title: 2011/789/ES: Eiropas Centrālās bankas Lēmums ( 2011. gada 16. novembris ), ar ko nosaka detalizētus noteikumus un procedūras atbilstības kritēriju ieviešanai attiecībā uz centrālo vērtspapīru depozitāriju piekļuvi TARGET2 vērtspapīriem pakalpojumiem (ECB/2011/20)

text:
               2.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 319/117

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS
   (2011. gada 16. novembris),
   ar ko nosaka detalizētus noteikumus un procedūras atbilstības kritēriju ieviešanai attiecībā uz centrālo vērtspapīru depozitāriju piekļuvi TARGET2 vērtspapīriem pakalpojumiem
   (ECB/2011/20)
   (2011/789/ES)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 3.1. un 12.1. pantu, kā arī 17., 18. un 22. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 19. maija Direktīvu 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās (1) un jo īpaši tās 10. pantu,
   ņemot vērā 2010. gada 21. aprīļa Pamatnostādni ECB/2010/2 par TARGET2 vērtspapīriem (2) un jo īpaši tās 4. panta 2. punkta d) apakšpunktu un 15. pantu,
   ņemot vērā 2009. gada 19. marta Lēmumu ECB/2009/6 par TARGET2 vērtspapīriem programmas Valdes izveidi (3),
   tā kā:

               (1)

               Pamatnostādnes ECB/2010/2 15. pants nosaka kritēriju centrālo vērtspapīru depozitāriju (CVD) piekļuvei TARGET2 vērtspapīriem (T2V) pakalpojumiem.

               (2)

               jānosaka procedūra tam, kā CVD piesakās piekļuvei T2V pakalpojumiem, un procedūra tam, kā CVD lūdz atbrīvojumu no CVD piekļuves 5. kritērija,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Definīcijas
   Šajā lēmumā:

               1)

               “novērtējuma ziņojums” ir rakstisks dokumentu kopums, kurā ietilpst: a) ziņojums, ko sastādījušas attiecīgās kompetentās iestādes un kurā vērtēta CVD atbilstība CVD piekļuves 2. kritērijam; un b) CVD pašnovērtējums par tā atbilstību CVD piekļuves 1., 3., 4. un 5. kritērijam;

               2)

               “centrālā banka” ir Eiropas Centrālā banka, dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālās centrālās bankas (NCB), dalībvalstu, kuru valūta nav euro, NCB (turpmāk – “ārpus euro zonas NCB”), Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) centrālā banka vai attiecīgā kompetentā iestāde (turpmāk – “EEZ centrālā banka”) un valsts, kura atrodas ārpus EEZ zonas, centrālā banka vai attiecīgā kompetentā iestāde (turpmāk – “cita centrālā banka”), ja šādas ārpus euro zonas NCB, EEZ vai citas centrālās bankas valūta tiek uzskatīta par atbilstošu saskaņā ar Pamatnostādnes ECB/2010/2 18. pantu;

               3)

               “CVD piekļuves 1. kritērijs” ir kritērijs, kas noteikts Pamatnostādnes ECB/2010/2 15. panta 1. punkta a) apakšpunktā, t. i., ka CVD ir tiesīgi piekļūt T2V pakalpojumiem ar nosacījumu, ka par tiem saskaņā ar Direktīvas 98/26/EK 10. pantu paziņots Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādei vai ka ārpus EEZ valstu CVD gadījumā tie darbojas saskaņā ar juridisko un administratīvo regulējumu, kas līdzvērtīgs Savienībā spēkā esošajam regulējumam;

               4)

               “CVD piekļuves 2. kritērijs” ir kritērijs, kas noteikts Pamatnostādnes ECB/2010/2 15. panta 1. punkta b) apakšpunktā, t. i., ka CVD ir tiesīgi piekļūt T2V pakalpojumiem ar nosacījumu, ka kompetentās iestādes pozitīvi novērtējušas to atbilstību Eiropas Centrālo banku sistēmas/Eiropas Vērtspapīru regulatoru komitejas ieteikumiem vērtspapīru norēķinu sistēmām (turpmāk – “ECBS/EVRK ieteikumi”) (4);

               5)

               “CVD piekļuves 3. kritērijs” ir kritērijs, kas noteikts Pamatnostādnes ECB/2010/2 15. panta 1. punkta c) apakšpunktā, t. i., ka CVD ir tiesīgi piekļūt T2V pakalpojumiem ar nosacījumu, ka tie pēc pieprasījuma dara pieejamu citiem T2V CVD katru vērtspapīru/ISIN, kura emitējošie CVD (vai tehniski emitējošie CVD) tie ir;

               6)

               “CVD piekļuves 4. kritērijs” ir kritērijs, kas noteikts Pamatnostādnes ECB/2010/2 15. panta 1. punkta d) apakšpunktā, t. i., ka CVD ir tiesīgi piekļūt T2V pakalpojumiem ar nosacījumu, ka tie apņemas piedāvāt citiem T2V CVD vērtspapīru uzskaites un glabāšanas pamatpakalpojumus nediskriminējošā veidā;

               7)

               “CVD piekļuves 5. kritērijs” ir kritērijs, kas noteikts Pamatnostādnes ECB/2010/2 15. panta 1. punkta e) apakšpunktā, t. i., ka CVD ir tiesīgi piekļūt T2V pakalpojumiem ar nosacījumu, ka tie apņemas attiecībā pret citiem T2V CVD veikt savus norēķinus, izmantojot centrālo banku naudas līdzekļus, ja valūta ir pieejama T2V;

               8)

               “attiecīgā kompetentā iestāde” ir centrālās bankas un regulatori, kuru kompetencē ir konkrētā CVD pārraudzība un/vai uzraudzība un kuri atbild par CVD novērtēšanu, ņemot vērā piemērojamos standartus;

               9)

               “tieši pievienota līgumslēdzēja puse” ir T2V līgumslēdzēja puse, kuras tehniskās iespējas ļauj tai piekļūt T2V un izmantot tā vērtspapīru norēķinu pakalpojumus, neizmantojot CVD kā tehnisko interfeisu;

               10)

               “T2V līgumslēdzēja puse” ir juridiska persona vai dažos tirgos fiziska persona, kurai ar T2V CVD ir līgumtiesiskas attiecības par tās ar norēķiniem saistīto darbību apstrādi T2V un kurai var arī nebūt vērtspapīru konta CVD;

               11)

               “T2V programmas Valde” ir Eurosistēmas vadības struktūra, kas izveidota, pamatojoties uz Lēmumu ECB/2009/6, un definēta Pamatnostādnes ECB/2010/2 2. pantā, vai šādas struktūras pēctece;

               12)

               “T2V Konsultatīvā grupa (KG)” ir Pamatnostādnes ECB/2010/2 7. pantā definētais forums;

               13)

               “Valūtas dalības līgums (VDL)” ir līgums, ko Eurosistēma un ārpus euro zonas NCB vai iestāde, kura atbild par valūtu, kas nav euro, noslēdz, lai veiktu norēķinus par vērtspapīru darījumiem centrālo banku naudā valūtās, kas nav euro.

         2. pants
   Priekšmets un piemērošanas joma
   1.   Pamatnostādnes ECB/2010/2 15. pantā noteiktie pieci kritēriji, kas nosaka CVD tiesības piekļūt T2V pakalpojumiem (turpmāk – “pieci CVD piekļuves kritēriji”) jāievieš saskaņā ar procedūrām, kas noteiktas šā lēmuma 3.–5. pantā, un šā lēmuma pielikuma noteikumiem.
   2.   Šis lēmums neattiecas uz tieši pievienotām līgumslēdzējām pusēm, kam ir juridiskas attiecības ar CVD.
   3. pants
   Pieteikšanās procedūra
   1.   Lai pieteiktos T2V pakalpojumiem, CVD iesniedz: a) pieteikumu ECB Padomei; un b) reizē ar migrāciju uz T2V – novērtējuma ziņojumu.
   2.   Novērtējuma ziņojumam jāapliecina, ka CVD migrācijas uz T2V laikā atbilst pieciem CVD piekļuves kritērijiem, un jānorāda CVD piekļuves katra kritērija ieviešanas pakāpe, izmantojot kategorijas “atbilst”, “daļēji atbilst” un “neattiecas”, kā arī jāizklāsta CVD argumenti, paskaidrojumi un attiecīgie pierādījumi.
   3.   T2V programmas Valde, pamatojoties uz iepriekš minētajiem dokumentiem, izsaka ECB Padomei priekšlikumu par CVD pieteikumu par piekļuvi T2V pakalpojumiem. Lai sagatavotu T2V programmas Valdes priekšlikumu, tā var lūgt paskaidrojumus vai uzdot jautājumus pieteikumu iesniegušajam CVD.
   4.   Pēc tam, kad T2V programmas Valde iesniegusi priekšlikumu, ECB Padome pieņem lēmumu par CVD pieteikumu un šo lēmumu rakstiski paziņo attiecīgajam CVD ne vēlāk kā divus mēnešu pēc: a) pieteikuma saņemšanas dienas; vai b) dienas, kad saņemta atbilde uz T2V programmas Valdes lūgtajiem paskaidrojumiem vai uzdotajiem jautājumiem saskaņā ar šā panta 3. punktu. Ja ECB Padome pieteikumu noraida, tā dara zināmus noraidījuma iemeslus.
   4. pants
   Procedūra atbrīvojuma saņemšanai no CVD piekļuves 5. kritērija
   1.   CVD var lūgt atbrīvojumu no CVD piekļuves 5. kritērija, pamatojoties uz šā CVD īpašo operāciju vai tehnisko situāciju.
   2.   Lai atbrīvojuma lūgumu varētu izvērtēt, CVD lūgumu nodod T2V programmas Valdei, sniedzot pierādījumus tam, ka:

               a)

               atbrīvojums attieksies uz ļoti ierobežotu norēķinu daudzumu salīdzinājumā ar kopējo vidējo piegādes pret samaksu norēķinu norādījumu daudzumu CVD mēneša laikā un ka T2V norēķinu par šīm operācijām izmaksas CVD būs pārāk lielas;

               b)

               CVD noteicis tehniskos un operāciju piesardzības pasākumus, kas nodrošina, ka atbrīvojums nepārsniegs a) apakšpunktā noteikto robežu;

               c)

               CVD pielicis visus pūliņus, lai atbilstu CVD piekļuves 5. kritērijam.

         3.   Pēc šāda atbrīvojuma lūguma saņemšanas:

               a)

               T2V programmas Valde CVD lūgumu un tā iepriekšēju novērtējumu iesniedz T2V Konsultatīvajai grupai;

               b)

               T2V Konsultatīvā grupa savu viedokli T2V programmas Valdei izsaka nekavējoties un laikā, kas ir pietiekams, lai šo viedokli varētu ņemt vērā;

               c)

               pēc T2V Konsultatīvās grupas viedokļa saņemšanas T2V programmas Valde sagatavo galīgo novērtējumu un kopā ar visiem dokumentiem iesniedz to ECB Padomei;

               d)

               ECB Padome pieņem pamatotu lēmumu par atbrīvojumu lūgumu;

               e)

               T2V programmas Valde ECB Padomes lēmumu un tā pamatojumu rakstiski paziņo CVD un T2V Konsultatīvajai grupai.

         4.   CVD, ko izvēlējusies CB, kas parakstījusi VDL un kas nolēmusi par saviem monetārās politikas darījumiem centrālo banku naudā norēķināties ārpus T2V, iesniedz lūgumu piešķirt atbrīvojumu, lai tas šādus monetārās politikas darījumu norēķinus centrālo banku naudā varētu veikt ārpus T2V. Šādā gadījumā atbrīvojumu piešķir ar nosacījumu, ka: a) Eurosistēma saņēmusi visu attiecīgo informāciju par šādu norēķinu tehnisko izpildi; un b) šāda norēķina dēļ nav jāveic izmaiņas T2V darbībā, un tas T2V darbību neietekmē negatīvi. CB, kas izvēlējusies CVD, jālūdz sniegt savu viedokli par šādu atbrīvojuma lūgumu.
   5.   CVD, kuram piešķirts atbrīvojums, T2V programmas Valdei katru mēnesi sniedz pārskatu, kas apliecina, ka CVD joprojām atbilst atbrīvojuma nosacījumiem, t. sk. 2. punkta a) apakšpunktā noteiktajai robežai. CVD, kuram atbrīvojums piešķirts saskaņā ar 4. punktu, T2V programmas Valdei katru mēnesi sniedz pārskatu par esošo situāciju.
   6.   Ja CVD, kuram piešķirts atbrīvojums, sešu mēnešu periodā pastāvīgi pārkāpj 2. punkta a) apakšpunktā noteikto robežu, ECB Padome atbrīvojumu atsauc CVD piekļuves 5. kritērija neievērošanas dēļ, un T2V programmas Valde par to paziņo CVD.
   7.   Pēc atbrīvojuma atsaukšanas CVD saskaņā ar šajā pantā noteikto procedūru var iesniegt jaunu atbrīvojuma lūgumu.
   8.   Krīzes situācijā, kas varētu ietekmēt valsts finanšu stabilitāti vai attiecīgās CB uzdevumu aizsargāt savas valūtas integritāti un kas attiecīgās valsts CB krīzes pārvaldības plāna ietvaros licis pāriet uz ārkārtas situāciju norēķiniem, šīs CB izvēlētais CVD iesniedz T2V programmas Valdei lūgumu piešķirt pagaidu atbrīvojumu no CVD piekļuves 5. kritērija un norēķinus pagaidām veic citā veidā. ECB Padome par šādu lūgumu pieņem pamatotu lēmumu, ņemot vērā attiecīgās CB viedokli par situāciju, kas attaisno pagaidu atbrīvojumu no CVD piekļuves 5. kritērija. Attiecīgā CB ne retāk kā katru mēnesi T2V programmas Valdei sniedz savu esošās situācijas novērtējumu.
   5. pants
   Piecu CVD piekļuves kritēriju nepārtraukta ievērošana
   1.   CVD, kuram ir piekļuve T2V pakalpojumiem, pēc tam, kad tas migrējis uz T2V, turpina atbilst pieciem CVD piekļuves kritērijiem un:

               a)

               nodrošina, katru gadu veicot pašnovērtējumu un to papildinot ar attiecīgiem pamatojuma dokumentiem, ka tas turpina atbilst CVD piekļuves 1., 3., 4. un 5. kritērijam. Šim pašnovērtējumam pievieno kompetento iestāžu jaunāko pieejamo novērtējumu par CVD atbilstību 2. kritērijam;

               b)

               bez kavēšanās T2V programmas Valdes rīcībā nodod kompetento iestāžu jaunāko regulāro vai ad hoc novērtējumu par tā atbilstību CVD piekļuves 2. kritērijam;

               c)

               CVD sistēmas būtisku izmaiņu gadījumā lūdz kompetento iestāžu jaunu novērtējumu par tā atbilstību CVD piekļuves 2. kritērijam;

               d)

               paziņo T2V programmas Valdei, ja attiecīgais kompetentās iestādes novērtējums vai pašnovērtējums konstatējis neatbilstību kādam no pieciem CVD piekļuves kritērijiem;

               e)

               pēc T2V programmas Valdes lūguma sniedz novērtējuma ziņojumu, kas liecina, ka CVD joprojām atbilst pieciem CVD piekļuves kritērijiem.

         2.   Izņemot CVD piekļuves 2. kritēriju, T2V programmas Valde var pati veikt novērtēšanu un uzraudzīt atbilstību pieciem CVD piekļuves kritērijiem vai arī lūgt informāciju CVD. Ja T2V programmas Valde nolemj, ka CVD neatbilst kādam no pieciem CVD piekļuves kritērijiem, tā uzsāk procedūru, kas līgumos ar CVD noteikta saskaņā ar Pamatnostādnes ECB/2010/2 16. pantu.
   6. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Frankfurtē pie Mainas, 2011. gada 16. novembrī

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI

      (1)  OV L 166, 11.6.1998., 45. lpp.

      (2)  OV L 118, 12.5.2010., 65. lpp.

      (3)  OV L 102, 22.4.2009., 12. lpp.

      (4)  Pieejami Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes tīmekļa vietnē www.esma.europa.eu.

      PIELIKUMS

         CENTRĀLO VĒRTSPAPĪRU DEPOZITĀRIJU PIECU PIEKĻUVES KRITĒRIJU IEVIEŠANAS DETALIZĒTI NOTEIKUMI

      Šajā pielikumā:

                  —

                  “vērtspapīru glabāšanas pamatpakalpojumi” ir trešo personu vērtspapīru un citu finanšu instrumentu glabāšana un pārvaldīšana, ko veic persona, kam uzticēti šādi pienākumi. Šie pienākumi ietver vērtspapīru glabāšanu, glabāšanā esošo vērtspapīru procentu un dividenžu sadali un šādu vērtspapīru notikumu apkalpošanu,

                  —

                  “ieguldītāja CVD” centrālo vērtspapīru depozitāriju (CVD) saikņu kontekstā ir CVD, kas atver kontu citā CVD (emitentā CVD), lai varētu veikt vērtspapīru darījumu norēķinu starp CVD,

                  —

                  “emitenta CVD” ir CVD, kurā vērtspapīri emitēti un laisti apgrozībā emitenta vārdā. Emitenta CVD atbild par vērtspapīru notikumu apkalpošanu emitenta vārdā. Emitenta CVD atver kontus ieguldītāja CVD vārdā vērtspapīru pārvešanai uz ieguldītāja CVD,

                  —

                  “tehniskais emitenta CVD” ir ieguldītāja CVD, kas tur vērtspapīrus emitentā CVD, kurš nepiedalās T2V, un T2V nolūkiem attiecībā uz šādiem vērtspapīriem tiek uzskatīts par emitenta CVD,

                  —

                  “ieguldījumu fondu akcijas” ir ieguldījumu fonda neto aktīvu īpašumtiesību daļas, ko ieguldītāji saņem par saviem kapitāla ieguldījumiem.

            I.   CVD piekļuves 1. kritērija ieviešana

      Lai saņemtu pozitīvu novērtējumu par atbilstību šim kritērijam:

                  a)

                  Eiropas Ekonomikas zonas (EEZ) valstī esošam CVD jābūt iekļautam atzītu sistēmu sarakstā, kas tiek uzturēts saskaņā ar Direktīvas 98/26/EK 10. pantu; un

                  b)

                  ārpus EEZ valstī esošam CVD jāiesniedz T2V programmas Valdes apstiprinātas struktūras juridisks atzinums, kuru atjaunina pēc T2V programmas Valdes pieprasījuma vai ja notikušas būtiskas izmaiņas, kas ietekmē juridisko atzinumu, un kurā apliecināts, ka CVD darbība notiek saskaņā ar juridisko un administratīvo regulējumu, kas līdzvērtīgs Savienībā spēkā esošajam regulējumam.

            II.   CVD piekļuves 2. kritērija ieviešana

      Ja CVD neatbilst visiem ECBS/EVRK ieteikumiem, attiecīgais CVD paziņo T2V programmas Valdei attiecīgo informāciju un sniedz paskaidrojumus un pierādījumus par tiem ECBS/EVRK ieteikumiem, kuriem tas neatbilst. CVD T2V programmas Valdei paziņo arī attiecīgo kompetento iestāžu novērtējuma ziņojuma secinājumus. Novērtējuma secinājumus izskata saskaņā ar T2V pakalpojumu piekļuves pieteikšanās procedūru un nepārtrauktas atbilstības pieciem CVD piekļuves kritērijiem procedūru. Ja CVD ar piekļuvi T2V pakalpojumiem vairs neatbilst kādam no pieciem CVD piekļuves kritērijiem, T2V programmas Valde uzsāks līgumos ar CVD noteikto procedūru.
      CVD atbildīs šim CVD piekļuves kritērijam, ja:

                  a)

                  par EEZ valstī esošu CVD attiecīgās kompetentās iestādes sniegušas pozitīvu novērtējumu par atbilstību ECBS/EVRK ieteikumiem; un

                  b)

                  par ārpus EEZ valstī esošu CVD attiecīgās kompetentās iestādes sniegušas pozitīvu novērtējumu par atbilstību ECBS/EVRK ieteikumiem vai līdzvērtīgiem standartiem, piemēram, attiecīgās kompetentās iestādes pašas standartiem vai CPSS/IOSCO standartiem (1). Šādā gadījumā T2V programmas Valdē vai ECB Padomē jāiesniedz pierādījumi, ka CVD novērtēts, ņemot vērā līdzīga līmeņa un veida standartus.

            Ja attiecīgo kompetento iestāžu novērtējums satur konfidenciālu informāciju, CVD jāiesniedz vispārējs kopsavilkums vai novērtējuma secinājumi, kas demonstrē CVD atbilstības līmeni.
      III.   CVD piekļuves 3. kritērija ieviešana

      CVD ar piekļuvi T2V pakalpojumiem netiek prasīts turēt visus savus kontus un atlikumus T2V attiecībā uz katru vērtspapīru/ISIN, ko tas emitē vai kuram tas ir tehniskais emitenta CVD. Tomēr tam vērtspapīrs/ISIN jādara pieejams bez papildu maksas nekavējoties un ar tāda līguma palīdzību, kas T2V ieguldītāja CVD lietotājiem neizvirza nepamatotus nosacījumus vai prasības. Ieguldījumu fondu akciju emitentiem piemērojamu pārrobežu izplatīšanas juridisko ierobežojumu dēļ dažas ieguldījumu fondu akcijas var nebūt automātiski pieejamas ieguldītāja CVD, kas atver kontu emitenta CVD.
      Emitenta CVD tiek prasīts ievērot nacionālo regulējumu, bet tas nedrīkst šā regulējuma piemērošanas dēļ radušās izmaksas novirzīt uz pārējiem T2V CVD. Šī prasība nodrošina, ka nacionālā regulējuma ievērošanas izmaksas paliek uz vietas un ka T2V CVD attiecības nosaka savstarpības princips. Turklāt šī prasība, ciktāl tas iespējams, veicina saskaņotas norēķinu procedūras T2V.
      Emitenta CVD tiek prasīts ievērot nacionālo regulējumu, bet tam jāatbalsta ieguldītāja CVD piekļuves lūgums, un tas nedrīkst piemērot papildu maksu par norēķiniem. Kavējumi, ko izraisījusi nacionālā regulējuma ievērošana, uz visām darījuma pusēm attiecas vienlīdzīgi.
      Ieguldītāja CVD var attiecīgajam emitenta CVD vai tehniskajam emitenta CVD lūgt vērtspapīrus/ISIN, kas vēl nav pieejami T2V. Pēc šāda lūguma saņemšanas emitenta CVD vai tehniskais emitenta CVD visus vērtspapīra atsauces datus ievada T2V un dara tos pieejamus saskaņā ar grafiku, kas noteikts Operāciju procedūru rokasgrāmatā, ko Eurosistēma dara zināmu CVD un CB.
      Ja ieguldītāja CVD parakstījis vajadzīgos līgumus, emitenta CVD bez liekas vilcināšanās ieguldītāja CVD atver vismaz vienu vērtspapīru kontu katram vērtspapīram/ISIN. Emitenta CVD atteikums atvērt vērtspapīru kontu un nodrošināt ieguldītāja CVD piekļuvi emitenta CVD vērtspapīriem ir CVD piekļuves 3. kritērija neievērošana.
      Ieguldītāja CVD ziņo T2V programmas Valdei par katru 3. kritērija neievērošanas gadījumu no emitenta CVD puses. Atkarībā no neatbilstības veida un atkārtošanās biežuma T2V programmas Valde lems, vai emitenta CVD konsekventi neatbilst kritērijiem, tādos gadījumos ievērojot procedūru, kas saskaņā ar Pamatnostādnes ECB/2010/2 16. pantu noteikta līgumos ar CVD.
      IV.   CVD piekļuves 4. kritērija ieviešana

      Šis CVD piekļuves kritērijs atbilst Piekļuves un sadarbspējas pamatnostādnei (Access and Interoperability Guideline) (2), kas nosaka, ka ieguldītāja CVD jābūt pieejai emitenta CVD pakalpojumiem ar tādiem pašiem noteikumiem un nosacījumiem kā jebkuram citam emitenta CVD standarta dalībniekam.
      Lai ieguldītāja CVD varētu sniegt norēķinu pakalpojumus par emitenta CVD emitētiem vērtspapīriem, ieguldītāja CVD saviem dalībniekiem attiecībā uz šiem vērtspapīriem jāsniedz arī vērtspapīru glabāšanas pamatpakalpojumi. T2V piedāvā skaidras naudas un vērtspapīru pamatnorēķinus centrālo banku naudā, bet vērtspapīru glabāšanas pamatpakalpojumi tiek sniegti ārpus T2V.
      Emitenta CVD jāatbilst T2V Vērtspapīru notikumu apakšgrupas standartiem (T2S Corporate Actions Subgroup Standards) (3) un visiem piemērojamiem T2V tirgus prakses standartiem.
      Ieguldītāja CVD jāpiemēro tādi paši noteikumi kā jebkuram citam emitenta CVD klientam. Emitenta CVD nevar noteikt tehniskus ierobežojumus vai piedāvāt labvēlīgākus noteikumus ieguldītāja CVD piekļuvei vērtspapīru glabāšanas pamatpakalpojumiem.
      V.   CVD piekļuves 5. kritērija ieviešana

      Ieviešot CVD piekļuves 5. kritēriju, tiešās un netiešās vērtspapīru turēšanas tirgiem jānodrošina vienlīdzīgi darbības nosacījumi. CVD no tiešās turēšanas tirgus var migrēt uz T2V, visus savus vērtspapīru kontus integrējot T2V vai arī izmantojot vairāku līmeņu modeli, kurā tehniskie dalībnieku konti ir T2V, bet ieguldītāju konti paliek vietējā CVD platformā. CVD piekļuves 5. kritērijs ir pilnībā ievērots, ja tiešās turēšanas tirgus izvēlas visus savus vērtspapīru kontus pilnībā integrēt un uzturēt T2V. Tomēr, ja tiešās turēšanas tirgus izvēlas uz T2V migrēt, izmantojot vairāku līmeņu modeli, T2V programmas Valdes novērtējumā par saistītajām procedūrām T2V un ārpus T2V, kurā tiek ņemta vērā CVD piekļuves 5. kritērija būtība, jānorāda, vai tirgum jālūdz atbrīvojums no CVD piekļuves 5. kritērija.

         (1)  Committee on Payment and Settlement Systems (CPSS)/Technical Committee of the International Organization of Securities Commissions (IOSCO) Recommendations for securities settlement systems, pieejami Starptautisko norēķinu bankas tīmekļa vietnē www.bis.org.

         (2)  The Access and Interoperability Guideline of 28 June 2007, kas saskaņā ar Ētikas kodeksu nosaka piekļuves un sadarbspējas principus un nosacījumus, pieejama Eiropas Komisijas tīmekļa vietnē http://ec.europa.eu.

         (3)  Pieejami Eiropas Centrālās bankas tīmekļa vietnē www.ecb.europa.eu.


title: 2008/847/EK: Padomes Lēmums ( 2008. gada 4. novembris ) par Vidusāzijas valstu tiesībām saskaņā ar Lēmumu 2006/1016/EK, ar ko Eiropas Investīciju bankai paredz Kopienas garantiju attiecībā uz zaudējumiem, ko var radīt ārpus Kopienas īstenotiem projektiem piešķirti aizdevumi un aizdevumu garantijas

text:
               12.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 301/13

      PADOMES LĒMUMS

   (2008. gada 4. novembris)
   par Vidusāzijas valstu tiesībām saskaņā ar Lēmumu 2006/1016/EK, ar ko Eiropas Investīciju bankai paredz Kopienas garantiju attiecībā uz zaudējumiem, ko var radīt ārpus Kopienas īstenotiem projektiem piešķirti aizdevumi un aizdevumu garantijas
   (2008/847/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 181.a pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Padomes Lēmuma 2006/1016/EK (1) 2. pantu attiecībā uz I pielikumā uzskaitītajām valstīm, kas atzīmētas ar zvaigznīti (*), un citām valstīm, kas nav uzskaitītas I pielikumā, lēmumu par to atbilstību Eiropas Investīciju bankas (EIB) finansējumam ar Kopienas garantiju pieņem Padome katrā gadījumā atsevišķi saskaņā ar Līguma 181.a panta 2. punktā noteikto procedūru.

               (2)

               Lēmuma 2006/1016/EK I pielikumā ar (*) atzīmētās valstis ietver piecas Vidusāzijas valstis, proti, Kazahstānu, Kirgizstānu, Tadžikistānu, Turkmenistānu un Uzbekistānu.

               (3)

               Eiropadome 2007. gada 21. un 22. jūnija sanāksmē pieņēma ES Stratēģiju jaunai partnerībai ar Vidusāziju, kurā uzsvērts, ka EIB būtu jāuzņemas svarīga loma, finansējot projektus, kas ir ES un Vidusāzijas interesēs.

               (4)

               Ņemot vērā to, ka Vidusāzijas valstu makroekonomiskā situācija, un jo īpaši situācija saistībā ar ārējām finansēm un parāda ilgtspējību, pēdējos gados ir uzlabojusies, pateicoties spēcīgai ekonomiskai izaugsmei un piesardzīgai makroekonomikas politikai, minētajām valstīm būtu jāļauj piekļūt EIB finansējumam,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Kazahstāna, Kirgizstāna, Tadžikistāna, Turkmenistāna un Uzbekistāna ir atbilstīgas EIB finansējumam ar Kopienas garantiju saskaņā ar Lēmumu 2006/1016/EK.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā trešajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2008. gada 4. novembrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētāja

         C. LAGARDE

      (1)  OV L 414, 30.12.2006., 95. lpp.


title: 2006/12/EK: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums ( 2005. gada 17. novembris ) par ES Solidaritātes fonda mobilizēšanu saskaņā ar 3. punktu starp Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju noslēgtajā  2002. gada 7. novembra  Iestāžu nolīgumā par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda finansēšanu, ar ko papildina  1999. gada 6. maija  Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un budžeta procedūras uzlabošanu

text:
               13.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 8/44

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

   (2005. gada 17. novembris)
   par ES Solidaritātes fonda mobilizēšanu saskaņā ar 3. punktu starp Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju noslēgtajā 2002. gada 7. novembra Iestāžu nolīgumā par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda finansēšanu, ar ko papildina 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un budžeta procedūras uzlabošanu
   (2006/12/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā 2002. gada 7. novembra Iestāžu nolīgumu starp Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda finansēšanu, ar ko papildina 1999. gada 6. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un budžeta procedūras uzlabošanu (1), un jo īpaši tā 3. punktu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 11. novembra Regulu (EK) Nr. 2012/2002, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (2),
   ņemot vēra Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Savienība izveidoja Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (“fonds”), lai paustu solidaritāti ar katastrofu skarto reģionu iedzīvotājiem.

               (2)

               Zviedrija, Igaunija, Latvija un Lietuva iesniedza savus pieteikumus par fonda mobilizēšanu desmit nedēļu laikā pēc vētras izraisīto katastrofu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 2012/2002 4. pantu.

               (3)

               Saskaņā ar 2002. gada 7. novembra Iestāžu nolīgumu ir atļauta fonda mobilizēšana, nepārsniedzot gada maksimālo robežu EUR 1 miljarda apmērā.

               (4)

               Vētra Zviedrijā, Igaunijā, Latvijā un Lietuvā, kas notika 2005. gada 8. janvārī, atbilst fonda mobilizēšanas kritērijiem,

         IR NOLĒMUŠI ŠĀDI.
   1. pants
   Eiropas Savienības vispārējam budžetam 2005. finanšu gadam fondu mobilizē, lai nodrošinātu EUR 92 880 830 saistību apropriācijās.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2005. gada 17. novembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. BORRELL FONTELLES

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         C. CLARKE

      (1)  OV C 283, 20.11.2002., 1. lpp.

      (2)  OV L 311, 14.11.2002., 3. lpp.


title: 2004/509/EK:Komisijas lēmums (2004. gada 4. jūnijs) par korekcijas koeficientu noteikšanu, kurus no 2003. gada 1. augusta, 1. septembra, 1. oktobra, 1. novembra un 1. decembra piemēro to Eiropas Kopienu ierēdņu darba samaksai, kuri ir norīkoti darbā trešās valstīs

text:
               10.6.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 207/13

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2004. gada 4. jūnijs)
   par korekcijas koeficientu noteikšanu, kurus no 2003. gada 1. augusta, 1. septembra, 1. oktobra, 1. novembra un 1. decembra piemēro to Eiropas Kopienu ierēdņu darba samaksai, kuri ir norīkoti darbā trešās valstīs
   (2004/509/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Kopienu ierēdņu Civildienesta noteikumus un režīmu, ko piemēro citiem Kopienu darbiniekiem, kas noteikts Padomes Regulā (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 (1), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 723/2004 (2), un jo īpaši Civildienesta noteikumu X pielikuma 13. panta 2. otro daļu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 64/2004 (3), piemērojot Civildienesta noteikumu X pielikuma 13. panta pirmo daļu, ir noteikti korekcijas koeficienti, kuri no 2003. gada 1. jūlija attiecas uz trešās valstīs darbā norīkoto ierēdņu darba samaksu, kas veikta norīkojuma valsts valūtā.

               (2)

               Pēdējo mēnešu laikā Komisija ir veikusi dažādus pielāgojumus šajos korekcijas koeficientos (4), ko piemēro saskaņā ar Civildienesta noteikumu X pielikuma 13. panta otro daļu.

               (3)

               No 2003. gada 1. augusta, 1. septembra, 1. oktobra, 1. novembra un 1. decembra ir jāpiemēro daži korekcijas koeficienti tiem gadījumiem, kuros, pēc Komisijas rīcībā esošajiem statistikas datiem, dzīves dārdzība, ko aprēķina pēc attiecīga korekcijas koeficienta un valūtas maiņas kursa, dažās valstīs ir izrādījusies par 5 % augstāka nekā pēdējā koeficientu noteikšanas vai pielāgošanas reizē,

         NOLEMJ.
   Vienīgais pants
   No 2003. gada 1. augusta, 1. septembra, 1. oktobra, 1. novembra un 1. decembra atbilstīgi pielikumam pielāgo korekcijas koeficientus, ko piemēro trešās valstīs darbā norīkoto ierēdņu darba samaksai, kuru veic norīkojuma valsts valūtā.
   Darba samaksas aprēķinos izmanto to valūtas kursu, kurš kopējā Eiropas Kopienu budžeta izpildei lietots mēnesim pirms datuma, kas norādīts pirmajā daļā.

      Briselē, 2004. gada 4. jūnijā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Erkki LIIKANEN

      (1)  OV L 56, 4.3.1968., 1. lpp.

      (2)  OV L 124, 27.4.2004., 1. lpp.

      (3)  OV L 10, 16.1.2004., 1. lpp.

      (4)  OV L 308, 25.11.2003., 25. lpp.

      PIELIKUMS

                  DARBA NORĪKOJUMA VIETA

                  Korekcijas koeficienti 2003. g. augusts

                  Nav

                  DARBA NORĪKOJUMA VIETA

                  Korekcijas koeficienti 2003. g. septembris

                  Dominikas Republika

                  43,5

                  DARBA NORĪKOJUMA VIETA

                  Korekcijas koeficienti 2003. g. oktobris

                  Gambija

                  35,0

                  DARBA NORĪKOJUMA VIETA

                  Korekcijas koeficienti 2003. g. novembris

                  Eritreja

                  43,4

                  Dominikas Republika

                  51,0

                  Venecuēla

                  73,8

                  DARBA NORĪKOJUMA VIETA

                  Korekcijas koeficienti 2003. g. decembris

                  Angola

                  116,6

                  Jamaika

                  83,0

                  Mozambika

                  73,5

                  Rumānija

                  50,0


title: Padomes lēmums (1989. gada 21. jūnijs), par noslēgto Eiropas Ekonomikas kopienas un Norvēģijas Karalistes Nolīguma Papildu protokolu par esošo kvantitatīvo ierobežojumu un līdzvērtīgas iedarbības pasākumu, kas ietekmē izvešanu, atcelšanu un jaunu ierobežojumu nepieļaušanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31989D0546

Oficiālais Vēstnesis L 295 , 13/10/1989 Lpp. 0014 - 0014

		Padomes lēmums(1989. gada 21. jūnijs),par noslēgto Eiropas Ekonomikas kopienas un Norvēģijas Karalistes Nolīguma Papildu protokolu par esošo kvantitatīvo ierobežojumu un līdzvērtīgas iedarbības pasākumu, kas ietekmē izvešanu, atcelšanu un jaunu ierobežojumu nepieļaušanu(89/546/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 113. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā 1973. gada 14. maijā parakstītais Eiropas Ekonomikas kopienas un Norvēģijas Karalistes Nolīgums [1] neaizliedz kvantitatīvos ierobežojumus, kas ietekmē izvešanu, un līdzvērtīgas iedarbības pasākumus;tā kā Eiropas Ekonomikas kopienas un Norvēģijas Karalistes interesēs ir veicināt izejvielu un preču brīvu apgrozību, atceļot visus šādus ierobežojumus un pasākumus un nepieļaujot tādu jaunu ierobežojumu vai pasākumu rašanos, kas ietekmē to savstarpējo tirdzniecību;tā kā pakāpeniski jāatceļ pašreizējie ierobežojumi, kas ietekmē dažus ražojumus, un līdzvērtīgas iedarbības pasākumi un jāparedz aizsardzības pasākumi, ja vai nu notiktu tāda atkalizvešana uz trešām valstīm, pret ko izvedēja līgumslēdzēja puse patur spēkā ierobežojumus vai līdzvērtīgas iedarbības pasākumus, vai ja konkrētajam ražojamam būtu nopietni trūkumi;tā kā saskaņā ar Nolīguma 32. panta 1. punktu līgumslēdzējas puses savās saimnieciskajās interesēs var izvērst attiecības, kas izveidotas ar Nolīgumu, attiecinot tās uz jomām, uz kurām Nolīgums neattiecas;tā kā Komisijai ar Norvēģijas Karalisti ir bijušas sarunas, kuru iznākumā noslēgts Protokols,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā tiek apstiprināts Eiropas Ekonomikas kopienas un Norvēģijas Karalistes Nolīguma Papildu protokols par tādu kvantitatīvo ierobežojumu vai līdzvērtīgas iedarbības pasākumu atcelšanu, kas ietekmē izvešanu, un šādu jaunu ierobežojumu nepieļaušanu.Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsPadomes priekšsēdētājs izdara Papildu protokola 4. pantā paredzēto paziņošanu.3. pantsŠis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Luksemburgā, 1989. gada 21. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsC. Aranzadi[1] OV L 171, 27.6.1973., 2. lpp.--------------------------------------------------


title: 2005/48/EK: Padomes Lēmums (2004. gada 22. decembris), ar ko Eiropas Investīciju bankai piešķir Kopienas garantiju attiecībā uz kredītlīdzekļu zaudējumiem noteiktu veidu projektos Krievijā, Ukrainā, Moldovā un Baltkrievijā

text:
               25.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 21/11

      PADOMES LĒMUMS

   (2004. gada 22. decembris),
   ar ko Eiropas Investīciju bankai piešķir Kopienas garantiju attiecībā uz kredītlīdzekļu zaudējumiem noteiktu veidu projektos Krievijā, Ukrainā, Moldovā un Baltkrievijā
   (2005/48/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 181.A pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Atbalstot Eiropas Savienības Eiropas kaimiņattiecību politiku, Padome vēlas radīt Eiropas Investīciju bankai (EIB) iespēju piešķirt aizdevumus noteiktu veidu projektiem Krievijā un Rietumu jaunajās neatkarīgajās valstīs (“RJNV”), respektīvi, Baltkrievijā, Moldovā un Ukrainā.

               (2)

               Atbalstot Ziemeļu dimensijas iniciatīvu, ko Helsinku Padome uzsāka 1999. gada decembrī, ir ticis pieņemts Padomes 2001. gada 6. novembra Lēmums 2001/777/EK, kas piešķir Kopienas garantiju Eiropas Investīciju bankai attiecībā uz zaudējumiem īpašā aizdevumu akcijā atsevišķiem vides projektiem Krievijas Baltijas jūras baseinā saskaņā ar Ziemeļu dimensiju (2).

               (3)

               EIB aizdevumi saskaņā ar Lēmumu 2001/777/EK tuvojas noteiktajiem griestiem.

               (4)

               Ekonomikas un finanšu padome (Ecofin) tās 2003. gada 25. novembra secinājumos piekrita izsniegt papildu piešķīrumu EIB aizdevumiem Krievijai un RJNV, turpinot Lēmuma 2001/777/EK virzību projektiem jomās, kurās EIB ir salīdzinošas priekšrocības un kur ir neapmierināts pieprasījums pēc kredītiem. Jomas, kurās, kā tiek uzskatīts, EIB ir “salīdzinošas priekšrocības” ir: vide, kā arī transports, telekomunikācijas un enerģijas infrastruktūra prioritārās Transeiropas tīkla (“TEN”) asīs, kurām ir pārrobežu ietekme uz kādu dalībvalsti.

               (5)

               Aizdevuma mandātam būtu jābūt atkarīgam, no vienas puses, no pienācīgiem nosacījumiem saskaņā ar ES augsta līmeņa līgumiem politiskos un makroekonomiskos jautājumos un citām starptautiskajām finanšu institūcijām sektorpolitikas un projektu jautājumos un, no otras puses, atbilstošas pienākumu sadales starp EIB un Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banku (ERAB).

               (6)

               EIB finansējums būtu pārvaldāms saskaņā ar EIB parastajiem kritērijiem un procedūrām, ietverot pienācīgus kontroles pasākumus, kā arī ar attiecīgiem noteikumiem un procedūrām saistībā ar Revīzijas tiesu un OLAF tādā veidā, lai atbalstītu Kopienas politiku. Būtu jāveic regulāras konsultācijas starp EIB un Komisiju, lai nodrošinātu prioritāšu un darbību koordināciju iesaistītajās valstīs, un novērtētu progresu virzībā uz Kopienas attiecīgo politisko mērķu sasniegšanu.

               (7)

               Šo lēmumu ņems vērā 2006. gada decembrī, pilnībā novērtējot EIB vispārējo kreditēšanas mandātu projektiem ārpus Eiropas Savienības,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Mērķis
   Kopiena piešķir Eiropas Investīciju bankai (turpmāk sauktai “EIB”) garantiju attiecībā uz visiem maksājumiem, ko tā nav saņēmusi, bet kas tai pienākas saskaņā ar kredītiem, kas, balstoties uz tās parastajiem kritērijiem un atbalstot attiecīgos Kopienas ārpolitikas mērķus, piešķirti investīciju projektiem, kas īstenoti Krievijā un Rietumu Jaunajās neatkarīgajās valstīs, respektīvi, Baltkrievijā, Moldovā un Ukrainā.
   2. pants
   Atbilstoši projekti
   Atbilstoši projekti, kas Eiropas Savienībai ir īpaši nozīmīgi, ir šādos sektoros:

               —

               vide,

               —

               transports, telekomunikācijas un enerģijas infrastruktūra galvenokārt Transeiropas tīkla (TEN) asīs, kam ir pārrobežu ietekme uz kādu dalībvalsti.

         3. pants
   Griesti un nosacījumi
   1.   Atvērto kredītlīniju kopējie griesti ir EUR 500 miljoni.
   2.   EIB gūst labumu no izņēmuma kārtā piešķirtas Kopienas garantijas 100% apjomā, kas sedz kopējo kredītlīniju apjomu, kas atvērtas saskaņā ar šo Lēmumu, un visas ar tām saistītas summas.
   3.   Projektiem, kas tiks finansēti ar garantijas segtajiem aizdevumiem, jāatbilst sekojošajiem kritērijiem:

               a)

               piemērotība saskaņā ar 2. pantu;

               b)

               sadarbība un, kur piemērojams, līdzfinansējums, piedaloties EIB un citām starptautiskām finanšu institūcijām, lai nodrošinātu saprātīgu riska sadali un pienācīgu projektu nosacītību.

         EIB pienācīgi jāsadala darba apjoms ar ERAB saskaņā ar savstarpējas vienošanās ceļā panāktiem nosacījumiem un attiecīgi jāatskaitās saskaņā ar 5. pantu. Īpaši EIB jāizmanto ERAB pieredze Krievijā un RJNV.
   4. pants
   Atsevišķu valstu piemērotība
   Atsevišķas valstis kļūst tiesīgas saņemt aizdevumus saskaņā ar noteiktajiem griestiem, kad tās izpilda attiecīgus nosacījumus atbilstoši Eiropas Savienības augsta līmeņa līgumiem ar attiecīgo valsti politiskos un makroekonomiskos jautājumos. Komisijai jānosaka, kad atsevišķa valsts ir izpildījusi attiecīgo nosacījumu, un par to jāinformē EIB.
   5. pants
   Ziņošana
   Komisijai katru gadu jāinformē Eiropas Parlaments un Padome par aizdevumu operācijām, kas veiktas saskaņā ar šo Lēmumu, un tai pat laikā jāiesniedz šī Lēmuma īstenošanas novērtējums un ziņas par koordināciju starp projektos iesaistītajām starptautiskajām finanšu institūcijām.
   Informācijai jāietver saskaņā ar šo Lēmumu izsniegto aizdevumu ieguldījums atbilstošo Kopienas ārpolitikas mērķu sasniegšanā.
   Pirmā un otrā punkta prasību izpildei EIB jāsniedz Komisijai atbilstošā informācija.
   6. pants
   Darbības termiņš
   Garantija attiecas uz aizdevumu līgumiem, kas parakstīti līdz 2007. gada 31. janvārim.
   Ja, šim periodam beidzoties, EIB piešķirtie aizdevumi nav sasnieguši kopējos griestus, kas minēti 3. panta 1. punktā, periods automātiski pagarināms par sešiem mēnešiem.
   7. pants
   Nobeiguma noteikumi
   1.   Šis Lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   2.   EIB un Komisijai jāizstrādā noteikumi garantijas piešķiršanai.

      Briselē, 2004. gada 22. decembrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         C. VEERMAN

      (1)  Atzinums sniegts 2004. gada 14. decembrī (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī).

      (2)  OV L 292, 9.11.2001., 41. lpp.


title: 2011/315/ES: Padomes Lēmums ( 2011. gada 23. maijs ) par to līdzekļu piešķiršanu, kuri paredzēti 9. Eiropas Attīstības fonda un iepriekšējo Eiropas Attīstības fondu projektos un par kuriem saistības atceltas, sadarbībai attīstības jomā dienvidu Sudānā

text:
               28.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 142/61

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 23. maijs)
   par to līdzekļu piešķiršanu, kuri paredzēti 9. Eiropas Attīstības fonda un iepriekšējo Eiropas Attīstības fondu projektos un par kuriem saistības atceltas, sadarbībai attīstības jomā dienvidu Sudānā
   (2011/315/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 217. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Padomē sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju Iekšējo nolīgumu par Kopienas palīdzības finansēšanu saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu laikposmam no 2008. gada līdz 2013. gadam atbilstīgi ĀKK–EK Partnerattiecību nolīgumam un par finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, uz ko attiecas EK Līguma ceturtā daļa (1), un jo īpaši tā 1. panta 4. punktu un 6. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Paredzams, ka pēc referenduma par pašnoteikšanos, kas tika rīkots, piemērojot 2005. gada Vispārējo miera nolīgumu, dienvidu Sudāna 2011. gada 9. jūlijā oficiāli pasludinās savu neatkarību no ziemeļu daļas.

               (2)

               Laikposmā pēc neatkarības iegūšanas jaunizveidotajai Dienvidsudānas valstij (“Dienvidsudāna”) nāksies saskarties ar vairākām humāna un sociālekonomiska rakstura problēmām saistībā ar samazināto pārvaldes kapacitāti un politisko nestabilitāti. Ņemot vērā šos apstākļus, iespējams, arvien nozīmīgāks būs ārējais atbalsts, lai palīdzētu Dienvidsudānai apkarot galējo nabadzību, nostiprināt vietējās kopienas un pēc iespējas drīzāk nodrošināt iedzīvotājiem iespēju gūt labumu no miera.

               (3)

               Paredzams, ka drīz pēc neatkarības iegūšanas Dienvidsudāna lūgs atļauju pievienoties Partnerattiecību nolīgumam starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas noslēgts 2000. gada 23. jūnijā Kotonū (2) un pēdējo reizi grozīts Vagadugu 2010. gada 23. jūnijā (3). Tomēr pēc pievienošanās būs vajadzīgs laiks, līdz faktiski būs pieejami 10. Eiropas Attīstības fonda (“EAF”) līdzekļi, kas tādējādi rada finansējuma iztrūkuma risku minētajā laikposmā.

               (4)

               Padome 2010. gada 12. jūlija Lēmumā 2010/406/ES par to līdzekļu piešķiršanu, kuri paredzēti 9. Eiropas Attīstības fonda (EAF) un iepriekšējo EAF projektos un par kuriem saistības atceltas, lai apmierinātu Sudānas visneaizsargātāko iedzīvotāju vajadzības (4), nolēma veikt pirmo piešķīrumu EUR 150 miljonu apmērā, lai apmierinātu Sudānas visneaizsargātāko iedzīvotāju vajadzības. Dienvidu Sudānai jau ir piešķirti EUR 85 miljoni no minētās summas. Tomēr šāda summa tiek uzskatīta par nepietiekamu, lai apmierinātu milzīgās vajadzības saistībā ar valsts nostiprināšanu un kapacitātes veidošanu, kā arī lielākās iedzīvotāju daļas vajadzības attīstības jomā.

               (5)

               Lai kompensētu atlikušo finansējuma iztrūkumu, lietderīgi ir piešķirt dienvidu Sudānas iedzīvotājiem un valsts iestādēm papildu līdzekļus, kuri paredzēti 9. EAF un iepriekšējos EAF un par kuriem saistības atceltas.

               (6)

               Minētie līdzekļi, par kuriem saistības atceltas, būtu jāizmanto, lai atbalstītu dienvidu Sudānas attīstības trīsgadu plānu (2011.–2013. gadam), pamatojoties uz lēmumiem par finansējumu, kas jāpieņem Komisijai. Būtu jāievieš arī noteikumi par atbalsta pasākumu izmaksu segšanu.

               (7)

               Vienkāršošanas nolūkā līdzekļi būtu jāpārvalda atbilstīgi īstenošanas kārtībai, ko piemēro 10. EAF,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Sadarbībai attīstības jomā dienvidu Sudānā piešķir EUR 200 miljonus no līdzekļiem, kuri paredzēti 9. Eiropas Attīstības fonda (EAF) un iepriekšējo EAF projektos un par kuriem saistības atceltas, un 3 % no minētās summas piešķir, lai segtu Komisijas izdevumus saistībā ar atbalsta pasākumiem.
   2.   Līdzekļus, kas paredzēti 1. punktā, pārvalda atbilstīgi īstenošanas kārtībai, ko piemēro 10. EAF.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā pieņemšanas.

      Briselē, 2011. gada 23. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  OV L 247, 9.9.2006., 32. lpp.

      (2)  OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.

      (3)  OV L 287, 4.11.2010., 3. lpp.

      (4)  OV L 189, 22.7.2010., 14. lpp.


title: Padomes Lēmums (ES) 2016/1342 (2016. gada 24. jūnijs) par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tuvalu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

text:
               6.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 213/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2016/1342
   (2016. gada 24. jūnijs)
   par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tuvalu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 5.punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 509/2014 (1) atsauci uz Tuvalu pārcēla no Padomes Regulas (EK) Nr. 539/2001 (2) I pielikuma uz II pielikumu.

               (2)

               Minētajai atsaucei uz Tuvalu ir pievienota zemsvītras piezīme, kurā norādīts, ka atbrīvojumu no vīzu prasības piemēro no dienas, kad stājas spēkā nolīgums par atbrīvojumu no vīzu prasības, kas jānoslēdz ar Eiropas Savienību.

               (3)

               Padome 2014. gada 9. oktobrī pieņēma lēmumu, ar ko pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Tuvalu par to, lai noslēgtu nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tuvalu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu (“nolīgums”).

               (4)

               Sarunas par nolīgumu tika sāktas 2014. gada 19. novembrī, un tās veiksmīgi pabeidza, nolīgumu parafējot 2015. gada 8. oktobrī.

               (5)

               Nolīgums būtu jāparaksta un nolīgumam pievienotās deklarācijas būtu jāapstiprina Savienības vārdā. Nolīgums būtu jāpiemēro provizoriski no nākamās dienas pēc tā parakstīšanas, kamēr tiek pabeigtas procedūras tā noslēgšanai.

               (6)

               Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK (3); tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (7)

               Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (4); tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo atļauj Savienības vārdā parakstīt Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Tuvalu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu, ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Savienības vārdā tiek apstiprinātas šim lēmumam pievienotās deklarācijas.
   3. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.
   4. pants
   Nolīgumu provizoriski piemēro no nākamās dienas pēc tā parakstīšanas (5), kamēr tiek pabeigtas procedūras tā noslēgšanai.
   5. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2016. gada 24. jūnijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         A.G. KOENDERS

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 509/2014 (2014. gada 15. maijs), ar kuru groza Padomes Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV L 149, 20.5.2014., 67. lpp.).

      (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

      (4)  Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

      (5)  Nolīguma parakstīšanas datumu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: 2007/401/EK: Padomes Lēmums ( 2007. gada 25. maijs ), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekļa aizstājēju no Beļģijas

text:
               13.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 151/32

      PADOMES LĒMUMS

   (2007. gada 25. maijs),
   ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekļa aizstājēju no Beļģijas
   (2007/401/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 263. pantu,
   ņemot vērā Beļģijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 24. janvārī pieņēma Lēmumu 2006/116/EK, ar ko laikposmam no 2006. gada 26. janvāra līdz 2010. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (1).

               (2)

               Pēc CEREXHE kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies viena Reģionu komitejas locekļa aizstājēja vieta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2010. gada 25. janvārim, par Reģionu komitejas locekļa aizstājēju tiek iecelta Evelyne HUYTEBROECK kundze, ministre de l’environnement, de l’énergie, du tourisme et de l’aide aux personnes du gouvernement de la région de Bruxelles-capitale, nomainot CEREXHE kungu.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2007. gada 25. maijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētāja

         A. SCHAVAN

      (1)  OV L 56, 25.2.2006., 75. lpp.


title: Padomes Lēmums 2008/206/TI ( 2008. gada 3. marts ) par 1-benzilpiperazīna ( BZP ) pasludināšanu par jaunu psihoaktīvu vielu, uz kuru attiecas kontroles pasākumi un krimināltiesību normas

text:
               7.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 63/45

      PADOMES LĒMUMS 2008/206/TI
   (2008. gada 3. marts)
   par 1-benzilpiperazīna (BZP) pasludināšanu par jaunu psihoaktīvu vielu, uz kuru attiecas kontroles pasākumi un krimināltiesību normas
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2005/387/TI (2005. gada 10. maijs) par informācijas apmaiņu, riska novērtējumu un kontroli attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām (1) un jo īpaši tā 8. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Komisijas ierosmi,
   pēc apspriešanās ar Eiropas Parlamentu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Lēmumu 2005/387/TI Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra zinātniskā komiteja īpašā paplašinātajā sanāksmē sagatavoja riska novērtējuma ziņojumu par 1-benzilpiperazīnu (BZP) un pēc tam, 2007. gada 31. maijā, iesniedza to Padomei un Komisijai.

               (2)

                  BZP ir sintētiska viela. Eiropas Savienībā tā pirmo reizi konstatēta 1999. gadā. Līdzīgi kā amfetamīns un metamfetamīns BZP stimulē centrālo nervu sistēmu, taču daudz vājāk (apmēram 10 % no d-amfetamīna iedarbības). BZP metabolismu var ietekmēt enzīmu sistēmu ģenētiskais polimorfisms, tādējādi atsevišķu indivīdu jutība pret BZP iedarbību var būt ievērojami atšķirīga. Ir iespējama mijiedarbība ar citiem medikamentiem, taču farmakokinētiskie dati attiecībā uz cilvēkiem ir nepietiekami.

               (3)

               Dažās dalībvalstīs BZP var likumīgi iegādāties no ķīmisko vielu mazumtirgotājiem. To pārdod atpūtas mērķiem tablešu vai kapsulu veidā internetā vai dažās dalībvalstīs – arī īpašos veikalos, tā saucamajos “smart/herbal shops”. Nelikumīgajā narkotiku tirgū BZP tirgo arī kā populāro ekstazī narkotiku.

               (4)

               Trīspadsmit dalībvalstis un viena trešā valsts (Norvēģija) ir ziņojušas par BZP pulvera, kapsulu vai tablešu konfiskācijas gadījumiem, sākot no vienas kapsulas/tabletes līdz pat 64 900 tabletēm. Ir visai maz informācijas, kas norādītu uz BZP plaša apjoma ražošanu, pārstrādi vai izplatīšanu un organizētās noziedzības līdzdalību.

               (5)

               Nav konstatēta un atzīta BZP medicīniskā vērtība; Eiropas Savienībā nav zināmu licencētu medikamentu, kuru sastāvā būtu BZP.

               (6)

               ANO sistēmā pašlaik nenotiek un nav noticis BZP novērtējums. Piecu dalībvalstu tiesību aktos saskaņā ar šo valstu pienākumiem, kas izriet no ANO 1961. gada un 1971. gada Konvencijām, attiecībā uz BZP ir paredzēti kontroles pasākumi un ir piemērojami kriminālsodi. Divās dalībvalstīs BZP piemēro kontroles pasākumus saskaņā ar tiesību aktiem medicīnas jomā.

               (7)

                  BZP ir atrasts pēcnāves paraugos. Tomēr nav zināms, cik lielā mērā BZP vainojams nāves izraisīšanā, jo visos gadījumos bija iesaistītas arī citas vielas un citi apstākļi.

               (8)

               Riska novērtējuma ziņojums par BZP atklāj pārliecinošu zinātnisku pierādījumu trūkumu attiecībā uz BZP vispārējo bīstamību. Tomēr, ņemot vērā tā stimulējošās īpašības, veselības apdraudējumu, medicīniskās vērtības neesamību un ievērojot piesardzības principu, BZP ir jāpakļauj kontrolei, bet kontroles pasākumiem vajadzētu būt samērīgiem ar vielas relatīvi zemo bīstamības pakāpi.

               (9)

               Pakļaujot 1-benzilpiperazīnu kontrolei, iespējams izvairīties no problēmām starptautiskās tiesībaizsardzības un tiesiskās sadarbības jomā,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Dalībvalstis saskaņā ar saviem tiesību aktiem veic nepieciešamos pasākumus, lai 1-benzilpiperazīnam (pazīstams arī kā 1-benzil-1,4-diazacikloheksāns, N-benzilpiperazīns vai – mazāk precīzi – benzilpiperazīns vai BZP) varētu piemērot vielas bīstamībai atbilstošus kontroles pasākumus un kriminālsodus, kā tas paredzēts tiesību aktos saskaņā ar pienākumiem, kas izriet no ANO 1971. gada Konvencijas par psihotropām vielām.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   Tas stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas.

      Briselē, 2008. gada 3. martā.

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. PODOBNIK

      (1)  OV L 127, 20.5.2005., 32. lpp.


title: 2008/525/EK: Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. aprīļa Lēmums par Eiropas Izglītības fonda 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               15.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 187/142

         EIROPAS PARLAMENTA
   2007. gada 24. aprīļa Lēmums
   par Eiropas Izglītības fonda 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2008/525/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Izglītības fonda 2005. finanšu gada galīgos pārskatus (1),
   ņemot vērā Revīzijas palātas Ziņojumu par Eiropas Izglītības fonda 2005. finanšu gada pārskatiem, ar Fonda atbildēm (2),
   ņemot vērā Padomes 2007. gada 27. februāra ieteikumu (5711/2007 – C6-0080/2007),
   ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,
   ņemot vērā Padomes 1990. gada 7. maija Regulu (EEK) Nr. 1360/90, ar ko izveido Eiropas Izglītības fondu, (4) un it īpaši tās 11. pantu,
   ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 94. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas atzinumu (A6-0113/2007),

               1.

               sniedz Eiropas Izglītības fonda direktorei apstiprinājumu par fonda 2005. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, Eiropas Izglītības fonda direktorei, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Hans-Gert PÖTTERING

            Ģenerālsekretārs

         Harald RØMER

      (1)  OV C 266, 31.10.2006., 40. lpp.

      (2)  OV C 312, 19.12.2006., 73. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1995/2006 (OV L 390, 30.12.2006., 1. lpp.).

      (4)  OV L 131, 23.5.1990., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1648/2003 (OV L 245, 29.9.2003., 22. lpp.).

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

    ---documentbreak---

               15.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 187/143

         EIROPAS PARLAMENTA
   2007. gada 24. aprīļa Rezolūcija
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Izglītības fonda 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Izglītības fonda 2005. finanšu gada galīgos pārskatus (1),
   ņemot vērā Revīzijas palātas Ziņojumu par Eiropas Izglītības fonda 2005. finanšu gada pārskatiem, ar Fonda atbildēm (2),
   ņemot vērā Padomes 2007. gada 27. februāra ieteikumu (5711/2007 – C6-0080/2007),
   ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,
   ņemot vērā Padomes 1990. gada 7. maija Regulu (EEK) Nr. 1360/90, ar ko izveido Eiropas Izglītības fondu, (4) un it īpaši tās 11. pantu,
   ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 94. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas atzinumu (A6-0113/2007),

               A.

               tā kā Revīzijas palāta ir norādījusi, ka gada pārskati par finanšu gadu, kas beidzās 2005. gada 31. decembrī, ir ticami un ka notikušie darījumi kopumā ir likumīgi un pareizi;

               B.

               tā kā 2006. gada 27. aprīlī Eiropas Parlaments sniedza direktoram apstiprinājumu par fonda 2004. finanšu gada budžeta izpildi (6) un lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu pievienotajā rezolūcijā Parlaments cita starpā:

                           —

                           ar nožēlu konstatē, ka fonds joprojām nav nodrošinājis ar Tempus programmu saistīto izdevumu pareizu uzrādīšanu pārskatos; atzīmē, ka šī problēma joprojām pastāv, neskatoties uz kritiku, ko Revīzijas palāta kopš 1999. gada ir atkārtoti paudusi savos gada ziņojumos, un ka tāpēc Revīzijas palāta ir iekļāvusi atrunu par fonda pārskatiem; pieprasa, lai fonda pārskatos tiktu ievēroti vienotības un budžeta precizitātes principi,

                           —

                           pieprasa, lai fonds ievērotu spēkā esošos noteikumus par tāda budžeta publicēšanu, kurš būtu sadalīts pantos un posteņos un kurā būtu iekļauts amatu saraksts,

         Vispārējas piezīmes attiecībā uz vairumu ES aģentūru, kuru budžeta izpilde ir jāapstiprina atsevišķi

               1.

               uzskata, ka aizvien pieaugošais Kopienas aģentūru skaits un dažu aģentūru darbība, šķiet, neiekļaujas vispārējā pamatievirzē un ka atsevišķu aģentūru uzdevumi ne vienmēr atspoguļo Eiropas Savienības faktiskās vajadzības un tās pilsoņu cerības, un konstatē, ka kopumā aģentūrām ne vienmēr ir laba reputācija un labas atsauksmes presē;

               2.

               tādēļ aicina Komisiju noteikt vispārēju pamatievirzi attiecībā uz jaunu Kopienas aģentūru izveidi un ikreiz pirms jaunas aģentūras izveides iesniegt izmaksu un guvumu analīzi, vienlaikus raugoties, lai nenotiktu nekāda darbību pārklāšanās starp aģentūrām vai ar citu Eiropas organizāciju uzdevumiem;

               3.

               aicina Revīzijas palātu pirms attiecīgā lēmuma pieņemšanas Parlamentā sniegt atzinumu par izmaksu un guvumu analīzi;

               4.

               aicina Komisiju ik pēc pieciem gadiem iesniegt pētījumu par ikvienas esošās aģentūras pievienoto vērtību; aicina visas attiecīgās institūcijas aģentūras pievienotās vērtības negatīva novērtējuma gadījumā īstenot nepieciešamos pasākumus, no jauna formulējot konkrētās aģentūras pilnvaras vai slēdzot to;

               5.

               ņemot vērā regulatīvo aģentūru pieaugošo skaitu, pauž nožēlu, ka vēl nav pabeigtas sarunas saistībā ar iestāžu nolīguma projektu par šo aģentūru darbības pamatnoteikumiem, un aicina Komisijas kompetentos dienestus sadarbībā ar Revīzijas palātu darīt visu iespējamo, lai ātri noslēgtu šādu nolīgumu;

               6.

               konstatē, ka sakarā ar Komisijai deleģēto atbildību par budžeta pareizu izpildi ir nepieciešama ciešāka aģentūru piesaiste Komisijai; aicina Komisiju un Padomi veikt visus vajadzīgos pasākumus, lai Komisijai līdz 2007. gada 31. decembrim paredzētu tādu pārstāvību regulatīvās aģentūras uzraugošās struktūrās, kas tai ļautu bloķēt lēmumu pieņemšanu, kā arī jau sākotnēji nodrošināt šādu pārstāvību jaunu aģentūru dibināšanas gadījumā;

               7.

               aicina Revīzijas palātu savā gada pārskatā izveidot papildu nodaļu par visām aģentūrām, kuru budžeta izpilde jāapstiprina saskaņā ar Komisijas pārskatiem, lai gūtu skaidrāku priekšstatu par ES līdzekļu izlietojumu aģentūrās;

               8.

               atgādina principu, saskaņā ar kuru visas Kopienas aģentūras, gan subsidētās, gan nesubsidētās, ir pakļautas Parlamentam attiecībā uz to budžeta izpildes apstiprināšanu, pat gadījumos, kad saskaņā ar šo aģentūru izveides tiesību aktiem darbojas budžeta izpildes apstiprināšanas lēmējinstitūcija;

               9.

               aicina Revīzijas palātu veikt izpildes revīzijas visās aģentūrās un ziņot par to rezultātiem attiecīgajām Parlamenta komitejām, tai skaitā Budžeta kontroles komitejai;

               10.

               atzīmē, ka aģentūru skaits pastāvīgi pieaug un ka saskaņā ar Komisijas politisko atbildību par aģentūru darbību, kura ietver daudz vairāk par vienkāršu materiāltehnisku atbalstu, Komisijas ģenerāldirektorātiem, kas nodarbojas ar aģentūru izveidi un uzraudzību, vēl jo vairāk ir jāizstrādā kopēja pieeja visām aģentūrām; uzskata, ka struktūra, kas līdzīga tai, kuru aģentūras ir izveidojušas koordinācijas nodrošināšanai starp attiecīgajiem ģenerāldirektorātiem, būtu pragmatisks veids, kā virzīties uz Komisijas kopēju pieeju visiem ar aģentūrām saistītajiem jautājumiem;

               11.

               aicina Komisiju uzlabot aģentūrām paredzēto administratīvo un tehnisko atbalstu, ņemot vērā Kopienas administratīvo noteikumu pieaugošo sarežģītību un tehniskās problēmas;

               12.

               konstatē, ka nevienā no Kopienas aģentūrām nav disciplināras struktūras, un aicina Komisijas dienestus īstenot nepieciešamos pasākumus, lai ātri ieviestu atbilstīgu mehānismu;

               13.

               atzinīgi vērtē ES aģentūru darba koordinēšanas ievērojamo uzlabošanos, kas ļauj tām risināt biežāk sastopamās problēmas un padara efektīvāku sadarbību ar Komisiju un Parlamentu;

               14.

               uzskata, ka jāturpina un jāvērš plašumā vairāku aģentūru īstenotā kopēja atbalsta dienesta izveide nolūkā saskaņot šo aģentūru datorizētās finanšu pārvaldības sistēmas ar atbilstīgajām Komisijas sistēmām;

               15.

               aicina aģentūras uzlabot sadarbību un salīdzināšanu ar attiecīgās nozares dalībniekiem; mudina Komisiju veikt pasākumus, kurus tā uzskata par nepieciešamiem, lai aģentūrām palīdzētu uzlabot reputāciju un pastiprināt to darbību atpazīstamību;

               16.

               aicina Komisiju ierosināt aģentūru gada pārskatu formas saskaņošanu un izstrādāt darbības rezultātu rādītājus, kas ļautu salīdzināt to efektivitāti;

               17.

               aicina aģentūras katra gada sākumā iesniegt darbības rezultātu rādītājus, kas ļautu novērtēt to darbu;

               18.

               aicina visas aģentūras vairāk izmantot SMART pieeju uzdevumu noteikšanā, kas palīdzētu reālāk veikt plānošanu un sasniegt mērķus;

               19.

               piekrīt Revīzijas palātas viedoklim, ka arī Komisija ir atbildīga par aģentūru (finanšu) pārvaldību; tāpēc mudina Komisiju uzraudzīt, kā arī vajadzības gadījumā vadīt dažādo aģentūru pārvaldību un sniegt tām nepieciešamo palīdzību, it īpaši saistībā ar konkursa procedūru pareizu piemērošanu, darbā pieņemšanas procedūru pārredzamību, pareizu finanšu pārvaldību (līdzekļu nepilnīgs izlietojums un pārāk lielu izdevumu iekļaušana budžetā) un, kas ir vissvarīgākais, iekšējās kontroles sistēmas noteikumu pareizu piemērošanu;

               20.

               uzskata, ka aģentūru darba programmās to ieguldījums jāizsaka darbības izteiksmē un izmantojot izmērāmus rādītājus un ka pienācīga uzmanība jāvelta Komisijas izstrādātajiem iekšējās kontroles standartiem;

         Īpašas piezīmes

               21.

               konstatē, ka apropriāciju izlietojuma līmenis finanšu gadā ir augsts (praktiski 100 % attiecībā uz fonda pašu darbībām), un pievērš fonda uzmanību augstam pamatdarbības (III sadaļa) saistību pārnesumu līmenim (vairāk nekā 40 %); īpaši pauž bažas par to, ka līdzīga situācija ir arī attiecībā uz MEDA un Tempus darbību; aicina fondu uzlabot plānošanu;

               22.

               uzskata, ka fonds ir svarīgas informācijas avots un nodrošina Eiropas Savienības partnervalstu un visu ES institūciju pieredzes apmaiņu;

               23.

               uzsver, ka apmācības programmas un to uzlabošana veido demokrātijas attīstības un nostiprināšanās pamatu; tādēļ mudina fondu pastiprināt darbību partnervalstīs, kurās tiek nopietni kavēta demokrātijas attīstība;

               24.

               kritizē to, ka līdzīgi kā iepriekšējos gados fonds Oficiālajā Vēstnesī publicēja tikai budžeta kopsavilkumu, pārkāpjot tā finanšu regulu;

               25.

               aicina fondu sagatavot jaunu budžeta nomenklatūru, kas labāk atbilstu fonda darbībai un novērstu pastāvīgos apropriāciju pārvietojumus; aicina fondu uzlabot koordināciju starp finanšu nodaļu un pamatdarbības nodaļām, lai mazinātu nepieciešamo pārvietojumu skaitu;

               26.

               aicina fondu uzlabot atbilstību spēkā esošajiem noteikumiem par galīgajiem pārskatiem;

               27.

               nosoda to, ka fonds joprojām nav pabeidzis iekšējās kontroles sistēmas ieviešanu, un to, ka 2005. gada beigās netika veikta darbības risku analīze un ex post pārbaudes un ka vienlaikus grāmatvedis vēl nav apstiprinājis pārskatu informāciju un uzskaites sistēmas;

               28.

               atzinīgi vērtē to, ka fonds ir nepārtraukti pastiprinājis savu darbību cilvēkresursu attīstības jomā, šādā veidā sekmējot to, ka partnervalstis var labāk izmantot fonda pieredzi, veicot izglītības un tālākizglītības sistēmu reformu;

               29.

               pieprasa fondam novērst trūkumus darbinieku atlases procedūru dokumentācijas jomā.

      (1)  OV C 266, 31.10.2006., 40. lpp.

      (2)  OV C 312, 19.12.2006., 73. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1995/2006 (OV L 390, 30.12.2006., 1. lpp.).

      (4)  OV L 131, 23.5.1990., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1648/2003 (OV L 245, 29.9.2003., 22. lpp.).

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (6)  OV L 340, 6.12.2006., 117. lpp.


title: Padomes Lēmums (ES) 2015/431 ( 2015. gada 10. marts ), ar ko Lēmumu 1999/70/EK par valstu centrālo banku ārējiem revidentiem groza attiecībā uz Lietuvos bankas ārējiem revidentiem

text:
               14.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 70/45

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/431
   (2015. gada 10. marts),
   ar ko Lēmumu 1999/70/EK par valstu centrālo banku ārējiem revidentiem groza attiecībā uz Lietuvos bankas ārējiem revidentiem
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā protokolu (Nr. 4) par Eiropas Centrālo banku sistēmas statūtiem un Eiropas Centrālās bankas statūtiem, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un jo īpaši tā 27. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas Ieteikumu ECB/2014/58 (2014. gada 16. decembris) Eiropas Savienības Padomei par Lietuvos bankas ārējiem revidentiem (1),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un Eurosistēmas valstu centrālo banku pārskati ir jāpārbauda ECB Padomes ieteiktiem un Eiropas Savienības Padomes apstiprinātiem neatkarīgiem ārējiem revidentiem.

               (2)

               Saskaņā ar Padomes Lēmuma 2014/509/ES (2) 1. pantu Lietuva izpilda nepieciešamos nosacījumus euro pieņemšanai un Lietuvas izņēmuma statuss, kas minēts 2003. gada Pievienošanās akta (3) 4. pantā, tiek atcelts no 2015. gada 1. janvāra.

               (3)

               ECB Padome ir ieteikusi par Lietuvos bankas ārējiem revidentiem laikposmam no 2015. līdz 2017. finanšu gadam iecelt UAB PricewaterhouseCoopers.

               (4)

               Ir lietderīgi ievērot ECB Padomes ieteikumu un attiecīgi grozīt Padomes Lēmumu 1999/70/EK (4),

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma 1999/70/EK 1. pantam pievieno šādu punktu:

      “19.   Ar šo par Lietuvos bankas ārējiem revidentiem laikposmam no 2015. līdz 2017. finanšu gadam apstiprina UAB PricewaterhouseCoopers.”

   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā paziņošanas dienā.
   3. pants
   Šis lēmums ir adresēts Eiropas Centrālajai bankai.

      Briselē, 2015. gada 10. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. REIRS

      (1)  OV C 465, 24.12.2014., 1. lpp.

      (2)  Padomes Lēmums 2014/509/ES (2014. gada 23. jūlijs) par euro pieņemšanu Lietuvā 2015. gada 1. janvārī (OV L 228, 31.7.2014., 29. lpp.).

      (3)  OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.

      (4)  Padomes Lēmums 1999/70/EK (1999. gada 25. janvāris) par dalībvalstu centrālo banku ārējiem revidentiem (OV L 22, 29.1.1999., 69. lpp.).


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (ES) 2017/1747 (2017. gada 27. aprīlis) par kopuzņēmuma SESAR 2015. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               29.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 252/367

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS (ES) 2017/1747
   (2017. gada 27. aprīlis)
   par kopuzņēmuma SESAR 2015. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā kopuzņēmuma SESAR 2015. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par SESAR kopuzņēmuma 2015. finanšu gada pārskatiem ar Kopuzņēmuma atbildi (1),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību (2), kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, kuru Revīzijas palāta sniegusi par 2015. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2017. gada 21. februāra ieteikumu par apstiprinājumu, ko sniedz Kopuzņēmumam par 2015. finanšu gada budžeta izpildi (05875/2017 – C8-0086/2017),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2007. gada 27. februāra Regulu (EK) Nr. 219/2007, ar ko izveido Kopuzņēmumu, lai izstrādātu jaunas paaudzes Eiropas gaisa satiksmes pārvaldības sistēmu (SESAR) (4), un jo īpaši tās 4.b pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1271/2013 par finanšu paraugregulu publiskā un privātā sektora partnerības struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 208. pantā (5),

               —

               ņemot vērā Reglamenta 94. pantu un IV pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Transporta un tūrisma komitejas atzinumu (A8-0096/2017),

               1.

               sniedz kopuzņēmuma SESAR izpilddirektoram apstiprinājumu par Kopuzņēmuma 2015. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt kopuzņēmuma SESAR izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai un nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Antonio TAJANI

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 473, 16.12.2016., 66. lpp.

      (2)  OV C 473, 16.12.2016., 68. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 64, 2.3.2007., 1. lpp.

      (5)  OV L 328, 7.12.2013., 42. lpp.