title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2017/2214 (2017. gada 30. novembris), ar ko groza Lēmumu 2014/512/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā

text:
               1.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 316/20

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2017/2214
   (2017. gada 30. novembris),
   ar ko groza Lēmumu 2014/512/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2014. gada 31. jūlijā pieņēma Lēmumu 2014/512/KĀDP (1).

               (2)

               Padome uzskata, ka Lēmumā 2014/512/KĀDP noteiktajiem ierobežojošajiem pasākumiem nebūtu jāietekmē Eiropas kosmosa nozare.

               (3)

               Padome 2015. gada 1. oktobrī pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2015/1764 (2). Ar minēto lēmumu ieviesa atkāpes konkrētām darbībām attiecībā uz specifiskiem pirotehnikas materiāliem, kas minēti Eiropas Savienības Kopējā militāro preču sarakstā (3) un kas vajadzīgi, lai izmantotu palaišanas iekārtas, ko lieto dalībvalstu palaišanas pakalpojuma nodrošinātāji vai palaišanas pakalpojuma nodrošinātāji, kuri veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī, vai vajadzīgi, lai uzsāktu Savienības, tās dalībvalstu vai Eiropas Kosmosa aģentūras kosmosa programmas, vai vajadzīgi, lai satelītu ražotāji, kuri veic uzņēmējdarbību kādā dalībvalstī, iepildītu satelītiem degvielu.

               (4)

               Padome uzskata, ka būtu jāatļauj konkrētas darbības attiecībā uz hidrazīnu, kas iekļauts Eiropas Savienības Kopējā militāro preču sarakstā un kas nepieciešams ExoMars Carrier Module un ExoMars Descent Module misijas ExoMars 2020 ietvaros.

               (5)

               Tāpēc Lēmums 2014/512/KĀDP būtu attiecīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma 2014/512/KĀDP 2. pantu ar šo groza šādi:

               1)

               iekļauj šādu punktu:
               “5.a   Aizliegumu, kas noteikts 1. un 3. punktā, nepiemēro hidrazīna (CAS 302-01-2) 70 % vai lielākās koncentrācijās pārdošanai, piegādei, nodošanai vai eksportam un tā importam, iepirkšanai vai pārvešanai ExoMars Descent Module testiem un lidojumam un ExoMars Carrier Module lidojumam misijas ExoMars 2020 ietvaros, ievērojot šādus nosacījumus:

                           a)

                           hidrazīna daudzums, kas paredzēts ExoMars Descent Module testiem un lidojumam misijas ExoMars 2020 ietvaros un ko aprēķina saskaņā ar katra minētās misijas posma vajadzībām, kopumā nedrīkst pārsniegt 5 000 kg visā misijas laikā;

                           b)

                           hidrazīna daudzums, kas paredzēts ExoMars Carrier Module lidojumam misijas ExoMars 2020 ietvaros, kopumā nedrīkst pārsniegt 300 kg.”;

               2)

               panta 6. punktu aizstāj ar šādu:
               “6.   Aizliegumus, kas noteikti 2. punktā, nepiemēro tehniskās palīdzības sniegšanai, brokeru pakalpojumiem vai citiem pakalpojumiem un finansējuma vai finansiālas palīdzības sniegšanai saistībā ar darbībām, kas minētas 5. un 5.a punktā.”;

               3)

               panta 7. punktu aizstāj ar šādu:
               “7.   Darbības, kas minētas 5., 5.a un 6. punktā, ir pakļautas iepriekšējas atļaujas saņemšanai no dalībvalstu kompetentajām iestādēm. Dalībvalstis pienācīgi informē Padomi par visiem gadījumiem, kad tās piešķir atļauju. Informācijā iekļauj datus par nodotajiem daudzumiem un galalietojumu.”

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2017. gada 30. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         K. SIMSON

      (1)  Padomes Lēmums 2014/512/KĀDP (2014. gada 31. jūlijs) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (OV L 229, 31.7.2014., 13. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2015/1764 (2015. gada 1. oktobris), ar ko groza Lēmumu 2014/512/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (OV L 257, 2.10.2015., 42. lpp.).

      (3)  Eiropas Savienības Kopējais militāro preču saraksts, pieņemts Padomē 2015. gada 9. februārī (OV C 129, 21.4.2015., 1. lpp.).


title: Eiropas Parlamenta lēmums (ES) 2017/2218 (2017. gada 25. oktobris) par Eiropas Savienības 2015. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, II iedaļa – Eiropadome un Padome

text:
               2.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 318/25

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS (ES) 2017/2218
   (2017. gada 25. oktobris)
   par Eiropas Savienības 2015. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, II iedaļa – Eiropadome un Padome
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2015. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības konsolidētos pārskatus par 2015. finanšu gadu (COM(2016) 475 – C8-0271/2016) (2),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas pārskatu par budžeta izpildi 2015. finanšu gadā un iestāžu atbildes (3),

               —

               ņemot vērā deklarāciju (4) par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, kuru Revīzijas palāta sniegusi par 2015. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā 2017. gada 27. aprīļa lēmumu (5) atlikt lēmuma pieņemšanu par 2015. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu, kā arī tam pievienoto rezolūciju,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 314. panta 10. punktu, kā arī 317., 318. un 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (6) un jo īpaši tās 55., 99., 164., 165. un 166. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 94. pantu un IV pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas otro ziņojumu (A8-0291/2017),

               1.

               nesniedz Padomes ģenerālsekretāram apstiprinājumu par Eiropadomes un Padomes 2015. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropadomei, Padomei, Komisijai, Revīzijas palātai, Eiropas Ombudam, Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam un Eiropas Ārējās darbības dienestam un nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Antonio TAJANI

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV L 69, 13.3.2015.

      (2)  OV C 380, 14.10.2016., 1. lpp.

      (3)  OV C 375, 13.10.2016., 1. lpp.

      (4)  OV C 380, 14.10.2016., 147. lpp.

      (5)  Šajā dienā pieņemtie teksti, P8_TA(2017)0147.

      (6)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.


title: Padomes Lēmums (ES) 2017/2237 (2017. gada 30. novembris), ar ko ieceļ Reģionu komitejas divus locekļus, ko izvirzījusi Zviedrijas Karaliste

text:
               6.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 320/10

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/2237
   (2017. gada 30. novembris),
   ar ko ieceļ Reģionu komitejas divus locekļus, ko izvirzījusi Zviedrijas Karaliste
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
   ņemot vērā Zviedrijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2015. gada 26. janvārī, 2015. gada 5. februārī un 2015. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus. 2015. gada 20. jūlijā ar Padomes Lēmumu (ES) 2015/1203 (4)
                  Monalisa NORMANN kundzi locekļa amatā aizstāja Joakim LARSSON kungs.

               (2)

               Pēc Heléne FRITZON kundzes un Joakim LARSSON kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojušās divas Reģionu komitejas locekļu vietas,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā par loceklēm tiek ieceltas:

               —

                  Katrin STJERNFELDT JAMMEH kundze, Malmö kommun,

               —

                  Agneta GRANSTRÖM kundze, Norrbottens läns landsting.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2017. gada 30. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         K. SIMSON

      (1)  Padomes Lēmums (ES) 2015/116 (2015. gada 26. janvāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus (OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/190 (2015. gada 5. februāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/994 (2015. gada 23. jūnijs), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.).

      (4)  Padomes Lēmums (ES) 2015/1203 (2015. gada 20. jūlijs), ar ko ieceļ trīs Reģionu komitejas locekļus no Zviedrijas un sešus locekļu aizstājējus no Zviedrijas (OV L 195, 23.7.2015., 44. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2017/2240 (2017. gada 10. novembris) par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu sasaisti

text:
               7.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 322/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/2240
   (2017. gada 10. novembris)
   par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu sasaisti
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               2010. gada 20. decembrī Padome pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu (“ETS”) sasaisti. Sarunas tika sekmīgi pabeigtas, parafējot Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu sasaisti (“nolīgums”).

               (2)

               Nolīgums nodrošina, ka ir izpildīti sasaistes nosacījumi, kas precizēti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/87/EK (1) 25. pantā.

               (3)

               Nostājas, kas Savienības vārdā jāieņem ar nolīgumu izveidotajā Apvienotajā komitejā, būtu jānosaka saskaņā ar spēkā esošajām procedūrām un praksi un pilnībā ievērojot Padomes politikas veidošanas prerogatīvas. Jo īpaši gadījumos, kad Apvienotā komiteja tiek aicināta pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām, Padomei saskaņā ar Līguma 218. panta 9. punktu ir jānosaka Savienības nostāja.

               (4)

               Nolīgums būtu jāparaksta.

               (5)

               Lai nodrošinātu koordināciju starp Pusēm un ņemtu vērā attiecīgās leģislatīvās norises, tostarp to attiecīgo Šveices noteikumu pieņemšanu un spēkā stāšanos, ar kuriem Šveices ETS paplašina attiecībā uz aviāciju, un vajadzību atbilstoši grozīt nolīguma I pielikuma B daļu, nolīguma 11.–13. pants būtu jāpiemēro provizoriski, kamēr tiek pabeigtas procedūras, kas vajadzīgas, lai tas stātos spēkā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo atļauj Savienības vārdā parakstīt Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu tirdzniecības sistēmu sasaisti, ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.
   3. pants
   Nolīguma 11.–13. pantu piemēro provizoriski no tā parakstīšanas (2), kamēr tiek pabeigtas procedūras, kas vajadzīgas, lai tas stātos spēkā.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā pieņemšanas.

      Briselē, 2017. gada 10. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         U. PALO

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/87/EK (2003. gada 13. oktobris), ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (OV L 275, 25.10.2003., 32. lpp.).

      (2)  Nolīguma parakstīšanas datumu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: Padomes Lēmums (ES) 2017/2242 (2017. gada 30. novembris), ar ko pilnvaro sākt sarunas ar mērķi grozīt 1992. gada Starptautisko cukura nolīgumu

text:
               7.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 322/29

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/2242
   (2017. gada 30. novembris),
   ar ko pilnvaro sākt sarunas ar mērķi grozīt 1992. gada Starptautisko cukura nolīgumu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu saistībā ar 218. panta 3. un 4. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Savienība ir 1992. gada Starptautiskā cukura nolīguma (1) (“SCN”) Puse un Starptautiskās Cukura organizācijas (“SCO”) locekle.

               (2)

               Kopš 1995. gada Savienība ir apstiprinājusi SCN pagarināšanu par divu gadu periodiem. 2017. gada 25. septembrī Padome pilnvaroja Komisiju pieņemt nostāju par labu SCN pagarināšanai uz vēl vienu divu gadu periodu, kas beidzas 2019. gada 31. decembrī.

               (3)

               Ievērojot SCN 8. pantu, Starptautiskā Cukura padome pilda vai nodrošina visu to funkciju izpildi, kuras ir nepieciešamas SCN noteikumu izpildei. Ievērojot SCN 13. pantu, visi Starptautiskās Cukura padomes lēmumi principā tiek pieņemti ar konsensu. Ja konsensa nav, lēmumi tiek pieņemti ar vienkāršu balsu vairākumu, ja vien SCN neparedz speciālu balsojumu.

               (4)

               Ievērojot SCN 25. pantu, SCO locekļiem kopā ir 2 000 balsu. Katram SCO loceklim ir noteikts balsu skaits, ko katru gadu koriģē saskaņā ar SCN izklāstītajiem kritērijiem.

               (5)

               Ņemot vērā minētās nozares svarīgumu vairākām dalībvalstīm un Eiropas cukura nozares ekonomikai, dalība starptautiskā nolīgumā par cukuru ir Savienības interesēs.

               (6)

               Tomēr SCN institucionālā sistēma un jo īpaši balsu sadalījums starp SCO locekļiem, kas nosaka arī locekļu finansiālo iemaksu SCO, vairs neatspoguļo reālo situāciju pasaules cukura tirgū.

               (7)

               Saskaņā ar SCN noteikumiem par finansiālajām iemaksām SCO Savienības daļa kopš 1992. gada ir palikusi nemainīga, lai gan pasaules cukura tirgus un jo īpaši Savienības relatīvā pozīcija tajā ir būtiski mainījušies. Tā rezultātā Savienība pēdējos gados ir uzņēmusies nesamērīgi lielu daļu budžeta izmaksu un atbildības SCO.

               (8)

               SCN noteikumus par finansiālajām iemaksām SCO var grozīt saskaņā ar SCN 44. pantā noteikto procedūru. Ievērojot minēto pantu, Starptautiskā Cukura padome ar speciālu balsojumu var ieteikt SCO locekļiem SCN grozījumu. Savienībai kā Starptautiskās Cukura padomes loceklei saskaņā ar SCN 7. pantu vajadzētu būt iespējai ierosināt sarunas ar mērķi grozīt SCN institucionālo sistēmu un piedalīties tajās.

               (9)

               Tādēļ ir lietderīgi, ka Komisija tiek pilnvarota sākt sarunas Starptautiskajā Cukura padomē ar mērķi grozīt SCN, ka tiek izstrādātas sarunu norādes un ka tiek iecelta īpaša komiteja, ar kuru Komisija apspriedīsies, risinot sarunas,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Komisija ar šo tiek pilnvarota Savienības vārdā sākt sarunas ar mērķi grozīt 1992. gada Starptautisko cukura nolīgumu.
   2. pants
   Sarunas risina, pamatojoties uz Padomes sarunu norādēm, kas izklāstītas šā lēmuma papildinājumā.
   3. pants
   Sarunas risina, apspriežoties ar Preču jautājumu darba grupu.
   4. pants
   Šo lēmumu piemēro līdz 2019. gada 31. decembrim.
   5. pants
   Šis lēmums ir adresēts Komisijai.

      Briselē, 2017. gada 30. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         K. SIMSON

      (1)  Padomes Lēmums 92/580/EEK (1992. gada 13. novembris) par 1992. gada Starptautiskā cukura nolīguma parakstīšanu un noslēgšanu (OV L 379, 23.12.1992., 15. lpp.).


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2017/2263 (2017. gada 7. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/452/KĀDP par Eiropas Savienības Pārraudzības misiju Gruzijā, EUMM Georgia

text:
               8.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 324/51

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2017/2263
   (2017. gada 7. decembris),
   ar ko groza Lēmumu 2010/452/KĀDP par Eiropas Savienības Pārraudzības misiju Gruzijā, EUMM Georgia

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu, 42. panta 4. punktu un 43. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2010. gada 12. augustā pieņēma Lēmumu 2010/452/KĀDP (1), ar kuru tika pagarināta Eiropas Savienības Pārraudzības misija Gruzijā (EUMM Georgia), ko izveidoja ar Padomes Vienoto rīcību 2008/736/KĀDP (2).

               (2)

               Padome 2016. gada 12. decembrī pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2016/2238 (3), ar kuru pilnvaras tika pagarinātas līdz 2018. gada 14. decembrim un tika paredzēta finanšu atsauces summa līdz 2017. gada 14. decembrim.

               (3)

               Lēmums 2010/452/KĀDP būtu jāgroza, lai paredzētu finanšu atsauces summu laikposmam no 2017. gada 15. decembra līdz 2018. gada 14. decembrim.

               (4)

                  EUMM Georgia tiks īstenota situācijā, kas var pasliktināties un varētu kavēt Līguma 21. pantā izklāstīto Savienības ārējās darbības mērķu sasniegšanu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma 2010/452/KĀDP 14. panta 1. punktam pievieno šādu daļu:

      “Ar EUMM Georgia īstenošanu saistīto izdevumu segšanai paredzētā finanšu atsauces summa laikposmam no 2017. gada 15. decembra līdz 2018. gada 14. decembrim ir EUR 19 970 000,00.”

   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   To piemēro no 2017. gada 15. decembra.

      Briselē, 2017. gada 7. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         A. ANVELT

      (1)  Padomes Lēmums 2010/452/KĀDP (2010. gada 12. augusts) par Eiropas Savienības Pārraudzības misiju Gruzijā, EUMM Georgia (OV L 213, 13.8.2010., 43. lpp.).

      (2)  Padomes Vienotā rīcība 2008/736/KĀDP (2008. gada 15. septembris) par Eiropas Savienības Pārraudzības misiju Gruzijā, EUMM Georgia (OV L 248, 17.9.2008., 26. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2016/2238 (2016. gada 12. decembris), ar ko groza Lēmumu 2010/452/KĀDP par Eiropas Savienības Pārraudzības misiju Gruzijā, EUMM Georgia (OV L 337, 13.12.2016., 15. lpp.).


title: Padomes Īstenošanas lēmums (KĀDP) 2017/2265 (2017. gada 7. decembris), ar ko īsteno Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā

text:
               8.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 324/53

         PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS (KĀDP) 2017/2265
   (2017. gada 7. decembris),
   ar ko īsteno Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 31. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 (2015. gada 31. jūlijs) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā un ar ko atceļ Lēmumu 2011/137/KĀDP (1), un jo īpaši tā 12. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               2015. gada 31. jūlijā Padome pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2015/1333.

               (2)

               2017. gada 27. novembrī Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes komiteja, kas izveidota, ievērojot Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūciju 1970 (2011), grozīja ierakstu par vienu sarakstā iekļautu kuģi, kam piemēro ierobežojošus pasākumus.

               (3)

               Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Lēmuma (KĀDP) 2015/1333 V pielikums,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma (KĀDP) 2015/1333 V pielikumu groza tā, kā izklāstīts šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2017. gada 7. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         A. ANVELT

      (1)  OV L 206, 1.8.2015., 34. lpp.

      PIELIKUMS
      Lēmuma (KĀDP) 2015/1333 V pielikuma sadaļas “B. Vienības” 1. ierakstu aizstāj ar šādu:

         “1.   Nosaukums:
            CAPRICORN

            Cits nosaukums: nav informācijas Iepriekš zināms kā: nav informācijas Adrese: nav informācijas Sarakstā iekļaušanas datums: 2017. gada 21. jūlijs

            Papildinformācija

         Starptautiskajā jūrniecības organizācijā (IMO): 8900878. Sarakstā iekļauts saskaņā ar Rezolūcijas 2146 (2014) 10. punkta a) un b) apakšpunktu, iekļaušana pagarināta un grozīta ar Rezolūcijas 2362 (2017) 2. punktu (aizliegums iekraut, transportēt vai izkraut; aizliegums ienākt ostās). Saskaņā ar Rezolūcijas 2146 11. punktu šo sarakstā iekļaušanu komiteja atjaunoja 2017. gada 20. oktobrī, un tā ir spēkā līdz 2018. gada 18. janvārim, ja vien saskaņā ar Rezolūcijas 2146 12. punktu komiteja to nepārtrauc ātrāk. Karoga valsts: nav zināma. 2017. gada 21. septembrī kuģa atrašanās vieta bija starptautiskie ūdeņi Apvienoto Arābu Emirātu piekrastē.”


title: Padomes Lēmums (ES, Euratom) 2017/2262 (2017. gada 4. decembris) par Līguma par Eiropas Savienības darbību 255. pantā paredzētās komitejas locekļu iecelšanu

text:
               8.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 324/50

         PADOMES LĒMUMS (ES, Euratom) 2017/2262
   (2017. gada 4. decembris)
   par Līguma par Eiropas Savienības darbību 255. pantā paredzētās komitejas locekļu iecelšanu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 255. panta otro daļu,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 106.a panta 1. punktu,
   ņemot vērā Tiesas priekšsēdētāja 2017. gada 10. oktobra iniciatīvu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 255. panta pirmo daļu ir jāizveido komiteja, kas sniedz atzinumu par kandidātu atbilstību Tiesas un Vispārējās tiesas tiesnešu un ģenerāladvokātu pienākumiem, pirms dalībvalstu valdības pieņem lēmumus par iecelšanu (turpmāk “komiteja”).

               (2)

               Komitejas sastāvā ir septiņas personas, kas izraudzītas no bijušo Tiesas un Vispārējās tiesas locekļu, valstu augstāko tiesu tiesnešu un vispāratzītu kompetentu juristu vidus; vienu komitejas locekli izvirza Eiropas Parlaments.

               (3)

               Būtu jāievēro apsvērums par līdzsvarotu komitejas sastāvu, proti, attiecībā uz tās ģeogrāfisko sastāvu, kā arī attiecībā uz dalībvalstu tiesību sistēmu pārstāvību.

               (4)

               Tāpēc būtu jāieceļ komitejas locekļi un tās priekšsēdētājs,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Laikposmam uz četriem gadiem no 2018. gada 1. marta ieceļ šādus Līguma par Eiropas Savienības darbību 255. pantā paredzētās komitejas locekļus:

                  Christiaan TIMMERMANS kungs, priekšsēdētājs,

                  Simon BUSUTTIL kungs,

                  Frank CLARKE kungs,

                  Carlos LESMES SERRANO kungs,

                  Maria Eugénia MARTINS DE NAZARÉ RIBEIRO kundze,

                  Andreas VOSSKUHLE kungs,

                  Mirosław WYRZYKOWSKI kungs.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā 2018. gada 1. martā.

      Briselē, 2017. gada 4. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         U. PALO


title: Padomes Lēmums (ES) 2017/2269 (2017. gada 7. decembris), ar ko nosaka Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras daudzgadu pamatprogrammu laikposmam no 2018. gada līdz 2022. gadam

text:
               9.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 326/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/2269
   (2017. gada 7. decembris),
   ar ko nosaka Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras daudzgadu pamatprogrammu laikposmam no 2018. gada līdz 2022. gadam
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 352. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
   saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
   tā kā:

               (1)

               Lai Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra (“aģentūra”) varētu pienācīgi veikt savus uzdevumus, Padomei ir jāpieņem daudzgadu pamatprogramma piecu gadu laikposmam, ar ko nosaka precīzas tematiskās jomas aģentūras darbībai saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 168/2007 (2).

               (2)

               Pirmo daudzgadu pamatprogrammu Padome pieņēma ar Lēmumu 2008/203/EK (3). Otro daudzgadu pamatprogrammu Padome pieņēma ar Lēmumu 252/2013/ES (4).

               (3)

               Daudzgadu pamatprogramma būtu jāīsteno vienīgi saskaņā ar Savienības tiesību aktiem.

               (4)

               Daudzgadu pamatprogrammai būtu jāatbilst Savienības prioritātēm, atbilstīgi ņemot vērā pamatnostādnes, kuras ir iekļautas Eiropas Parlamenta rezolūcijās un Padomes secinājumos pamattiesību jomā.

               (5)

               Daudzgadu pamatprogrammā būtu pienācīgi jāņem vērā Aģentūras finanšu resursi un cilvēkresursi.

               (6)

               Daudzgadu pamatprogrammā būtu jāiekļauj noteikumi, kas nodrošinātu to, ka tās papildina citu Savienības struktūru, biroju un aģentūru, kā arī ar Eiropas Padomes un citu to starptautisko organizāciju uzdevumus, kuras darbojas pamattiesību jomā. Visnozīmīgākās Savienības struktūras, biroji un aģentūras saistībā ar šo daudzgadu pamatprogrammu ir Eiropas Patvēruma atbalsta birojs (EPAB), kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 439/2010 (5), Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūra (Frontex), kas izveidota ar Padomes Regulu (EK) Nr. 2007/2004 (6) un pārdēvēta ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/1624 (7), Eiropas migrācijas tīkls, kas izveidots ar Padomes Lēmumu Nr. 2008/381/EK (8), Eiropas Dzimumu līdztiesības institūts (EIGE), kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1922/2006 (9), Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs (EDPS), kas izveidots ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 45/2001 (10), Eiropas Savienības Tīklu un informācijas drošības aģentūra (ENISA), kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 526/2013 (11), EUROJUST, kas izveidota ar Padomes Lēmumu 2002/187/TI (12), Eiropas Policijas birojs (Eiropols), kas izveidots ar Padomes Lēmumu 2009/371/TI (13), Eiropas Savienības Tiesībaizsardzības apmācības aģentūra (CEPOL), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2015/2219 (14), Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonds (Eurofound), kas izveidots ar Padomes Regulu (EEK) Nr. 1365/75 (15), un Eiropas Aģentūra lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (eu-LISA), kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1077/2011 (16).

               (7)

               Aģentūras darbības tematiskajās jomās būtu jāiekļauj cīņa pret rasismu, ksenofobiju un ar to saistīto neiecietību.

               (8)

               Ņemot vērā to, cik svarīga Savienībai ir cīņa pret nabadzību un sociālo atstumtību – šī cīņa ir pasludināta par vienu no pieciem izaugsmes stratēģijas “Eiropa 2020” mērķiem –, Aģentūrai, vācot un izplatot datus ar šo lēmumu noteiktajās tematiskajās jomās, būtu jāņem vērā ekonomiskie un sociālie priekšnosacījumi, kas ļauj efektīvi izmantot pamattiesības.

               (9)

               Komisija, sagatavojot šo priekšlikumu, apspriedās ar aģentūras valdi un 2016. gada 1. martā saņēma tās rakstisku atzinumu. Turpmāka apspriešanās ar aģentūras valdi notika tās 2016. gada 19. un 20. maija sanāksmē.

               (10)

               Aģentūra pēc Eiropas Parlamenta, Padomes vai Komisijas lūguma, un ja to ļauj tās finanšu un cilvēku resursi, var darboties ārpus daudzgadu programmas noteiktajām tematiskajām jomām saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 168/2007 5. panta 3. punktu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Daudzgadu pamatprogramma
   1.   Ar šo pieņem Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras (“aģentūra”) daudzgadu programmu laikposmam no 2018. gada līdz 2022. gadam.
   2.   Aģentūra saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 168/2007 3. pantu veic minētās regulas 4. panta 1. punktā noteiktos uzdevumus tematiskajās jomās, kas noteiktas šā lēmuma 2. pantā.
   2. pants
   Tematiskās jomas
   Tematiskās jomas ir šādas:

               a)

               tiesu iestāžu pieejamība un noziedzīgos nodarījumos cietušie;

               b)

               līdztiesība un diskriminācija dzimuma, rases, ādas krāsas, etniskās vai sociālās izcelsmes, ģenētisko īpatnību, valodas, reliģijas vai pārliecības, politisko vai jebkuru citu uzskatu dēļ, diskriminācija saistībā ar piederību pie nacionālās minoritātes, diskriminācija īpašuma, izcelsmes, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas, vai pilsonības dēļ;

               c)

               informācijas sabiedrība un jo īpaši privātās dzīves neaizskaramība un personas datu aizsardzība;

               d)

               tiesu iestāžu sadarbība, izņemot krimināllietas,

               e)

               migrācija, robežas, patvērums un bēgļu un migrantu integrācija;

               f)

               rasisms, ksenofobija un ar to saistītā neiecietība;

               g)

               bērna tiesības;

               h)

               romu integrācija un sociālā iekļaušana.

         3. pants
   Papildināmība un sadarbība ar citām struktūrām
   1.   Lai īstenotu daudzgadu pamatprogrammu, aģentūra nodrošina atbilstīgu sadarbību un darbību saskaņošanu ar attiecīgām Savienības struktūrām, birojiem un aģentūrām, dalībvalstīm, starptautiskām organizācijām un pilsonisko sabiedrību saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 168/2007 6., 7., 8. un 10. pantu.
   2.   Ar jautājumiem, kas saistīti ar diskrimināciju dzimuma dēļ, aģentūra nodarbojas tikai kā ar daļu no un tikai tādā apmērā, kādā tie attiecas uz tās darbu saistībā ar vispārīgiem diskriminācijas jautājumiem, kas minēti 2. panta b) apakšpunktā, ņemot vērā, ka datus par dzimumu līdztiesību un diskrimināciju dzimuma dēļ vāc Eiropas Dzimumu līdztiesības institūts (EIGE). Aģentūra un EIGE sadarbojas saskaņā ar 2010. gada 22. novembra sadarbības nolīgumu.
   3.   Aģentūra sadarbojas ar šādām Savienības struktūrām, birojiem un aģentūrām: ar Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fondu (Eurofound) saskaņā ar 2009. gada 8. oktobra sadarbības nolīgumu; ar Eiropas Robežu un krasta apsardzes aģentūru (Frontex) saskaņā ar 2010. gada 26. maija sadarbības nolīgumu; ar Eiropas Patvēruma atbalsta biroju (EPAB) saskaņā ar 2013. gada 11. jūnija darba vienošanos, Eurojust saskaņā ar 2014. gada 3. novembra saprašanās memorandu un Eiropas Aģentūru lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (eu-Lisa) saskaņā ar 2016. gada 6. jūlija darba vienošanos. Turklāt tā sadarbojas ar Eiropas Policijas biroju (Eiropols), Eiropas Savienības Tiesībaizsardzības apmācības aģentūru (CEPOL) un Eiropas migrācijas tīklu saskaņā ar attiecīgiem turpmāk noslēgtiem sadarbības nolīgumiem. Sadarbību ar minētajām struktūrām veic tikai saistībā ar tām darbībām, kas ietilpst 2. pantā noteiktajās tematiskajās jomās.
   4.   Aģentūra veic savus uzdevumus saistībā ar informācijas sabiedrību un jo īpaši -privātās dzīves neaizskaramību un personas datu aizsardzību, sadarbībā ar un nodrošinot papildināmību ar darbu, ko veic Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs (EDAU), Eiropas Datu aizsardzības kolēģija, Eiropas Savienības Tīklu un informācijas drošības aģentūra (ENISA) un Eiropas Komisijas Kopīgais pētniecības centrs.
   5.   Aģentūra savas darbības saskaņo ar Eiropas Padomes darbībām saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 168/2007 9. pantu un tajā minēto Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Eiropas Padomi par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras un Eiropas Padomes sadarbību (17).
   4. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2018. gada 1. janvāra.

      Briselē, 2017. gada 7. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         A. ANVELT

      (1)  2017. gada 1. jūnija piekrišana (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

      (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 168/2007 (2007. gada 15. februāris), ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru (OV L 53, 22.2.2007., 1. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums 2008/203/EK (2008. gada 28. februāris), ar ko Regulu (EK) Nr. 168/2007 īsteno attiecībā uz Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras daudzgadu pamatprogrammas pieņemšanu laikposmam no 2007. gada līdz 2012. gadam (OV L 63, 7.3.2008., 14. lpp.).

      (4)  Padomes Lēmums Nr. 252/2013/ES (2013. gada 11. marts), ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras daudzgadu pamatprogrammu laikposmam no 2013. gada līdz 2017. gadam (OV L 79, 21.3.2013., 1. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 439/2010 (2010. gada 19. maijs), ar ko izveido Eiropas Patvēruma atbalsta biroju (OV L 132, 29.5.2010., 11. lpp.).

      (6)  Padomes Regula (EK) Nr. 2007/2004 (2004. gada 26. oktobris), ar ko izveido Eiropas Aģentūru operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām (OV L 349, 25.11.2004., 1. lpp.).

      (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1624 (2016. gada 14. septembris) par Eiropas Robežu un krasta apsardzi un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/399 un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 863/2007, Padomes Regulu (EK) Nr. 2007/2004 un Padomes Lēmumu 2005/267/EK (OV L 251, 16.9.2016., 1. lpp.).

      (8)  Padomes Lēmums 2008/381/EK (2008. gada 14. maijs), ar ko izveido Eiropas migrācijas tīklu (OV L 131, 21.5.2008., 7. lpp.).

      (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1922/2006 (2006. gada 20. decembris) par Eiropas Dzimumu līdztiesības institūta izveidi (OV L 403, 30.12.2006., 9. lpp.).

      (10)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 45/2001 (2000. gada 18. decembris) par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.).

      (11)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 526/2013 (2013. gada 21. maijs) par Eiropas Savienības Tīklu un informācijas drošības aģentūru (ENISA) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 460/2004 (OV L 165, 18.6.2013., 41. lpp.).

      (12)  Padomes Lēmums 2002/187/TI (2002. gada 28. februāris), ar ko izveido Eurojust, lai pastiprinātu cīņu pret smagiem noziegumiem (OV L 63, 6.3.2002., 1. lpp.).

      (13)  Padomes Lēmums 2009/371/TI (2009. gada 6. aprīlis), ar ko izveido Eiropas Policijas biroju (Eiropolu) (OV L 121, 15.5.2009., 37. lpp.).

      (14)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/2219 (2015. gada 25. novembris) par Eiropas Savienības Tiesībaizsardzības apmācības aģentūru (CEPOL) un ar ko aizstāj un atceļ Padomes Lēmumu 2005/681/TI (OV L 319, 4.12.2015., 1. lpp.).

      (15)  Padomes Regula (EEK) Nr. 1365/75 (1975. gada 26. maijs) par Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonda izveidi (OV L 139, 30.5.1975., 1. lpp.).

      (16)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1077/2011 (2011. gada 25. oktobris), ar ko izveido Eiropas Aģentūru lielapjoma IT sistēmu darbības pārvaldībai brīvības, drošības un tiesiskuma telpā (OV L 286, 1.11.2011., 1. lpp.).

      (17)  Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Eiropas Padomi par Eiropas Pamattiesību aģentūras un Eiropas Padomes sadarbību (OV L 186, 15.7.2008., 7. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2017/2270 (2017. gada 9. oktobris) par to, lai noslēgtu Pamatnolīgumu par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses

text:
               9.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 326/5

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/2270
   (2017. gada 9. oktobris)
   par to, lai noslēgtu Pamatnolīgumu par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. un 209. pantu saistībā ar tā 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu 2012/273/ES (2) Pamatnolīgums par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses, tika parakstīts 2013. gada 30. aprīlī, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               (2)

               Nolīgums būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Pamatnolīgums par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos vada Apvienoto komiteju, kas paredzēta nolīguma 56. pantā.
   Apvienotajā komitejā atkarībā no izskatāmajiem jautājumiem tiek pārstāvēta Savienība vai attiecīgi Savienība un dalībvalstis.
   3. pants
   Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz nolīguma 63. panta 1. punktā paredzēto paziņojumu (3).
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2017. gada 9. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. KIISLER

      (1)  2017. gada 15. februāra piekrišana (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

      (2)  Padomes Lēmums 2012/273/ES (2012. gada 14. maijs) par to, lai Savienības vārdā parakstītu Pamatnolīgumu par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses (OV L 134, 24.5.2012., 4. lpp.).

      (3)  Nolīguma spēkā stāšanās datumu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: Padomes Lēmums (ES) 2017/2271 (2017. gada 30. novembris) par to, lai Savienības un tās dalībvalstu vārdā noslēgtu Protokolu Pamatnolīgumam par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

text:
               9.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 326/36

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/2271
   (2017. gada 30. novembris)
   par to, lai Savienības un tās dalībvalstu vārdā noslēgtu Protokolu Pamatnolīgumam par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. un 209. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,
   ņemot vērā Aktu par Horvātijas Republikas pievienošanos un jo īpaši tā 6. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2016/949 (2) Protokols Pamatnolīgumam par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, tika parakstīts 2016. gada 31. oktobrī, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               (2)

               Protokols būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības un tās dalībvalstu vārdā tiek apstiprināts Protokols Pamatnolīgumam par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.
   Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs Savienības un tās dalībvalstu vārdā sniedz protokola 4. panta 1. punktā minēto paziņojumu (3).
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2017. gada 30. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         K. SIMSON

      (1)  2017. gada 16. maija piekrišana (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

      (2)  Padomes Lēmums (ES) 2016/949 (2016. gada 6. jūnijs) par to, lai Savienības un tās dalībvalstu vārdā parakstītu Protokolu Pamatnolīgumam par partnerību un sadarbību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Mongoliju, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai (OV L 159, 16.6.2016., 1. lpp.).

      (3)  Protokola spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: EBTA Uzraudzības iestādes lēmums Nr. 226/17/COL (2017. gada 19. decembrī), ar kuru Norvēģiju atbrīvo no pienākuma dažām sugām piemērot tiesību aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu I pielikuma III nodaļas 1. daļas 2. punktā (Padomes Direktīva 66/401/EEK par lopbarības augu sēklu tirdzniecību) [2018/564]

text:
               12.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 94/30

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS
   Nr. 226/17/COL
   (2017. gada 19. decembrī),
   ar kuru Norvēģiju atbrīvo no pienākuma dažām sugām piemērot tiesību aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu I pielikuma III nodaļas 1. daļas 2. punktā (Padomes Direktīva 66/401/EEK par lopbarības augu sēklu tirdzniecību) [2018/564]
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE,

      ņemot vērā tiesību aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) I pielikuma III nodaļas 1. daļas 2. punktā,

         Padomes 1966. gada 14. jūnija Direktīvu 66/401/EEK par lopbarības augu sēklu tirdzniecību
          (1) (“Direktīva 66/401/EEK”) un jo īpaši tās 23.a pantu,
      kas pielāgots EEZ līgumam ar EEZ līguma 1. protokola 4. punkta d) apakšpunktu, ar 5. panta 2. punkta d) apakšpunktu Nolīgumā starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi un Nolīguma starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi 1. protokola 1. panta 1. punkta c) apakšpunktu, 1. panta 2. punktu un 3. pantu,

   ņemot vērā Norvēģijas 2017. gada 3. jūlijā iesniegto pieteikumu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīvā 66/401/EEK it paredzēti daži noteikumi attiecībā uz lopbarības augu sēklu tirdzniecību, un tās 23.a pantā ir paredzēts, ka EEZ valsti var pilnīgi vai daļēji atbrīvot no pienākuma piemērot šo direktīvu attiecībā uz atsevišķām sugām, ja šo sugu sēklas parasti netiek reproducētas vai tirgotas tās teritorijā.

               (2)

               Norvēģija 2017. gada 3. jūlijā iesniedza pieteikumu (dok. Nr. 864007) par atbrīvojumu no pienākuma piemērot Direktīvu 66/401/EEK attiecībā uz 22 jaunu sugu iekļaušanu minētajā direktīvā ar Komisijas Īstenošanas direktīvu (ES) 2016/2109 (2016. gada 1. decembris), ar ko groza Padomes Direktīvu 66/401/EEK, lai iekļautu jaunas sugas un sugas Lolium x boucheanum Kunth botānisko nosaukumu
                   (2), kura minēta EEZ līguma I pielikuma III nodaļas 1. daļas 2. punktā, jo šīs sugas parasti netiek reproducētas vai tirgotas Norvēģijā.

               (3)

               Tāpēc, kamēr ir spēkā minētie nosacījumi, Norvēģija būtu jāatbrīvo no pienākuma piemērot Direktīvu 66/401/EEK attiecībā uz šīm sugām.

               (4)

               Šādai atbrīvošanai nevajadzētu skart tādu sēklu tirdzniecību Norvēģijā, kas saskaņā ar Direktīvu 66/401/EEK ir ražotas citās EEZ līguma Līgumslēdzējās pusēs.

               (5)

               Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar EBTA Veterinārijas un fitosanitārijas komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Norvēģiju atbrīvo no pienākuma dažām sugām piemērot tiesību aktu, kas minēts Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu I pielikuma III nodaļas 1. daļas 2. punktā (Padomes Direktīva 66/401/EEK par lopbarības augu sēklu tirdzniecību), izņemot tās 14. panta 1. punktu, attiecībā uz šādām sugām:

               —

                  Biserrula pelecinus

               —

                  Lathyrus cicera

               —

                  Medicago doliata

               —

                  Medicago italica

               —

                  Medicago littoralis

               —

                  Medicago murex

               —

                  Medicago polymorpha

               —

                  Medicago rugosa

               —

                  Medicago scutellata

               —

                  Medicago truncatula

               —

                  Ornithopus compressus

               —

                  Ornithopus sativus

               —

                  Plantago lanceolata

               —

                  Trifolium fragiferum

               —

                  Trifolium glanduliferum

               —

                  Trifolium hirtum

               —

                  Trifolium isthmocarpum

               —

                  Trifolium michelianum

               —

                  Trifolium squarrosum

               —

                  Trifolium subterraneum

               —

                  Trifolium vesiculosum

               —

                  Vicia benghalensis

         2. pants
   Šis lēmums ir adresēts Norvēģijai.
   3. pants
   Autentisks ir šā lēmuma teksts angļu valodā.

      Briselē, 2017. gada 19. decembrī

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā –

            priekšsēdētājs

         Sven Erik SVEDMAN

            kolēģijas locekle

         Helga JÓNSDÓTTIR

      (1)  OV 125, 11.7.1966., 2298./66. lpp.

      (2)  OV L 327, 2.12.2016., 59. lpp.


title: EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 94/17/COL (2017. gada 31. maijs) izbeigt oficiālo izmeklēšanas procedūru saistībā ar atbrīvojuma noteikumu izbraukuma pakalpojumiem saskaņā ar 2014.–2020. gada diferencēto sociālā nodrošinājuma iemaksu shēmu (Norvēģija) [2018/595]

text:
               19.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 99/18

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS
   Nr. 94/17/COL
   (2017. gada 31. maijs)
   izbeigt oficiālo izmeklēšanas procedūru saistībā ar atbrīvojuma noteikumu izbraukuma pakalpojumiem saskaņā ar 2014.–2020. gada diferencēto sociālā nodrošinājuma iemaksu shēmu (Norvēģija) [2018/595]
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (“Iestāde”),
   ņemot vērā:
   Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”), jo īpaši tā 61. un 62. pantu,
   EEZ līguma 26. protokolu,
   Nolīgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (“Uzraudzības iestādes un Tiesas nolīgums”), jo īpaši tā 24. pantu,
   Uzraudzības iestādes un Tiesas nolīguma 3. protokolu (“3. protokols”), jo īpaši tā II daļas 7. panta 3. punktu,
   tā kā:
   I.   FAKTI

   1.   Procedūra

               (1)

               Norvēģijas iestādes, ievērojot 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktu, 2014. gada 13. marta vēstulē (1) informēja par 2014.–2020. gada shēmu, kas paredz diferencētas sociālā nodrošinājuma iemaksas. Pamatojoties uz minēto paziņojumu un vēlāk iesniegto informāciju (2), Iestāde ar 2014. gada 18. jūnija Lēmumu Nr. 225/14/COL apstiprināja paziņoto atbalsta shēmu.

               (2)

               EBTA Tiesa ar 2015. gada 23. septembra spriedumu lietā E-23/14 Kimek Offshore AS pret ESA (3) daļēji atcēla Iestādes lēmumu.

               (3)

               Iestāde 2015. gada 15. oktobra vēstulē (4) pieprasīja informāciju no Norvēģijas iestādēm. Norvēģijas iestādes atbildi sniedza 2015. gada 6. novembra vēstulē (5).

               (4)

               Ar 2015. gada 9. decembra Lēmumu Nr. 489/15/COL Iestāde sāka oficiālo izmeklēšanas procedūru. Norvēģijas iestādes uz Iestādes lēmumu atbildēja 2016. gada 13. janvāra vēstulē (6).

               (5)

               Lēmums par oficiālās izmeklēšanas procedūras sākšanu 2016. gada 30. jūnijā tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un tā EEZ papildinājumā (7). Līdz 2016. gada 30. jūlijam, kad beidzās piezīmju iesniegšanas termiņš, Iestāde saņēma piezīmes no divām ieinteresētajām personām – Kimek Offshore AS (2016. gada 12. maija vēstule (8)) un NHO Finnmark (2016. gada 4. jūlija vēstule (9)). Ar 2016. gada 2. augusta vēstuli (10) Iestāde pārsūtīja piezīmes Norvēģijas iestādēm, kurām tika nodrošināta iespēja sniegt atbildi. Norvēģijas iestādes atbildēja 2016. gada 5. septembra vēstulē (11).

         2.   Oficiālās izmeklēšanas procedūras tvērums

               (6)

               Savā spriedumā EBTA Tiesa daļēji atcēla Iestādes lēmumu, ar kuru tika atļauta 2014.–2020. gada reģionāli diferencētu sociālā nodrošinājuma iemaksu shēma. Atbalsta shēma kopumā oficiālās izmeklēšanas procedūras laikā nav bijusi pakļauta atkārtotai Iestādes pārbaudei. Izmeklēšanā ir tikusi skatīta tikai tā shēmas daļa (atbrīvojuma noteikums izbraukuma pakalpojumiem), attiecībā uz kuru tika atcelta Iestādes atļauja.

               (7)

               Tomēr, tā kā noteikums par izbraukuma pakalpojumiem ir atbrīvojums no diferencēto sociālā nodrošinājuma iemaksu shēmas noteikumiem, Iestāde pilnīguma labad uzskata, ka ilustratīvā nolūkā pirms iepazīstināšanas ar Norvēģijas uzņēmumu reģistrācijas noteikumiem un atbrīvojuma noteikumu izbraukuma pakalpojumiem ir jāsniedz pārskats par pašas atbalsta shēmas mērķi un juridisko pamatu.

         3.   Shēmas pārskats

   3.1.   Mērķis

               (8)

               Diferencēto sociālā nodrošinājuma iemaksu shēmas mērķis ir samazināt vai novērst apdzīvotības sarukšanu vismazāk apdzīvotajos Norvēģijas reģionos, veicinot nodarbinātību šajos reģionos. Piemērojot darbības atbalsta shēmu, minētā mērķa sasniegšanas nolūkā nodarbinātības izmaksas tiek kompensētas, dažos ģeogrāfiskajos apgabalos samazinot sociālā nodrošinājuma iemaksu likmes. Parasti atbalsta intensitāte atšķiras atkarībā no ģeogrāfiskā apgabala, kurā attiecīgā uzņēmējdarbības vienība ir reģistrēta. Reģistrācijas noteikumi konkrētāk izskaidroti tālāk.

         3.2.   Valsts līmeņa juridiskais pamats

               (9)

               Šīs shēmas valsts līmeņa juridiskais pamats ir Valsts apdrošināšanas likuma (12) 23.-2. iedaļa. Attiecīgajos noteikumos paredzēts darba devēja vispārējais pienākums veikt sociālā nodrošinājuma iemaksas, kas aprēķinātas, pamatojoties uz darba ņēmējam izmaksāto bruto algu. Saskaņā ar minētās iedaļas 12. punktu Norvēģijas parlaments var noteikt reģionāli diferencētas likmes, kā arī īpašus noteikumus attiecībā uz noteiktu nozaru uzņēmumiem. Tādēļ shēmas valsts līmeņa juridiskais pamats ir Valsts apdrošināšanas likums kopā ar Norvēģijas parlamenta ikgadējiem lēmumiem (13).

         3.3.   Reģistrācijas noteikumi

               (10)

               Atbilstība atbalstam saskaņā ar shēmu ir atkarīga no tā, vai uzņēmums ir reģistrēts atbalstāmajā apgabalā. Galvenais shēmas noteikums paredz, ka atbalsta intensitāte atšķiras atkarībā no ģeogrāfiskā apgabala, kurā uzņēmums ir reģistrēts.

               (11)

               Norvēģijas tiesību aktos uzņēmumiem ir noteikts pienākums reģistrēt apakšvienības katrai atsevišķi veiktajai saimnieciskajai darbībai (14). Ja uzņēmums veic atšķirīgas saimnieciskās darbības, tam jāreģistrē atsevišķas apakšvienības. Atsevišķas apakšvienības ir jāreģistrē arī tad, ja darbība tiek veikta dažādās ģeogrāfiskajās vietās.

               (12)

               Kā norāda Norvēģijas iestādes, “atsevišķi veiktas saimnieciskās darbības” kritērijs tiek izpildīts, ja vismaz viens no darbiniekiem mātesuzņēmuma uzdevumā strādā atsevišķā apgabalā un uzņēmumu tur ir iespējams apmeklēt. Katrai apakšvienībai ir savs diferencēto sociālā nodrošinājuma iemaksu aprēķināšanas pamats atkarībā no tās reģistrētās atrašanās vietas. Šādā veidā uzņēmums, kas reģistrēts ārpus saskaņā ar shēmu atbalstāmā apgabala, būs atbilstīgs atbalsta saņemšanai tad, ja tā saimnieciskā darbība tiek veikta apakšvienībā, kas atrodas atbalstāmajā apgabalā.

         3.4.   Izbraukuma pakalpojumi – novērtējamais pasākums

               (13)

               Atkāpjoties no galvenā reģistrācijas noteikuma, shēma attiecas arī uz ārpus atbalstāmā apgabala reģistrētiem uzņēmumiem, kuru darbinieki tiek algoti darbam atbalstāmajā apgabalā vai kuru darbinieki ir iesaistīti mobila rakstura darbībās atbalstāmajā apgabalā. Šajā lēmumā šādās situācijās veiktais darbs tiek apzīmēts kā “izbraukuma pakalpojumi”. Šis ir šajā konkrētajā lēmumā novērtējamais atbrīvojuma noteikums. Šajā lēmumā minētais noteikums tiek dēvēts par “atbrīvojuma noteikumu”. Atbrīvojuma noteikuma juridiskais pamats valsts līmenī ir noteikts 1. iedaļas 4. punktā Norvēģijas parlamenta 2013. gada 5. decembra Lēmumā Nr. 1482 par 2014. gada nodokļu likmju noteikšanu utt. saskaņā ar Valsts apdrošināšanas likumu.

               (14)

               Atbrīvojums piemērojams tikai tad, ja darbinieks atbalstāmajā apgabalā pavada pusi vai vairāk no nostrādāto darbdienu skaita. Samazinātā likme turklāt ir piemērojama tikai attiecībā uz to darba daļu, kas ir veikta šajā apgabalā. Pamatnoteikums ir tāds, ka nodokļu reģistrācijas periods ir viens kalendāra mēnesis. Sociālā nodrošinājuma iemaksas aprēķina, pamatojoties uz likmi, ko piemēro zonā, par kuru uzskatāms, ka darba devējs tajā veic saimniecisko darbību.

               (15)

               Tas nozīmē, ka, piemēram, ja Oslo reģistrēta uzņēmuma darbinieks (Oslo atrodas 1. zonā, kas ir neatbalstāma zona un kurā tādēļ piemēro 14,1 % standarta likmi) 60 % no sava viena kalendārā mēneša darba veic Vardē (Vardø) (kas atrodas 5. zonā, kur piemērojamā likme ir 0 %), bet pārējo – Oslo, uzņēmumam būs tiesības uz nulles likmes piemērošanu darba samaksai par Vardē veikto darbu, bet ne par Oslo veikto darbu.

         4.   EBTA Tiesas spriedums

               (16)

               EBTA Tiesa atcēla Iestādes Lēmumu Nr. 225/14/COL, ciktāl ar to tika izbeigta sākotnējā izmeklēšana attiecībā uz atbalsta pasākumu, kas paredzēts 1. iedaļas 4. punktā Norvēģijas parlamenta 2013. gada 5. decembra Lēmumā Nr. 1482 par 2014. gada nodokļu likmju noteikšanu utt. saskaņā ar Valsts apdrošināšanas likumu.

               (17)

               EBTA Tiesa secināja (15), ka Iestāde nav izvērtējusi apstākļus un to sekas saistībā ar 1. iedaļas 4. punktā paredzētā noteikuma saderību ar EEZ līguma darbību EEZ līguma 61. panta 3. punkta nozīmē, jo īpaši attiecībā uz atbrīvojuma noteikuma ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību un tā saderību ar Iestādes Reģionālā atbalsta pamatnostādņu 2014.–2020. gadam (“RAP”) (16) 16. punktu. Šāds specifisks novērtējums, kā norādījusi Tiesa, ir būtisks paziņotās shēmas novērtēšanai Iestādē.

               (18)

               1. iedaļas 4. punkts ir formulēts tā, lai atspoguļotu atbrīvojuma noteikumu (uz kuru attiecas šis lēmums) ar attiecīgu apiešanas novēršanas pasākumu, kurš izstrādāts, lai novērstu, ka uzņēmumi pieprasa atbalstu saskaņā ar shēmu, jo vienkārši ir reģistrējuši saimniecisko darbību apgabalā ar zemāku sociālā nodrošinājuma iemaksu likmi un pēc tam veikuši izbraukuma darbības vai nosūtījuši darbiniekus veikt darbu apgabalā ar augstāku likmi. Apiešanas novēršanas pasākumam nav piemērojama šī procedūra (17).

         5.   Norvēģijas iestāžu piezīmes par Lēmumu Nr. 489/15/COL

               (19)

               Atbildē par Iestādes sākto oficiālo izmeklēšanas procedūru (18) Norvēģijas iestādes ir precizējušas savu nostāju, ka saskaņā ar sociālā nodrošinājuma iemaksu sistēmu piemērojamā likme jau pirms 2007. gada ir bijusi balstīta uz to, kurā vietā darba devējs veic savu saimniecisko darbību. Šis noteikums ir balstīts uz fundamentālo pieņēmumu, ka atbalsts pienākas tikai uzņēmumiem, kuri veic saimniecisko darbību atbalstāmajā apgabalā, un tikai tiktāl, cik tie sniedz saimnieciskos pakalpojumus šajā apgabalā. Reģistrācijai nav izšķirošas nozīmes.

               (20)

               Atbalsts, kas tiek piešķirts, pamatojoties uz diferencēto sociālā nodrošinājuma iemaksu shēmu, katru gadu ir apmēram NOK 6,85 miljardi (19). Balstoties uz datiem par 2015. gada pirmajiem astoņiem mēnešiem, Norvēģijas iestādes ir iesniegušas atbrīvojuma noteikuma aplēsto ietekmi dažādām zonām par 2015. gadu kopumā. 1., 2., 3., 4. un 4.a zonas aprakstu skatīt Lēmuma Nr. 225/14/COL 25. punktā. 1. zonā ietilpst Norvēģijas centrālie apgabali, kā arī visas teritorijas ārpus Norvēģijas. 1. zonā veiktās darbības nevar tikt atbalstītas shēmas ietvaros. Arī 1.a zonā veikto darbību atbalsts saskaņā ar shēmu ir nepieļaujams. Tomēr 1.a zonā Norvēģijas iestādes ir izveidojušas samazinātu sociālā nodrošinājuma iemaksu likmju sistēmu. Šo samazinājumu piešķir kā de minimis atbalstu. Pasākumi, kas atbilst de minimis regulas (20) nosacījumiem, nav atbalsts EEZ līguma 61. panta nozīmē.

                  Tabula

                  Aplēses par 2015. gadā, pamatojoties uz atbrīvojuma noteikuma piemērošanu, piešķirto atbalstu uzņēmumiem, kuri reģistrēti atbalsta shēmā noteiktajās zonās

                           Zona

                           Miljoni NOK

                           1.

                           240

                           1.a

                           38

                           2.

                           9

                           3.

                           1

                           4.

                           1

                           4.a

                           10

                           Kopā

                           300

               (21)

               Norvēģijas iestādes ir paskaidrojušas, ka rādītāji var būtiski atšķirties atkarībā no izbraukuma pakalpojumu būtības. Lielos būvniecības projektos parasti tiek izmantoti izbraukuma pakalpojumi, tādējādi tie palielina izbraukuma pakalpojumu izmantošanu. Turklāt uzņēmumi, kas veic būtiskas darbības atbalstāmajās zonās, var reorganizēt savu darbību, izveidojot apakšvienības attiecīgajā zonā. Tas ietekmēs arī aplēsto atbrīvojuma noteikuma ietekmi. Visbeidzot, Norvēģijas iestādes norāda uz pozitīvo netiešo ietekmi, kādu darbības pieaugums būvniecības nozarē atstāj uz nodarbinātību atbalstāmajās zonās citās nozarēs.

               (22)

               Atbrīvojuma noteikums ļauj atbalstāmo zonu uzņēmumiem iegūt darbaspēku par zemākām izmaksām. Bez tā atbalstāmo apgabalu uzņēmumiem būtu grūtāk piesaistīt specializētu darbaspēku. Turklāt specializēts darbaspēks ar izbraukuma pakalpojumu starpniecību var veicināt vietējo uzņēmumu zināšanu un prasmju pieaugumu. Šīs zināšanas un prasmes uzņēmumos var saglabāties arī pēc tam, kad izbraukuma darbinieks uzņēmumu ir atstājis, tādā veidā radot paliekošu ietekmi uz vietējo darbaspēku un uzņēmumiem.

               (23)

               Atbrīvojuma noteikums visus atbalstāmajā apgabalā aktīvos ekonomikas dalībniekus nostāda vienādā situācijā. Vietējie uzņēmumi var izmantot konkurences radīto labumu, kas izpaužas kā zemākas cenas par izbraukuma pakalpojumiem.

               (24)

               Darbinieki, kas īslaicīgi uzturas atbalstāmajos apgabalos, veicina vietējo ekonomiku, pērkot preces un pakalpojumus. Ja izbraukuma pakalpojumi ir saistīti ar īslaicīgu projektu, tas izpaužas kā īslaicīga ietekme. Ja reģionā izbraukuma pakalpojumus izmanto pastāvīgi, ietekmei ir ilgtermiņa raksturs.

               (25)

               Uzņēmumi, kas ir reģistrēti centrālajos apgabalos un sniedz izbraukuma pakalpojumus atbalstāmajos apgabalos, var nolīgt vietējo darbaspēku. Pat ja šīm darbvietām ir pagaidu raksturs, tās veicina augstāku darba samaksu atbalstāmajos reģionos, kas savukārt stimulē saimniecisko darbību. Norvēģijas iestādes apgalvo, ka atbrīvojuma noteikums samazina darbaspēka izmaksas un sniedz darbaspēkam priekšrocības attiecībā pret kapitālu, ja tos ir iespējams savstarpēji aizstāt. Šādi tiek veicināts nodarbinātības pieaugums.

         6.   Ieinteresēto personu izteiktās piezīmes

   6.1.   Kimek Offshore AS

               (26)

                  Kimek Offshore AS (“Kimek”) ir naftas un gāzes nozares pakalpojumu uzņēmums. Tas ietilpst Kimek Group. Kimek atrodas Hjirkenēsē Finnmarkas apgabalā, kurā sociālā nodrošinājuma nodokļa likme ir 0 %.

               (27)

               Papildus piezīmēm par Iestādes lēmumu sākt oficiālo izmeklēšanas procedūru Kimek ir sniedzis piezīmes par iepriekš apkopotajām Norvēģijas iestāžu piezīmēm.

               (28)

                  Kimek uzskata, ka Norvēģijas iestādes lielākoties nav dokumentāri apstiprinājušas: ka atbrīvojuma noteikums dod ieguldījumu precīzi definētā vispārējas nozīmes mērķī; ka pastāv vajadzība pēc valsts iejaukšanās; ka noteikums ir piemērots; ka tam ir stimulējoša ietekme; ka tas ir samērīgs; ka tiek novērsta nepamatota negatīva ietekme uz konkurenci un tirdzniecību starp EEZ valstīm.

               (29)

                  Kimek konkurenti lielākoties atrodas ārpus reģionālā atbalsta saņemšanai atbilstīgajiem apgabaliem. Kimek iebilst pret atbrīvojuma noteikumu, jo tas ļauj uzņēmumiem, kuri atrodas ārpus atbalstāmajām zonām, gūt labumu no atbalsta shēmas, kad tie veic darbības atbalstāmajos apgabalos. Kimek apgalvo, ka šie uzņēmumi nesaskaras ar tādām pašām grūtībām kā uzņēmumi, kas atrodas atbalstāmajās zonās. Tas norāda, ka atbrīvojuma noteikums nav piemērots cīņai ar apdzīvotības sarukšanu un apdzīvotības struktūras nostiprināšanai atbalstāmajos apgabalos. Tieši pretēji, atbrīvojuma noteikums kaitē uzņēmumiem, kuri atrodas atbalstāmajos apgabalos.

               (30)

                  Kimek nepiekrīt Norvēģijas iestāžu viedoklim, ka atbrīvojuma noteikums ļauj vietējiem uzņēmumiem par zemākām izmaksām izmantot specializētu darbaspēku, kas citādi nebūtu iespējams. Kimek apgalvo, ka Norvēģijas iestādes to nav ne pierādījušas, ne dokumentējušas.

               (31)

                  Kimek apgalvo, ka pastāv risks, ka atbrīvojuma noteikums novedīs pie intelektuālā darbaspēka aizplūšanas no atbalstāmajiem apgabaliem, jo personas nevarēs atrast darbu uz vietas.

               (32)

                  Kimek norāda, ka Norvēģijas iestādes nav dokumentāri apstiprinājušas, ka uzņēmumi, kuri nav vietēji reģistrēti, nodarbina strādājošos, kuri dzīvo atbalstāmajā apgabalā.

               (33)

               Turklāt Kimek apgalvo, ka izbraukuma darbinieki jūrā nekādi būtiski neveicina vietējo ekonomiku. Tie dzīvo uz platformas, kur pavada lielāko daļu sava brīvā laika un ietur visas maltītes.

               (34)

               Attiecībā uz Norvēģijas iestāžu argumentu, ka izbraukuma darbinieku zināšanas un prasmes paliks vietējo uzņēmumu rīcībā, Kimek nav skaidrs, kā tas varētu novērst vai mazināt apdzīvotības sarukšanu.

               (35)

                  Kimek apgalvo, ka Norvēģijas iestādes nav dokumentāri apstiprinājušas, kā atbrīvojuma noteikums palielina konkurenci. Šajā saistībā Kimek norāda uz Norvēģijas darba tiesību īpatnību, kas ļauj uzņēmumiem, kuri nosūta izbraukuma darbiniekus, atļaut darbiniekiem strādāt 12 stundu maiņas, savukārt uz vietējiem uzņēmumiem attiecas 8 stundu darba laika ierobežojums. Vietējos uzņēmumus tas nostāda ievērojami nelabvēlīgākā situācijā.

         6.2.   NHO Finnmark

               (36)

                  NHO Finnmark ir Norvēģijas Uzņēmumu konfederācijas reģionālais birojs. Tas pievienojas iepriekš apkopotajām Kimek piezīmēm.

               (37)

                  NHO Finnmark uzskata, ka reģionālais atbalsts būtu jāsniedz tikai uzņēmumiem, kuri atrodas reģionālajam atbalstam atbilstīgos apgabalos. Uzņēmumi, kuri ir reģistrēti ārpus atbalstāmajiem apgabaliem, nesaskaras ar tādām pašām grūtībām kā atbalstāmajā apgabalā nodibinātie uzņēmumi. Atbrīvojuma noteikums nav piemērots cīņai ar apdzīvotības sarukšanu un apdzīvotības struktūras nostiprināšanai. Tieši pretēji, NHO Finnmark norāda, ka atbrīvojuma noteikums kaitē uzņēmumiem, kuri atrodas atbalstāmajos apgabalos.

               (38)

               Tāpat kā Kimek, NHO Finnmark uzsver, ka Norvēģijas darba tiesību akti piešķir īpašas priekšrocības atbalstāmajā apgabalā nereģistrētiem uzņēmumiem. NHO Finnmark uzskata, ka izbraukuma darbinieki neveicina vietējo ekonomiku tādā pašā veidā kā apgabalā dzīvojošie darbinieki.

         7.   Norvēģijas iestāžu piezīmes par ieinteresēto personu piezīmēm

               (39)

               Atbildot uz ieinteresēto personu piezīmēm, Norvēģijas iestādes norāda, ka oficiālā izmeklēšanas procedūra attiecas uz atbrīvojuma noteikumu, nevis atbalsta shēmu kā tādu. Norvēģijas iestādes skaidro, ka atbrīvojuma noteikumā izpaužas vispārējais princips, ka reģionālais atbalsts būtu jāpiešķir saimnieciskajām darbībām, kas faktiski tiek veiktas ģeogrāfiskajos apgabalos, uz kuriem attiecas shēma.

               (40)

               Norvēģijas iestādes uzsver, ka ne EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktā, ne RAP nav noteikts, ka reģionālā atbalsta saņēmējiem jābūt reģistrētiem reģionālajam atbalstam atbilstīgajā apgabalā. Norvēģijas iestādes piekrīt Kimek viedoklim, ka problēmas, ar kurām saskaras atbalstāmajos apgabalos oficiāli reģistrētie uzņēmumi, varētu nebūt tieši tādas pašas kā uzņēmumiem, kuri oficiāli ir reģistrēti ārpus atbalstāmā apgabala, bet kuri tajā sniedz izbraukuma pakalpojumus. Tomēr Norvēģijas iestādes nepiekrīt Kimek apgalvojumam, ka uzņēmumi, kuri ir reģistrēti ārpus atbalstāmā apgabala, nesaskaras ar tādām pašām grūtībām, uzņemoties veikt darbu atbalstāmajā apgabalā. Uzņēmumi saskaras ar tādiem pašiem klimatiskajiem apstākļiem un tādu pašu attālumu līdz apakšuzņēmējiem. Turklāt uzņēmumiem, kuri nosūta izbraukuma darbiniekus, rodas papildu izmaksas par darbinieku transportēšanu un izmitināšanu. Norvēģijas iestādes norāda, ka Kimek argumenti ir ņemti no naftas ieguves nozares, kas ir tā ekonomikas daļa, kurā darbojas šis uzņēmums. Tās apgalvo, ka atbalsta saderība ir jāizvērtē vispārējā līmenī, ņemot vērā īpašas vai pastāvīgas problēmas, kas rodas uzņēmumiem visās attiecīgajās nozarēs.

               (41)

               Norvēģijas iestādes savus apgalvojumus par to, cik uzņēmumiem ir grūti nolīgt kvalificētu darbaspēku trijos vistālāk ziemeļos esošajos apgabalos, pamato, atsaucoties uz NAV Finnmark, Norvēģijas Darba un labklājības pārvaldes Finnmarkas apgabala struktūrvienības, ziņojumu (21). Nūrlannes un Trumses apgabalos 14 % ziņojumā aplūkoto uzņēmumu ir saskārušies ar grūtībām nolīgt darbiniekus kvalificētu darbinieku trūkuma dēļ. Finnmarkas apgabalā attiecīgais rādītājs bija 11 %.

               (42)

               Norvēģijas iestādes uzsver, ka atbalstāmajā apgabalā reģistrētie uzņēmumi var izmantot zemāko sociālā nodrošinājuma iemaksu likmi visām darbaspēka izmaksām (izņemot, ja tie sniedz izbraukuma pakalpojumus ārpus atbalstāmā apgabala), turpretī citā zonā reģistrētie uzņēmumi, kas sniedz izbraukuma pakalpojumus, samazināto likmi vai izmantot tikai tad, ja darbinieks pusi vai vairāk no darbdienām pavada atbalstāmajā zonā, turklāt tikai attiecībā uz darba samaksu par tur faktiski veikto darbu.

               (43)

               Lai pamatotu reģionālā atbalsta netiešo ietekmi, Norvēģijas iestādes ir atsaukušās uz diviem pētījumiem par ietekmi, kāda ir naftas ieguves darbībām Norvēģijas ziemeļos (22). Saskaņā ar pirmo pētījumu par Snøhvit naftas ieguves projektu Finnmarkā tiešā ietekme uz nodarbinātību bija 230 cilvēkgadu, bet netiešā ietekme – vēl 170 cilvēkgadu. Norvēģijas iestādes norāda, ka minēto ietekmi radījis projekts kā tāds un tā nav kāda konkrēta pasākuma tiešs rezultāts. Otrajā pētījumā parādīts, ka galveno netiešo ietekmi naftas ieguves nozare atstāj uz tā dēvēto “privāto pakalpojumu” nozari, kurā ietilpst profesionālās, zinātniskās un tehniskās darbības, darbaspēka nodrošināšana, iekārtu un transporta aprīkojuma noma, juridiskie un grāmatvedības pakalpojumi, arhitektu darbība, viesnīcu un restorānu pakalpojumi, kanalizācija un atkritumu likvidēšana.

               (44)

               Norvēģijas iestādes apšauba Norvēģijas darba tiesību aktu nozīmi atbrīvojuma noteikuma novērtējumā. Tās jebkurā gadījumā norāda, ka sūdzības iesniedzēja norādītās atkāpes no astoņu stundu ierobežojuma juridiskais pamats ir pieejams jebkuram uzņēmumam neatkarīgi no darbinieka un darba devēja ģeogrāfiskās atrašanās vietas, taču tas ir atkarīgs no tarifu nolīguma.

         II.   NOVĒRTĒJUMS

   1.   Valsts atbalsta esamība

               (45)

               EEZ līguma 61. panta 1. punktā ir noteikts: “Ja vien šis līgums neparedz ko citu, ar līgumu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir EK dalībvalsts vai EBTA valsts vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp Līgumslēdzējām pusēm.”

               (46)

               Tas liecina, ka pasākums ir valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē, ja kumulatīvi tiek izpildīti šādi nosacījumi: pasākums i) tiek piešķirts no valsts puses vai no valsts līdzekļiem; ii) sniedz selektīvu ekonomisku priekšrocību tā saņēmējam; iii) var iespaidot tirdzniecību starp līgumslēdzējām pusēm un izkropļot konkurenci.

               (47)

               Lēmumā Nr. 225/14/COL Iestāde secināja, ka 2014.–2020. gada diferencēto sociālā nodrošinājuma iemaksu shēma ir atbalsta shēma. Iestāde atsaucas uz saviem argumentiem minētā lēmuma 68.–74. punktā. Atbrīvojuma noteikums izbraukuma pakalpojumiem ir daļa no šīs atbalsta shēmas noteikumiem. Tas paplašina shēmas darbības jomu tādējādi, ka potenciālo labuma guvēju lokam tiek pievienoti uzņēmumi, kas nav reģistrēti atbalstāmajos apgabalos. Tāpat kā pārējā saskaņā ar shēmu piešķirtā atbalsta gadījumā, shēmas attiecināšana uz ārpus atbalstāmajiem apgabaliem reģistrētiem uzņēmumiem nozīmē selektīvu priekšrocību piešķiršanu uzņēmumiem no valsts līdzekļiem. Šīs priekšrocības spēj iespaidot tirdzniecību un izkropļot konkurenci.

         2.   Procedūras noteikumi

               (48)

               Saskaņā ar 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktu “EBTA Uzraudzības iestāde ir savlaicīgi jāinformē par jebkādiem plāniem piešķirt vai mainīt atbalstu, lai tā varētu iesniegt savus apsvērumus. (…) Attiecīgā valsts nedrīkst īstenot savus ierosinātos pasākumus, kamēr šī procedūra nav beigusies ar kādu galīgu lēmumu”.

               (49)

               Norvēģijas iestādes īstenoja atbrīvojuma noteikumu, sākot ar 2014. gada 1. jūliju, kad Iestāde to apstiprināja ar Lēmumu Nr. 225/14/COL. Kad EBTA Tiesa atcēla Iestādes atļauju šim noteikumam, atbalsts kļuva prettiesisks. Norvēģijas iestādes apturēja novērtējamo atbrīvojuma noteikumu ar 2016. gada 1. janvāri, kamēr nav zināms oficiālās izmeklēšanas procedūras galīgais rezultāts.

         3.   Atbalsta saderība

               (50)

               Iestādei ir jānovērtē atbrīvojuma noteikuma saderība ar EEZ līguma darbību atbilstīgi 61. panta 3. punkta c) apakšpunktam saskaņā ar RAP.

               (51)

               Izbraukuma pakalpojumu atbrīvojuma noteikums piešķir atbalstāmajā apgabalā nereģistrētiem uzņēmumiem tiesības gūt labumu no sociālā nodrošinājuma atvieglojumiem, ja un ciktāl tie veic saimniecisko darbību reģistrētajā apgabalā. Ne EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunkts, ne RAP (ne arī VGAR (23) reģionālā atbalsta noteikumi) nenosaka, ka reģionālā atbalsta saņēmējiem jābūt reģistrētiem atbalstāmajos apgabalos.

               (52)

               Reģionālais atbalsts var būt efektīvs mazāk attīstītu teritoriju ekonomikas attīstības veicināšanā tikai tad, ja tas tiek piešķirts, lai šajos apgabalos veicinātu papildu ieguldījumus vai saimnieciskās darbības (24). RAP pieļauj gan reģionālo ieguldījumu atbalstu, gan reģionālo darbības atbalstu. Reģionālajam ieguldījumu atbalstam ir jārada ieguldījumi Iestādes apstiprinātās Norvēģijas reģionālā atbalsta kartes apgabalos (25). Aspekts, kādā tiek pārbaudīts reģionālais darbības atbalsts, nedaudz atšķiras. EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu uz reģionālo darbības atbalstu var attiecināt vienīgi tad, ja to piešķir, lai novērstu īpašas vai pastāvīgas problēmas, kas rodas uzņēmumiem, veicot saimniecisko darbību mazāk attīstītos reģionos (26). Šajā sakarā RAP 16. punktā ir minēts: “Darbības atbalstu var uzskatīt par saderīgu, ja tā mērķis ir (…) novērst vai mazināt apdzīvotības sarukšanu ļoti mazapdzīvotos apgabalos.”

               (53)

               Nav nekādu šaubu par to, ka shēmas ģeogrāfiskās darbības joma attiecas tikai uz mazāk attīstītajiem reģioniem. Šis lēmums attiecināms tikai uz atbrīvojuma noteikumu. Jautājums ir par to, vai noteikums, kas paredz to, ka uzņēmumi, kuri ir reģistrēti ārpus mazāk attīstītajiem reģioniem, uz kuriem attiecas šī shēma, var gūt atbalsta priekšrocības šīs shēmas ietvaros tādā gadījumā, ja tie veic savu saimniecisko darbību šādos reģionos, ir saderīgs ar valsts atbalsta noteikumiem.

               (54)

               Iestāde piekrīt Norvēģijas iestādēm, ka noteikumu nevar izvērtēt neatkarīgi no 2014.–2020. gada diferencēto sociālā nodrošinājuma iemaksu shēmas, kurā tas ietilpst. Šajā sakarā Iestāde atsaucas uz minētās shēmas novērtējumu tās Lēmumā Nr. 225/14/COL, kurā tā atzina shēmu par saderīgu ar EEZ līguma darbību, pamatojoties uz tā 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu. Minētajā lēmumā Iestāde konstatēja, ka shēma pati par sevi dod ieguldījumu precīzi definētā vispārējas nozīmes mērķī (27), pastāv vajadzība pēc valsts iejaukšanās (28), tā ir piemērota (29), tai ir stimulējoša ietekme (30), tā ir samērīga (31), kā arī notiek izvairīšanās no nepamatotas negatīvas ietekmes uz konkurenci un tirdzniecību starp EEZ valstīm (32). Šie vispārējie novērtēšanas principi attiecas uz atbalsta shēmām kā tādām. Iestāde atsevišķiem noteikumiem, kas veido daļu no shēmas, neveic atsevišķu novērtējumu, pamatojoties uz minētajiem vispārējiem novērtēšanas principiem.

               (55)

               Tas, ka EBTA Tiesa secināja, ka atbrīvojuma noteikums ir nodalāms no pārējās shēmas (33), nenozīmē, ka pats noteikums būtu jāizvērtē neatkarīgi no shēmas. Dalāmības aspekts attiecas uz to, vai kāds no shēmas elementiem ir tik cieši saistīts ar shēmu pēc būtības, ka to no shēmas loģiski nav iespējams atdalīt. Lai gan atbrīvojuma noteikumu var loģiski atdalīt no 2014.–2020. gada diferencēto sociālā nodrošinājuma iemaksu shēmas tādā nozīmē, ka to var izslēgt no shēmas tā, lai tā nezaudētu tās kā shēmas pastāvēšanai fundamentāli nepieciešamu komponentu, Iestādei atbrīvojuma noteikuma saderība jāanalizē, ņemot vērā, ka tas ietilpst vispārējā atbalsta shēmā.

               (56)

               Šī vispārējā atbalsta shēma ir svarīgs elements atbrīvojuma noteikuma darbības kontekstā. Atbrīvojuma noteikums pastāv vienīgi kā izņēmums no vispārējās shēmas noteikumiem (34). Līdz ar to Iestādei attiecīgi jāņem vērā, ka (izņemot atbrīvojuma noteikumu) šī vispārējā shēma ir likumīgi pasludināta par saderīgu ar EEZ līguma darbību.

               (57)

               Norvēģijas iestādes ir sniegušas pārskatu par atbrīvojuma noteikuma finansiālo ietekmi (sk. 20. apsvērumu un tabulu).

               (58)

               Atbrīvojuma noteikumam, tāpat kā shēmai, kurā tas ietilpst, ir reģionāls mērķis. Tā mērķis ir stimulēt darba iespējas atbalstāmajos apgabalos. Tomēr darba iespēju stimulēšana ir tikai līdzeklis, lai sasniegtu atbalsta mērķi – proti, apdzīvotības sarukšanas mazināšanu vai novēršanu. Izvērtējot atbalsta saderīgumu, ir svarīgi ņemt vērā pasākuma plašāko ekonomisko ietekmi.

               (59)

               Iestāde uzskata, ka Norvēģijas iestādes jau ir pamatojušas valsts iejaukšanās nepieciešamību, lai veicinātu saimnieciskās darbības atbalstāmajos apgabalos. Šī nepieciešamība vienlīdz attiecas uz visiem uzņēmumiem, kas veic saimnieciskās darbības atbalstāmajos apgabalos, neatkarīgi no tā, vai tie ir tur reģistrēti. Turklāt Norvēģijas iestāžu iesniegtie pierādījumi pietiekami apliecina, ka izbraukuma pakalpojumu subsidēšana stimulē saimniecisko darbību atbalstāmajos apgabalos. Tas atbilst RAP 6. un 71. punktam, kuros minēts atbalsts, kas veicina saimniecisko darbību. Kimek un NHO Finnmark ir pauduši viedokli, ka atbalsts jāpiešķir tikai atbalstāmajās zonās reģistrētajiem uzņēmumiem. Turpretī Iestāde uzskata, ka uzņēmumi, kuri sniedz izbraukuma pakalpojumus, saskaras ar tādām pašām grūtībām (klimats, attālums līdz apakšuzņēmējiem) kā vietēji reģistrētie uzņēmumi. Šajā sakarā Iestāde norāda, ka ieinteresētās personas Kimek un NHO Finnmark nav norādījušas uz nekādām īpašām grūtībām, kas apgrūtina vietēji reģistrēto uzņēmumu darbību pretēji izbraukuma pakalpojumus sniedzošajiem uzņēmumiem, kas veic darbības atbalstāmajos apgabalos.

               (60)

               Turpretī Iestāde uzskata, ka Norvēģijas iestādes nav dokumentāri apstiprinājušas, ka uzņēmumi, kuri sniedz izbraukuma pakalpojumus, atbalstāmajos apgabalos nolīgst vietējos darbiniekus pastāvīgam darbam. Norvēģijas iestādes nav norādījušas ekonomikas teorijas vai vispārējus apsvērumus, kas pamatotu apgalvojumu, ka darbinieki tiek nolīgti pastāvīgam darbam. Ņemot vērā minēto, Iestāde konstatē, ka Norvēģijas iestādes nav pierādījušas, ka atbrīvojuma noteikums nozīmētu pastāvīgu darbvietu radīšanu atbalstāmajos apgabalos. Tomēr attiecībā uz reģionālā atbalsta saderību šī prasība nav absolūta (35). Kā norādīts iepriekš, reģionālais atbalsts būtu jāpiešķir, lai veicinātu saimniecisko darbību. Tas nav atkarīgs no tā, vai uzņēmums, kas veic saimniecisko darbību, ir reģistrēts attiecīgajā apgabalā vai nav.

               (61)

               Attiecībā uz netiešākām atbrīvojuma noteikuma sekām Norvēģijas iestādes apgalvo, ka netiešās sekas izpaužas ne tikai kā lielāki izbraukuma darbinieku tēriņi par precēm un pakalpojumiem, bet arī kā vietējo uzņēmumu iegūtās zināšanas un prasmes. Shēma nav pielāgota kādai konkrētai nozarei, bet gan attiecas uz lielāko daļu Norvēģijas ekonomikas nozaru (36). Shēmas plašā spektra dēļ Iestāde piekrīt Norvēģijas iestādēm, ka pasākuma netiešās ietekmes izvērtēšanā ir nepieciešama plaša pieeja. Tomēr pētīt atsevišķas nozares ir lietderīgi, lai izvērtētu atbrīvojuma noteikuma faktiskās sekas. Norvēģijas iestādes ir iesniegušas pētījumus, lai pamatotu, ka izbraukuma pakalpojumi atbalstāmajos apgabalos rada pozitīvu netiešu ietekmi. Kā norādīts iepriekš, Norvēģijas iestādes ir iesniegušas atsauces uz diviem pētījumiem par ietekmi, kāda ir naftas ieguves darbībām Norvēģijas ziemeļos. Saskaņā ar pirmo pētījumu par Snøhvit naftas ieguves projektu Finnmarkā tiešā ietekme uz nodarbinātību bija 230 cilvēkgadu, bet netiešā ietekme – vēl 170 cilvēkgadu. Otrajā pētījumā parādīts, ka būtisku netiešo ietekmi naftas ieguves nozare atstāj uz tā dēvēto “privāto pakalpojumu” nozari, kurā ietilpst profesionālās, zinātniskās un tehniskās darbības, darbaspēka nodrošināšana, iekārtu un transporta aprīkojuma noma, juridiskie un grāmatvedības pakalpojumi, arhitektu darbība, viesnīcu un restorānu pakalpojumi, kanalizācija un atkritumu likvidēšana.

               (62)

               Iestādes ieskatā šie pētījumi parāda būtisku pozitīvu netiešo ietekmi. Tomēr, tā kā netiešo ietekmi nav viegli izolēt, ir būtiski jāņem vērā vispārējie apsvērumi attiecībā uz ietekmi, kāda ir tādam pasākumam kā šeit aplūkotais. Iestāde ir pārliecināta, ka izbraukuma pakalpojumu subsidēšana veicina vietējo preču un pakalpojumu noietu un tādējādi veicina vietējo ekonomiku. Tas īpaši attiecas uz darbiniekiem, kuri piedalās svārstsatiksmē ar darba veikšanas vietu, jo sevišķi īstermiņā vai vidējā termiņā, jo tie visdrīzāk uzturas viesnīcās, ieturas restorānos u. c. Ņemot vērā minēto, Iestāde ir pārliecināta, ka atbrīvojuma noteikums rada būtisku pozitīvu netiešu ietekmi, kas palīdz novērst vai mazināt apdzīvotības sarukšanu ļoti mazapdzīvotos apgabalos.

               (63)

                  Kimek apgalvo, ka izbraukuma darbinieki jūrā nekādi būtiski neveicina vietējo ekonomiku. Tie dzīvo uz platformas, kur pavada lielāko daļu sava brīvā laika un ietur visas maltītes. Iestāde norāda, ka noteikti darbinieki to darba situācijas dēļ dos mazāku ieguldījumu atbrīvojuma noteikumu netiešajā ietekmē. Tomēr atbrīvojuma noteikumu nepiemēro tikai konkrētā nozarē, jo tas ir horizontāls noteikums visām nozarēm.

               (64)

               Persona, kas sniedz izbraukuma pakalpojumus, kuriem ir nepieciešams noteikts zināšanu un prasmju līmenis, šīs zināšanas un prasmes var nodot vietējiem uzņēmumiem. Iestāde norāda, ka Kimek piezīmēs min, ka tam nav skaidrs, kā zināšanas un prasmes, ko darbinieki, kas sniedz izbraukuma pakalpojumus, nodod atbalstāmo apgabalu uzņēmumiem, varētu novērst vai mazināt apdzīvotības sarukšanu. Iestāde uzskata, ka zināšanas un prasmes ir nepieciešamas daudzu veidu saimnieciskās darbības veikšanai, tādēļ tās ir nozīmīgas atbalstāmo apgabalu nodarbinātības saglabāšanā. Jo īpaši vietējiem uzņēmumiem, kuri piedalās kopīgos projektos ar uzņēmumiem, kuri sniedz izbraukuma pakalpojumus (piemēram, liela apjoma būvniecības projektos), ir iespējams iegūt zināšanas, prasmes un pieredzi, kas nepieciešama šādu veidu projektos. Vietēji reģistrētie uzņēmumi pēc tam šos ieguvumus saglabātu. Turklāt vietēji reģistrētie uzņēmumi var gūt labumu no zināšanām un prasmēm, kas iegūtas, sadarbojoties vai strādājot ar uzņēmumiem, kuri sniedz izbraukuma pakalpojumus (piemēram, konsultāciju pakalpojumus vai citu specializētu darbu), ciktāl tās saskaņā ar Norvēģijas tiesību aktiem var uzskatīt par “izbraukuma” darbībām. Iestāde piekrīt Norvēģijas iestāžu viedoklim, ka izbraukuma darbinieku zināšanu un prasmju pārnese vietēji reģistrētiem uzņēmumiem var būt svarīgs faktors, lai saglabātu kvalificētu darbinieku nodarbinātību atbalstāmajos apgabalos un tādējādi būtiski palīdzētu novērst vai mazināt apdzīvotības sarukšanu šajos apgabalos.

               (65)

               Papildus zināšanu un prasmju pārnesei vietējie uzņēmumi var par zemākām izmaksām izmantot specializētu darbaspēku, kas citādi nebūtu iespējams. Tas ir labvēlīgi vietējiem uzņēmumiem, jo zemākas izbraukuma pakalpojumu izmaksas uzņēmējdarbību atbalstāmajā apgabalā padara pievilcīgāku un ienesīgāku. Turklāt atbrīvojuma noteikums visus atbalstāmajā apgabalā aktīvos ekonomikas dalībniekus nostāda vienādā situācijā no sociālā nodrošinājuma izmaksu viedokļa, kamēr tie darbojas šajā apgabalā.

               (66)

               Kopumā Iestāde uzskata, ka Norvēģijas iestādes ir pietiekami pamatojušas, ka izbraukuma pakalpojumu subsidēšana veicina pozitīvu netiešu ietekmi, kas izpaužas kā lielāki tēriņi par precēm un pakalpojumiem atbalstāmajos apgabalos, no kā savukārt labumu gūst atbalstāmo apgabalu darba tirgus. Turklāt Iestāde ir pārliecināta, ka izbraukuma pakalpojumu subsidēšana veicina specializēta darbaspēka pieejamību par zemākām izmaksām, kā arī zināšanu un prasmju pārnesi vietējiem uzņēmumiem, kam ir liela nozīme, lai atbalstāmajos apgabalos turpinātos daudzi saimnieciskās darbības veidi. Līdz ar to atbrīvojuma noteikums palīdz novērst vai mazināt apdzīvotības sarukšanu ļoti mazapdzīvotos apgabalos.

               (67)

               Attiecībā uz atbrīvojuma noteikuma ietekmi uz konkurenci un tirdzniecību Norvēģijas iestādes apgalvo, ka šāds noteikums rada vienlīdzīgus konkurences apstākļus visiem uzņēmumiem, kas darbojas mazāk attīstītās teritorijās, jo tas ir vienādā mērā piemērojams visiem EEZ uzņēmumiem. Ārpus Norvēģijas reģistrēti uzņēmumi, kuri nosūta darbiniekus uz atbalstāmajiem apgabaliem un kuriem piemēro Norvēģijas sociālā nodrošinājuma nodokļus, gūst labumu no atbrīvojuma noteikuma, ja tiek izpildīti attiecīgie nosacījumi. Nepastāvot atbrīvojuma noteikumam, būtu nepieciešama šo uzņēmumu reģistrēta klātbūtne attiecīgajā apgabalā, lai uz tiem attiektos tie paši nodokļu sistēmas noteikumi kā uz vietēji reģistrētiem Norvēģijas uzņēmumiem. Šādā gadījumā rastos šķērslis ienākšanai tirgū, kas būtu pretrunā ar RAP 134. punkta loģiku, kas paredz: “Ja atbalsts ir vajadzīgs un samērīgs, lai sasniegtu kopējo mērķi (…), atbalsta negatīvo ietekmi varētu kompensēt pozitīvi faktori. Tomēr dažos gadījumos atbalsts var mainīt tirgus struktūru vai nozares vai jomas īpašības, kas var būtiski traucēt konkurenci, radot šķēršļus ienākšanai tirgū vai aiziešanai no tā, aizstāšanas efektu vai tirdzniecības plūsmu novirzīšanos. Maz ticams, ka minētajos gadījumos konstatēto negatīvo ietekmi kompensēs kāda pozitīva ietekme.” Ņemot vērā minēto, Iestāde uzskata, ka atbrīvojuma noteikums nodrošina izvairīšanos no nelabvēlīgas ietekmes uz konkurenci un piekļuvi tirgum. Tā ir pozitīva iezīme RAP 3. punkta kontekstā, kurā noteikts, ka reģionālā atbalsta novērtējums līdzsvaro nepieciešamību pēc subsīdijām reģionālai attīstībai, vienlaikus nodrošinot līdzvērtīgus konkurences apstākļus EEZ valstīm. Kā norādīts iepriekš, Iestādi nepārliecina Kimek apgalvojums, ka atbalstāmajā apgabalā reģistrētie uzņēmumi saskaras ar pastāvīgākām grūtībām nekā uzņēmumi, kuri nosūta darbiniekus veikt pagaidu darbu apgabalā. Tieši pretēji, ārpus atbalstāmā apgabala reģistrētie uzņēmumi salīdzinājumā ar vietējiem uzņēmumiem var nokļūt nelabvēlīgākā stāvoklī konkurences jomā, tostarp saistībā ar transporta un personāla izmitināšanas izdevumiem.

               (68)

               Uzņēmumi, kas sniedz izbraukuma pakalpojumus, zināmā mērā var atbalstāmajā apgabalā reģistrēt apakšvienības. Izbraukuma pakalpojumiem atbalstāmajā apgabalā atbrīvojuma noteikumu nepiemērojot, rastos atšķirīga attieksme atkarībā no tā, vai pakalpojumu sniedzošais uzņēmums ir vai nav izveidojis apakšvienību atbalstāmajā apgabalā. Pastāv risks, ka tas ārvalstīs reģistrētus uzņēmumus varētu skart lielākā mērā nekā Norvēģijā reģistrētus uzņēmumus. Var pieņemt, ka Norvēģijā nereģistrētiem uzņēmumiem, jo īpaši MVU, nav tik sīku zināšanu par Norvēģijas uzņēmumu reģistrācijas noteikumu īpatnībām un to ietekmi uz sociālā nodrošinājuma likmēm. Ņemot vērā minēto, Iestāde uzskata, ka atbrīvojuma noteikums nodrošina, ka nerodas nepamatota negatīva ietekme (šķēršļi ienākšanai tirgū un tirdzniecības plūsmu novirzīšanās) uz konkurenci un tirdzniecību EEZ valstu starpā, kas atbilst RAP 134. punktam.

               (69)

               Balstoties uz pēdējām Norvēģijas iestāžu piezīmēm, šķiet, ka saskaņā ar Norvēģijas darba tiesību aktiem nepastāv nepamatota atšķirīga attieksme pret uzņēmumiem, kas sniedz izbraukuma pakalpojumus, un vietēji reģistrētiem uzņēmumiem, kā to norāda ieinteresētās personas. Tādēļ Iestāde vairāk neizskatīs šo argumentu.

               (70)

               Ņemot vērā minēto, Iestāde secina, ka atbrīvojuma noteikums ir saderīgs ar EEZ līguma darbību atbilstīgi tā 61. panta 3. punkta c) apakšpunktam.

         4.   Secinājumi

               (71)

               Kā norādīts iepriekš, Iestāde secina, ka atbrīvojuma noteikums izbraukuma pakalpojumiem saskaņā ar 2014.–2020. gada diferencēto sociālā nodrošinājuma iemaksu shēmu ir saderīgs ar EEZ līguma darbību. Tādēļ minētais noteikums tiek atļauts kā šīs shēmas daļa, līdz 2020. gada 31. decembrī beigsies Iestādes atļauja šai shēmai,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Atbrīvojuma noteikums izbraukuma pakalpojumiem saskaņā ar 2014.–2020. gada diferencēto sociālā nodrošinājuma iemaksu shēmu ir saderīgs ar EEZ līguma darbību, ievērojot tā 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu. Ar šo oficiālā izmeklēšanas procedūra tiek izbeigta.
   2. pants
   Šā pasākuma īstenošanu attiecīgi atļauj.
   3. pants
   Šis lēmums ir adresēts Norvēģijas Karalistei.
   4. pants
   Autentisks ir tikai šā lēmuma teksts angļu valodā.

      Briselē, 2017. gada 31. maijā

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā –

            priekšsēdētājs

         Sven Erik SVEDMAN

            Kolēģijas loceklis

         Frank J. BÜCHEL

      (1)  Dokumenti Nr. 702438-702440, Nr. 702442 un Nr. 702443.

      (2)  Skatīt Lēmumu Nr. 225/14/COL (OV C 344, 2.10.2014., 14. lpp., un EEZ papildinājumu Nr. 55, 2.10.2014., 4. lpp.) 2. punkts.

      (3)  Lieta E-23/14 Kimek Offshore AS pret EBTA Uzraudzības iestādi (2015), EBTA Tiesas ziņojums Nr. 412.

      (4)  Dokuments Nr. 776348.

      (5)  Dokumenti Nr. 779603 un Nr. 779604.

      (6)  Dokuments Nr. 787605.

      (7)  OV C 263, 30.6.2016., 21. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 36, 30.6.2016., 3. lpp.

      (8)  Dokuments Nr. 804442.

      (9)  Dokuments Nr. 811491.

      (10)  Dokuments Nr. 813803.

      (11)  Dokuments Nr. 816653.

      (12)  LOV-1997-02-28-19.

      (13)  Sīkāku informāciju par atbalsta shēmu skatīt Iestādes Lēmumā Nr. 225/14/COL.

      (14)  Likums par juridisko personu koordinācijas reģistru (LOV-1994-06-03-15).

      (15)  Lieta E-23/14 Kimek Offshore AS pret EBTA Uzraudzības iestādi (2015), EBTA Tiesas ziņojums Nr. 412, 116. punkts.

      (16)  OV L 166, 5.6.2014., 44. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 33, 5.6.2014., 1. lpp.

      (17)  Skatīt EBTA Tiesas 2015. gada 23. novembra rīkojumu lietā E-23/14 INT Kimek Offshore AS pret EBTA Uzraudzības iestādi (2015), EBTA Tiesas ziņojums Nr. 666.

      (18)  Norvēģijas iestāžu iepriekš iesniegtās piezīmes ir apkopotas lēmumā sākt oficiālo izmeklēšanas procedūru, Lēmums Nr. 489/15/COL, 15.–21. punkts.

      (19)  Skatīt Lēmuma Nr. 225/14/COL 49. punktu.

      (20)  Komisijas 2013. gada 18. decembra Regula (ES) Nr. 1407/2013 par Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. panta piemērošanu de minimis atbalstam (OV L 352, 24.12.2013., 1. lpp.), kas ir iekļauta EEZ līguma XV pielikumā kā 1.ea punkts.

      (21)  NAV Finnmark Bedriftsundersøkelse 2016, Notat 1 2016, pieejams: https://www.nav.no/no/Lokalt/Finnmark/Statistikk+og+presse/bedriftsunders%C3%B8kelse--378352.

      (22)  Snøhvit og andre eventyr, NHO, pieejams: http://www.aksjonsprogrammet.no/vedlegg/Snohvit_12des.pdf un Ringvirkninger av petroleumsnæringen i norsk økonomi, Statistics Norway, pieejams: https://www.ssb.no/nasjonalregnskap-og-konjunkturer/artikler-og-publikasjoner/_attachment/218398?_ts=14b82bba2f0.

      (23)  Vispārējā grupu atbrīvojuma regula (“VGAR”). Komisijas 2014. gada 17. jūnija Regula (ES) Nr. 651/2014, ar ko noteiktas atbalsta kategorijas atzīst par saderīgām ar iekšējo tirgu, piemērojot Līguma 107. un 108. pantu (OV L 187, 26.6.2014., 1. lpp.), kas ir iekļauta EEZ līguma XV pielikumā kā 1.j punkts. Reģionālā atbalsta noteikumu grozījumi, kurus Eiropas Komisija ir principā apstiprinājusi 2017. gada 17. maijā, to nemaina. Grozījumu regulas 15. panta 3. punkta a) apakšpunktā reģionālais darbības atbalsts ir atļauts, ja “saņēmēji savu saimniecisko darbību veic” ļoti mazapdzīvotos apgabalos. Grozījumu regula ir pieejama šeit: http://eur-lex.europa.eu/legal-content/lv/TXT/?uri=CELEX:32017R1084.

      (24)  RAP 6. punkts.

      (25)  Skatīt Lēmumu Nr. 91/14/COL (OV L 172, 12.6.2014., 52. lpp.).

      (26)  RAP 16. punkts.

      (27)  Skatīt Iestādes Lēmuma Nr. 225/14/COL 85.–91. punktu.

      (28)  Skatīt Iestādes Lēmuma Nr. 225/14/COL 92.–99. punktu.

      (29)  Skatīt Iestādes Lēmuma Nr. 225/14/COL 100.–107. punktu.

      (30)  Skatīt Iestādes Lēmuma Nr. 225/14/COL 108.–112. punktu.

      (31)  Skatīt Iestādes Lēmuma Nr. 225/14/COL 113.–117. punktu.

      (32)  Skatīt Iestādes Lēmuma Nr. 225/14/COL 118.–121. punktu.

      (33)  EBTA Tiesas spriedums lietā E-23/14 Kimek Offshore AS pret EBTA Uzraudzības iestādi (2015), EBTA Tiesas ziņojums Nr. 412, 58. punkts.

      (34)  Iestāde šajā sakarā norāda, ka darbības, kuras potenciāli var gūt labumu no atbrīvojuma noteikuma, ierobežo Norvēģijas tiesību akti saimnieciskās darbības reģistrācijas jomā (skatīt 11. un 12. punktu).

      (35)  Reģionālā atbalsta mērķis ir veicināt atsevišķu mazāk attīstītu teritoriju ekonomisko attīstību (RAP 1. punkts). Tas notiek, veicinot papildu saimniecisko darbību šajās teritorijās (RAP 6. punkts). Pastāvīgas nodarbinātības veicināšana ir viens no veidiem, kā to panākt, taču tas nav vienīgais veids.

      (36)  Skatīt Iestādes Lēmuma Nr. 225/14/COL 11.–16. punktu.


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/599 (2018. gada 16. aprīlis), ar kuru groza Lēmumu 2003/76/EK, ar ko nosaka pasākumus, kuri nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par EOTK izbeigšanās finansiālajām sekām un par Ogļu un tērauda pētniecības fondu

text:
               20.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 101/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/599
   (2018. gada 16. aprīlis),
   ar kuru groza Lēmumu 2003/76/EK, ar ko nosaka pasākumus, kuri nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par EOTK izbeigšanās finansiālajām sekām un par Ogļu un tērauda pētniecības fondu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienoto protokolu Nr. 37 par EOTK līguma izbeigšanās finansiālajām sekām un par Eiropas Ogļu un tērauda pētniecības fondu un jo īpaši tā 2. panta pirmo daļu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
   saskaņā ar īpašu likumdošanas procedūru,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dibināšanas līguma termiņš saskaņā ar tā 97. pantu beidzās 2002. gada 23. jūlijā. 2002. gada 24. jūlijā Eiropas Ogļu un tērauda kopienas (EOTK) aktīvi un pasīvi tika nodoti Savienībai.

               (2)

               Protokolā Nr. 37 ir ņemta vērā vēlme EOTK līdzekļus izmantot pētniecībai ar ogļrūpniecību un tēraudrūpniecību saistītās nozarēs un no tā izrietošā vajadzība šajā ziņā paredzēt dažus speciālus noteikumus. Protokola Nr. 37 1. panta 1. punkts nosaka, ka aktīvu un pasīvu tīro vērtību, kāda tā ir EOTK bilancē 2002. gada 23. jūlijā, uzskata par aktīviem, kas paredzēti pētniecībai ar ogļrūpniecību un tēraudrūpniecību saistītās nozarēs, turpmāk “likvidējamā EOTK”. Pēc likvidācijas pabeigšanas minētos aktīvus dēvē par “Ogļu un tērauda pētniecības fonda aktīviem”.

               (3)

               Protokolā Nr. 37 ir arī paredzēts, ka ieņēmumi no minētajiem aktīviem, ko dēvē par “Ogļu un tērauda pētniecības fondu”, saskaņā ar protokola Nr. 37 noteikumiem un uz tā pamata pieņemtajiem aktiem ir jāizmanto tikai pētniecībai, ko veic ar ogļrūpniecību un tēraudrūpniecību saistītās nozarēs, bet kas nav paredzēta pētniecības pamatprogrammā.

               (4)

               2003. gada 1. februārī Padome pieņēma Lēmumu 2003/76/EK (2), ar ko nosaka protokola Nr. 37 īstenošanas noteikumus.

               (5)

               Tā kā ir ārkārtīgi samazinājušies no likvidējamās EOTK aktīviem pētniecībai ar ogļrūpniecību un tēraudrūpniecību saistītajās nozarēs paredzētie ieņēmumi, jo pēdējos gados kapitāla tirgos procenti bija zemi, ir jāpārskata noteikumi par saistību atsaukumiem Ogļu un tērauda pētniecības fonda pētniecības programmā (“programma”), lai programmā darītu pieejamas summas, kas atbilst saistību atsaukumiem. Turklāt summas, kas atbilst saistību atsaukumiem, kas notikuši kopš 2002. gada 24. jūlija, arī būtu jādara pieejamas Ogļu un tērauda pētniecības fondam.

               (6)

               Tā paša iemesla dēļ ir arī jāpārskata noteikumi par programmā atgūtajām summām, lai tās pārnestu uz programmu saskaņā ar attiecīgajiem Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (3) noteikumiem par piešķirtajiem ieņēmumiem.

               (7)

               Tāpēc Lēmums 2003/76/EK būtu attiecīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu 2003/76/EK groza šādi:

               1)

               lēmuma 4. panta 4. un 5. punktu aizstāj ar šādiem:
               “4.   Katra attiecīgā gada 31. decembrī vēl pieejamos neizlietotos ieņēmumus un apropriācijas, kas rodas no šiem ieņēmumiem, kā arī atgūtās summas automātiski pārnes uz nākamo gadu. Šīs apropriācijas nedrīkst pārnest uz citiem budžeta posteņiem.
               5.   Budžeta apropriācijas, kas atbilst atsauktajām saistībām, automātiski zaudē spēku katra finanšu gada beigās. Tos uzkrājumus, kas izveidojušies no saistībām, kuras izbeigtas pēc atsaukumiem, dara pieejamus Ogļu un tērauda pētniecības fondam.”;

               2)

               lēmumā iekļauj šādu pantu:
               “4.a pants
               Summu, kas atbilst kopš 2002. gada 24. jūlija atsauktajām saistībām saskaņā ar 4. panta 5. punktu, 2018. gada 10. maijā dara pieejamu Ogļu un tērauda pētniecības fondam.”

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   3. pants
   Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

      Luksemburgā, 2018. gada 16. aprīlī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         R. PORODZANOV

      (1)  2018. gada 13. marta piekrišana (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

      (2)  Padomes Lēmums 2003/76/EK (2003. gada 1. februāris), ar ko nosaka pasākumus, kuri nepieciešami, lai izpildītu Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam pievienoto Protokolu par EOTK izbeigšanās finansiālajām sekām un par Ogļu un tērauda pētniecības fondu (OV L 29, 5.2.2003., 22. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (2012. gada 25. oktobris) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.).