title: Padomes Lēmums (ES) 2018/881 (2018. gada 18. jūnijs), ar kuru lūdz Komisiju iesniegt pētījumu par Savienības rīcības iespējām saistībā ar Orhūsas konvencijas Atbilstības komitejas konstatējumiem attiecībā uz lietu ACCC/C/2008/32 un, ja saskaņā ar pētījuma rezultātiem tas ir atbilstoši, priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1367/2006

text:
               19.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 155/6

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/881
   (2018. gada 18. jūnijs),
   ar kuru lūdz Komisiju iesniegt pētījumu par Savienības rīcības iespējām saistībā ar Orhūsas konvencijas Atbilstības komitejas konstatējumiem attiecībā uz lietu ACCC/C/2008/32 un, ja saskaņā ar pētījuma rezultātiem tas ir atbilstoši, priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1367/2006
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 241. pantu,
   ņemot vērā Iestāžu nolīgumu (2016. gada 13. aprīlis) par labāku likumdošanas procesu (1) un jo īpaši tā 10. punktu, kas attiecas uz LESD 225. un 241. panta piemērošanu,
   tā kā:

               (1)

               2005. gada 17. februārī Eiropas Kopienas vārdā ar Padomes Lēmumu 2005/370/EK (2) tika apstiprināta Konvencija par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (3) (“Orhūsas konvencija”). Orhūsas konvencija sniedz ieguldījumu Savienības vides politikas mērķos, kas izklāstīti LESD 191. pantā.

               (2)

               Savienība Orhūsas konvencijā noteiktos pienākumus attiecībā uz savām iestādēm un struktūrām īstenoja jo īpaši ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1367/2006 (4).

               (3)

               Atbilstoši tam, ka Orhūsas konvencijas 15. pantā noteiktā atbilstības izvērtēšanas sistēma pēc būtības ir nekonfrontējoša, ārpustiesas un konsultatīva, tika izveidota Orhūsas konvencijas Atbilstības komiteja (“komiteja”). Komitejas kompetencē ir izvērtēt to, kā Puses ievēro Orhūsas konvencijas noteikumus.

               (4)

               Savienība 2017. gada 17. martā saņēma konstatējumus lietā ACCC/C/2008/32 attiecībā uz iespēju griezties tiesu iestādēs Savienības līmenī (“konstatējumi”). Konstatējumu 123. punktā komiteja secināja, ka “konkrētā Konvencijas Puse neizpilda Konvencijas 9. panta 3. un 4. punktu attiecībā uz sabiedrības locekļu piekļuvi tiesu iestādēm, jo ne ar Orhūsas regulu, ne ar ES Tiesas judikatūru netiek īstenoti un pildīti no minētajiem punktiem izrietošie pienākumi”. Pamatojoties uz konstatējumiem, Orhūsas konvencijas birojs sagatavoja lēmuma VI/8f projektu par to, kā Eiropas Savienība pilda savus Konvencijā noteiktos pienākumus (“lēmuma VI/8f projekts”).

               (5)

               Padome 2017. gada 17. jūlijā pieņēma Lēmumu (ES) 2017/1346 (5) par nostāju, kas Savienībai jāieņem Orhūsas konvencijas Pušu sanāksmes sestajā sesijā attiecībā uz lēmuma VI/8f projektu. Savienības nostāja bija pieņemt Lēmuma VI/8f projektu, ja tajā tiek izdarīti vairāki grozījumi.

               (6)

               Pušu sanāksmes sestajā sesijā, kas 2017. gada 14. septembrī notika Budvā, Melnkalnē, Puses cita starpā apsprieda lēmuma VI/8f projektu, taču nepiekrita Savienības priekšlikumiem to grozīt saskaņā ar Lēmumu (ES) 2017/1346. Tā kā vienošanās netika panākta, Pušu sanāksmē diskusiju par šo lēmuma projektu nolēma atlikt uz nākamo kārtējo sanāksmi 2021. gadā.

               (7)

               Budvas Deklarācijā par vides demokrātiju mūsu ilgtspējīgai nākotnei, kuru arī pieņēma 2017. gada 14. septembra Pušu sanāksmē, Orhūsas konvencijas Puses un parakstītāji tiek aicināti nodrošināt visiem efektīvu un vienlīdzīgu iespēju griezties tiesu iestādēs saskaņā ar Orhūsas konvencijā noteiktajām prasībām.

               (8)

               Eiropas Parlaments 2017. gada 15. un 16. novembrī pieņēma attiecīgi Rezolūciju par Rīcības plānu dabai, cilvēkam un ekonomikai un Rezolūciju par ES vides politikas īstenošanas pārskatu (EIR), un tajās abās Komisija cita starpā tiek aicināta iesniegt jaunu tiesību akta priekšlikumu, kurā, lai ņemtu vērā komitejas ieteikumu attiecībā uz lietu ACCC/C/2008/32, ir pārskatīta Regula (EK) Nr. 1367/2006.

               (9)

               Pušu sanāksmes sestajā sesijā Savienība pauda vēlmi izpētīt ceļus un līdzekļus, kā nodrošināt atbilstību Orhūsas konvencijai tādā veidā, kas ir saderīgs ar Savienības tiesiskā regulējuma pamatprincipiem un kārtību, kādā notiek pārskatīšana tiesā. Savienībai šajā virzienā būtu jāveic konkrēti pasākumi, lūdzot Komisiju iesniegt pētījumu par Savienības rīcības iespējām saistībā ar komitejas konstatējumiem attiecībā uz lietu ACCC/C/2008/32. Šķiet, ka Regulu (EK) Nr. 1367/2006 ir iespējams grozīt tā, lai nemainītu Savienībā noteikto kārtību, kādā notiek izskatīšana tiesā, – proti, paplašinot to Savienības aktu kategoriju, saistībā ar kuriem var tikt prasīta iekšēja izskatīšana.

               (10)

               Savienība joprojām pilnā mērā atbalsta svarīgos Orhūsas konvencijas mērķus,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Padome lūdz Komisiju līdz 2019. gada 30. septembrim iesniegt pētījumu par Savienības rīcības iespējām saistībā ar Orhūsas konvencijas Atbilstības komitejas konstatējumiem attiecībā uz lietu ACCC/C/2008/32 (“pētījums”), kurš paredzēts, lai izpētītu ceļus un līdzekļus, kā nodrošināt atbilstību Orhūsas konvencijai tādā veidā, kas ir saderīgs ar Savienības tiesiskā regulējuma pamatprincipiem un kārtību, kādā notiek pārskatīšana tiesā.
   2.   Pētījumā ietver dažādu rīcības iespēju, tostarp Regulas (EK) Nr. 1367/2006 grozīšanas, juridisko, finansiālo un ar cilvēkresursiem saistīto ietekmi.
   2. pants
   1.   Padome lūdz Komisiju, ja saskaņā ar pētījuma rezultātiem tas ir atbilstoši, līdz 2020. gada 30. septembrim iesniegt priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1367/2006, vai pretējā gadījumā – informēt Padomi par citiem pasākumiem, kas vajadzīgi saistībā ar pētījumu.
   2.   Saskaņā ar parasto praksi Padome lūdz Komisiju nodrošināt, lai priekšlikumam tiktu pievienots ietekmes novērtējums.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Luksemburgā, 2018. gada 18. jūnijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         R. PORODZANOV

      (1)  OV L 123, 12.5.2016., 1. lpp.

      (2)  Padomes Lēmums 2005/370/EK (2005. gada 17. februāris) par to, ka Eiropas Kopienas vārdā noslēdz Konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV L 124, 17.5.2005., 1. lpp.).

      (3)  OV L 124, 17.5.2005., 4. lpp.

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1367/2006 (2006. gada 6. septembris) par to, kā Kopienas iestādēm un struktūrām piemērot Orhūsas konvenciju par pieeju informācijai, sabiedrības dalību lēmumu pieņemšanā un iespēju griezties tiesu iestādēs saistībā ar vides jautājumiem (OV L 264, 25.9.2006., 13. lpp.).

      (5)  Padomes Lēmums (ES) 2017/1346 (2017. gada 17. jūlijs) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Orhūsas konvencijas pušu sanāksmes sestajā sesijā attiecībā uz atbilstības lietu ACCC/C/2008/32 (OV L 186, 19.7.2017., 15. lpp.).


title: Dalībvalstu valdību pārstāvju Lēmums (ES, Euratom) 2018/879 (2018. gada 13. jūnijs), ar ko ieceļ amatā Tiesas tiesnešus

text:
               19.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 155/4

         DALĪBVALSTU VALDĪBU PĀRSTĀVJU LĒMUMS (ES, Euratom) 2018/879
   (2018. gada 13. jūnijs),
   ar ko ieceļ amatā Tiesas tiesnešus
   EIROPAS SAVIENĪBAS DALĪBVALSTU VALDĪBU PĀRSTĀVJI,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 19. pantu,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 253. un 255. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 106.a panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Četrpadsmit Tiesas tiesnešu un piecu ģenerāladvokātu pilnvaru termiņš beigsies 2018. gada 6. oktobrī. Būtu jāveic iecelšana šajos amatos laikposmam, kas sākas 2018. gada 7. oktobrī.

               (2)

               Tiesnešu un ģenerāladvokātu pilnvaru termiņš ir seši gadi.

               (3)

               Tiesas tiesnešu amatam ir ierosināta Irmantas JARUKAITIS kunga un Peter George XUEREB kunga kandidatūra.

               (4)

               Komiteja, kas izveidota saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 255. pantu, ir sniegusi atzinumu par minēto kandidātu atbilstību Tiesas un Vispārējās tiesas tiesneša pienākumu veikšanai,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Par Tiesas tiesnešiem laikposmam no 2018. gada 7. oktobra līdz 2024. gada 6. oktobrim tiek iecelti:

               —

                  Irmantas JARUKAITIS kungs,

               —

                  Peter George XUEREB kungs.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2018. gada 13. jūnijā

            Priekšsēdētājs

         D. TZANTCHEV


               19.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/243

         P8_TA(2016)0395
   Pieprasījums atcelt Jean-Marie Le Pen imunitāti
   Eiropas Parlamenta 2016. gada 25. oktobra lēmums par pieprasījumu atcelt Jean-Marie Le Pen imunitāti (2016/2108(IMM))
   (2018/C 215/36)

      Eiropas Parlaments,

               —

               ņemot vērā divus pieprasījumus atcelt Jean-Marie Le Pen imunitāti, kurus Parīzes Apelācijas tiesas ģenerālprokurore nosūtījusi 2016. gada 14. martā saistībā ar divām Parīzes apgabaltiesas izmeklēšanas tiesnešu lietvedībā esošām lietām attiecībā uz vieniem un tiem pašiem apstākļiem — par rasu naida kurināšanu (Nr. 2211/15/21 un Nr. 2226/15/9) un par kuriem paziņots 2016. gada 8. jūnija plenārsēdē,

               —

               pēc Jean-Marie Le Pen uzklausīšanas saskaņā ar Reglamenta 9. panta 5. punktu,

               —

               ņemot vērā 7. protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. un 9. pantu, kā arī 1976. gada 20. septembra Akta par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās 6. panta 2. punktu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas 1964. gada 12. maija, 1986. gada 10. jūlija, 2008. gada 15. un 21. oktobra, 2010. gada 19. marta, 2011. gada 6. septembra un 2013. gada 17. janvāra spriedumu (1),

               —

               ņemot vērā Francijas Republikas Konstitūcijas 26. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 5. panta 2. punktu, 6. panta 1. punktu un 9. pantu,

               —

               ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A8-0301/2016),

               A.

               tā kā divi Parīzes apgabaltiesas izmeklēšanas tiesneši ir pieprasījuši Jean-Marie Le Pen parlamentārās imunitātes atcelšanu saistībā ar iespējamu noziedzīgu nodarījumu;

               B.

               tā kā saskaņā ar 7. protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 9. pantu Eiropas Parlamenta deputātiem savā valstī ir jābūt imunitātei, ko piešķir attiecīgās dalībvalsts parlamenta deputātiem;

               C.

               tā kā saskaņā ar Francijas Republikas Konstitūcijas 26. pantu “nevienu parlamenta deputātu […] [nedrīkst] saukt pie atbildības, vērst izmeklēšanu pret viņu, apcietināt, turēt ieslodzījumā vai notiesāt par pausto viedokli vai balsojumu, pildot savus deputāta pienākumus” un nevienu parlamenta deputātu bez parlamenta piekrišanas “[nedrīkst] apcietināt vai citādi atņemt viņam brīvību, vai ierobežot viņa brīvību” kāda nozieguma vai nodarījuma dēļ;

               D.

               tā kā saskaņā ar 7. protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. pantu attiecībā uz Eiropas Parlamenta deputātiem nevar veikt izmeklēšanas darbības, viņus aizturēt vai uzsākt tiesvedību sakarā ar viedokli, ko viņi pauduši, vai balsojumu, ko viņi veikuši, pildot pienākumus;

               E.

               tā kā ar šo noteikumu ir jānodrošina, ka Eiropas Parlamenta deputātiem principā ir tiesības paust savu viedokli, tomēr šīs tiesības nedrīkst kļūt par beznosacījumu atļauju apmelošanai, neslavas celšanai, naida kurināšanai vai cieņu aizskarošiem apgalvojumiem, vai jebkāda cita viedokļa paušanai, ar kuru tiek pārkāpts Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 21. pants;

               F.

               tā kā noteikumi par parlamentāro imunitāti ir jāinterpretē, ņemot vērā Eiropas Līgumos nostiprinātās vērtības, mērķus un principus;

               G.

               tā kā attiecībā uz Eiropas Parlamenta deputātiem šī absolūtā neaizskaramība aptver ne tikai deputātu viedokļus, kas ir pausti Parlamenta oficiālajās sanāksmēs, bet arī viedokļus, kas ir pausti citur, piemēram, plašsaziņas līdzekļos, ja tiek konstatēta “formulētā viedokļa un […] parlamentāro pienākumu izpildes saikne”;

               H.

               tā kā pret Jean-Marie Le Pen ir izvirzīta apsūdzība par to, ka viņa internetā 2014. gada 6. jūnijā publiskotā videoierakstā publiski esot aicinājusi uz rasu naidu;

               I.

               tā kā nepastāv nekāda saistība starp strīdīgajiem apgalvojumiem un Jean-Marie Le Pen parlamentāro darbību un tādēļ Jean-Marie Le Pen šajā gadījumā nav darbojusies, īstenojot savas Eiropas Parlamenta deputātes pilnvaras;

               J.

               tā kā nekas neliecina par to, ka šajā gadījumā varētu būt aizdomas par fumus persecutionis, tātad mēģinājumu likt šķēršļus Jean-Marie Le Pen parlamentārajai darbībai,

               1.

               nolemj atcelt Jean-Marie Le Pen imunitāti;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un atbildīgās komitejas ziņojumu nekavējoties nosūtīt Francijas Republikas kompetentajām iestādēm.

      (1)  Tiesas 1964. gada 12. maija spriedums, Wagner/Fohrmann un Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; Tiesas 1986. gada 10. jūlija spriedums, Wybot/Faure u. c., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; Vispārējās tiesas 2008. gada 15. oktobra spriedums, Mote/Parlaments, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; Tiesas 2008. gada 21. oktobra spriedums, Marra/De Gregorio un Clemente, C-200/07 un C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Vispārējās tiesas 2010. gada 19. marta spriedums, Gollnisch/Parlaments, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Tiesas 2011. gada 6. septembra spriedums, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; Vispārējās tiesas 2013. gada 17. janvāra spriedums, Gollnisch/Parlaments, T-346/11 un T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.


               19.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/245

         P8_TA(2016)0396
   Pieprasījums aizstāvēt Jane Collins privilēģijas un imunitāti
   Eiropas Parlamenta 2016. gada 25. oktobra lēmums par pieprasījumu aizstāvēt Jane Collins privilēģijas un imunitāti (2016/2087(IMM))
   (2018/C 215/37)

      Eiropas Parlaments,

               —

               ņemot vērā 2016. gada 11. maija plenārsēdē paziņoto Jane Collins2016. gada 3. maija pieprasījumu aizstāvēt viņas privilēģijas un imunitāti saistībā ar civilprocesu, kas uzsākts pret viņu Londonas Augstās tiesas Karalienes troņa tiesas nodaļā (Prasība Nr. HQ14DO4882),

               —

               pēc James Carver, kurš pārstāvēja Jane Collins, uzklausīšanas saskaņā ar Reglamenta 9. panta 5. punktu,

               —

               ņemot vērā 7. protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 7., 8. un 9. pantu, kā arī 1976. gada 20. septembra Akta par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās 6. panta 2. punktu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas 1964. gada 12. maija, 1986. gada 10. jūlija, 2008. gada 15. un 21. oktobra, 2010. gada 19. marta, 2011. gada 6. septembra un 2013. gada 17. janvāra spriedumu (1),

               —

               ņemot vērā Reglamenta 5. panta 2. punktu, 7. un 9. pantu,

               —

               ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A8-0297/2016),

               A.

               tā kā Jane Collins ir pieprasījusi aizstāvēt viņas deputātes privilēģijas un imunitāti saistībā ar civilprocesu, kas uzsākts pret viņu Londonas Augstās tiesas Karalienes troņa tiesas nodaļā;

               B.

               tā kā, pirmkārt, pieprasījums attiecas uz Eiropas Parlamenta deputāta tiesību aizstāvēšanu, kas noteiktas Protokola 7. pantā, proti, nebūt pakļautam administratīviem vai cita veida šķēršļiem deputāta pārvietošanās brīvībai, viņam ierodoties Parlamenta sanāksmju vietā vai to atstājot;

               C.

               tā kā šī pieprasījuma daļa attiecas uz to, ka Jane Collins it kā nav bijis iespējams doties uz Parlamenta sanāksmēm pret viņu ierosinātajā lietā ieplānoto tiesas sēžu grafika dēļ;

               D.

               taču tā kā Protokola 7. pants neattiecas uz ierobežojumiem, kas radušies sakarā ar tiesvedību, jo uz tiesvedību attiecas īpaši noteikumi, kas iekļauti Protokola 8. un 9. pantā (2), tāpēc attiecībā uz Protokola 7. pantu pieprasījums aizstāvēt deputāta privilēģijas nav uzskatāms par pieņemamu;

               E.

               tā kā, otrkārt, pieprasījums attiecas uz Eiropas Parlamenta deputātu brīvības aizsargāšanu, kas tiem ir saskaņā ar Protokola 8. pantu, kurā noteikts, ka “attiecībā uz Eiropas Parlamenta locekļiem nevar veikt izmeklēšanas darbības, viņus aizturēt vai uzsākt tiesvedību sakarā ar viedokli, ko viņi pauduši, vai balsojumu, ko viņi veikuši, pildot pienākumus”;

               F.

               tā kā šī pieprasījuma daļa attiecas uz to, ka Apvienotajā Karalistē pret Jane Collins ir celta civilprasība par kaitējuma, tostarp smaga kaitējuma nodarīšanu, sakarā ar apmelošanu un neslavas celšanu, kā arī prasība saistībā ar tiesas izdotu rīkojumu, kas viņai aizliedz atkārtot apgalvojumus, kuru dēļ pret viņu celta civilprasība;

               G.

               tā kā prasība, kas saistīta ar apmelošanu un neslavas celšanu, attiecas uz apgalvojumiem, ko viņa paudusi partijas konferencē;

               H.

               tā kā Protokola 8. pantā paredzētā deputāta imunitāte attiecas uz tādu viedokli, ko Eiropas Parlamenta deputāts paudis, pildot savus deputāta pienākumus;

               I.

               tā kā paziņojumu, ko Eiropas Parlamenta deputāts izdarījis ārpus Eiropas Parlamenta telpām, par viedokli, kas pausts, pildot deputāta pienākumus, uzskata tikai tādā gadījumā, ja tas atbilst subjektīvajam vērtējumam, kuram ir tieša un acīmredzama saikne ar šādu pienākumu pildīšanu (3);

               J.

               tā kā tomēr nav tiešas un acīmredzamas saiknes starp Jane Collins apgalvojumiem, par kuriem ierosināta lieta, un viņas kā Eiropas Parlamenta deputātes pienākumiem, jo apgalvojumi nav saistīti ar viņas darbību Eiropas Parlamenta deputātes statusā vai Eiropas Savienības politiku, tie pausti valsts politiskajās debatēs;

               K.

               tā kā tādēļ uz šiem apgalvojumiem nevar attiecināt Protokola 8. pantu,

               1.

               nolemj neaizstāvēt Jane Collins privilēģijas un imunitāti;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un atbildīgās komitejas ziņojumu nekavējoties nosūtīt Apvienotās Karalistes iestādēm, kā arī tiesnesim M. Warby.

      (1)  Tiesas 1964. gada 12. maija spriedums, Wagner/Fohrmann un Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; Tiesas 1986. gada 10. jūlija spriedums, Wybot/Faure u. c., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; Vispārējās tiesas 2008. gada 15. oktobra spriedums, Mote/Parlaments, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; Tiesas 2008. gada 21. oktobra spriedumi, Marra/De Gregorio un Clemente, C200/07 un C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Vispārējās tiesas 2010. gada 19. marta spriedums, Gollnisch/Parlaments, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Tiesas 2011. gada 6. septembra spriedums, Patriciello, C163/10, ECLI: EU:C:2011:543; Vispārējās tiesas 2013. gada 17. janvāra spriedums, Gollnisch/Parlaments, T-346/11 un T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

      (2)  Vispārējās tiesas 2008. gada 15. oktobra spriedums, Mote/Parlaments, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; 49. un 51. punkts.

      (3)  Tiesas 2011. gada 6. septembra spriedums, Patriciello, C163/10, ECLI:EU:C:2011:543.


title: Politikas un drošības komitejas Lēmums (KĀDP) 2018/992 (2018. gada 11. jūlijs) par ES misijas spēku komandiera iecelšanu Eiropas Savienības militārajai misijai, lai palīdzētu Somālijas bruņoto spēku apmācībā (EUTM Somalia) (EUTM Somalia/1/2018)

text:
               13.7.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 177/12

         POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS (KĀDP) 2018/992
   (2018. gada 11. jūlijs)
   par ES misijas spēku komandiera iecelšanu Eiropas Savienības militārajai misijai, lai palīdzētu Somālijas bruņoto spēku apmācībā (EUTM Somalia) (EUTM Somalia/1/2018)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 38. pantu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2010/96/KĀDP (2010. gada 15. februāris) par Eiropas Savienības militāro misiju, lai palīdzētu Somālijas drošības spēku apmācībā (1), un jo īpaši tā 5. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Ievērojot Lēmuma 2010/96/KĀDP 5. panta 1. punktu, Padome pilnvaroja Politikas un drošības komiteju (PDK) saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 38. pantu pieņemt atbilstīgus lēmumus par Eiropas Savienības militārās misijas, lai palīdzētu Somālijas drošības spēku apmācībā (EUTM Somalia), politisko kontroli un stratēģisko vadību, tostarp pieņemt lēmumus, ar ko ieceļ amatā nākamos ES misijas komandierus.

               (2)

               Ar Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/971 (2) tika grozīta EUTM Somalia komandķēde. Tādēļ tika atcelts Politikas un drošības komitejas Lēmums (KĀDP) 2016/396 (3), un par ES misijas EUTM Somalia spēku komandieri tika iecelts brigādes ģenerālis Maurizio MORENA.

               (3)

               2017. gada 26. jūnijā PDK pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2017/1160 (4), ar ko par ES misijas EUTM Somalia spēku komandieri iecēla pulkvedi Pietro ADDIS, nomainot brigādes ģenerāli Maurizio MORENA.

               (4)

               2018. gada 18. jūnijā ES Militārā komiteja ieteica PDK par ES misijas EUTM Somalia spēku komandieri iecelt pulkvedi Matteo Giacomo SPREAFICO, kas no 2018. gada 16. jūlija nomainītu brigādes ģenerāli Pietro ADDIS.

               (5)

               Saskaņā ar 5. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās ar aizsardzību saistītu Savienības lēmumu un rīcību izstrādē un īstenošanā. Tādēļ Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai tas nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo pulkvedis Matteo Giacomo SPREAFICO no 2018. gada 16. jūlija tiek iecelts par ES misijas spēku komandieri Eiropas Savienības militārajai misijai, lai palīdzētu Somālijas drošības spēku apmācībā (EUTM Somalia).
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2018. gada 11. jūlijā

            Politikas un drošības komitejas vārdā –

            priekšsēdētājs

         W. STEVENS

      (1)  OV L 44, 19.2.2010., 16. lpp.

      (2)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2017/971 (2017. gada 8. jūnijs), ar ko nosaka pasākumus attiecībā uz ES KDAP militāro misiju bez izpildes pilnvarām plānošanu un īstenošanu un ar ko groza Lēmumus 2010/96/KĀDP par Eiropas Savienības militāro misiju, lai palīdzētu Somālijas drošības spēku apmācībā, 2013/34/KĀDP par Eiropas Savienības militāro misiju, lai palīdzētu Mali bruņoto spēku apmācībā (EUTM Mali), un (KĀDP) 2016/610 par Eiropas Savienības KDAP militāru apmācības misiju Centrālāfrikas Republikā (EUTM RCA) (OV L 146, 9.6.2017., 133. lpp.).

      (3)  Politikas un drošības komitejas Lēmums (KĀDP) 2016/396 (2016. gada 15. marts) par ES misijas komandiera iecelšanu Eiropas Savienības militārajai misijai, lai palīdzētu Somālijas drošības spēku apmācībā (EUTM Somalia), un ar ko atceļ Lēmumu (KĀDP) 2015/173 (EUTM Somalia/1/2016) (OV L 73, 18.3.2016., 99. lpp.).

      (4)  Politikas un drošības komitejas Lēmums (KĀDP) 2017/1160 (2017. gada 26. jūnijs) par ES misijas spēku komandiera iecelšanu Eiropas Savienības militārajai misijai, lai palīdzētu Somālijas drošības spēku apmācībā (EUTM Somalia) (EUTM Somalia/1/2017) (OV L 167, 30.6.2017., 37. lpp.).


Komisijas 26.06.2018. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.8919 - Permira VI G.P. / Exclusive France Holding and Exclusive Management SAS) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)


Komisijas 26.06.2018. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.8954 - Baring Private Equity Asia Fund VI / PAI Partners SAS) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)


Komisijas 31.08.2018. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.8983 - SPIGAS S.r.l. / CANARBINO S.p.A. / MIOGAS S.r.l.) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)


Komisijas 31.08.2018. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.9043 - ZF Friedrichshafen AG / Gustav Magenwirth GmbH & Co. KG / Brake Force One GmbH) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts vācu valodā)


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/1249 (2018. gada 18. septembris) par Eiropas Savienības rīcību, atbalstot Apvienoto Nāciju Organizācijas verifikācijas un inspekcijas mehānismu Jemenā

text:
                  19.9.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 235/14

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2018/1249
         (2018. gada 18. septembris)
         par Eiropas Savienības rīcību, atbalstot Apvienoto Nāciju Organizācijas verifikācijas un inspekcijas mehānismu Jemenā
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. panta 1. punktu,
         ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome 2015. gada 14. aprīlī pieņēma Rezolūciju (ANO DPR) 2216 (2015), ar kuru noteica embargo attiecībā uz ieroču un ar tiem saistīto visu veidu materiālu piegādi, pārdošanu vai nodošanu Ali Abdullah Saleh – bijušajam Jemenas prezidentam – un dažām citām personām, kā arī citām personām un vienībām, kas jānorāda attiecīgajai Drošības padomes Sankciju komitejai.

                     (2)

                     Ievērojot Jemenas valdības 2015. gada 6. augusta lūgumu un saskaņā ar ANO DPR 2216 (2015), Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs ar Jemenas valdībai adresētu 2015. gada 11. augusta vēstuli deva piekrišanu tam, ka tiek ieviests Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) verifikācijas un inspekcijas mehānisms (UNVIM), lai atvieglotu komercpreču netraucētu plūsmu uz Jemenu un atjaunotu valsts ekonomiku.

                     (3)

                     2016. gada 5. maijāUNVIM sāka darboties. Par UNVIM darbību un pārvaldību ANO Humānās palīdzības koordinācijas biroja (UN OCHA), Jemenas valdības un attiecīgo ANO dalībvalstu vārdā gādā Apvienoto Nāciju Organizācijas Projektu pakalpojumu birojs (UNOPS).

                     (4)

                     Padome 2017. gada 3. aprīlī uzsvēra, ka ir svarīgi nodrošināt efektīvu un savlaicīgu uz Jemenu paredzēto kravu komercpārvadājumu noformēšanu, un norādīja, ka pilnībā atbalsta UNVIM turpmāku darbību un tā pilnvaru pilnīgu un netraucētu īstenošanu. Padome arī aicināja pilnībā īstenot mērķtiecīgu ieroču embargo, ko noteikusi ANO Drošības padome, un šajā sakarā vēlreiz norādīja, ka ir stingri jāpiemēro Padomes Kopējā nostājā 2008/944/KĀDP (1) izklāstītie noteikumi.

                     (5)

                        UNVIM2017. gada 27. decembrī nāca klajā ar priekšlikumu, kura mērķis ir stiprināt un pagarināt tā darbību uz turpmāku viena gada laikposmu, proti, līdz 2019. gada martam, jo īpaši vēl vairāk paātrinot komercpārvadājumu pielaides procesu un palielinot UNVIM spēju izvietot papildu darbiniekus un resursus attiecīgajās ostās. Šīs pastiprināšanas nolūkā ir vajadzīgs atbalsts UNVIM personāla palielināšanai un papildu aprīkojuma iegādei inspekciju vajadzībām. Savienībai būtu jādod finansiāls ieguldījums šāda atbalsta sniegšanā.

                     (6)

                     Padome 2018. gada 25. jūnijā uzsvēra, ka ir svarīgi nodrošināt efektīvu un savlaicīgu kravu komercpārvadājumu, tostarp degvielas, noformēšanu attiecīgajās ostās, un norādīja, ka pilnībā atbalsta UNVIM turpmāku darbību un tā pilnvaru pilnīgu un netraucētu īstenošanu, un nolēma apsvērt UNVIM pastiprināšanu.

                     (7)

                     Šā lēmuma tehniskā īstenošana būtu jāuztic UNOPS. Savienības ieguldījumam UNVIM būs svarīga nozīme, lai UNVIM varētu turpināt pildīt uzdevumus saistībā ar uzraudzības un inspekcijas pakalpojumiem, ar ko nodrošina, ka Jemenas teritoriālajos ūdeņos ienākošās komerckravas ir saskaņā ar ANO DPR 2216 (2015). Ja UNVIM pilnvaras vai vajadzības mainīsies tā, ka radīsies šaubas par projekta atbilstību vai relevanci attiecībā uz tā mērķu sasniegšanu, Savienības ieguldījums būs vēlreiz attiecīgi jāizvērtē.

                     (8)

                     Savienības finansiālā ieguldījuma pienācīgu īstenošanu būtu jāuztic pārraudzīt Komisijai,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants

               1.   Savienība sniedz atbalstu UNVIM ar vispārīgo mērķi – palīdzēt atjaunot komercpreču netraucētu brīvu plūsmu uz Jemenu, nodrošinot pārredzamu un efektīvu pielaides procesu attiecībā uz komercpārvadājumiem, kuru galamērķis ir Jemenas ostas, ko Jemenas valdība nekontrolē.

               2.   Konkrētie šā projekta mērķi ir šādi:

                           —

                           palielināt komerckravu plūsmu uz Jemenu, vēl vairāk paātrinot komercpārvadājumu pielaides procesu un atjaunojot kuģniecības uzņēmumu uzticēšanos attiecībā uz piekļuvi Hodeidas un Salefas ostai,

                           —

                           palielināt UNVIM spēju izvietot papildu darbiniekus un resursus Džibutijā, Karaļa Abdullas ostā (Saūda Arābijas Karaliste), Salalāhas un Sohāras (Omāna) un Dubajas (Apvienotie Arābu Emirāti) ostās, kā arī tā spēju reaģēt, ja projekta īstenošanas laikā UNVIM tiek noteikti papildu pienākumi Hodeidas ostā.

               3.   Savienība ar šo lēmumu sniedz ieguldījumu ar UNVIM pastiprināšanu saistīto izmaksu segšanā un tādējādi palīdz arī reaģēt uz Jemenas iedzīvotāju vajadzībām plašākas humānās palīdzības stratēģijas ietvaros.
               Detalizēts projekta darbību apraksts ir izklāstīts pielikumā.

            2. pants

               1.   Par šā lēmuma īstenošanu atbild Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP).

               2.   Lēmuma 1. pantā minēto darbību tehnisko īstenošanu uztic UNOPS. Tas šo uzdevumu veic AP uzraudzībā. Šajā nolūkā AP slēdz vajadzīgo vienošanos ar UNOPS.

            3. pants

               1.   Finanšu atsauces summa 1. panta 2. punktā minētā projekta īstenošanai ir 4 915 504,24 EUR.

               2.   Summa, kas paredzēta, lai segtu sešu mēnešu laikposmu pēc šā panta 4. punktā minētā finansēšanas nolīguma noslēgšanas, ir 2 748 472,96 EUR. Atlikušo summu 2 167 031,28 EUR apmērā izmanto tad, ja Padome pēc 5. panta 2. punktā minētās pārskatīšanas pieņem attiecīgu lēmumu.

               3.   Izdevumus, ko finansē no 1. punktā minētās summas, pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības budžetam.

               4.   Komisija uzrauga 1. punktā minēto izdevumu pareizu pārvaldību. Šajā nolūkā tā slēdz finansēšanas nolīgumu ar UNOPS. Finansēšanas nolīgumā paredz, ka UNOPS jānodrošina, lai Savienības ieguldījums būtu pamanāms.

               5.   Komisija 4. punktā minēto finansēšanas nolīgumu cenšas noslēgt, cik drīz vien iespējams pēc 2018. gada 18. septembra. Tā informē Padomi par visām grūtībām minētajā procesā un par finansēšanas nolīguma noslēgšanas dienu.

            4. pants

               1.   AP ziņo Padomei par šā lēmuma īstenošanu, pamatojoties uz UNVIM sagatavotajiem regulārajiem ziņojumiem, tostarp par UNVIM vadības komitejas ikmēneša sanāksmēm. Minētie ziņojumi veido Padomes izvērtējuma pamatu.

               2.   Komisija Padomei sniedz informāciju par finansiālajiem aspektiem 1. pantā minētā projekta īstenošanā.

            5. pants

               1.   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               2.   Padome šo lēmumu pārskata piecus mēnešus pēc 3. panta 4. punktā minētā finansēšanas nolīguma noslēgšanas dienas.

               3.   Šā lēmuma darbība beidzas 12 mēnešus pēc dienas, kad Komisija un UNOPS noslēdz 3. panta 4. punktā minēto finansēšanas nolīgumu. Taču tas zaudē spēku sešus mēnešus pēc stāšanās spēkā, ja līdz tam laikam nav noslēgts finansēšanas nolīgums.

            Briselē, 2018. gada 18. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. BLÜMEL

            (1)  Padomes Kopējā nostāja 2008/944/KĀDP (2008. gada 8. decembris), ar ko izveido kopīgus noteikumus, kas reglamentē militāru tehnoloģiju un ekipējuma eksporta kontroli (OV L 335, 13.12.2008., 99. lpp.).

            PIELIKUMS
            1.   Vispārīga informācija

                        a)

                        Pašreizējais konflikts Jemenā ir izraisījis plašu humanitāru krīzi, un aptuveni 75 % iedzīvotāju (22,2 miljoniem cilvēku) tā rezultātā ir vajadzīga palīdzība. Tas, ka ir traucēts komerciālais imports uz Jemenu, ir novedis pie būtiska pamatpreču trūkuma, pieejamo preču cenu kāpuma, melnā tirgus un kontrabandas tīklu palielināšanās.
                        Lai risinātu smago humanitāro situāciju Jemenā, ir ļoti svarīgi turpināt regulāras komerckravu plūsmas uz valsti. ANO Drošības padomes Rezolūcijā 2216 (2015) ANO dalībvalstis tiek pilnvarotas veikt nepieciešamos pasākumus, lai novērstu, ka no dalībvalstu teritorijām vai caur tām, vai dalībvalstu valstspiederīgie vai izmantojot dalībvalstu karoga kuģus vai gaisa kuģus, tieši vai netieši piegādā, pārdod vai nodod ieročus un ar tiem saistītos visu veidu materiālus, tostarp ieročus un munīciju, militāros transportlīdzekļus un aprīkojumu, paramilitāro spēku aprīkojumu un visa iepriekš minētā rezerves daļas konkrētām personām un vienībām, kuras norādīs komiteja, kas izveidota, ievērojot minēto rezolūciju. Lai atvieglotu komercpreču netraucēto plūsmu uz Jemenu, Jemenas valdība ir lūgusi ANO sniegt uzraudzības un inspekcijas pakalpojumu, ar ko nodrošina, ka Jemenas teritoriālajos ūdeņos ienākošās komerckravas ir saskaņā ar ANO Rezolūciju 2216 (2015).
                        2015. gada decembrī Apvienoto Nāciju Organizācijas Projektu pakalpojumu biroju (UNOPS) lūdza ANO Humānās palīdzības koordinācijas biroja (UN OCHA), Jemenas valdības un attiecīgo ANO dalībvalstu vārdā gādāt par to, lai darbotos un tiktu pārvaldīts mehānisms uzraudzības un inspekcijas pakalpojumu pārraudzīšanai ar mērķi atvieglot komercpreču netraucēto plūsmu uz Jemenas teritorijām, kuras Jemenas valdība nekontrolē. 2016. gada 5. maijāUNVIM sāka darboties.
                        Pēc tam, kad 2017. gada novembrī koalīcija noteica ierobežojumus pārvadājumiem uz Jemenas ziemeļu daļu, UNVIM rīkoja apspriešanos ar līdzekļu devējiem un ārējiem partneriem, kā arī ar koalīciju. Priekšlikumā paildzināt UNVIM darbību no 2018. gada aprīļa līdz 2019. gada martam atspoguļojās šajās diskusijās apspriestais, proti, ir jāpastiprina mehānisma spējas, jāmazina bažas par ieroču kontrabandu ar tirdzniecības kuģiem un jāmazina komercpārvadājumu kavēšanās.
                        Patlaban UNVIM darbojas Džibutijā – 4 uzraugi, 4 inspektori, 4 sprāgstvielu meklēšanas suņu komandas, 13 vadības/tehniskie darbinieki un Apvienotās Karalistes norīkotie darbinieki (skaitā līdz 7), kā arī Džidā (Saūda Arābijas Karaliste) – 2 uzraugi. Pašreiz notiek diskusijas par UNVIM uzraudzības darbību paplašināšanu Karaļa Abdullas ostā (Saūda Arābijas Karaliste), Salalāhas un Sohāras (Omāna) un Dubajas (Apvienotie Arābu Emirāti) ostās.

                        b)

                        ES ir pastāvīgi uzsvērusi, ka ir svarīgi nodrošināt efektīvu un savlaicīgu kravu komercpārvadājumu noformēšanu, un ir atbalstījusi UNVIM turpmāku darbību un tā pilnvaru netraucētu īstenošanu. Tāpēc jebkurš veids, kā ES atbalsta UNVIM turpmāku darbību, būtu jāskata saistībā ar mehānisma efektivitātes uzlabošanu ar mērķi palielināt uzņēmēju un valstu spējas piegādāt Jemenas iedzīvotājiem komercpreces. Kā norādīts Padomes 2017. gada aprīļa secinājumos, ir nepieciešams pilnīgs koalīcijas un Jemenas valdības atbalsts, lai UNVIM varētu darboties efektīvi un pilnā apjomā. Turklāt jebkuras ES darbības arī būtu jāskata saistībā ar plašāku ES apņemšanos panākt politisku konflikta risinājumu, pilnībā atbalstot ANO īpašā sūtņa centienus.

                  2.
                  UNVIM – verifikācijas un inspekcijas mehānisms

            Patlaban UNVIM attiecas uz visiem kuģiem virs 100 MT, kuru galamērķis ir Jemenas ostas, ko Jemenas valdība nekontrolē, un 1) visiem kuģiem, kas pārvadā Jemenā bāzētu komercvienību vai valdības struktūru iegādātas komercpreces, kuras paredzēts pārdot Jemenā, un 2) uz divpusēju palīdzību no ANO dalībvalstīm, kura netiek novirzīta, izmantojot UNAFP vai atzītu starptautisku humānās palīdzības organizāciju.
            Verifikācijas process sākas, kad kuģniecība tiešsaistē (www.vimye.org) iesniedz pielaides lūgumu, augšupielādē nepieciešamos dokumentus un iesniedz visu vajadzīgo dokumentāciju UNVIM. UNVIM 48 stundu laikā izskata dokumentāciju un nosūta paziņojumu ārējiem partneriem, piemēram, koalīcijas spēku Evakuācijas un humānās palīdzības operāciju vienībai (EHOC). Pēc tam UNVIM nolemj, vai attiecīgo kuģi pārbaudīt, pamatojoties uz paša procesu, tostarp neatbilstībām saņemtajā dokumentācijā, nedeklarētas piestāšanas gadījumiem ostās, aizdomīgu kuģa kustību, automātiskās identifikācijas sistēmas (AIS) izslēgšanu uz vairāk nekā četrām stundām, un informāciju, kas saņemta no ārējiem partneriem. Kuģi pārbauda vai nu ostā teritoriālajos ūdeņos, vai arī jūrā starptautiskajos ūdeņos.
            Pēc tam vai nu izsniedz pielaides apliecinājumu, vai arī to atsaka (anulē, liedz vai atsauc). Attiecībā uz kuģiem, kas saņēmuši pielaidi, UNVIM turpina uzraudzīt to kustību, izmantojot AIS, tostarp tranzītu uz koalīcijas kontrolē esošo gaidīšanas vietu; no gaidīšanas vietas uz enkurvietu; no enkurvietas uz izkraušanas piestātni. UNVIM sekošanu beidz, tiklīdz kuģi, kas saņēmuši pielaidi, pēc savu kravu izkraušanas un ostas pamešanas atstāj Jemenas ostas Sarkanajā jūrā. Visa procesa laikā UNVIM uztur ciešus sakarus ar kuģniecības uzņēmumiem un kuģu vadītājiem (kapteiņiem), un tam ir būtiska loma visu to problēmu risināšanā, ar kurām kuģi saskaras jūrā, tostarp tas ved sarunas ar EHOC un koalīciju. Tas, ka UNVIM sniedz atbalstu visā pielaides procesā un pastāvīgi sazinās ar kuģniecības uzņēmumiem, ir izšķiroši svarīgi, lai saglabātu starptautisku rēdereju uzticēšanos un lai tādējādi nodrošinātu, ka komerciālais imports, neraugoties uz pašreizējo konfliktu, turpina nonākt pie lielākās daļas Jemenas iedzīvotāju.

               UNVIM ir arī centies no jauna iedvest pārliecību starptautiskajai kuģniecības kopienai, izmantojot ikceturkšņa sanāksmes ar tās pārstāvjiem, lai apliecinātu, ka to grūtības un problēmas ir pareizi izprastas un tiek risinātas.
            3.   Vispārīgie mērķi

            Lai nodrošinātu UNVIM pilnvaru netraucētu īstenošanu, vispārīgais rīcības mērķis ir palīdzēt atjaunot komercpreču netraucēto brīvo plūsmu uz Jemenu, gādājot par pārredzamu un efektīvu pielaides procesu attiecībā uz komercpārvadājumiem, kuru galamērķis ir Jemenas ostas, ko Jemenas valdība nekontrolē.
            Konkrētie mērķi ir šādi:

                        —

                        palielināt komerckravu plūsmu uz Jemenu, vēl vairāk paātrinot komercpārvadājumu pielaides procesu un atjaunojot kuģniecības uzņēmumu uzticēšanos attiecībā uz piekļuvi Hodeidas un Salefas ostai, neraugoties uz pašreizējo konfliktu,

                        —

                        palielināt UNVIM spēju izvietot papildu darbiniekus un resursus Džibutijā, Karaļa Abdullas ostā (Saūda Arābijas Karaliste), Salalāhas un Sohāras (Omāna) un Dubajas (Apvienotie Arābu Emirāti) ostās, kā arī palielināt tā reaģētspējas apmēru, ja projekta īstenošanas laikā UNVIM tiek noteikti papildu pienākumi Hodeidas ostā.

                  Ja UNVIM pilnvaras vai vajadzības mainīsies tā, ka radīsies šaubas par projekta atbilstību vai relevanci attiecībā uz minēto mērķu sasniegšanu, ES ieguldījums attiecīgi tiks vēlreiz izvērtēts.
            4.   Darbību apraksts

            Par projekta tehnisko īstenošanu atbildēs UNOPS.
            Darbība Nr. 1: palielināt UNVIM uzraugu skaitu. Darbā pieņems līdz pieciem (05) papildu uzraugiem un līdz diviem (02) papildu kravu inspektoriem – Džibutijai, Karaļa Abdullas ostai un Džidai (Saūda Arābijas Karaliste), Salalāhas un Sohāras (Omāna) un Dubajas (Apvienotie Arābu Emirāti) ostām vai jebkurām citām vietām, tostarp provizoriski Hodeidai. Šāds spējas palielinājums ļautu UNVIM ātri pielāgoties visām izmaiņām un palielināt UNVIM operatīvās iespējas rīkot kuģu pārbaudes, vienlaikus nodrošinot UNVIM darbības nepārtrauktību. UNVIM pieņems darbā arī vēl vienu administratoru, kas atradīsies Džibutijā un kas cita starpā sadarbosies ar ES un jo īpaši ES delegācijām Sarkanās jūras reģionā.
            Ir plānotas šādas darbības:

                        —

                           UNOPS pieņems darbā jaunus uzraugus, inspektorus un administratoru saskaņā ar UNOPS noteikumiem un procedūrām attiecībā uz nolīgšanu darbā,

                        —

                           UNOPS priekšlaicīgi informēs EĀDD par visu amatu izsludināšanu.

                  Grafiks – visā projekta norises laikā.
            Darbība Nr. 2: īrēt daļu no Džibutijas ostas. Ņemot vērā projekta sadarbības nolīgumu, kas 2018. gada 1. maijā parakstīts ar Džibutijas iestādēm, UNVIM īrē piestātnes un pietauvošanās vietas Džibutijas ostā, lai nodrošinātu pastāvīgu vietu pārbaužu veikšanai. Patlaban tiek remontēta jauna iekārta ostā, lai atvieglotu uzraugu, inspektoru un sprāgstvielu meklēšanas suņu darbu. Tas palīdzēs arī paātrināt pārbaužu procesu.
            Grafiks – visā projekta norises laikā.
            Darbība Nr. 3: Džibutijā palielināt sprāgstvielu meklēšanas suņu skaitu no četriem līdz sešiem – UNVIM palielinās sprāgstvielu meklēšanas suņu un kinologu skaitu no četriem līdz sešiem. Tā kā sprāgstvielu meklēšanas suņiem pārbaužu laikā ir jāatpūšas un ņemot vērā laikapstākļus Džibutijā, līdz ar pārbaužu skaita palielināšanos ir vajadzīgas papildu spējas, lai gādātu par sprāgstvielu meklēšanas suņu labturību un darbības nepārtrauktību.
            Ir plānotas šādas darbības:

                        —

                        saskaņā ar ANO iepirkuma procedūrām UNOPS vai nu izsludinās jaunu uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus līguma slēgšanai par sprāgstvielu meklēšanas suņiem un to kinologiem, vai arī grozīs pašreizējo līgumu ar pašreizējo UNVIM pakalpojuma sniedzēju (Attīstības iniciatīva),

                        —

                        jaunos sprāgstvielu meklēšanas suņus paredzēts iekļaut esošajā 4 suņu un kinologu komandā.

                  Grafiks – visā projekta norises laikā.
            Darbība Nr. 4: iegādāties papildu inspekcijas aprīkojumu – lai UNVIM komandai Džibutijā sniegtu palīdzību konteineru un kravu skenēšanā, UNVIM iegādāsies divus (02) pārnēsājamus skenerus. Šis papildu aprīkojums atvieglos kuģu savlaicīgu pārbaudi Džibutijas ostā un starptautiskajos ūdeņos.
            Ir plānotas šādas darbības:

                        —

                        patlaban tiek izstrādātas tehniskas specifikācijas,

                        —

                        saskaņā ar UNOPS iepirkuma procedūrām izsludināt starptautisku uzaicinājumu iesniegt piedāvājumus par piegādi un par līguma slēgšanas tiesību piešķiršanu,

                        —

                        piegādāt aprīkojumu un nodrošināt attiecīgo darbinieku apmācību.

                  Grafiks – no projekta 1. līdz 4. mēnesim.
            Projekta beigās aktīvu atsavināšana tiks veikta saskaņā ar līgumu, ko parakstīs ar Eiropas Komisiju.
            Darbība Nr. 5: projekta īstenošana

               UNOPS nodrošinās programmas vadības pārraudzību; tas ietver atskaites punktu izstrādi, iekšējo pārskatīšanu, līgumu pārraudzību un finanšu pārvaldību. Paredzamās darbības cita starpā ir šādas:

                        —

                        ārējo pakalpojumu iepirkums vai īpašo pakalpojumu līgums par tehnisko palīdzību projekta īstenošanai,

                        —

                        finanšu un līgumu pārvaldība saistībā par pakalpojumiem, par kuriem UNOPS slēdz apakšlīgumus ar trešām personām.

                  Grafiks – visā projekta norises laikā.
            5.   Gaidāmie rezultāti

               UNVIM operatīvo darbību pastiprināšanā gaidāmie projekta rezultāti ir šādi:

                        —

                        novērst, ka Jemenas ostās Sarkanajā jūrā ienāk aizliegtu preču plūsma,

                        —

                        sekmēt komercpreču brīvo plūsmu uz Jemenas ostām Sarkanajā jūrā,

                        —

                        panākt uzticēšanos starptautiskās kuģniecības kopienas pārstāvju vidū, paredzot pārredzamu un efektīvu procesu komercpreču ienākšanai Jemenas ostās Sarkanajā jūrā, neraugoties uz pašreizējo konfliktu,

                        —

                        sniegt atbalstu Jemenas valdībai, lai palīdzētu apmierināt Jemenas iedzīvotāju vajadzības pēc pamatprecēm, kuras ar humāno palīdzību un vietējiem avotiem nevar pilnībā apmierināt.

                  6.   Paredzētais ilgums

            Paredzētais projekta ilgums ir 12 mēneši, kas sadalīti divos 6 mēnešu posmos (6 + 6). Pirmais posms ilgs līdz 2019. gada martam, otrais sāksies 2019. gada aprīlī. Tā kā pašreizējā UNVIM finansēšanas kārtība ar līdzekļu devējiem ir piemērojama tikai līdz 2019. gada martam, Padomes lēmums paredz konkrētu vienošanos attiecībā uz laikposmu pēc 2019. gada marta.
            Šī vienošanās ietver pārskatīšanas klauzulu, kurā ir noteikts, ka ES ieguldījums ir atkārtoti jāizvērtē, ņemot vērā dalībvalstu pozitīvu atzinumu par to, ka ES ieguldījums bez pārtraukuma tiek pagarināts vēl par sešiem mēnešiem.
            Tādējādi deleģēšanas nolīgumu starp Komisiju un UNOPS parakstīs vispirms uz sešiem mēnešiem, un to varēs pagarināt vēl tikai uz sešiem mēnešiem, ja dalībvalstis sniegs pozitīvu atzinumu.
            7.   Savienības pamanāmība

               UNOPS, kas atbild par projekta tehnisko īstenošanu, nodrošinās pienācīgu Savienības finansiālā atbalsta pamanāmību, piemēram, ziņojumos, pasākumos vai sanāksmēs. Uz visiem UNVIM dokumentiem tiks uzskatāmi parādīts ES karogs.

               UNVIM/UNOPS gādās, lai uz visām iekārtām, kas iegādātas, izmantojot ES līdzekļus, un kas nav izlietojamas, būtu nodrošināta atbilstoša ES pamanāmība, tostarp norādīts ES logotips. Gadījumos, kad šādas norādes varētu apdraudēt UNOPS privilēģijas un imunitāti vai UNOPS darbinieku vai tiešo labumguvēju drošību, tiks veikti citi piemēroti pasākumi.
            8.   ES dalība UNVIM vadības komitejā

               UNVIM vadības komitejas sastāvā ir Saūda Arābijas Karaliste (EHOC un Aizsardzības ministrija), Apvienotie Arābu Emirāti, Jemenas valdība (UNVIM sadarbības koordinators, kas atrodas Džibutijā, un Transporta ministrijas pārstāvis), UNOPS un OCHA. Tāpat kā Amerikas Savienotās Valstis, Nīderlande un Apvienotā Karaliste, kurām kā līdzekļu devējām UNVIM ir novērotāja statuss šajā komitejā, ES piedalīsies UNVIM vadības komitejas ikmēneša sanāksmēs.
            9.   Ziņošana

               UNVIM/UNOPS sniegs EĀDD ikmēneša ziņojumu, kurā pārskatīs progresu projekta rezultātu sasniegšanā. Ar šiem ziņojumiem iepazīsies arī attiecīgā Padomes struktūra.
            EĀDD attiecīgajai Padomes struktūrai ziņos par UNVIM vadības komitejas ikmēneša sanāksmēm.

               UNVIM/UNOPS attiecīgajai Padomes struktūrai tieši atskaitīsies reizi ceturksnī Briselē.

               UNVIM/UNOPS iesniegs galīgo aprakstošo un finanšu ziņojumu sešu mēnešu laikā pēc īstenošanas laikposma beigām.


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/1247 (2018. gada 18. septembris), ar ko groza Lēmumu 2012/392/KĀDP par Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā (EUCAP Sahel Niger)

text:
                  19.9.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 235/7

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2018/1247
         (2018. gada 18. septembris),
         ar ko groza Lēmumu 2012/392/KĀDP par Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā (EUCAP Sahel Niger)
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 42. panta 4. punktu un 43. panta 2. punktu,
         ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2012. gada 16. jūlijā pieņēma Lēmumu 2012/392/KĀDP (1), ar ko izveidoja Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā, lai atbalstītu Nigēras drošības spēku spēju veidošanu saistībā ar terorisma un organizētas noziedzības apkarošanu (EUCAP Sahel Niger).

                     (2)

                     Ar Lēmumu (KĀDP) 2016/1172 (2) Padome pagarināja misiju līdz 2018. gada 15. jūlijam un ar Lēmumu (KĀDP) 2017/1253 (3) paredzēja tai finanšu atsauces summu līdz tam pašam datumam. Turklāt ar Lēmumu (KĀDP) 2018/997 (4) Padome misiju un tās finanšu atsauces summu pagarināja līdz 2018. gada 30. septembrim.

                     (3)

                     2018. gada 28. jūnijā Eiropadome pieņēma secinājumus par migrāciju.

                     (4)

                     Pēc misijas stratēģiskās pārskatīšanas Politikas un drošības komiteja ieteica EUCAP Sahel Niger pilnvaras grozīt un pagarināt par diviem gadiem.

                     (5)

                        EUCAP Sahel Niger tiks īstenota situācijā, kas var pasliktināties un varētu kavēt Līguma par Eiropas Savienību 21. pantā izklāstīto Savienības ārējās darbības mērķu sasniegšanu.

                     (6)

                     Būtu attiecīgi jāgroza Lēmums 2012/392/KĀDP,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Lēmumu 2012/392/KĀDP groza šādi:

                        a)

                        lēmuma 1., 2. un 3. pantu aizstāj ar šādiem:

                           “1. pants
                           Misija
                           Savienība izveido Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā, lai atbalstītu Nigēras drošības spēku spēju veidošanu saistībā ar terorisma un organizētas noziedzības apkarošanu (EUCAP Sahel Niger), tostarp lai uzlabotu to spējas kontrolēt un apkarot nelikumīgu migrāciju un samazināt ar to saistītās noziedzības līmeni.

                           2. pants
                           Mērķi
                           Lai īstenotu Eiropas Savienības stratēģiju attiecībā uz drošību un attīstību Sāhelā, EUCAP Sahel Niger mērķis ir dot Nigēras iestādēm iespēju izstrādāt vajadzīgos stratēģiskos satvarus un panākt pastāvošo stratēģiju realizēšanu. EUCAP Sahel Niger mērķis ir sniegt arī ieguldījumu integrētas, daudzdisciplīnu, saskaņotas, ilgtspējīgas un cilvēktiesībās balstītas pieejas izstrādē starp dažādiem Nigēras drošības spēkiem saistībā ar terorisma un organizētas noziedzības apkarošanu. Turklāt tā palīdz Nigēras centrālajām un vietējām iestādēm un drošības spēkiem izstrādāt politiku, paņēmienus un procedūras, lai efektīvi kontrolētu un apkarotu nelikumīgu migrāciju.

                           3. pants
                           Uzdevumi

                              1.   Lai sasniegtu 2. pantā paredzētos mērķus, EUCAP Sahel Niger:

                                          a)

                                          uzlabo sadarbību starp dažādiem spēkiem Nigērā drošības jomā un atbalsta stratēģisko satvaru izveidi, un panāk minētajā jomā pastāvošo stratēģiju realizēšanu;

                                          b)

                                          ar konsultēšanu, mācībām un attiecīgā gadījumā mentorēšanu stiprina Nigēras drošības spēku spējas cīnīties pret terorismu un organizēto noziedzību;

                                          c)

                                          atbalstot ES mērķus migrācijas jomā, palīdz Nigēras drošības spēkiem izstrādāt procedūras un paņēmienus, lai efektīvi kontrolētu un apkarotu nelikumīgu migrāciju un samazinātu ar to saistītās noziedzības līmeni, sniedzot stratēģiskus padomus un mācības, tostarp par robežkontroli;

                                          d)

                                          atvieglo reģionālo un starptautisko koordināciju terorisma, organizētās noziedzības un nelikumīgas migrācijas apkarošanā.

                              2.   EUCAP Sahel Niger pievēršas 1. punktā minētajām darbībām, kuras veicina Nigēras teritorijas kontroles uzlabošanu, tostarp sadarbībā ar Nigēras bruņotajiem spēkiem.

                              3.   Veicot savus uzdevumus, EUCAP Sahel Niger tiecas nodrošināt, ka Nigēras spēja cīnīties pret terorismu un organizēto noziedzību tiek attīstīta ilgtspējīgi, jo īpaši uzlabojot Nigēras cilvēkresursu pārvaldību, loģistiku un mācību politiku minētajā jomā.

                              4.   EUCAP Sahel Niger neveic nekādas izpildfunkcijas.”;

                        b)

                        lēmuma 13. panta 1. punktam pievieno šādu daļu:
                        “Finanšu atsauces summa ar EUCAP Sahel Niger saistīto izdevumu segšanai laikposmā no 2018. gada 1. oktobra līdz 2020. gada 30. septembrim ir EUR 63 400 000.”;

                        c)

                        lēmuma 16. panta otro teikumu aizstāj ar šādu:
                        “To piemēro līdz 2020. gada 30. septembrim.”

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2018. gada 18. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. BLÜMEL

            (1)  Padomes Lēmums 2012/392/KĀDP (2012. gada 16. jūlijs) par Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā (EUCAP Sahel Niger) (OV L 187, 17.7.2012., 48. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2016/1172 (2016. gada 18. jūlijs), ar ko groza Lēmumu 2012/392/KĀDP par Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā (EUCAP Sahel Niger) (OV L 193, 19.7.2016., 106. lpp.).

            (3)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2017/1253 (2017. gada 11. jūlijs), ar ko groza Lēmumu 2012/392/KĀDP par Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā (EUCAP Sahel Niger) (OV L 179, 12.7.2017., 15. lpp.).

            (4)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/997 (2018. gada 13. jūlijs), ar ko groza Lēmumu 2012/392/KĀDP par Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā (EUCAP Sahel Niger) (OV L 178, 16.7.2018., 7. lpp.).


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/1248 (2018. gada 18. septembris), ar ko ieceļ Eiropas Savienības īpašo pārstāvi Tuvo Austrumu miera procesā

text:
                  19.9.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 235/9

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2018/1248
         (2018. gada 18. septembris),
         ar ko ieceļ Eiropas Savienības īpašo pārstāvi Tuvo Austrumu miera procesā
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 33. pantu un 31. panta 2. punktu,
         ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Izraēliešu un palestīniešu konflikta risinājums Savienībai ir stratēģiska prioritāte, un Savienībai arī turpmāk ir aktīvi jāiesaistās, līdz būs rasta izeja, pamatojoties uz divu valstu risinājumu.

                     (2)

                     Uz laikposmu līdz 2020. gada 29. februārim būtu jāieceļ Eiropas Savienības īpašais pārstāvis (ESĪP) Tuvo Austrumu miera procesā (TAMP).

                     (3)

                     ESĪP pilnvaras īstenos situācijā, kas var pasliktināties un varētu kavēt Līguma 21. pantā izklāstīto Savienības ārējās darbības mērķu sasniegšanu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Eiropas Savienības īpašais pārstāvis
            Ar šo Susanna TERSTAL kundze tiek iecelta par Eiropas Savienības īpašo pārstāvi (ESĪP) Tuvo Austrumu miera procesā (TAMP) līdz 2020. gada 29. februārim. Padome, pamatojoties uz Politikas un drošības komitejas (PDK) novērtējumu un Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP) priekšlikumu, var nolemt ESĪP pilnvaras izbeigt agrāk.

            2. pants
            Politikas mērķi

               1.   ESĪP pilnvaru pamatā ir Savienības politikas mērķi attiecībā uz Tuvo Austrumu miera procesu.

               2.   Vispārējais mērķis ir visaptverošs miers, kas būtu jāpanāk, pamatojoties uz divu valstu risinājumu, – Izraēla un demokrātiska, vienota, dzīvotspējīga, miermīlīga un suverēna Palestīnas valsts, kuras pastāv viena otrai līdzās ar drošām un atzītām robežām, uztur normālas attiecības ar kaimiņvalstīm saskaņā ar attiecīgajām Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) Drošības padomes Rezolūcijām (ANO DPR) 242 (1967) un 338 (1973) un ņemot vērā citas svarīgas rezolūcijas, tostarp ANO DPR 2334 (2016), Madrides principiem, tostarp saskaņā ar principu “zeme apmaiņā pret mieru”, Ceļvedi, nolīgumiem, par kuriem puses iepriekš ir vienojušās, Arābu valstu miera iniciatīvu un Tuvo Austrumu Kvarteta (“Kvartets”) 2016. gada 1. jūlija ieteikumiem. Ņemot vērā dažādos Izraēlas un arābu attiecību aspektus, būtisks visaptveroša miera elements ir reģionālā dimensija.

               3.   Lai sasniegtu šo mērķi, politikas prioritātes ir pieturēties pie divu valstu risinājuma un atsākt un atbalstīt miera procesu. Būtisks sekmīga iznākuma elements ir skaidri parametri, ar ko nosaka pamatu sarunām, un Savienība savu nostāju attiecībā uz šādiem parametriem ir izklāstījusi Padomes 2009. gada decembra, 2010. gada decembra un 2014. gada jūlija secinājumos, kurus tā turpinās aktīvi īstenot.

               4.   Savienība ir apņēmusies strādāt kopā ar iesaistītajām pusēm un starptautiskās kopienas partneriem, tostarp piedaloties Kvartetā un aktīvi iesaistoties piemērotās starptautiskās iniciatīvās, lai sarunām radītu jaunu dinamiku.

            3. pants
            Pilnvaras

               1.   Lai sasniegtu politikas mērķus, ESĪP ir pilnvarots:

                           a)

                           sniegt aktīvu un efektīvu Savienības ieguldījumu darbībās un iniciatīvās, ar kurām ir paredzēts panākt pilnīgu izlīgumu izraēliešu un palestīniešu konfliktā, balstoties uz divu valstu risinājumu un ievērojot Savienības noteiktos parametrus un attiecīgās ANO DPR, tostarp ANO DPR 2334 (2016), un šajā sakarā iesniegt priekšlikumus Savienības rīcībai;

                           b)

                           veicināt un uzturēt ciešus kontaktus ar visām miera procesa pusēm, attiecīgajiem politiskajiem dalībniekiem, citām reģiona valstīm, Kvarteta locekļiem un citām attiecīgām valstīm, kā arī ar ANO un citām attiecīgām starptautiskajām organizācijām, piemēram, Arābu valstu līgu, lai sadarbībā ar tiem stiprinātu miera procesu;

                           c)

                           vajadzības gadījumā strādāt pie tā, lai, konsultējoties ar visām svarīgākajām ieinteresētajām personām un Savienības dalībvalstīm, sekmētu varbūtēju jaunu sarunu pamatsistēmu un dotu tajā savu ieguldījumu, jo īpaši – sekmējot 2017. gada 15. janvārī Parīzē notikušās konferences dalībnieku pieņemtās Kopīgās deklarācijas (1) mērķus;

                           d)

                           aktīvi atbalstīt starp pusēm noritošās miera sarunas un dot tajās savu ieguldījumu, tostarp saistībā ar minētajām sarunām nākot klajā ar priekšlikumiem Savienības vārdā, kas atbilst tās ilgstošai konsolidētai politikai;

                           e)

                           nodrošināt pastāvīgu Savienības klātbūtni attiecīgajos starptautiskajos forumos;

                           f)

                           dot ieguldījumu krīzes pārvarēšanā un novēršanā, tostarp attiecībā uz Gazu;

                           g)

                           dot ieguldījumu, ja to lūdz, pušu panākto starptautisko nolīgumu īstenošanā un iesaistīties diplomātiskos pasākumos, ja netiek ievēroti minēto nolīgumu noteikumi;

                           h)

                           palīdzēt politiskajos centienos panākt fundamentālas izmaiņas, lai rastu ilgtspējīgu risinājumu attiecībā uz Gazas joslu, kura ir nākotnes Palestīnas valsts sastāvdaļa un kuras jautājums sarunās būtu jāizskata;

                           i)

                           īpašu uzmanību pievērst tiem faktoriem, kas skar miera procesa reģionālo dimensiju, arābu partneru iesaistei un Arābu valstu miera iniciatīvas īstenošanai;

                           j)

                           konstruktīvi sadarboties ar līgumslēdzējām pusēm miera procesā, lai veicinātu demokrātijas pamatnormu, tostarp starptautisko humanitāro tiesību, cilvēktiesību un tiesiskuma, ievērošanu;

                           k)

                           nākt klajā ar priekšlikumiem par Savienības iesaistīšanos miera procesā un par to, kā labāk īstenot Savienības iniciatīvas un Savienības centienus, kas saistīti ar pašreizējā miera procesa turpmāko virzību, piemēram, Savienības ieguldījumu palestīniešu reformās, arī aptverot attiecīgo Savienības attīstības projektu politiskos aspektus;

                           l)

                           mudināt puses atturēties no vienpusējām darbībām, kas apdraudētu divu valstu risinājuma dzīvotspēju, proti, Jeruzalemē un okupētā Rietumkrasta C apgabalā;

                           m)

                           kā sūtnim Kvartetā regulāri ziņot par sarunu norisi un rezultātiem, kā arī par Kvarteta darbībām un palīdzēt sagatavot Kvarteta sūtņu sanāksmes, pamatojoties uz Savienības nostāju un koordinējot darbības ar citiem Kvarteta locekļiem;

                           n)

                           sadarbībā ar ESĪP cilvēktiesību jautājumos palīdzēt īstenot Savienības cilvēktiesību politiku, tostarp Savienības pamatnostādnes cilvēktiesību jomā, jo īpaši – Savienības pamatnostādnes par bērniem bruņotos konfliktos, kā arī par vardarbību pret sievietēm un meitenēm un par visa veida pret viņām vērstas diskriminācijas apkarošanu, un Savienības politiku attiecībā uz ANO DPR 1325 (2000) par sievietēm, mieru un drošību, tostarp veicot uzraudzību un ziņojot par norisēm, kā arī formulējot ieteikumus saistībā ar minēto;

                           o)

                           palīdzēt reģiona sabiedriskās domas veidotājiem labāk izprast Savienības nozīmi.

               2.   ESĪP sniedz atbalstu AP darbā, vienlaikus saglabājot kopskatu par visām Savienības darbībām reģionā, kuras saistītas ar TAMP.

            4. pants
            Pilnvaru īstenošana

               1.   ESĪP ir atbildīgs par pilnvaru īstenošanu, rīkojoties AP pakļautībā.

               2.   PDK uztur privileģētus sakarus ar ESĪP un ir galvenais ESĪP kontaktpunkts saziņā ar Padomi. PDK saskaņā ar savām pilnvarām, neskarot AP pilnvaras, sniedz ESĪP stratēģiskas norādes un politisku virzību.

               3.   ESĪP strādā ciešā sadarbībā ar Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD) un tā attiecīgajām nodaļām.

               4.   ESĪP regulāri apmeklēs reģionu un nodrošinās ciešu koordināciju ar Savienības pārstāvniecību Jeruzalemē, Savienības delegāciju Telavivā, kā arī ar citām attiecīgām Savienības delegācijām reģionā.

            5. pants
            Finansējums

               1.   Finanšu atsauces summa, kas paredzēta, lai segtu izdevumus saistībā ar ESĪP pilnvarām, laikposmam līdz 2020. gada 29. februārim ir 1 730 000 EUR.

               2.   Izdevumus pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam.

               3.   Izdevumus pārvalda saskaņā ar ESĪP un Komisijas noslēgtu līgumu.

               4.   ESĪP sniedz Komisijai pārskatu par visiem izdevumiem, līdz Komisija ir apstiprinājusi galīgo ziņojumu, ar ko formalizē pilnvaru finanšu slēgšanu.

            6. pants
            Komandas izveide un tās sastāvs

               1.   ESĪP saskaņā ar ESĪP pilnvarām un atbilstīgajiem piešķirtajiem finanšu līdzekļiem ir atbildīgs par komandas izveidi. Komandā iekļauj personas, kam ir īpašas zināšanas konkrētos politikas jautājumos, kuras vajadzīgas pilnvaru īstenošanai. ESĪP nekavējoties informē Padomi un Komisiju par komandas sastāvu.

               2.   Dalībvalstis un Savienības iestādes var ierosināt darbinieku norīkošanu darbam ar ESĪP. Šāda norīkota personāla atalgojumu maksā nosūtītāja iestāde. Darbā pie ESĪP var nosūtīt arī ekspertus, ko dalībvalstis ir norīkojušas darbā Savienības iestādēs. Starptautiskajiem līgumdarbiniekiem ir kādas dalībvalsts valstspiederība.

               3.   Viss norīkotais personāls turpina būt nosūtītājas iestādes administratīvā pakļautībā, un tas veic savus pienākumus un rīkojas ESĪP pilnvaru interesēs.

               4.   ESĪP darbinieki tiek izvietoti kopā ar attiecīgajām EĀDD nodaļām, Savienības delegāciju Telavivā un Savienības pārstāvniecību Jeruzalemē, lai nodrošinātu viņu attiecīgo darbību saskaņotību un konsekvenci.

            7. pants
            ESĪP un ESĪP personāla privilēģijas un imunitāte
            Par privilēģijām, imunitāti un citām garantijām, kas vajadzīgas ESĪP misijas veikšanai un sekmīgai norisei un ESĪP personāla locekļiem, attiecīgi vienojas ar uzņēmējvalstīm. Šajā nolūkā dalībvalstis un EĀDD sniedz visu vajadzīgo atbalstu.

            8. pants
            ES klasificētās informācijas drošība
            ESĪP un ESĪP komandas locekļi ievēro drošības principus un minimālos standartus, kas ir noteikti Padomes Lēmumā 2013/488/ES (2).

            9. pants
            Piekļuve informācijai un apgādes atbalsts

               1.   Dalībvalstis, Komisija, EĀDD un Padomes Ģenerālsekretariāts nodrošina, ka ESĪP var piekļūt jebkurai atbilstīgai informācijai.

               2.   Savienības delegācijas reģionā un/vai dalībvalstis attiecīgos gadījumos nodrošina apgādes atbalstu reģionā.

            10. pants
            Drošība
            Saskaņā ar Savienības politiku par tāda personāla drošību, kas izvietots ārpus Savienības, lai veiktu operatīvas darbības saskaņā ar Līguma V sadaļu, ESĪP saskaņā ar ESĪP pilnvarām un atkarībā no drošības situācijas viņa atbildībā esošajā teritorijā veic visus praktiski iespējamos pasākumus visa ESĪP tiešā pakļautībā esošā personāla drošībai, jo īpaši:

                        a)

                        izstrādājot konkrētu drošības plānu, kura pamatā ir EĀDD norādes un kurā ietverti konkrēti fiziski, organizatoriski un procesuāli drošības pasākumi, reglamentējot to, kā tiek pārvaldīta personāla droša pārvietošanās uz viņa atbildībā esošo teritoriju un droša pārvietošanās tajā, kā arī reglamentējot drošības incidentu pārvaldību, tostarp ārkārtas situāciju plānu un evakuācijas plānu;

                        b)

                        nodrošinot, ka visam ārpus Savienības izvietotajam personālam ir augsta riska apdrošināšana atbilstīgi apstākļiem viņa atbildībā esošajā teritorijā;

                        c)

                        nodrošinot, ka visi ārpus Savienības izvietojamie ESĪP komandas locekļi, tostarp vietējie līgumdarbinieki, pirms vai tūlīt pēc ierašanās viņa atbildībā esošajā teritorijā ir piedalījušies atbilstīgā drošības apmācībā, kuras pamatā ir riska izvērtējuma pakāpe, ko minētajai teritorijai piešķīris EĀDD;

                        d)

                        nodrošinot, ka tiek īstenoti visi saskaņotie ieteikumi, kas sniegti pēc regulāra drošības izvērtējuma, un – saistībā ar progresa ziņojumu un pārskata ziņojumu par pilnvaru īstenošanu – rakstiski ziņojot Padomei, AP un Komisijai par šo ieteikumu īstenošanu un citiem drošības jautājumiem.

            11. pants
            Ziņojumi
            ESĪP regulāri sniedz mutiskus un rakstiskus ziņojumus AP un PDK. Vajadzības gadījumā ESĪP ziņojumus sniedz arī Padomes darba grupām. Regulāros ziņojumus izsūta, izmantojot COREU tīklu. ESĪP var sniegt ziņojumus Ārlietu padomei. Saskaņā ar Līguma 36. pantu ESĪP var tikt iesaistīts Eiropas Parlamenta informēšanā.

            12. pants
            Koordinācija

               1.   ESĪP veicina Savienības darbības vienotību, konsekvenci un efektivitāti un palīdz nodrošināt, lai visi Savienības instrumenti un dalībvalstu darbības būtu saskaņotas Savienības politisko mērķu sasniegšanai. Attiecīgos gadījumos cenšas sadarboties ar dalībvalstīm. ESĪP darbības saskaņo ar Komisijas dienestu darbībām. ESĪP regulāri informē Savienības delegācijas un dalībvalstu pārstāvniecības, jo īpaši Savienības pārstāvniecību Jeruzalemē un Savienības delegāciju Telavivā.

               2.   Uz vietas tiek uzturēta cieša saikne ar attiecīgajiem dalībvalstu pārstāvniecību vadītājiem, Savienības delegāciju vadītājiem un KDAP misiju vadītājiem. Viņi dara visu iespējamo, lai palīdzētu ESĪP īstenot pilnvaras. ESĪP ciešā sadarbībā ar Savienības delegācijas Telavivā vadītāju un Savienības pārstāvniecību Jeruzālemē sniedz norādes par vietējo politisko situāciju Eiropas Savienības Policijas misijas palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) un Eiropas Savienības Robežu palīdzības misijas Rafas šķērsošanas punktā (EU BAM Rafah) vadītājiem. ESĪP uztur saikni arī ar citiem starptautiskiem un reģionāliem dalībniekiem attiecīgajā teritorijā.

            13. pants
            Palīdzība saistībā ar prasībām
            ESĪP un ESĪP personāls palīdz nodrošināt elementus reaģēšanai uz jebkādām prasībām un pienākumiem, kuri izriet no iepriekšējo ESĪP pilnvarām attiecībā uz TAMP, un sniedz administratīvu palīdzību un piekļuvi šim nolūkam atbilstīgajiem dokumentiem.

            14. pants
            Pārskatīšana
            Šā lēmuma īstenošanu un tā saskaņotību ar citām Savienības darbībām reģionā regulāri pārskata. ESĪP līdz 2019. gada 31. janvārim Padomei, AP un Komisijai iesniedz progresa ziņojumu un līdz 2019. gada 30. novembrim – visaptverošu ziņojumu par pilnvaru īstenošanu.

            15. pants
            Stāšanās spēkā
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2018. gada 18. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. BLÜMEL

            (1)  Viena dalībvalsts (Apvienotā Karaliste) piedalījās tikai kā novērotāja un neparakstīja konferencē pieņemto Kopīgo deklarāciju.

            (2)  Padomes Lēmums 2013/488/ES (2013. gada 23. septembris) par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai (OV L 274, 15.10.2013., 1. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/1485 (2018. gada 28. septembris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz grozījumiem Eiropas valstu nolīguma par bīstamo kravu starptautiskajiem pārvadājumiem ar autotransportu (ADR) pielikumos un noteikumos, kas pievienoti Eiropas valstu nolīgumam par bīstamo kravu starptautiskajiem pārvadājumiem pa iekšējiem ūdensceļiem (ADN)

text:
                  5.10.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 251/25

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1485
         (2018. gada 28. septembris)
         par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz grozījumiem Eiropas valstu nolīguma par bīstamo kravu starptautiskajiem pārvadājumiem ar autotransportu (ADR) pielikumos un noteikumos, kas pievienoti Eiropas valstu nolīgumam par bīstamo kravu starptautiskajiem pārvadājumiem pa iekšējiem ūdensceļiem (ADN)
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pantu sasaistē ar 218. panta 9. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Eiropas valstu nolīgums par bīstamo kravu starptautiskajiem pārvadājumiem ar autotransportu (ADR) stājās spēkā 1968. gada 29. janvārī. Eiropas valstu nolīgums par bīstamo kravu starptautiskajiem pārvadājumiem pa iekšējiem ūdensceļiem (ADN) stājās spēkā 2008. gada 29. februārī.

                     (2)

                     Savienība nav ne ADR, ne ADN līgumslēdzēja puse. Visas dalībvalstis ir ADR līgumslēdzējas puses un piemēro ADR, un 13 dalībvalstis ir ADN līgumslēdzējas puses.

                     (3)

                     Saskaņā ar ADR 14. pantu ikviena līgumslēdzēja puse var ierosināt vienu vai vairākus grozījumus ADR pielikumos. Bīstamo kravu pārvadājumu darba grupa (WP.15) var pieņemt attiecīgo pielikumu grozījumu projektu. Saskaņā ar ADN 20. pantu ADN Administratīvā komiteja var pieņemt ADN pievienoto noteikumu grozījumu projektu. Šādi ierosinātie grozījumi tiek uzskatīti par pieņemtiem, izņemot, ja trīs mēnešu laikā no datuma, kad ANO ģenerālsekretārs tos izsūta, vismaz viena trešdaļa līgumslēdzēju pušu vai piecas no tām, ja viena trešdaļa pārsniedz šo skaitli, ģenerālsekretāram iesniedz rakstisku paziņojumu par iebildumiem pret ierosinātajiem grozījumiem.

                     (4)

                     Ierosinātie grozījumi, ko WP.15 un ADN Administratīvā komiteja pieņēma 2016.–2018. gada divgadu posmā, līgumslēdzējām pusēm tika izsūtīti 2018. gada 1. jūlijā.

                     (5)

                     Ierosinātie grozījumi var būtiski ietekmēt Savienības tiesību saturu, proti, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/68/EK (1). Minētā direktīva nosaka prasības bīstamo kravu pārvadājumiem pa autoceļiem, dzelzceļu un iekšējiem ūdensceļiem dalībvalstu teritorijā vai starp dalībvalstīm, atsaucoties uz ADR, uz Noteikumiem par bīstamo kravu starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (RID) Konvencijas par starptautiskajiem dzelzceļa pārvadājumiem (COTIF) C papildinājumā, un uz ADN. Direktīvas 2008/68/EK 4. pantā noteikts, ka bīstamo kravu pārvadājumus starp dalībvalstīm un trešām valstīm drīkst atļaut, ciktāl ir ievērotas ADR, RID vai ADN prasības, ja vien minētās direktīvas pielikumos nav norādīts citādi. Saskaņā ar Direktīvas 2008/68/EK 8. pantu Komisija ir pilnvarota pielāgot minētās direktīvas pielikumus atbilstoši zinātnes un tehnikas attīstībai, jo īpaši, lai ņemtu vērā ADR, RID un ADN grozījumus.

                     (6)

                     Ierosinātie grozījumi attiecas uz tehniskajiem standartiem vai vienotām tehniskām prasībām, un to mērķis ir nodrošināt drošus un efektīvus bīstamo kravu pārvadājumus, vienlaicīgi ņemot vērā zinātnes un tehnikas attīstību šajā nozarē un tādu jaunu vielu un priekšmetu izstrādi, kas rada apdraudējumu to pārvadāšanas laikā. Bīstamo kravu pārvadājumu ar autotransportu un pa iekšējiem ūdensceļiem attīstība gan Savienībā, gan starp Savienību un kaimiņvalstīm ir kopējās transporta politikas svarīgs elements un nodrošina, lai pareizi darbotos visas rūpniecības nozares, kas ražo vai izmanto preces, kuras klasificētas kā bīstamas saskaņā ar ADR un ADN.

                     (7)

                     Visi ierosinātie grozījumi ir pamatoti un noderīgi, tādēļ Savienībai tie būtu jāatbalsta. Tādēļ nostājas, kas Savienības vārdā ir jāieņem attiecībā uz ierosinātajiem grozījumiem ADR pielikumos un ADN pievienotajos noteikumos, pamatā vajadzētu būt šā lēmuma pielikumam,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Nostājas, kas Savienības vārdā ir jāieņem attiecībā uz ierosinātajiem ADR pielikumu un ADN pievienoto noteikumu grozījumiem, pamatā ir šā lēmuma pielikums.
            Par nelielām izmaiņām ierosinātajos ADR pielikumu un ADN pievienoto noteikumu grozījumos var vienoties atbilstoši 2. pantam bez Padomes papildu lēmuma.

            2. pants
            Nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem attiecībā uz ierosinātajiem ADR pielikumu grozījumiem, kā noteikts 1. pantā, pauž tās dalībvalstis, kuras ir ADR līgumslēdzējas puses, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs.
            Nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem attiecībā uz ierosinātajiem ADN pievienoto noteikumu grozījumiem grozījumiem, kā noteikts 1. pantā, pauž tās dalībvalstis, kuras ir ADN līgumslēdzējas puses, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs.

            3. pants
            Atsauci uz ADR pielikumos un ADN pievienotajos noteikumos pieņemtajiem grozījumiem, tostarp to spēkā stāšanās datumu vai datumus, publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            4. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2018. gada 28. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               M. SCHRAMBÖCK

            (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/68/EK (2008. gada 24. septembris) par bīstamo kravu iekšzemes pārvadājumiem (OV L 260, 30.9.2008., 13. lpp.).

            PIELIKUMS

                        Priekšlikums

                        Atsauces dokuments

                        Paziņošana

                        Temats

                        Piezīmes

                        ES nostāja

                        1.

                        ECE/TRANS/WP.15/240

                           C.N.304.2018.TREATIES-XI.B.14

                           ADR A un B pielikuma grozījumu projekts

                        Tehniskā vienprātība Bīstamo kravu pārvadājumu darba grupā (WP.15)

                        Atbalstīt grozījumus

                        2.

                        ECE/TRANS/WP.15/240/Add.1

                           C.N.304.2018.TREATIES-XI.B.14

                           ADR A un B pielikuma grozījumu projekts. Papildinājums (atkārtoti izdots 2018. gada 8. jūnijā)

                        Tehniskā vienprātība Bīstamo kravu pārvadājumu darba grupā (WP.15)

                        Atbalstīt grozījumus

                        3.

                        ECE/TRANS/WP.15/240/Corr.1

                        C.N.304.2018.TREATIES-XI.B.14

                           ADR A un B pielikuma grozījumu projekts. Labojums (atkārtoti izdots 2018. gada 8. jūnijā)

                        Tehniskā vienprātība Bīstamo kravu pārvadājumu darba grupā (WP.15)

                        Atbalstīt grozījumus

                        4.

                        ECE/ADN/45

                           C.N.297.2018.TREATIES-XI.D.6

                           ADN pievienoto noteikumu grozījumu projekts

                        Tehniskā vienprātība ADN Administratīvajā komitejā

                        Atbalstīt grozījumus


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/1486 (2018. gada 28. septembris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Muitas apakškomitejā, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, attiecībā uz minētā nolīguma I protokola par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm aizstāšanu ar jaunu protokolu, kas atsaucas uz Reģionālo konvenciju par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem

text:
                  5.10.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 251/28

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1486
         (2018. gada 28. septembris)
         par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Muitas apakškomitejā, kura izveidota ar Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, attiecībā uz minētā nolīguma I protokola par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm aizstāšanu ar jaunu protokolu, kas atsaucas uz Reģionālo konvenciju par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses (1) (“nolīgums”), Savienība parakstīja saskaņā ar Padomes Lēmumu 2014/668/ES (2), un tas stājās spēkā 2017. gada 1. septembrī.

                     (2)

                     Ievērojot nolīguma I protokola (“I protokols”) 39. panta 1. punktu, ar nolīguma IV sadaļas 5. nodaļas 83. pantu izveidotā Muitas apakškomiteja (“Muitas apakškomiteja”) var pieņemt grozījumus minētā protokola noteikumos.

                     (3)

                     Ievērojot I protokola 39. panta 2. punktu, Muitas apakškomiteja pēc Ukrainas pievienošanās Reģionālajai konvencijai par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem (3) (“konvencija”) tāpat var nolemt aizstāt protokolā izklāstītos izcelsmes noteikumus ar konvencijā piemērojamajiem izcelsmes noteikumiem.

                     (4)

                     Konvencija paredz noteikumus par to preču izcelsmi, kas tiek tirgotas saskaņā ar attiecīgiem nolīgumiem, kuri noslēgti starp līgumslēdzējām pusēm un attiecībā uz Savienību stājušies spēkā 2012. gada 1. maijā un attiecībā uz Ukrainu – 2018. gada 1. februārī.

                     (5)

                     Muitas apakškomitejai ir jāpieņem lēmums attiecībā uz I protokola par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm aizstāšanu ar jaunu protokolu, kas atsaucas uz konvenciju.

                     (6)

                     Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem Muitas apakškomitejā, jo Muitas apakškomitejas pieņemtais lēmums būs saistošs Savienībai.

                     (7)

                     Konvencijas 6. pantā noteikts, ka katra līgumslēdzēja puse veic atbilstīgos pasākumus, lai nodrošinātu konvencijas efektīvu piemērošanu. Tālab I protokols būtu jāaizstāj ar jaunu protokolu, kas attiecībā uz izcelsmes noteikumiem atsaucas uz konvenciju.

                     (8)

                     Tādēļ Savienības nostājas Muitas apakškomitejā pamatā vajadzētu būt šim lēmumam pievienotajam lēmuma projektam.

                     (9)

                     Tā kā ar Muitas apakškomitejas lēmumu ir jāgroza I protokols, tas būtu jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

                     (10)

                     Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 17. panta 1. punktu Savienība Muitas apakškomitejā ir jāpārstāv Komisijai,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Nostājas, kas Savienības vārdā ir jāieņem Muitas apakškomitejā, kura izveidota ar 83. pantu Asociācijas nolīgumā starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses (“Muitas apakškomiteja”), pamatā ir lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

            2. pants
            Savienības pārstāvji Muitas apakškomitejā var piekrist nelieliem tehniskiem labojumiem 1. pantā minētajā lēmuma projektā bez Padomes papildu lēmuma.

            3. pants
            Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

            Briselē, 2018. gada 28. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               M. SCHRAMBÖCK

            (1)  OV L 161, 29.5.2014., 3. lpp.

            (2)  Padomes Lēmums 2014/668/ES (2014. gada 23. jūnijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, attiecībā uz nolīguma III sadaļu (izņemot noteikumus par attieksmi pret trešo valstu valstspiederīgajiem, kas kā darba ņēmēji likumīgi nodarbināti otras Puses teritorijā) un IV, V, VI un VII sadaļu, kā arī saistītajiem pielikumiem un protokoliem (OV L 278, 20.9.2014., 1. lpp.).

            (3)  OV L 54, 26.2.2013., 4. lpp.

            PROJEKTS
            ES UN UKRAINAS MUITAS APAKŠKOMITEJAS LĒMUMS Nr. …/2018
            (… gada …),
            ar ko aizstāj ES un Ukrainas Asociācijas nolīguma I protokolu par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm
            ES UN UKRAINAS MUITAS APAKŠKOMITEJA,
            ņemot vērā Asociācijas nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses (1), un jo īpaši tā 26. panta 2. punktu,
            ņemot vērā Asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, I protokolu par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm,
            tā kā:

                        (1)

                        Asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses (“nolīgums”), 26. panta 2. punktā ir atsauce uz nolīguma I protokolu (“I protokols”) par izcelsmes noteikumiem.

                        (2)

                        Nolīgums stājās spēkā 2017. gada 1. septembrī.

                        (3)

                        I protokola 39. pantā paredzēts, ka Muitas apakškomiteja, kas izveidota ar nolīguma IV sadaļas 5. nodaļas 83. pantu, var nolemt grozīt minētā protokola noteikumus un aizstāt minētajā protokolā izklāstītos izcelsmes noteikumus.

                        (4)

                        Reģionālās konvencijas par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem (2) (“konvencija”) mērķis ir aizstāt protokolus par izcelsmes noteikumiem, kuri pašlaik ir spēkā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstīs, ar vienu tiesību aktu.

                        (5)

                        Eiropas Savienība parakstīja konvenciju 2011. gada 15. jūnijā. Apvienotā komiteja, kas izveidota ar konvencijas 3. panta 1. punktu, 2017. gada 16. maijā nolēma, ka Ukraina būtu jāuzaicina pievienoties konvencijai (3).

                        (6)

                        Eiropas Savienība savu pieņemšanas instrumentu konvencijas depozitāram iesniedza 2012. gada 26. martā. Ukraina savu pieņemšanas instrumentu konvencijas depozitāram iesniedza 2017. gada 19. decembrī. Piemērojot konvencijas 10. panta 2. un 3. punktu, attiecībā uz Savienību konvencija tādējādi stājās spēkā 2012. gada 1. maijā un attiecībā uz Ukrainu – 2018. gada 1. februārī.

                        (7)

                        Tādēļ I protokols būtu jāaizstāj ar jaunu protokolu, kas atsaucas uz konvenciju,

                  IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants
               Asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, I protokolu par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm aizstāj ar tekstu šā lēmuma pielikumā.

               2. pants
               Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               3. pants
               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
               To piemēro no …

               …,

                     ES un Ukrainas Muitas apakškomitejas vārdā –

                     priekšsēdētājs

               (1)  OV L 161, 29.5.2014., 3. lpp.

               (2)  OV L 54, 26.2.2013., 4. lpp.

               (3)  Reģionālās konvencijas par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 1/2017 (2017. gada 16. maijs) par Ukrainas pieteikumu, lai kļūtu par Līgumslēdzēju pusi Reģionālajā konvencijā par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem [2017/1367] (OV L 191, 22.7.2017., 11. lpp.).

            PIELIKUMS
            I protokols
            par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm

               1. pants
               Piemērojamie izcelsmes noteikumi

                  1.   Īstenojot šo nolīgumu, piemēro Reģionālās konvencijas par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem (1) (“konvencija”) I papildinājumu un attiecīgos II papildinājuma noteikumus.

                  2.   Konvencijas I papildinājumā un attiecīgajos II papildinājuma noteikumos ar visām atsaucēm uz “attiecīgo nolīgumu” saprot atsauces uz šo nolīgumu.

               2. pants
               Strīdu izšķiršana

                  1.   Ja saistībā ar konvencijas I papildinājuma 32. pantā minētajām pārbaudes procedūrām rodas strīdi, ko nevar izšķirt starp muitas dienestiem, kuri pieprasa pārbaudi, un par šādas pārbaudes veikšanu atbildīgajiem muitas dienestiem, tos nodod Muitas apakškomitejai. Nepiemēro noteikumus par strīdu izšķiršanas mehānismu šā nolīguma IV sadaļas (Tirdzniecība un ar tirdzniecību saistīti jautājumi) 14. nodaļā (Strīdu izšķiršana).

                  2.   Visos gadījumos strīdu izšķiršana starp importētāju un importētājas valsts muitas dienestiem notiek saskaņā ar minētās valsts tiesību aktiem.

               3. pants
               Protokola grozījumi
               Muitas apakškomiteja var nolemt grozīt šā protokola noteikumus.

               4. pants
               Izstāšanās no konvencijas

                  1.   Ja Eiropas Savienība vai Ukraina konvencijas depozitāram rakstiski dara zināmu nodomu izstāties no konvencijas saskaņā ar tās 9. pantu, tad Eiropas Savienība un Ukraina nekavējoties sāk sarunas par izcelsmes noteikumiem, lai īstenotu šo nolīgumu.

                  2.   Iekams nav stājušies spēkā šādi sarunu ceļā no jauna pieņemti izcelsmes noteikumi, šim nolīgumam turpina piemērot konvencijas I papildinājuma izcelsmes noteikumus un attiecīgā gadījumā attiecīgos II papildinājuma noteikumus, kuri ir spēkā izstāšanās brīdī. Tomēr no izstāšanās brīža konvencijas I papildinājuma izcelsmes noteikumus un attiecīgā gadījumā II papildinājuma attiecīgos noteikumus saprot tā, ka divpusēja kumulācija tiek atļauta tikai starp Eiropas Savienību un Ukrainu.

               5. pants
               Pārejas noteikumi. Kumulācija
               Neatkarīgi no konvencijas I papildinājuma 16. panta 5. punkta un 21. panta 3. punkta, ja kumulācija attiecas tikai uz EBTA valstīm, Fēru Salām, Eiropas Savienību, Turciju, Stabilizācijas un asociācijas procesa dalībniekiem, Moldovas Republiku, Gruziju un Ukrainu, izcelsmes apliecinājums var būt pārvadājumu sertifikāts EUR.1 vai izcelsmes deklarācija.

               (1)  OV L 54, 26.2.2013., 4. lpp.


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/1509 (2018. gada 2. oktobris), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Vācijas Federatīvā Republika

text:
                  11.10.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 255/14

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1509
         (2018. gada 2. oktobris),
         ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Vācijas Federatīvā Republika
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
         ņemot vērā Vācijas valdības priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2015. gada 26. janvārī, 2015. gada 5. februārī un 2015. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

                     (2)

                     Pēc Wolfgang SCHMIDT kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa vieta,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā par locekli tiek iecelta:

                        —

                           Annette TABBARA kundze, Staatsrätin, Bevollmächtigte der Freien und Hansestadt Hamburg beim Bund, der Europäischen Union und für auswärtige Angelegenheiten.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Luksemburgā, 2018. gada 2. oktobrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               H. LÖGER

            (1)  Padomes Lēmums (ES) 2015/116 (2015. gada 26. janvāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus (OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/190 (2015. gada 5. februāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.).

            (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/994 (2015. gada 23. jūnijs), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.).