugam, kas dots šā pielikuma II papildinājumā.2. Ievešanas atļauju veidlapas un to izrakstus sastāda divos eksemplāros, no kuriem vienu, uz kura atzīmē "Pieteikuma iesniedzēja eksemplārs" un ko numurē ar 1, izsniedz pieteikuma iesniedzējam, bet otru, uz kura atzīmē "Izdevējas iestādes eksemplārs" un ko numurē ar 2, patur iestāde, kas izdod atļauju. Administratīviem mērķiem kompetentās iestādes 2. veidlapai var pievienot papildu kopijas.3. Veidlapas iespiež uz balta papīra bez mehāniskās celulozes, kas sagatavots rakstīšanai un sver no 55 līdz 65 g/m2. To izmērs ir 210 x 297 mm; attālumam starp rakstu rindiņām jābūt 4,24 mm (viena sestā daļa collas); precīzi jāievēro veidlapu izkārtojums. Turklāt pirmā eksemplāra, t.i., pašas atļaujas, abām pusēm fonā ir sarkans drukāts gijošēta aizsargraksta fons, lai atklātu jebkādus mehāniskus vai ķīmiskus viltojumus.4. Par veidlapu iespiešanu atbild dalībvalstis. Veidlapas var iespiest arī iespiedēji, ko izvēlējusies dalībvalsts, kurā tie ir reģistrēti. Pēdējā gadījumā uz katras veidlapas jābūt atsaucei par dalībvalsts norīkojumu. Uz katras veidlapas jābūt norādei par iespiedēja nosaukumu un adresi vai marķējumam, pēc kura iespiedēju var pazīt.5. Izdodot ievešanas atļaujas vai to izrakstus, attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes tiem piešķir izdošanas numuru. Ievešanas atļaujas numuru Komisijai paziņo elektroniski, izmantojot 4. pantā norādīto integrēto tīklu.6. Atļaujas un izrakstus aizpilda izdevējas dalībvalsts oficiālajā valodā vai kādā no tās oficiālajām valodām.7. Atļaujas 10. ailē kompetentās iestādes norāda attiecīgo tērauda ražojumu grupu.8. Izdevēju iestāžu un debitoriestāžu atzīmes uz veidlapām izdara ar zīmogu. Izdevējas iestādes zīmogu var aizstāt ar perforējot iegūtu burtu vai skaitļu kombinācijas iespiedumu vai ar uzdruku uz atļaujas. Izdevējas iestādes izmanto jebkādas pret viltojumiem drošas metodes, lai piešķirto daudzumu reģistrētu tā, ka nav iespējama skaitļu vai atsauču iestarpināšana (piemēram, EUR 1000).9. Atļauju 1. un 2. eksemplāra otrā pusē jābūt ailei, kurā daudzumus var ierakstīt vai nu muitas dienesti pēc ievešanas formalitāšu nokārtošanas, vai arī kompetentās pārvaldes iestādes pēc izraksta izsniegšanas.Ja licencē vai tās izrakstā debetam paredzētā vieta ir nepietiekama, kompetentās iestādes var pievienot vienu vai vairākas papildlapas ar ailēm, kas atbilst ailēm atļaujas vai izraksta 1. un 2. eksemplāra otrā pusē. Debitoriestādes uzspiež zīmogu tā, lai puse zīmoga būtu uz atļaujas vai tās izraksta, bet otra puse būtu uz papildlapas. Ja ir vairāk nekā viena papildlapa, tad zīmogu līdzīgi uzspiež katrai lapai un iepriekšējai lapai.10. Vienas dalībvalsts iestāžu izdotām ievešanas atļaujām un izrakstiem, kā arī veiktajiem ierakstiem un vīzām, arī visās pārējās dalībvalstīs ir tāds pats juridisks spēks, kā šādu dalībvalstu iestāžu izdotiem dokumentiem, ierakstiem un vīzām.11. Attiecīgo dalībvalstu kompetentās iestādes gadījumos, kad noteikti vajadzīgs, var lūgt atļaujas vai izrakstus pārtulkot minētās dalībvalsts oficiālajā valodā vai kādā no oficiālajām valodām.+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++LISTA DE LAS AUTORIDADES NACIONALES COMPETENTESLISTE OVER KOMPETENTE NATIONALE MYNDIGHEDERLISTE DER ZUSTÄNDIGEN BEHÖRDEN DER MITGLIEDSTAATENΔΙΕΥΘΥΝΣΕΙΣ ΤΩΝ ΑΡΧΩΝ ΕΚΔΟΣΗΣ ΑΔΕΙΩΝ ΤΩΝ ΚΡΑΤΩΝ ΜΕΛΩΝLIST OF THE COMPETENT NATIONAL AUTHORITIESLISTE DES AUTORITÉS NATIONALES COMPÉTENTESELENCO DELLE COMPETENTI AUTORITÀ NAZIONALILIJST VAN BEVOEGDE NATIONALE INSTANTIESLISTA DAS AUTORIDADES NACIONAIS COMPETENTESLUETTELO TOIMIVALTAISISTA KANSALLISISTA VIRANOMAISISTAFÖRTECKNING ÖVER BEHÖRIGA NATIONELLA MYNDIGHETERBELGIQUE/BELGIËMinistère des affaires économiquesAdministration des relations économiquesServices LicencesRue Général Leman 60B-1040 BruxellesFakss: (32-2) 230 83 22Ministerie van Economische ZakenBestuur van de Economische BetrekkingenDienst VergunningenGeneraal Lemanstraat 60B-1040 BrusselFakss: (32-2) 230 83 22DANMARKErhvervsfremme StyrelsenØkonomi- og ErhvervsministerietVejlsøvej 29DK-8600 SilkeborgFakss: (45) 35 46 64 01DEUTSCHLANDBundesamt für Wirtschaft und Ausfuhrkontrolle, (BAFA)Frankfurter Straße 29-35D-65760 Eschborn 1Fakss: (49-6196) 942 26ΕΛΛΑΔΑΥπουργείο Εθνικής ΟικονομίαςΓενική Γραμματεία.ιεθνών Σχέσεωνιεύθυνση.ιεθνών Οικονομικών ΡοώνΚορνάρου 1GR-105 63 ΑθήναFakss: (30 10) 328 60 94ESPAÑAMinisterio de EconomíaSecretaría General de Comercio ExteriorPaseo de la Castellana 162E-28046 MadridFakss: +34-1-563 18 23/349 38 31FRANCESetice8, rue de la Tour-des-DamesF-75436 ParisCedex 09Fakss: (33) 155 46 69IRELANDDepartment of Enterprise, Trade and EmploymentImport/Export Licensing, Block CEarlsfort CentreHatch StreetDublin2IrelandFakss: (353-1) 631 28 26ITALIAMinistero delle Attività produttiveDirezione generale per la Politica commerciale e per la gestione del regime degli scambiViale America, 341I-00144 RomaFakss: (39-06) 59 93 22 35/59 93 26 36LUXEMBOURGMinistère des affaires étrangèresOffice des licencesBP 113L-2011 LuxembourgFakss: (352) 46 61 38NEDERLANDBelastingdienst/Douane centrale dienst voor in- en uitvoerPostbus 30003,Engelse Kamp 2700 RD GroningenNederlandFakss: (31) 505 26 06 98m.i.v. 18.1.2002.Fakss: (31) 505 23 23 41ÖSTERREICHBundesministerium für Wirtschaft und ArbeitAussenwirtschaftsadministrationLandstrasser Hauptstraße 55-57A-1030 WienFakss: + 43-1-711 00/8386PORTUGALMinistério da EconomiaDirecção-Geral das Relações Económicas InternacionaisAlfândega de Lisboa, Largo do Terreiro do TrigoP-1100 LisboaFakss: (351-21) 881 42 61SUOMITullihallitusPL 512FIN-00101 HelsinkiFakss: (358-9) 614 28 52SVERIGEKommerskollegiumBox 6803S-113 86 StockholmFakss: (46-8) 30 67 59UNITED KINGDOMDepartment of Trade and IndustryImport Licensing BranchQueensway House, West PrecinctBillinghamClevelandTS23 2NFUnited KingdomFakss: (44) 1642 533557[1] OV L 256, 7.9.1987., 1. lpp.[2] OV L 302, 19.10.1992., 1. lpp.--------------------------------------------------III PIELIKUMSADMINISTRATĪVĀ SADARBĪBA1. pantsKomisija paziņo dalībvalstu iestādēm Krievijas iestāžu nosaukumus un adreses, kuru kompetencē ir izdot izcelsmes sertifikātus un izvešanas atļaujas, kopā ar spiedogu paraugiem, ko izmanto minētās iestādes.2. pantsPar tērauda ražojumiem, uz kuriem divkāršas pārbaudes sistēma, dalībvalstis katra mēneša pirmajās desmit dienās ziņo Komisijai par kopējiem daudzumiem attiecīgajās vienībās un pa izcelsmes valstīm un ražojumu grupām, par ko iepriekšējā mēnesī ir izsniegtas importa atļaujas.3. pants1. Turpmāk izcelsmes sertifikātu vai izvešanas atļauju pārbaudi veic izlases veidā vai arī tad, kad Kopienas kompetentām iestādēm ir pamatotas šaubas par izcelsmes sertifikāta vai izvešanas atļaujas autentiskumu vai informācijas precizitāti attiecībā uz attiecīgo ražojumu patieso izcelsmi.Šādos gadījumos Kopienas kompetentās iestādes nosūta izcelsmes sertifikātu vai izvešanas atļauju, vai tās kopiju Krievijas kompetentajai valdības iestādei, vajadzības gadījumā sniedzot izmeklēšanas formālos vai objektīvos iemeslus. Ja ir iesniegts faktūrrēķins, šādu faktūrrēķinu vai tā kopiju pievieno izcelsmes sertifikātam vai izvešanas atļaujai, vai tās kopijai. Kompetentās iestādes pārsūta arī visu sniegto informāciju, norādot, ka minētajā sertifikātā vai atļaujā sniegtie dati ir neprecīzi.2. Šā panta 1. punkta noteikumi attiecas arī uz turpmākām izcelsmes deklarāciju pārbaudēm.3. Saskaņā ar 1. punktu veikto turpmāko pārbaužu rezultātus, vēlākais, trīs mēnešu laikā dara zināmus Kopienas kompetentajām iestādēm. Sniegtajā informācijā norāda, vai strīdīgā sertifikāts, atļauja vai deklarācija attiecas uz faktiski izvestām precēm un vai šīs preces var izvest uz Kopienu saskaņā ar šo lēmumu. Kopienas kompetentās iestādes var arī pieprasīt visas dokumentācijas kopijas, kas nepieciešamas, lai pilnībā konstatētu faktus, tostarp, jo īpaši preču izcelsmi [1].4. Ja šādās pārbaudēs atklājas izcelsmes deklarāciju ļaunprātīga izmantošana vai nopietni pārkāpumi, attiecīgā dalībvalsts informē Komisiju par šo faktu. Komisija šo informāciju dara zināmu pārējām dalībvalstīm. Kopiena var nolemt, ka attiecīgo ražojumu importam Kopienā pievieno Krievijas izcelsmes sertifikātu, kas minēta II pielikuma 18. panta 1. punktā.5. Šajā pantā minētās procedūras izlases veida izmantošana nerada šķēršļus attiecīgo ražojumu laišanai brīvā apgrozībā.4. pants1. Ja 2. pantā minētā pārbaudes procedūra vai Kopienas kompetentām iestādēm pieejamā informācija norāda, ka ir pārkāpti šā lēmuma noteikumi, minētās iestādes pieprasa Krievijai veikt attiecīgu izmeklēšanu vai organizēt šādu izmeklēšanu par darbībām, kas ir vai šķiet esam pretrunā ar šā lēmuma noteikumiem. Šādas izmeklēšanas rezultātus dara zināmus Kopienas kompetentajām iestādēm kopā ar visu citu attiecīgo informāciju, kas ļauj noteikt preču patieso izcelsmi.2. Veicot darbības saskaņā ar šā pielikuma noteikumiem, Kopienas kompetentās iestādes var apmainīties ar Krievijas kompetentajām valdības iestādēm ar visu informāciju, kas uzskatāma par noderīgu, lai novērstu šā lēmuma noteikumu pārkāpšanu.3. Ja konstatē, ka ir pārkāpti šā lēmuma noteikumi, Komisija, rīkojoties saskaņā ar lēmuma 7. pantā noteikto procedūru, vienojusies ar Krieviju, var veikt pasākumus, kas vajadzīgi, lai novērstu šādu pārkāpumu atkārtošanos.5. pantsKomisija koordinē dalībvalstu kompetento iestāžu rīcību saskaņā ar šī pielikuma noteikumiem. Dalībvalstu kompetentās iestādes informē Komisiju un pārējās dalībvalstis par savu rīcību un tās rezultātiem.[1] Izcelsmes sertifikātu turpmākai pārbaudei sertifikātu kopijas, kā arī visus ar tiem saistītus izvešanas dokumentus katras eksportētājvalsts kompetentā valdības iestāde glabā vismaz divus gadus.--------------------------------------------------IV PIELIKUMSDAUDZUMA LIMITIKRIEVIJAS FEDERĀCIJAPiezīme:SA un Sabiedrība ir ražojumu kategorijasSA1 - SA4 un SB1 - SB3 ir ražojumu grupas(tonnās) |Ražojumi | 2002 | 2003 | 2004 |SA.Plakanie velmējumiSA1. Spoles | 259000 | 256250 | 262660 |SA1.a. Pārvelmēšanai paredzētie karstie velmējumi ruļļos | 485000 | 497130 | 509550 |SA2. Biezās plāksnes | 60000 | 61500 | 63040 |SA3. Citi plakanie velmējumi | 80000 | 82000 | 84050 |SA4. Leģētie izstrādājumi | 90000 | 92250 | 94560 |SB.Garie velmējumiSB1. Baļķi | 15000 | 15380 | 15760 |SB2. Stieples stienīši | 60000 | 61500 | 63040 |SB3. Citi garie velmējumi | 165000 | 169130 | 173350 |--------------------------------------------------


title: 2014/857/ES: Padomes Lēmums ( 2014. gada 1. decembris ) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes paziņojumu, ka tā vēlas piedalīties dažos Šengenas acquis noteikumos, kas ietilpst Savienības tiesību aktos par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, un ar ko groza Lēmumus 2000/365/EK un 2004/926/EK

text:
               1.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 345/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2014. gada 1. decembris)
   par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes paziņojumu, ka tā vēlas piedalīties dažos Šengenas acquis noteikumos, kas ietilpst Savienības tiesību aktos par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, un ar ko groza Lēmumus 2000/365/EK un 2004/926/EK

      (2014/857/ES)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā protokolu (Nr. 36) par pārejas noteikumiem (turpmāk “protokols (Nr. 36)”), kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību, Līgumam par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumam, un jo īpaši tā 10. panta 5. punktu,
   ņemot vērā protokolu (Nr. 19) par Šengenas acquis, kas iekļauts Eiropas Savienības sistēmā (turpmāk “Šengenas protokols”), kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību, Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un jo īpaši tā 4. punktu,
   ņemot vērā paziņojumu, ko saskaņā ar protokola (Nr. 36) 10. panta 4. punktu Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes (turpmāk “Apvienotā Karaliste”) valdība pauda 2013. gada 24. jūlija vēstulē Padomes priekšsēdētājam,
   ņemot vērā paziņojumu saskaņā ar protokola (Nr. 36) 10. panta 5. punktu, ko Apvienotās Karalistes valdība pauda vēstulē Padomes priekšsēdētājam un Komisijas priekšsēdētājam, kurā minētais stājas spēkā 2014. gada 1. decembrī, par to, ka tā vēlas piedalīties dažos Šengenas acquis noteikumos, kas ietilpst Savienības tiesību aktos par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar protokola (Nr. 36) 10. panta 4. punktu paredzēja, ka vēlākais sešus mēnešus pirms piecu gadu pārejas laika beigām pēc Lisabonas līguma spēkā stāšanās Apvienotā Karaliste var paziņot Padomei, ka saistībā ar Savienības tiesību aktiem par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, kas ir bijuši pieņemti pirms Lisabonas līguma stāšanās spēkā, tā neatzīst Komisijas un Tiesas pilnvaras, kas minētas protokola (Nr. 36) 10. panta 1. punktā.

               (2)

               2013. gada 24. jūlija vēstulē Padomes priekšsēdētājam Apvienotā Karaliste izmantoja minēto iespēju, paziņojot Padomei, ka tā neatzīst minētās Komisijas un Tiesas pilnvaras, kā rezultātā attiecīgos tiesību aktus par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās pārtrauktu piemērot Apvienotajai Karalistei 2014. gada 1. decembrī.

               (3)

               Saskaņā ar protokola (Nr. 36) 10. panta 5. punktu Apvienotā Karaliste var paziņot Padomei vēlmi piedalīties minētajos tiesību aktos, tostarp tajos, kas ir Šengenas acquis daļa, un tādā gadījumā būtu jāpiemēro attiecīgie Šengenas protokola noteikumi.

               (4)

               Vēstulē Padomes priekšsēdētājam un Komisijas priekšsēdētājam, kurā minētais stājas spēkā 2014. gada 1. decembrī, Apvienotā Karaliste izmantoja iepriekš minēto iespēju, paziņojot Padomei, ka tā vēlas piedalīties dažos Šengenas acquis noteikumos, kas ietilpst Savienības tiesību aktos par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, kuros tā jau ir iesaistījusies saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK (1), Padomes Lēmumu 2004/926/EK (2) un Šengenas protokola 5. panta 1. punktu.

               (5)

               Tādēļ ir jānosaka tiesību akti un noteikumi par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, kuri ir Šengenas acquis daļa un kuros Apvienotā Karaliste turpinās piedalīties pēc minētā paziņojuma, ka tā vēlas to darīt, un attiecīgi jāgroza Lēmums 2000/365/EK un Lēmums 2004/926/EK.

               (6)

               Lēmumu 2000/365/EK un Lēmumu 2004/926/EK, kas būs grozīti, tādējādi turpinās piemērot, jo īpaši attiecībā uz tiem Šengenas acquis noteikumiem, kuros Apvienotajai Karalistei bija atļauts piedalīties un kuri nav tiesību akti un noteikumi par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, kā minēts protokola (Nr. 36) 10. panta 1. punktā.

               (7)

               Tāpat Apvienotā Karaliste turpinās piedalīties tajos Šengenas acquis tiesību aktos un noteikumos, kuros Apvienotajai Karalistei bija atļauts piedalīties, lai arī tie ir pirms Lisabonas līguma spēkā stāšanās pieņemti tiesību akti un noteikumi par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, kuri grozīti ar tādu tiesību aktu, ko piemēro Apvienotajai Karalistei, kas pieņemts pēc minētās spēkā stāšanās un uz ko tāpēc attiecas protokola (Nr. 36) 10. panta 2. punkts. Tāds ir gadījums ar Izpildu komitejas 1998. gada 16. septembra lēmumu par Šengenas izvērtēšanas mehānismu (3), kas grozīts ar Padomes Regulu (ES) Nr. 1053/2013 (4), 1990. gada Konvencijas, ar ko ievieš 1985. gada 14. jūnija Šengenas nolīgumu, 48.–53. pantu, kā arī Konvenciju par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās (5) un tās Protokolu (6), kas grozīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/41/ES (7). Tāds pats ir gadījums ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (8), kas grozīts ar protokolu par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos minētajam nolīgumam (turpmāk “2008. gada nolīgums par Šveices asociēšanu Šengenas acquis”) (9).

               (8)

               Kā atgādināts Lēmumā 2000/365/EK, Apvienotai Karalistei ir īpaša nostāja attiecībā uz jautājumiem, kas izklāstīti Eiropas Kopienas dibināšanas līguma (“LESD”) Trešās daļas V sadaļā, kā atzīts Šengenas protokolā, protokolā (Nr. 20) par Līguma par Eiropas Savienības darbību 26. panta dažu aspektu piemērošanu Apvienotajai Karalistei un Īrijai (turpmāk “protokols (Nr. 20)”) un protokolā (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu (turpmāk “protokols (Nr. 21)”), kas pievienoti Līgumam par Eiropas Savienību un LESD. Šīs īpašās nostājas dēļ Apvienotajai Karalistei Šengenas protokolā ir paredzēta iespēja piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā.

               (9)

               Saskaņā ar protokola (Nr. 36) 10. panta 5. punktu šajā lēmumā paredzētā Apvienotās Karalistes līdzdalība dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā, kuri iekļauti Savienības tiesību aktos attiecībā uz policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, atjauno pēc iespējas plašāku Apvienotās Karalistes līdzdalību brīvības, drošības un tiesiskuma jomā pieņemtās Savienības Šengenas acquis piemērošanā, nopietni neskarot dažādu acquis daļu izmantojamību un reizē respektējot to saderību.

               (10)

               Kā minēts Lēmumā 2000/365/EK, Šengenas acquis bija iecerēts un darbojas kā saskaņots kopums, kas pilnībā jāpieņem un jāpiemēro visām valstīm, kuras atbalsta principu atcelt personu pārbaudes uz kopīgām robežām.

               (11)

               Īstenošanas pilnvaras pieņemt lēmumus saskaņā ar Lēmuma 2000/365/EK 5. panta 1. punktu un 6. panta 1. punktu, ar ko Šengenas acquis tiks piemērots Normandijas salām un Menas salai un attiecīgais acquis par Šengenas Informācijas sistēmu tiks īstenots attiecībā uz Apvienoto Karalisti, būtu jāpiešķir Padomei. Tas tā ir, ņemot vērā konkrēto lomu, kas ar Šengenas protokolu uzticēta Padomei attiecībā uz vienprātīgu vienošanos par jauniem dalībniekiem Šengenas acquis, bet arī ņemot vērā augsta līmeņa savstarpējo uzticēšanos starp dalībvalstīm, kas ir nepieciešama, kad tiek pārbaudīts, vai ir izpildīti priekšnosacījumi Šengenas Informācijas sistēmas noteikumu īstenošanai, un kad tiek pieņemts turpmāks lēmums, ar kuru minētie noteikumi tiks īstenoti attiecībā uz Apvienoto Karalisti. Lēmumu vienprātīgi būtu jāpieņem Padomes locekļiem, kas minēti Šengenas protokola 1. pantā, un Apvienotās Karalistes valdības pārstāvim.

               (12)

               Saskaņā ar 2. pantu Nolīgumā, ko noslēgušas Eiropas Savienības Padome un Islandes Republika, un Norvēģijas Karaliste, par tiesību un pienākumu noteikšanu starp Īriju un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti, no vienas puses, un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti, no otras puses, Šengenas acquis jomās, kuras attiecas uz šīm valstīm (10), par šā lēmuma sagatavošanu notika apspriešanās ar Jaukto komiteju, kas izveidota saskaņā ar 3. pantu Nolīgumā starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (11), atbilstīgi tā 4. pantam.

               (13)

               Saskaņā ar 2008. gada nolīguma par Šveices asociēšanu Šengenas acquis 5. pantu atbilstīgi tā 3. pantam izveidotā Jauktā komiteja ir tikusi informēta par šā lēmuma sagatavošanu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Apvienotā Karaliste no 2014. gada 1. decembra turpina piedalīties Šengenas acquis noteikumu īstenošanā, kā noteikts šajā lēmumā, tostarp saskaņā ar Lēmumu 2000/365/EK un Lēmumu 2004/926/EK, kas grozīti ar šo lēmumu.
   Šis pants neskar tos Šengenas acquis tiesību aktus un noteikumus, kuri pieņemti kopš 2009. gada 1. decembra un kuri Apvienotai Karalistei ir saistoši saskaņā ar Šengenas protokola 5. panta 1. punktu un Lēmuma 2000/365/EK 8. panta 2. punktu.
   2. pants
   Lēmumu 2000/365/EK groza šādi:

               1)

               lēmuma 1. pantu groza šādi:

                           a)

                           a) punktu groza šādi

                                       i)

                                       i) apakšpunktā:

                                                   —

                                                   atsauci uz 27. pantu aizstāj ar atsauci uz “27. panta 1. punktu”,

                                                   —

                                                   vārdus “izņemot 47. panta 2. punkta c) apakšpunktu” aizstāj ar vārdiem “izņemot 47. panta 2. punkta c) apakšpunktu un 4. punktu”;

                                       ii)

                                       ii) un iii) apakšpunktus aizstāj ar šādiem:

                                                   “ii)

                                                   turpmāk minētie noteikumi attiecībā uz Šengenas Informācijas sistēmu:

                                                               —

                                                               Padomes Lēmums 2007/533/TI (2007. gada 12. jūnijs) par otrās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmas (SIS II) izveidi, darbību un izmantošanu (12),

                                                               —

                                                               Komisijas Lēmums 2007/171/EK (2007. gada 16. marts) par prasību noteikšanu Šengenas Informācijas sistēmas II tīklam (3. pīlārs) (13);

                                             ;

                           b)

                           b) punkta i) līdz v) apakšpunktus svītro, bet vi), vii) un viii) apakšpunktus aizstāj ar šādiem:

                                       “i)

                                       Līgums, kas parakstīts 1996. gada 19. decembrī par Dānijas Karalistes pievienošanos: 6. pants;

                                       ii)

                                       Līgums, kas parakstīts 1996. gada 19. decembrī par Somijas Republikas pievienošanos: 5. pants;

                                       iii)

                                       Līgums, kas parakstīts 1996. gada 19. decembrī par Zviedrijas Karalistes pievienošanos: 5. pants;”

                                 ;

                           c)

                           c) punkta i) un ii) apakšpunktu aizstāj ar šādu:
                           “SCH/Com-ex (94) 28 rev (sertifikāts narkotiku un/vai psihotropo vielu pārvadāšanai, kas paredzēts 75. pantā);
                           SCH/Com-ex (98) 26 def (ar ko izveido Šengenas īstenošanas konvencijas pastāvīgo komiteju), kas attiecas uz Apvienotās Karalistes ekspertu līdzdalības iekšējo kārtību misijās, kuras notiek Padomes attiecīgās darba grupas aizbildnībā.”;

                           d)

                           d) punktu svītro;

               2)

               lēmuma 2., 3. un 4. pantu svītro;

               3)

               lēmuma 5. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 1. punkta otrā teikumā vārdus “Lēmumu attiecībā uz šo pieprasījumu vienprātīgi pieņem Padomes …” aizstāj ar šādiem: “Īstenošanas lēmumu attiecībā uz šo pieprasījumu vienprātīgi pieņem Padomes …”;

                           b)

                           panta 2. punktu groza šādi:

                                       i)

                                       a) apakšpunktā:

                                                   —

                                                   atsauci uz “27. pantu” aizstāj ar atsauci uz “27. panta 1. punktu”,

                                                   —

                                                   vārdus “izņemot 47. panta 2. punkta c) apakšpunktu” aizstāj ar vārdiem “izņemot 47. panta 2. punkta c) apakšpunktu un 4. punktu”;

                                       ii)

                                       b) apakšpunktā i) līdz v) punktus svītro, bet vi) līdz viii) punktus aizstāj ar šādiem:

                                                   “i)

                                                   Līgums, kas parakstīts 1996. gada 19. decembrī par Dānijas Karalistes pievienošanos: 6. pants;

                                                   ii)

                                                   Līgums, kas parakstīts 1996. gada 19. decembrī par Somijas Republikas pievienošanos: 5. pants;

                                                   iii)

                                                   Līgums, kas parakstīts 1996. gada 19. decembrī par Zviedrijas Karalistes pievienošanos: 5. pants;”

                                             ;

                                       iii)

                                       c) apakšpunktā tiesību aktu sarakstu aizstāj ar šādu:
                                       “(SCH/Com-ex (94) 28 rev (sertifikāts zāļu un/vai psihotropo vielu pārvadāšanai, kas paredzēts 75. pantā).”;

                                       iv)

                                       d) apakšpunktu svītro;

               4)

               lēmuma 6. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 1. un 2. punktu aizstāj ar šādiem:
                           “1.   Lēmuma 1. panta a) punkta ii) apakšpunktā minētos noteikumus, kā arī citus attiecīgus noteikumus par Šengenas Informācijas sistēmu, kuri pieņemti kopš 2009. gada 1. decembra, bet kuri vēl nav īstenoti, ar Padomes pieņemtu īstenošanas lēmumu īsteno Apvienotajā Karalistē un dalībvalstīs, un citās valstīs, kurās šie noteikumi jau stājušies spēkā, pēc tam, kad ir izpildīti visi šo noteikumu ieviešanas priekšnosacījumi.”;

                           b)

                           panta 3., 4. un 5. punktiem attiecīgi maina numerāciju;

                           c)

                           panta 4. punktā (pēc pārnumerācijas – 3. punkts) vārdus “Jebkādus lēmumus saskaņā ar 1., 2. un 3. punktu” aizstāj ar vārdiem “Jebkādus īstenošanas lēmumus saskaņā ar 1. un 2. punktu.”;

               5)

               lēmuma 7. panta 1. punktu svītro, un 2. punkts kļūst par vienīgo panta daļu.

         3. pants
   Lēmumu 2004/926/EK groza šādi:

               1)

               lēmuma 1. pantā pievieno šādu daļu:
               “Noteikumus, kas minēti 1. panta a) punkta i) apakšpunktā un b) un c) punktā un 5. panta 2. punktā Lēmumā 2000/365/EK, kas grozīts ar Padomes Lēmumu 2014/857/ES (14), kā arī šā lēmuma, kas grozīts ar Lēmumu 2014/857/ES, I un II pielikumā uzskaitīto tiesību aktu noteikumus, Apvienotā Karaliste turpina piemērot no 2014. gada 1. decembra.;

               2)

               lēmuma I pielikumā:

                           a)

                           pielikuma 4. punktu svītro;

                           b)

                           pievieno šādus punktus:

                                       “8.

                                       Padomes Pamatlēmums 2008/977/TI (2008. gada 27. novembris) par tādu personas datu aizsardzību, ko apstrādā, policijas un tiesu iestādēm sadarbojoties krimināllietās (OV L 350, 30.12.2008., 60. lpp.).

                                       9.

                                       Padomes Lēmums 2008/149/TI (2008. gada 28. janvāris) par to, lai Eiropas Kopienas vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (OV L 53, 27.2.2008., 50. lpp.).

                                       10.

                                       Padomes Lēmums 2011/349/ES (2011. gada 7. marts) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, jo īpaši saistībā ar tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās un policijas sadarbību (OV L 160, 18.6.2011., 1. lpp.).”

         4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā 2014. gada 1. decembrī.

      Briselē, 2014. gada 1. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. GOZI

      (1)  Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums 2004/926/EK (2004. gada 22. decembris) par to, kā Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste piemēro daļu no Šengenas acquis noteikumiem (OV L 395, 31.12.2004., 70. lpp.).

      (3)  Izpildu komitejas Lēmums (1998. gada 16. septembris), ar ko izveido Šengenas izvērtēšanas un īstenošanas pastāvīgo komiteju (SCH/Com–ex (98) 26 def.) (OV L 239, 22.9.2000., 138. lpp.).

      (4)  Padomes Regula (ES) Nr. 1053/2013 (2013. gada 7. oktobris), ar ko izveido izvērtēšanas un uzraudzības mehānismu, lai pārbaudītu Šengenas acquis piemērošanu, un ar ko atceļ Izpildu komitejas lēmumu (1998. gada 16. septembris), ar ko izveido Šengenas izvērtēšanas un īstenošanas pastāvīgo komiteju (OV L 295, 6.11.2013., 27. lpp.).

      (5)  Konvencija par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās, ko Padome pieņēmusi saskaņā ar 34. pantu Līgumā par Eiropas Savienību (OV C 197, 12.7.2000., 3. lpp.).

      (6)  Protokols, kas pievienots Konvencijai par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās, ko Padome izstrādājusi saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 34. pantu (OV C 326, 21.11.2001., 2. lpp.).

      (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/41/ES (2014. gada 3. aprīlis) par Eiropas aizsardzības rīkojumu krimināllietās (OV L 130, 1.5.2014., 1. lpp.).

      (8)  OV L 53, 27.2.2008., 52. lpp.

      (9)  Protokols starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (OV L 160, 18.6.2011., 3. lpp.).

      (10)  OV L 15, 20.1.2000., 2. lpp.

      (11)  OV L 176, 10.7.1999., 36. lpp.

      (12)  OV L 205, 7.8.2007., 63. lpp.

      (13)  OV L 79, 20.3.2007., 29. lpp.”

      (14)  Padomes Lēmums 2014/857/ES (2014. gada 1. decembris) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes paziņojumu, ka tā vēlas piedalīties dažos Šengenas acquis noteikumos, kas ietilpst Savienības tiesību aktos par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, un ar ko groza Lēmumus 2000/365/EK un 2004/926/EK (OV L 345, 1.12.2014., 1. lpp.).”


title: Padomes Lēmums 2009/42/KĀDP ( 2009. gada 19. janvāris ) par atbalstu ES darbībām, aicinot trešās valstis parakstīt ieroču tirdzniecības līgumu Eiropas drošības stratēģijas sistēmā

text:
               22.1.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 17/39

      PADOMES LĒMUMS 2009/42/KĀDP
   (2009. gada 19. janvāris)
   par atbalstu ES darbībām, aicinot trešās valstis parakstīt ieroču tirdzniecības līgumu Eiropas drošības stratēģijas sistēmā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 13. panta 3. punktu un 23. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2003. gada 12. decembrī pieņēma Eiropas drošības stratēģiju, aicinot nodibināt efektīvā daudzpusējībā balstītu starptautisku kārtību. Eiropas drošības stratēģijā ir atzīts, ka Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūti ir galvenais starptautisko attiecību pamats. Viena no Eiropas prioritātēm ir stiprināt ANO, nodrošināt tās spējas pildīt uzticētos pienākumus un efektīvi darboties.

               (2)

               Apvienoto Nāciju Organizācijas Ģenerālā asambleja 2006. gada 6. decembrī pieņēma rezolūciju Nr. 61/89 “Ceļā uz ieroču tirdzniecības līgumu – vienotu starptautisku standartu izveide parastu ieroču importam, eksportam un nodošanai”.

               (3)

               Padome 2006. gada 11. decembra secinājumos pauda gandarījumu par to, ka oficiāli ir sākusies virzība pretī juridiski saistošam starptautiskam ieroču tirdzniecības līgumam, un ar prieku norādīja, ka lielākā daļa ANO dalībvalstu ir atbalstījusi minēto rezolūciju, arī visas ES dalībvalstis. Padome atkārtoti uzsvēra, ka ES un tās dalībvalstīm būtu aktīvi jāiesaistās šajā procesā, un uzsvēra to, cik svarīgi ir procesā sadarboties ar citām valstīm un reģiona organizācijām.

               (4)

               ANO ģenerālsekretārs ir izveidojis valdības ekspertu grupu (VEG), kurā ir 28 locekļi, lai turpinātu apsvērt iespējamu ieroču tirdzniecības līgumu. Valdības ekspertu grupa (VEG) 2008. gadā rīkoja daudz sanāksmju un nāca klajā ar secinājumiem Ģenerālās asamblejas 63. sesijas ministru nedēļā. Grupa secināja, ka ir vajadzīga papildu analīze un tās nolūkā pakāpeniski būtu jāpieliek atklāti un pārskatāmi pūliņi ANO sistēmā. VEG aicināja tās valstis, kas to var, atsaucoties uz lūgumu, palīdzēt valstīm, kam ir vajadzīga palīdzība.

               (5)

               Padome 2007. gada 10. decembra secinājumos uzsvēra, cik svarīga ir ANO izveidotā valdības ekspertu grupa, un aicināja turpināt procesa virzību. Padome pauda nelokāmu pārliecību, ka vispārējs instruments, kas uzliek juridiskas saistības un ir saderīgs ar pašreizējiem attiecīgos starptautiskos tiesību aktos paredzētiem valstu pienākumiem un kurā paredzēti vienoti starptautiski standarti parasto ieroču importam, eksportam un nodošanai, būtiski palīdzētu apkarot nevēlamu un bezatbildīgu parasto ieroču izplatīšanu.

               (6)

               ANO Ģenerālās asamblejas Pirmā komiteja 2008. gada oktobrī pieņēma rezolūciju “Ceļā uz ieroču tirdzniecības līgumu – vienotu starptautisku standartu izveide parastu ieroču importam, eksportam un nodošanai”. Visas ES dalībvalstis atbalstīja šo tekstu.

               (7)

               ANO Atbruņošanās pētniecības institūts (United Nations Institute for Disarmament Research – UNIDIR), atbalstot šo procesu, sāka divdaļīgu pētījumu, kurā ir ietvertas divas padziļinātas analīzes par ANO dalībvalstu viedokļiem jautājumā par ieroču tirdzniecības līgumu rentabilitāti, darbības jomu un iecerētajiem parametriem. Apzinot jomas, kurās valda vienprātība un kurās viedokļi atšķiras, kā arī apzinot novārtā pamestās jomas, UNIDIR veiktā analīze ir palīdzējusi virzīties uz priekšu VEG pārrunās par ieroču tirdzniecības līgumu. Analīze sniedza VEG derīgu informāciju. Tādu iemeslu dēļ ir lietderīgi uzticēt UNIDIR tehniski īstenot darbības saskaņā ar šo lēmumu.

               (8)

               Par pamatu ņemot iepriekš minētos Padomes secinājumus, ES vajadzētu atbalstīt minēto procesu, lai stiprinātu līdz šim paveikto, sākot debates, kurās iesaistītos arī valstis, kas nav VEG locekles, kā arī citi darbību veicēji, piemēram, pilsoniskā sabiedrība un rūpniecība, lai palīdzētu izprast jautājumu un palīdzētu vērst plašumā VEG ieteikumus,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   1.   Lai veicinātu to, ka trešās valstis paraksta ieroču tirdzniecības līgumu, Eiropas Savienība palīdz sasniegt šādus mērķus:

               a)

               veicināt valstu un reģionu mēroga darbību veicēju, ANO dalībvalstu, pilsoniskās sabiedrības un rūpniecības informētību par pašlaik notiekošām starptautiskām pārrunām saistībā ar ieroču tirdzniecības līgumu;

               b)

               stiprināt ANO ģenerālsekretāra izveidotās valdības ekspertu grupas (VEG) mērķtiecīgo darbu ar ieroču tirdzniecības līgumu un nostiprināt ANO kā vienīgo forumu, kurā var izstrādāt patiesi universālu instrumentu;

               c)

               nodrošināt plašāku visu ANO dalībvalstu un reģionu organizāciju iesaisti ieroču tirdzniecības līguma izstrādē;

               d)

               aicināt VEG dalībvalstu domu apmaiņu ar valstīm, kas nav VEG locekles;

               e)

               sekmēt ANO dalībvalstu debates, jo īpaši tādu valstu debates, kuras nav VEG dalībnieces;

               f)

               veicināt ANO dalībvalstu, reģionu organizāciju, pilsoniskās sabiedrības un rūpniecības viedokļu apmaiņu;

               g)

               apzināt iespējamus ieroču tirdzniecības līguma elementus, tā darbības jomu un iespējamās sekas; un

               h)

               debašu rezultātus un viedokļus darīt zināmus starptautiskajai sabiedrībai.

         2.   Lai sasniegtu minētos mērķus, ES īstenos šādu projektu:

               —

               organizēs ievadpasākumu, sešus reģionu seminārus, nobeiguma semināru, lai informētu par vispārējiem rezultātiem, un paralēlu pasākumu 1. komitejas sanāksmes (ANO ĢA 64. sesija) laikā.

         Sīkāk izstrādāts darbību apraksts ir dots pielikumā.
   2. pants
   1.   Prezidentvalsts, kam palīdz Padomes ģenerālsekretārs/ augstais pārstāvis KĀDP jautājumos, ir atbildīga par šā lēmuma īstenošanu. Komisija ir pilnībā iesaistīta.
   2.   ANO Atbruņošanās pētniecības institūtam (UNIDIR) ir uzticēta 1. panta 2. punktā minēto darbību tehniska īstenošana. Institūts veic uzdevumu ĢS/AP kontrolē, palīdzot prezidentvalstij. Lai to nodrošinātu, ģenerālsekretārs/ augstais pārstāvis veic vajadzīgos pasākumus ar UNIDIR.
   3.   Prezidentvalsts, ĢS/AP un Komisija cits citu regulāri informē par projektiem atbilstīgi viņu attiecīgām pilnvarām.
   3. pants
   1.   Bāzes finansējums 1. panta 2. punktā minēto pasākumu īstenošanai ir EUR 836 260, ko paredzēts segt no Eiropas Savienības vispārējā budžeta.
   2.   Izdevumus, ko finansē no šī panta 1. punktā minētās summas, pārvalda saskaņā ar Kopienas procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Eiropas Savienības vispārējam budžetam.
   3.   Komisija uzrauga, lai 2. punktā minētie izdevumi, ko piešķir kā dotāciju, tiktu atbilstīgi pārvaldīti. Šim nolūkam Komisija noslēdz finansēšanas nolīgumu ar UNIDIR. Finansēšanas nolīgumā paredz, ka UNIDIR ir jānodrošina ES ieguldījuma pamanāmība, kas atbilstu summas lielumam.
   4.   Komisija cenšas noslēgt 3. punktā paredzēto finansēšanas nolīgumu iespējami drīz pēc šā lēmuma stāšanās spēkā. Tā informē Padomi par visām grūtībām šajā procesā, kā arī par finansēšanas nolīguma noslēgšanas dienu.
   4. pants
   Prezidentvalsts, kam palīdz ĢS/AP, ziņo Padomei par šā lēmuma īstenošanu, sniedzot regulārus ziņojumus pēc katra reģionāla semināra un nobeiguma semināra, ko ir sagatavojis ANO Atbruņošanās pētniecības institūts (UNIDIR). Komisija pilnībā iesaistās un sniedz informāciju par 1. panta 2. punktā minētā projekta īstenošanas finanšu aspektiem.
   5. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   Lēmuma darbība beidzas 15 mēnešus pēc 3. panta 3. punktā minētā finansēšanas nolīguma noslēgšanas vai 6 mēnešus pēc tā pieņemšanas, ja minētajā laikā nav noslēgts finansēšanas nolīgums.
   6. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2009. gada 19. janvārī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         P. GANDALOVIČ

      PIELIKUMS
      1.   Mērķis
      Šā lēmuma pamatmērķis ir veicināt visu iesaistīto pušu dalību diskusijās par ieroču tirdzniecības līgumu (ITL), iestrādāt valstu un reģionu ieguldījumu notiekošajā starptautiskajā procesā un apzināt iespējamā ieroču tirdzniecības līguma darbības jomu un sekas.
      2.   Projekts
      2.1.   Projekta mērķis
      Ar šo projektu:

                  a)

                  veicināt valsts un reģionālo dalībnieku, ANO dalībvalstu, pilsoniskās sabiedrības un rūpniecības izpratni par starptautiskām diskusijām, kas pašlaik notiek saistībā ar ITL;

                  b)

                  stiprināt ANO ģenerālsekretāra izveidotās valdību ekspertu grupas mērķtiecīgo darbu ar ieroču tirdzniecības līgumu un dot spēkus ANO, kas ir vienīgais forums, kurā var izstrādāt patiesi universālu instrumentu;

                  c)

                  nodrošināt plašāku visu ANO dalībvalstu un reģionu organizāciju iesaisti ITL izstrādē;

                  d)

                  aicināt VEG dalībvalstu domu apmaiņas ar valstīm, kas nav VEG dalībvalstis;

                  e)

                  sekmēt ANO dalībvalstu debates, jo īpaši tādu valstu debates, kuras nav VEG dalībnieces;

                  f)

                  organizēt ANO dalībvalstu, reģionu organizāciju, pilsoniskās sabiedrības un rūpniecības viedokļu apmaiņu;

                  g)

                  apzināt iespējamus ITL elementus, tā darbības jomu, kā arī iespējamās sekas; un

                  h)

                  debašu rezultātus un viedokļus darīt zināmus starptautiskajai sabiedrībai.

            2.2.   Projekta rezultāti
      Ar šo projektu:

                  a)

                  veicinās informētību, zināšanas un izpratni par ITL izstrādes procesu;

                  b)

                  debatēs iesaistīs jaunus dalībniekus;

                  c)

                  starptautiskās diskusijās paudīs valstu un reģionu intereses un idejas; un

                  d)

                  iestrādās ITL idejas un ierosinājumus, jo īpaši par ITL darbības jomu un iespējamām sekām.

            2.3.   Projekta izklāsts
      Projektā ir paredzēts rīkot ievadpasākumu, sešus reģionu seminārus, vienu nobeiguma semināru, lai informētu par vispārējiem rezultātiem, un vienu paralēlu pasākumu 1. komitejas sanāksmes (ANO ĢA 64. sesija) laikā. Nobeiguma seminārs būs šāds – vienu dienu ilgs EDSO valstu seminārs un vienu dienu ilgs nobeiguma seminārs.
      2.3.1.   Ievadpasākums
      Ievadpasākums notiks vienu dienu, lai iepazīstinātu ar projekta mērķiem un censtos panākt pilsoniskās sabiedrības, pētnieku un NVO iesaisti, lai projektam nodrošinātu atbalstu.
      2.3.2.   Reģionu semināri

                  1.

                  Reģionu semināri ilgs divas dienas vietā, ko noteiks mērķu reģionos. Seminārus organizēs četrās daļās, lai sniegtu šādu informāciju un rīkotu šādas diskusijas:

                              a)

                              vispārējs pārskats par ITL, tā priekšvēsturi, darbību veicējiem utt.;

                              b)

                              konkrēta informācija par jau notiekošo starptautisko procesu;

                              c)

                              pārrunas par ITL darbības jomu un iespējamām sekām; kā arī

                              d)

                              ideju apkopošana par turpmāku rīcību, ieteikumiem un ierosinājumiem, ko iekļaut ITL izstrādē.

                  2.

                  Reģionu semināros piedalīsies:

                              a)

                              reģiona valstu pārstāvji;

                              b)

                              reģiona organizāciju, arī NVO pārstāvji;

                              c)

                              vietējās/reģionu rūpniecības pārstāvji;

                              d)

                                 UNIDIR un UNODA (ANO Atbruņošanās lietu biroja) pārstāvji (vajadzības gadījumā arī pārstāvji no parasto ieroču nodaļas un reģionu nodaļas, kā arī no reģionu centriem);

                              e)

                              tehniski eksperti no ES dalībvalstīm, arī rūpniecības pārstāvji;

                              f)

                              partnerorganizāciju pārstāvji, kuru vidū var būt pārstāvji no Stokholmas Starptautiskā Miera pētniecības institūta (Stockholm International Peace Research Institute – SIPRI) (Zviedrija) vai Stratēģiskās pētniecības fonda (Fondation pour la Recherche Stratégique – FRS) (Francija).

                  3.

                  Atkarībā no reģionu lieluma ir paredzams, ka katrā seminārā piedalīsies no 30 līdz 40 dalībnieku.

                  4.

                  Pēc katra semināra sagatavos īsu pārskatu par pārrunām un ieteikumiem. Šie pārskati būs pieejami tiešsaistē un elektroniskās datu glabāšanas iekārtās.

                  5.

                  Reģionu semināri notiks saskaņā ar šādu iedalījumu:

                              a)

                              viens seminārs Centrālāfrikas, Ziemeļāfrikas un Rietumāfrikas valstīm;

                              b)

                              viens seminārs Austrumāfrikas un Dienvidāfrikas valstīm;

                              c)

                              viens seminārs Latīņamerikas un Karību jūras valstīm;

                              d)

                              viens seminārs Āzijas un Klusā okeāna valstīm;

                              e)

                              viens seminārs EDSO valstīm;

                              f)

                              viens seminārs Tuvo Austrumu valstīm.

                  6.

                  Ierosinātās semināru norises vietas ir:

                              a)

                              Dakāra un Nairobi vai Adisabeba (katram no diviem Āfrikas semināriem);

                              b)

                              Mehiko vai Riodežaneiro (Latīņamerikas un Karību jūras valstu semināram);

                              c)

                              Phnompeņa vai Deli (Āzijas un Klusā okeāna valstu semināram);

                              d)

                              Ammāna vai Kaira (Tuvo Austrumu valstu semināram);

                              e)

                              Brisele vai Vīne (EDSO valstu semināram).

                  7.

                  Galīgo lēmumu par semināru norises vietu pieņems, cik vien iespējams pilnībā izmantojot resursus un vietējā mēroga palīdzību. Prezidentvalsts, kam palīdz ĢS/ĀP, izdarīs galīgo vietas izvēli saskaņā ar UNIDIR ieteikumiem.

            2.3.3.   Nobeiguma seminārs
      Pēc sešiem reģionu semināriem organizēs nobeiguma semināru, lai starptautisko sabiedrību informētu par pārrunām, ieteikumiem un idejām saistībā ar ITL izstrādi. Nobeiguma semināru organizēs šādi – vienu dienu ilgs EDSO valstu seminārs un vienu dienu ilgs nobeiguma seminārs.
      2.3.4.   Paralēls pasākums 1. komitejas sanāksmes (ANO ĢA 64. sesija) laikā
      Būs organizēts paralēls pasākums 1. komitejas sanāksmes (ANO ĢA 64. sesija) laikā, lai Ņujorkā sanākušām ieinteresētām personām darītu zināmus projektā sasniegtos rezultātus.
      2.3.5.   Rezultāti un to publicēšana
      Pēc katra semināra izstrādā kopsavilkuma pārskatu par pārrunām, ieteikumiem un idejām saistībā ar ITL. Pārskati par semināru būs pieejami tiešsaistē, un tos izplatīs ar elektroniskām datu glabāšanas ierīcēm.
      Nobeiguma kopsavilkuma pārskatu, kurā būs apkopoti sešu reģionu semināru pārskati, sagatavos un iesniegs piezīmju izteikšanai nobeiguma seminārā, pēc tam pārskatu darīs pieejamu tiešsaistē un izplatīs ar elektroniskām datu glabāšanas ierīcēm.
      3.   Ilgums
      Šā projekta paredzētais īstenošanas laiks ir 15 mēneši.
      4.   Ieguvēji
      Ieguvēji no šī projekta ir:

                  a)

                  visas ANO dalībvalstis, jo īpaši tās, kas nav VEG dalībnieces;

                  b)

                  pilsoniskā sabiedrība un rūpniecība;

                  c)

                  attiecīgas reģionu organizācijas.

            5.   Īstenotāja struktūra
      Prezidentvalsts, kam palīdz ĢS/AP, ir atbildīga par šā projekta īstenošanu un pārraudzību. Prezidentvalsts uzticēs tehnisku īstenošanu ANO atbruņošanās pētījumu institūtam (United Nations Institute for Disarmament Research UNIDIR).
      Īstenojot projektu, UNIDIR sadarbosies ar UN-ODA, Stokholmas Starptautisko Miera pētniecības institūtu (International Peace Research Institute) (Zviedrija) vai Stratēģiskās pētniecības fondu (Foundation for Strategic Research) (Francija). UNIDIR vajadzības gadījumā sadarbojas ar reģionu organizācijām, NVO un rūpniecības pārstāvjiem.

         UNIDIR nodrošinās ES ieguldījuma pamanāmību, kas atbilst summas lielumam.
      6.   Bāzes finansējums projekta izmaksu segšanai
      Projekta kopējās izmaksas ir EUR 836 260.