title: EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 469/15/COL (2015. gada 4. novembris) izbeigt formālo izmeklēšanas procedūru par iespējamo valsts atbalstu uzņēmumam Innovasjon Norge attiecībā uz tā darbībām tīmekļa infrastruktūras un saistīto pakalpojumu tirgū, kā arī par iespējamo atbalstu reģionālajām tūrisma padomēm un galamērķa vadības organizācijām (Norvēģija) [2017/1150]

text:
                  29.6.2017

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 166/58

            EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS
      Nr. 469/15/COL
      (2015. gada 4. novembris)
      izbeigt formālo izmeklēšanas procedūru par iespējamo valsts atbalstu uzņēmumam Innovasjon Norge attiecībā uz tā darbībām tīmekļa infrastruktūras un saistīto pakalpojumu tirgū, kā arī par iespējamo atbalstu reģionālajām tūrisma padomēm un galamērķa vadības organizācijām (Norvēģija) [2017/1150]
      EBTA Uzraudzības iestāde (“Iestāde”),
      ŅEMOT VĒRĀ Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 61. panta 1. punktu,
      ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (“Uzraudzības un Tiesas nolīgums”) un jo īpaši tā 24. pantu,
      ŅEMOT VĒRĀ Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokolu (“3. protokols”) un jo īpaši tā II daļas 7. panta 2. punktu un 13. panta 1. punktu,
      AICINĀJUSI ieinteresētās personas sniegt piezīmes saskaņā ar minētajiem noteikumiem un ņemot vērā to iesniegtās piezīmes,
      tā kā:
      I.   FAKTI

      1.   PROCEDŪRA

                  (1)

                  2013. gada 5. jūlija vēstulē (1) uzņēmums tellUs IT AS (kas vēlāk apvienojās ar uzņēmumu New Mind
                      (2), kas tāpēc turpmāk tekstā minēts kā New Mind | tellUs vai “sūdzības iesniedzējs”) iesniedza Iestādei sūdzību par to, ka uzņēmums Innovasjon Norge (IN) saņem valsts atbalstu tā saimniecisko darbību veikšanai tīmekļa infrastruktūras un saistīto pakalpojumu tirgū tūrisma jomā. Iestāde saņēma un reģistrēja sūdzību 2013. gada 8. jūlijā.

                  (2)

                  Pēc sūdzības sākotnējas izskatīšanas 2014. gada 16. jūlijā Iestāde nolēma sākt formiālu izmeklēšanas procedūru, kas paredzēta 3. protokola I daļas 1. panta 2. punktā, pieņemot Lēmumu Nr. 300/14/COL (“lēmums par procedūras sākšanu”) (3). Īstenojot šo lēmumu, Iestāde aicināja Norvēģijas iestādes un ieinteresētās personas iesniegt piezīmes.

                  (3)

                  2014. gada 1. septembra vēstulē (4) Norvēģijas iestādes iesniedza piezīmes par lēmumu sākt izmeklēšanas procedūru. Iestāde 2014. gada 30. septembrī tikās ar Norvēģijas iestādēm un uzņēmumu IN. Šajā saistībā Norvēģijas iestādes sniedza jaunu informāciju un paskaidrojumus par to 2014. gada 1. septembrī iesniegtajiem dokumentiem. Iestāde arī uzdeva uzņēmumam IN papildu jautājumus, uz kuriem tika atbildēts pa e-pastu 2014. gada 17. oktobrī (5).

                  (4)

                  2014. gada 9. oktobra e-pasta ziņojumā (6) Iestāde saņēma piezīmes no vienas ieinteresētās personas – sūdzības iesniedzēja. 2014. gada 10. oktobra vēstulē (7) Iestāde nosūtīja šīs piezīmes Norvēģijas iestādēm. Iestādei 2014. gada 27. oktobrī un 2014. gada 5. novembrī bija konferencsarunas ar uzņēmumu IN.

                  (5)

                  2014. gada 24. novembra vēstulē (8) Norvēģijas iestādes iesniedza savas piezīmes par sūdzības iesniedzēja apsvērumiem un papildu informāciju par šo lietu.

                  (6)

                  Pēc tam Iestāde ir saņēmusi papildu informāciju par šo lietu no sūdzības iesniedzēja un uzņēmuma IN
                      (9). No sūdzības iesniedzēja saņemtā informācija tika nosūtīta Norvēģijas iestādēm.

            2.   PASĀKUMU APRAKSTS

                  (7)

                  Šis lēmums attiecas uz uzņēmuma IN darbību tūrisma jomā.

                  (8)

                  Uzņēmums IN ir publiskais uzņēmums, kam piešķirtas pilnvaras atbalstīt Norvēģijas uzņēmumu un nozares inovāciju un attīstību. Uzņēmums IN atbalsta valsts tūrisma nozari. Uzņēmums IN ir izveidojis un pārvalda tīmekļa vietni visitnorway.com – apmeklētāko Norvēģijas tūrisma tīmekļa vietni (10).

                  (9)

                  Izmantojot tīmekļa vietni visitnorway.com, uzņēmums IN sniedz pakalpojumus reģionālajām tūrisma padomēm (RTP) (11) un galamērķa vadības organizācijām (GVO) (12). RTP un GVO ir vietējās/reģionālās struktūras, kas veicina tūrismu attiecīgajos ģeogrāfiskajos apgabalos.

                  (10)

                  Šie pakalpojumi ietver: i) tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus, kā arī ii) reklamēšanas un popularizēšanas pakalpojumus tūrisma jomā (13).

                  (11)

                  Lēmumā par procedūras sākšanu norādīts (to norādījis arī sūdzības iesniedzējs) uz iespējamiem valsts atbalsta pasākumiem saistībā ar tīmekļa infrastruktūras un saistītajiem pakalpojumiem. Proti, procedūras sākšanas lēmuma 1. pants attiecas uz trim iespējamiem valsts atbalsta pasākumiem.

                  (12)

                  Pirmais iespējamais valsts atbalsta pasākums attiecas uz valsts atbalstu uzņēmumam IN, kas atsakās no peļņas, sniedzot tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus RTP un GVO.

                  (13)

                  Otrais pasākums ir iespējamā grāmatvedības nenošķiršana un tādas pārredzamas izmaksu attiecināšanas metodikas neizstrādāšana, kas ļauj nošķirt uzņēmuma IN saimnieciskās darbības no darbībām, kas nav saimnieciskas. Jo īpaši būtisks jautājums ir, vai uzņēmuma IN nodrošinātie tīmekļa infrastruktūras un saistītie pakalpojumi tiek šķērssubsidēti no valsts līdzekļiem, kas saņemti, lai sniegtu ar saimniecisko darbību nesaistītu pakalpojumu, t. i., vispārīgi popularizēt Norvēģiju kā tūrisma galamērķi.

                  (14)

                  Trešais iespējamais valsts atbalsta pasākums attiecas uz valsts atbalstu RTP un GVO tādā ziņā, ka maksa par tīmekļa infrastruktūras un saistītiem pakalpojumiem nav pietiekama, lai uzņēmums IN gūtu pietiekamu peļņu no saviem ieguldījumiem.

            2.1.   IESPĒJAMĀ VALSTS ATBALSTA SAŅĒMĒJI

                  (15)

                  Uzņēmumu IN 2003. gadā dibināja Norvēģijas valdība, pieņemot Likumu par uzņēmumu Innovasjon Norge
                      (14) (“IN likums”). Valstij pieder 51 % no uzņēmuma, bet apgabaliem pieder atlikušie 49 % (15).

                  (16)

                  Uzņēmums tika dibināts ar mērķi, lai tas būtu Norvēģijas valdības instruments, kas visā valstī veicinātu vērtību radošas darījumdarbības attīstību (16). Uzņēmums IN pārvalda un īsteno vairākas Norvēģijas atbalsta shēmas. Uzņēmums IN atbalsta valsts tūrisma nozari. Norvēģijas iestādes uzskata, ka uzņēmumam IN cita starpā ir uzticēts uzdevums sniegt tīmekļa reklamēšanas pakalpojumus, lai sasniegtu ārzemniekus un valsts iedzīvotājus oficiālajā tīmekļa vietnē visitnorway.com (17).

                  (17)

                  Vietējā un reģionālā tūrisma veicināšanu nodrošina RTP un GVO. Saskaņā ar Norvēģijas iestāžu sniegto informāciju (18) Norvēģijā ir aptuveni 300 reģionālo un vietējo tūrisma organizāciju, t. i., RTP un GVO. To galvenais mērķis ir organizēt tūrisma pasākumus un piedāvāt tūrisma informāciju. RTP uzmanība ir pievērsta reģiona starptautiskai popularizēšanai, savukārt GVO strādā gan starptautiskā, gan valsts līmenī un tirgo konkrētus galamērķus (19). Kopumā to akcionāri ir gan valsts, gan privātie uzņēmumi (20). RTP parasti ir organizētas kā sabiedrības ar ierobežotu atbildību, kuru akcijas pieder apgabala iestādēm un tūrisma nozares pārstāvjiem. GVO ir vietējās organizācijas, un to akcionāru struktūra ir mainīga. Tomēr parasti tās pieder vietējām iestādēm un vietējiem tūrisma uzņēmumiem.

                  (18)

                  RTP un GVO necenšas maksimāli palielināt to īpašnieku peļņu. To mērķis drīzāk ir stimulēt tūrisma nozares ekonomisko aktivitāti attiecīgajos ģeogrāfiskajos apgabalos (21).

            2.2.   TĪMEKĻA INFRASTRUKTŪRAS UN SAISTĪTIE PAKALPOJUMI

                  (19)

                  Tīmekļa infrastruktūras un saistītie pakalpojumi tūrisma nozarē tiek nodrošināti, izmantojot “galamērķa vadības sistēmu” (GVS) (22).

                  (20)

                  Izmantojot GVS, IT uzņēmums sniedz pakalpojumu, saistībā ar kuru tā klienti (galamērķa vadības uzņēmumi (23)) var iesniegt un regulāri atjaunināt informāciju par tūrisma objektiem, viesnīcām, restorāniem, notikumiem un līdzīgu informāciju vienlaikus gan savās tīmekļa lapās, gan tādos ārējos kanālos kā visitnorway.com, Google Maps, tūrisma informācijas kioskos, mobilajos portālos, kā arī drukātos laikrakstos. Šo informāciju izmanto plaša sabiedrība rezervācijas veikšanai vai citiem mērķiem.

                  (21)

                  GVS var nodrošināt vairākas funkcijas: i) destinatora funkciju (t. i., datubāzes izveidi, kurā iekļauti apskates objekti vai īsi informatīvi apraksti par notikumiem, viesnīcām, restorāniem, mākslas izstādēm utt.); ii) izplatīšanas funkciju (t. i., datubāzē glabātās informācijas izplatīšanu dažādos kanālos un platformās); un iii) meklēšanas funkciju (t. i., funkciju, kuru izmanto tīmekļa vietnēs, lai meklētu un piedāvātu tūrisma produktus).

                  (22)

                  Grafisks šo pakalpojumu attēls ir iekļauts turpmāk norādītajā 43. apsvērumā.

            2.3.   REKLAMĒŠANAS UN POPULARIZĒŠANAS PAKALPOJUMI TŪRISMA NOZARĒ

                  (23)

                  Tūrisma popularizēšanas un reklamēšanas pakalpojumi var attiekties uz kāda ģeogrāfiska apgabala vispārīgu popularizēšanu vai konkrētas darījumdarbības popularizēšanu.

                  (24)

                  Vispārīga popularizēšana nozīmē, ka apmeklētājiem tiek sniegta vispārīga tūrisma informācija par dabas ainavām, kulinārijas tradīcijām, klimatiskajiem apstākļiem u. c. Konkrētas darījumdarbības veicināšana attiecas uz konkrēta satura (t. i., informācijas par viesnīcām, restorāniem, kultūras pasākumiem utt.) reklamēšanu.

                  (25)

                  Turklāt, reklamējot konkrētu saturu tīmekļa vietnē visitnorway.com, ir divas dažādas iespējas – vai nu šī informācija tiek publicēta tieši tīmekļa vietnē (t. i., informācija tiek izvietota šajā tīmekļa vietnē), vai arī norādīta saite uz ārēju tīmekļa vietni, kurā tiek publicēta konkrētā informācija.

            2.4.   UZŅĒMUMA IN DARBĪBA TŪRISMA NOZARĒ

                  (26)

                  Uzņēmums IN ir pilnvarots veicināt tūrisma nozari valsts līmenī. Tūrisma nozarē Norvēģijas valdība ir bijusi aktīva ieinteresētā persona kopš 1903. gada (24). Kā norādīts iepriekš minētajā 17. apsvērumā, tūrisma veicināšanu reģionālā un vietējā līmenī veic RTP un GVO. Valsts gada budžeta vēstulēs, nodaļā par uzņēmumu IN, ir sniegti norādījumi uzņēmuma IN darbībai tūrisma nozarē (25).

                  (27)

                  Norvēģijas iestādes 2007. gadā pieņēma valsts tūrisma nozares stratēģiju, izvirzot nozarei valdības galvenos mērķus (26). Viens no mērķiem bija stiprināt Norvēģijas kā tūrisma galamērķa atpazīstamību. Šajā saistībā 2007. gadā uzņēmums IN izstrādāja un izveidoja tīmekļa vietni visitnorway.com. Saskaņā ar tūrisma nozares stratēģiju “[š]ī tīmekļa vietne pārliecinās apmeklētājus ceļot uz Norvēģiju un sniegs lietderīgu un vispusīgu informāciju par Norvēģiju un tūrisma nozares piedāvājumiem” (27).

                  (28)

                  Kopš tīmekļa vietnes visitnorway.com izveidošanas uzņēmums IN ir ne tikai sagatavojis vispārīgu saturu par Norvēģiju (ar saimniecisko darbību nesaistīta darbība), bet arī piedāvājis RTP un GVO iespēju popularizēt savu konkrēto tūrisma saturu (t. i., informāciju par notikumiem, viesnīcām, transportu u. c.) tīmekļa vietnē visitnorway.com. Uzņēmums IN ir parakstījis ar RTP un GVO standarta līgumus, atbilstīgi kuriem tīmekļa vietnē visitnorway.com tiek publicēts RTP un GVO tūrisma saturs (tieši vai izmantojot hipersaites), par to saņemot gada abonēšanas maksu, kas aprēķināta, pamatojoties uz attiecīgo RTP un GVO gada apgrozījumu. RTP un GVO vēsturiski ir bijušas arī savas tīmekļa vietnes, kur tās sniedz vispārīgu informāciju par to attiecīgajiem ģeogrāfiskajiem apgabaliem, kā arī popularizē konkrētus tūrisma produktus, t. i., saimnieciskos pakalpojumus, ieinteresēto personu un īpašnieku vārdā.

                  (29)

                  Norvēģijas valdība 2012. gadā pieņēma jaunu tūrisma stratēģiju, kas bija paredzēta valsts tūrisma struktūras uzlabošanai (28). Jaunās stratēģijas mērķis bija efektīvāk piesaistīt valsts atbalstu šai nozarei, samazināt iesaistīto dalībnieku skaitu, kā arī uzlabot koordināciju starp tiem. Turklāt Norvēģijas iestādes ir noteikušas mērķi novērst tādu Norvēģijas tūrisma tīmekļa vietņu dažādošanu – proti, atšķirīgu struktūru un izkārtojumu, rezervēšanas programmas, valodas un tā tālāk –, kuras daļēji finansē dažādas valsts iestādes, apgabali vai pašvaldības.

                  (30)

                  Pēc tam, 2013. gadā, Tirdzniecības, rūpniecības un zivsaimniecības ministrija pieņēma “jaunu tūrisma struktūru”, lai tūristiem būtu viegli izvēlēties Norvēģiju kā tūrisma galamērķi (29).

                  (31)

                  Uzņēmuma IN 2013. gada budžeta vēstulē (“2013. gada budžeta vēstule” (30)) noteikts, ka “uzņēmumam Innovasjon Norge jānodrošina Norvēģijas ceļojumu pieredzes pienācīga izplatīšana, izmantojot tīmekļa vietni visitnorway.com, un jāpalīdz citiem tūrisma nozares dalībniekiem (..)”. Tādējādi tīmekļa vietne visitnorway.com tika noteikta kā Norvēģijas tūrisma veicināšanas stratēģijas galvenais elements (31). Uzņēmumam IN tika pieprasīts paplašināt tīmekļa vietni un palielināt atbalstu tūrisma nozarei. Mērķis bija piedāvāt tīmekļa tirdzniecības pakalpojumus, lai oficiālajā tīmekļa vietnē visitnorway.com tiktu sasniegta gan valsts, gan starptautiskā auditorija (32).

                  (32)

                  Ņemot vērā šo mērķi, uzņēmums IN sāka projektu ar nosaukumu “visitnorway jaunā struktūra” (“jaunā struktūra”) (33). Šī jaunā struktūra nodrošināja RTP un GVO ne tikai reklamēšanas un popularizēšanas pakalpojumus (kā tas notiek, izmantojot standarta līgumus; sk. 28. apsvērumu), bet arī papildu pakalpojumus.

                  (33)

                  Uzņēmums IN visitnorway.com platformā ir veicis vairākas vajadzīgas pārmaiņas saistībā ar iespējām un funkcijām, lai laika gaitā saglabātu modernu tehnoloģiju un spētu efektīvi vadīt platformu. Uzņēmums IN 2013. gadā sāka piedāvāt atsevišķas GVS funkcijas (kopīgi tiek definētas kā “tīmekļa infrastruktūras un saistītie pakalpojumi”) Norvēģijas RTP un GVO, kas vēlējās migrēt savu tīmekļa vietņu saturu uz visitnorway.com. Šā satura integrācija platformā visitnorway.com atbilst mērķiem, ko Norvēģijas iestādes paredzēja jaunajā tūrisma stratēģijā, lai cita starpā nepieļautu Norvēģijas tūrisma tīmekļa vietņu dažādošanu (sk. iepriekš 29. apsvērumu).

                  (34)

                  Tādējādi 2014. gadā visām RTP un GVO tika piedāvāti augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumi, kuros bija paredzēta iespēja izmantot visitnorway.com kā savu sākumlapu, nevis attīstīt vai uzturēt atsevišķu tīmekļa vietni. Migrēšana uz visitnorway.com nozīmēja to tīmekļa vietņu darbības izbeigšanu. Šie pakalpojumi tika sniegti tikai RTP un GVO, nevis vispārējam tirgum, t. i., ne visiem potenciālajiem lietotājiem, tostarp RTP un GVO akcionāriem vai ārējiem klientiem (34).

                  (35)

                  Pēc migrācijas vairāki pakalpojumi, ko RTP un GVO iepriekš pirka no uzņēmumiem, piemēram, sūdzības iesniedzējs, kļuva lieki. Jo īpaši meklēšanas funkcija kļuva lieka RTP un GVO, un licences turētāju līgumi ar tādiem uzņēmumiem kā New Mind | tellUs parasti tika izbeigti. Turpretim citas funkcijas, piemēram, destinatora funkcija, joprojām bija pieprasītas, lai izveidotu un uzturētu tīmekļa vietnē visitnorway.com publicējamus apskates objektus vai īsus informatīvus pārskatus.

                  (36)

                  Lai gan augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumi tika piedāvāti visām RTP un GVO, ne visām bija/ir interese par jauno pakalpojumu, jo migrēšana uz visitnorway.com cita starpā nozīmēja redakcijas nosacījumu un uzņēmuma IN noteikto ierobežojumu akceptēšanu (35). Tāpēc dažas RTP un GVO ir paturējušas standarta nolīgumus, atbilstīgi kuriem uzņēmums IN nodrošina tām popularizēšanas un reklamēšanas pakalpojumus (sk. iepriekš 28. apsvērumu).

                  (37)

                  Tūrisma “jaunās struktūras” projektā visitnorway.com (sk. iepriekš 32. apsvērumu) 2013. gadā, proti, pirms 34. apsvērumā izklāstīto augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumu parakstīšanas 2014. gadā, tika ietverti arī divi izmēģinājumprojekti – “Alfa” un “Beta”. Turpmāk šie projekti tiks izklāstīti sīkāk.

            Projekts “Izmēģinājums Alfa”

                  (38)

                  Uzņēmums IN kopā ar diviem izmēģinājumprojektā iesaistītiem klientiem – uzņēmumu VisitSørlandet un VisitTrondheim – 2013. gada martā sāka projektu “Izmēģinājums Alfa”. “Izmēģinājums Alfa” ir saistīts ar uzņēmuma Visit Sørlandet AS
                      (36) (RTP) un Visit Trondheim AS
                      (37) (GVO) tīmekļa vietņu migrāciju uz visitnorway.com platformu.

                  (39)

                  Šīs divas sabiedrības tika izraudzītas kā izmēģinājumprojekta dalībnieces un parakstīja augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumu ar uzņēmumu IN par visitnorway.com izmantošanu. Atbilstīgi šiem nolīgumiem abas sabiedrības novirzīja savus URL
                      (38) uz visitnorway.com un pārtrauca izmantot savas tīmekļa vietnes. Tajās lapās pieejamā informācija (t. i., vispārīga tūrisma informācija un konkrēts tūrisma saturs) tika migrēta uz visitnorway.com.

                  (40)

                  Kad abas sabiedrības izmantoja savas tīmekļa vietnes, tās bija sūdzības iesniedzēja klientes. Attiecīgi tās izmantoja uzņēmuma tellUs destinatora un tellUs meklēšanas funkciju un maksāja sūdzības iesniedzējam licences maksu par izmantošanu. Tomēr pēc savu URL novirzīšanas uz visitnorway.com un tīmekļa vietņu darbības izbeigšanas šīs sabiedrības lauza līgumus attiecībā uz meklēšanas funkciju, jo tehnisku iemeslu dēļ platformā visitnorway.com var izmantot tikai uzņēmuma IN meklēšanas funkciju (vienīgā meklētājprogramma attiecīgajā tīmekļa vietnē ir uzņēmuma IN izstrādātā un platformā uzstādītā meklētājprogramma).

                  (41)

                  Abām sabiedrībām joprojām bija līgums ar sūdzības iesniedzēju vai līdzīgu uzņēmumu attiecībā uz destinatora funkciju. Uzņēmums IN nenodrošina šo funkciju. Sūdzības iesniedzējs bija vienīgais GVS pakalpojumu sniedzējs Norvēģijas tirgū. Tomēr 2012.–2013. gadā tirgū ienāca starptautisks konkurents Citybreak, kas piedāvāja destinatora funkciju, t. i., ļāva tūrisma pakalpojumu sniedzējiem veidot datubāzi par apskates objektiem (39).

                  (42)

                  Tādēļ RTP un GVO, kas migrēja uz visitnorway.com, varēja izvēlēties starp vairākiem uzņēmumiem, kuri piedāvā destinatora funkciju (uzņēmums New Mind | tellUs vai CityBreak, vai jebkuru citu uzņēmumu, kas varētu ienākt tirgū), bet klienti, kuri lieto uzņēmuma tellUs meklēšanas pakalpojumus, varēja izmantot tikai uzņēmuma tellUs destinatora funkcijas. Kad uzņēmums New Mind | tellUs bija vienīgais tīmekļa un infrastruktūras pakalpojumu sniedzējs, visām RTP un GVO bija līgums ar uzņēmumu New Mind | tellUs gan attiecībā uz meklēšanas, gan destinatora funkciju.

                  (43)

                  Turpmākajā attēlā ir norādītas vairākas funkcijas, ko izmantoja pirms un pēc projekta “Izmēģinājums Alfa”:
                  Teksts attēlu

                     GVO tīmekļa vietne (pirms projekta “Izmēģinājums Alfa”)
                     GVO tīmekļa vietne
                     Uzņēmuma tellUs meklēšana
                     Uzņēmuma tellUs destinators
                     Uzņēmuma tellUs datubāze
                     Galamērķa uzņēmums
                     visitnorway.com (pēc projekta “Izmēģinājums Alfa”)
                     Uzņēmuma tellUs destinators
                     Uzņēmuma CityBreak datubāze
                     Uzņēmuma CityBreak destinators
                     Galamērķa uzņēmums
                     Galamērķa uzņēmums
                     Uzņēmuma tellUs datubāze
                     visitnorway.com meklēšana
                     visitnorway.com
                     Uzņēmuma IN datubāze

                     Avots: Iestāde, pamatojoties uz Norvēģijas iestāžu sniegto informāciju (dokuments Nr. 688213).

                  (44)

                  Pakalpojumi, ko uzņēmums IN sniedza RTP un GVO pirms jaunās struktūras projekta īstenošanas (t. i., tiešsaistes reklamēšanas un popularizēšanas pakalpojumi tīmekļa vietnē visitnorway.com), tika sniegti par maksu, kas aprēķināta, pamatojoties uz to gada apgrozījumu, nevis uz saņemto pakalpojumu tirgus cenu (sk. iepriekš 28. apsvērumu). Šī cenu noteikšanas sistēma tika piemērota arī attiecībā uz projektu “Izmēģinājums Alfa”, nepieprasot papildu maksu par uzņēmuma IN sniegtajiem papildu pakalpojumiem (tīmekļa infrastruktūras un saistītajiem pakalpojumiem).

                  (45)

                  Norvēģijas iestādes ir paskaidrojušas (40), ka iemesls, kāpēc nav pieprasīta papildu maksa par papildu pakalpojumiem, ir tāds, ka jaunie pakalpojumi bija izstrādes stadijā un abas izmēģinājumprojektā iesaistītās sabiedrības bija ieguldījušas ļoti daudz laika un pūliņus, palīdzot izstrādāt uzņēmuma IN jaunās funkcijas; tādējādi tās ir samaksājušas uzņēmumam IN, sniedzot vērtīgas atsauksmes un veicot ieguldījumu jaunajos pakalpojumos.

            Projekts “Izmēģinājums Beta”

                  (46)

                  No 2013. gada jūlija līdz 2013. gada novembrim uzņēmums IN īstenoja projektu “Izmēģinājums Beta”. Šā izmēģinājumprojekta laikā uzņēmums IN pētīja jaunus darījumdarbības modeļus, tostarp iespēju popularizēt jaunos augstākā līmeņa noslēgtos partnerattiecību nolīgumus ar visām GVO un RTP.

                  (47)

                  No 2014. gada 1. janvāra uzņēmums IN piedāvā visām ieinteresētajām GVO un RTP bez diskriminācijas noslēgt augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumus. Uzņēmums IN iepazīstināja ar šo pakalpojumu jauno cenu modeli, atbilstīgi kuram – kā norāda Norvēģijas iestādes – noteiktā cena tika paredzēta, lai atspoguļotu uzņēmuma IN sniegto pakalpojumu izmaksas un saprātīgu peļņu. No 2014. gada 1. janvāra šo jauno cenu modeli piemēroja arī abiem izmēģinājumprojektiem, t. i., VisitSørlandet un VisitTrondheim.

                  (48)

                  Tādējādi, kā turpmāk norādīts 2. attēlā, uzņēmums IN piedāvā RTP un GVO (41) divas dažādas iespējas: i) pakalpojumus saskaņā ar augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumiem (42) un ii) veicināšanas pakalpojumus saskaņā ar parastiem nolīgumiem (43). Tīmekļa vietnē visitnorway.com – neatkarīgi no attiecībām ar RTP un GVO – tiek veicināta Norvēģijas kā tūrisma galamērķa popularitāte, sniedzot par valsti vispārīgu informāciju (44).

                  (49)

                  Augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumi tika parakstīti ar RTP un GVO, kas gribēja migrēt uz visitnorway.com. Attiecībā uz tām RTP un GVO, kas nevēlējās, lai to tīmekļa vietnes migrētu uz visitnorway.com (parastie partneri), uzņēmums IN piedāvāja tādus pašus popularizēšanas un reklamēšanas pakalpojumus kā iepriekš, noslēdzot standarta nolīgumus.

                     2. attēls

                     Pašreizējā visitnorway.com struktūra

                     Avots: uzņēmums IN.

            3.   SŪDZĪBA

                  (50)

                  Savā sūdzībā uzņēmums New Mind | tellUs apgalvo, ka atbilstīgi EEZ valsts atbalsta noteikumiem uzņēmuma IN veicināšanas pasākumus un uzdevumus, kas saistīti ar visitnorway.com – kā valsts tūrisma portālu –, var uzskatīt par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumiem (VTNP).

                  (51)

                  Tomēr 2013. gadā uzņēmums IN ienāca jaunā tirgū (45), piedāvājot RTP un GVO jaunus saimnieciskus pakalpojumus, kas ļauj tiem migrēt savas tīmekļa vietnes uz visitnorway.com (t. i., tīmekļa infrastruktūras un saistītie pakalpojumi). Uzņēmums New Mind | tellUs uzskata, ka šie pakalpojumi neietilpst uzņēmuma IN pilnvarās un netiek nodrošināti saskaņā ar Altmark
                      (46) judikatūru.

                  (52)

                  Sūdzības iesniedzējs uzsver, ka, sniedzot saimnieciskus pakalpojumus, uzņēmums IN nedrīkst saņemt valsts atbalstu (47).

                  (53)

                  Jo īpaši šī sūdzība attiecas uz četriem atšķirīgiem iespējamā valsts atbalsta veidiem:

                              a)

                              uzņēmuma IN saimnieciskās darbības pārskatu nenošķiršana;

                              b)

                              peļņa, kas nav gūta uzņēmuma IN saimniecisko darbību bezpeļņas rakstura dēļ;

                              c)

                              iespējamais atbalsts RTP un GVO, kuru uzņēmums IN piešķīra tīmekļa infrastruktūras un saistīto pakalpojumu veidā par cenu, kas zemāka par tirgus cenu; un

                              d)

                              vispārējais ienākuma nodokļa atbrīvojums, kas piešķirts uzņēmumam IN un piemērojams arī uzņēmuma IN saimnieciskajām darbībām.

                  (54)

                  Visbeidzot, uzņēmums New Mind | tellUs apgalvo arī, ka uzņēmums IN aicina klientus lauzt iepriekšējos līgumus ar uzņēmumu New Mind | tellUs, piedāvājot RTP un GVO bezmaksas translēšanas pakalpojumus to migrācijai uz visitnorway.com
                      (48).

            4.   FORMĀLAS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS IEMESLI

                  (55)

                  Iestāde 2014. gada 16. jūlijā pieņēma lēmumu sākt formālu izmeklēšanas procedūru, kas paredzēta 3. protokola I daļas 1. panta 2. punktā.

                  (56)

                  Tomēr Iestāde sašaurināja formālās izmeklēšanas procedūras darbības jomu līdz trijiem sūdzības iesniedzēja norādītajiem pasākumiem: i) uzņēmuma IN saimniecisko darbību pārskatu nenošķiršana un izmaksu attiecināšanas mehānisma trūkums; ii) peļņa, kas nav gūta saimnieciskās darbības bezpeļņas rakstura dēļ; un iii) iespējamais atbalsts, ko uzņēmums IN sniedz RTP un GVO, nosakot cenas, kuras nav pietiekamas, lai iegūtu saprātīgus ienākumus no ieguldījumiem, nodrošinot tiem tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus.

                  (57)

                  Uzņēmumam IN piešķirtais vispārējais atbrīvojums no ienākuma nodokļa tika izslēgts no lēmuma par procedūras sākšanu (49). Attiecībā uz šo jautājumu ir sākta pašreizējā atbalsta procedūra.

                  (58)

                  Attiecībā uz pasākumiem, kas ietilpst procedūras sākšanas lēmuma darbības jomā, Iestāde sākotnēji uzskatīja, ka tīmekļa infrastruktūras un saistīto pakalpojumu sniegšana ir saimnieciska darbība, kas nošķirama no Norvēģijas kā tūrisma galamērķa vienkāršas popularizēšanas. Šie jaunie pakalpojumi tika piedāvāti visām RTP un GVO tikai no 2014. gada 1. janvāra. Tādējādi Iestāde secināja, ka, ja pasākumi ir valsts atbalsts, tad tas ir jauns atbalsts (50).

                  (59)

                  Turklāt Iestāde arī uzskatīja, ka, ja ir konstatēts, ka uzņēmums IN nav noteicis konkurētspējīgu tirgus cenu par pakalpojumiem, kas sniegti RTP un GVO, tad nevar izslēgt, ka šīm struktūrām ir piešķirts jauns valsts atbalsts.

                  (60)

                  Visbeidzot, Iestāde apšaubīja, ka iespējamie valsts atbalsta pasākumi ir uzskatāmi par saderīgiem ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu kā atbalsts tūrisma pasākumu veicināšanai (51).

                  (61)

                  Ņemot vērā šos sākotnējos secinājumus, Iestāde uzskatīja, ka tai nav pietiekamas informācijas, lai izslēgtu valsts atbalsta esību vai tā neatbilstību EEZ līgumam. Tādēļ tika sākta formālā izmeklēšanas procedūra.

            5.   TREŠO PERSONU PIEZĪMES PAR PROCEDŪRAS SĀKŠANAS LĒMUMU

                  (62)

                  Apsvērumus par lēmumu sākt izmeklēšanas procedūru iesniedza tikai sūdzības iesniedzējs – uzņēmums New Mind | tellUs.

                  (63)

                  Attiecībā uz lietas būtību sūdzības iesniedzējs uzsver, ka uzņēmums IN ir iegājis jau labi funkcionējošā tīmekļa infrastruktūras un saistīto pakalpojumu (kas ir saimnieciskie pakalpojumi) tirgū. Ienākšana šajā tirgū neatbilst valsts norādījumiem un varētu būt pretrunā uzņēmuma IN galvenajam uzdevumam – veicināt privāto uzņēmējdarbību.

                  (64)

                  Uzņēmums New Mind | tellU atbalsta Iestādes sākotnējos secinājumus par valsts līdzekļu klātbūtni, attiecināmību, selektivitāti un iespējamu konkurences izkropļojumu.

                  (65)

                  Attiecībā uz priekšrocību sūdzības iesniedzējs uzskata, ka uzņēmums IN ir šķērssubsidējis savus tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus. Tas ir tādēļ, ka uzņēmums IN nav pienācīgi nošķīris pārskatus un atsakās no peļņas, sniedzot saimnieciskos pakalpojumus RTP un GVO. Sūdzības iesniedzējs uzsver arī to, ka uzņēmums IN sniedz translēšanas pakalpojumus bez maksas (sk. iepriekš 54. apsvērumu).

                  (66)

                  Attiecībā uz iespējamo atbalstu RTP un GVO sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka Norvēģijas iestādes nav informējušas tās par lēmumu sākt izmeklēšanas procedūru.

                  (67)

                  Turklāt tiek apgalvots, ka izmēģinājumprojektu laikā projektiem izraudzītie klienti nemaksāja par saņemtajiem pakalpojumiem. Uzņēmuma IN turpmāk ieviestais cenu modelis nesedz visas attiecīgās izmaksas un nenodrošina saprātīgu peļņu. Jo īpaši uzņēmums IN nav iekļāvis aprēķinos visas izstrādes izmaksas par infrastruktūru, kas izveidota jaunajai struktūrai (18 miljoni Norvēģijas kronu), un nav aprēķinājis ienākumu no ieguldījumiem. Tāpēc RTP un GVO gūst priekšrocību.

                  (68)

                  Attiecībā uz saderību sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka attiecīgajā tirgū nepastāv tirgus nepilnības. Turklāt tas, ka uzņēmums IN sniedz bezmaksas vai subsidētus translēšanas pakalpojumus, lai RTP un GVO saturs tiktu migrēts uz visitnorway.com platformu, ir saistošs nosacījums, kas pārkāpj konkurences noteikumus, un tāpēc iespējamo valsts atbalstu nevar atzīt par saderīgu.

                  (69)

                  Sūdzības iesniedzējs 2015. gada 13. janvārī nosūtīja Iestādei 2015. gada valsts budžeta vēstules kopiju (52). Tas uzskata, ka šī vēstule apstiprina, ka uzņēmuma IN darbība tīmekļa infrastruktūras un saistīto pakalpojumu jomā neietilpst tā pilnvarās, atbilstīgi kurām uzņēmumam IN ir tikai vispārīgi jāpopularizē Norvēģija kā tūrisma galamērķis.

            6.   NORVĒĢIJAS IESTĀŽU PIEZĪMES PAR PROCEDŪRAS SĀKŠANAS LĒMUMU UN PAR TREŠĀS PERSONAS PIEZĪMĒM

                  (70)

                  Norvēģijas iestādes atbildēja uz lēmumu par procedūras sākšanu (53), norādot, ka attiecīgie pasākumi nav valsts atbalsts un ka gadījumā, ja kāds no pasākumiem tomēr ir valsts atbalsts, tad šāds atbalsts būtu jāklasificē kā spēkā esošs atbalsts, jo Norvēģijas tūrisma veicināšana bija viens no uzņēmuma IN priekšteču uzdevumiem jau pirms EEZ līguma parakstīšanas.

                  (71)

                  Tomēr, ja tiktu konstatēts jauns atbalsts, tas būtu uzskatāms par saderīgu ar EEZ līgumu kā kompensācija par VTNP vai saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu kā atbalsts tūrisma nozares veicināšanai.

                  (72)

                  Norvēģijas iestādes norāda, ka, “ja saimniecisku darbību var nošķirt no publiskas struktūras uzdevuma, tad šo struktūru var uzskatīt par uzņēmumu, kas pilda šo funkciju. Tomēr visas darbības ir uzskatāmas par tādām, kas nav saimnieciskas, ja šīs darbības nav iespējams nošķirt vienu no otras” (54). Pamatojoties uz šo apgalvojumu, Norvēģijas iestādes uzskata, ka Iestāde ir pārpratusi faktus, jo attiecīgie pakalpojumi, t. i., tīmekļa infrastruktūras un saistītie pakalpojumi, netiek sniegti atsevišķi, bet tikai kā integrēta to pakalpojumu daļa, kurus sniedz, izmantojot visitnorway.com, un kuri kopumā ir uzskatāmi par darbību, kas nav saimnieciska darbība. Šo pakalpojumu sniegšana RTP un GVO ietilpst uzņēmuma IN pienākumos popularizēt Norvēģiju kā tūrisma galamērķi, un minētie pienākumi ir daļa no valsts tūrisma stratēģijas darījumdarbības veicināšanai. Tādējādi tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus nevar novērtēt atsevišķi, bet tikai kā daļu no uzņēmuma IN veicināšanas pasākumiem.

                  (73)

                  Jebkurā gadījumā, kad uzņēmums IN noslēdz līgumus par maksas pakalpojumu sniegšanu, tas izmanto pamata izmaksu modeli, lai nodrošinātu, ka tiek ņemtas vērā visas attiecīgās izmaksas par uzņēmuma IN pakalpojumiem. Šī metodika tika apkopota “Pamatnostādnēs par lietotāju maksājumiem”, kas ir izraksts no 2011. gada budžeta vēstules (55) un ko uzņēmums IN ir piemērojis kopš 2011. gada. Uzņēmums IN ir izmantojis šo izmaksu attiecināšanas metodiku arī augstākā līmeņa nolīgumos, un tas ļāva uzņēmumam IN segt visas ar augstākā līmeņa nolīgumiem saistītās izmaksas. Uzņēmums IN ir arī iekļāvis savā budžetā un cenās paredzamo peļņu [… % līdz … %]. Norvēģijas iestādes paskaidroja arī, ka tūrisma nozare un jo īpaši tīmekļa infrastruktūras pakalpojumu tirgus ir ļoti dinamiska nozare. Tāpēc uzņēmumam IN un visitnorway.com ir jāpielāgo pakalpojumi, kas tiek sniegti saskaņā ar tehnoloģiju un tirgus attīstību.

                  (74)

                  Attiecībā uz saderību Norvēģijas iestādes min argumentus VTNP noteikumu piemērošanai. Ja saskaņā ar Norvēģijas iestādēm šajā lietā novērtētie pakalpojumi tiktu uzskatīti par saimnieciskām darbībām un tiktu konstatēts atbalsts, tad šāds atbalsts būtu jāvērtē atbilstīgi VTNP saderības noteikumiem (56). Norvēģijas iestādes uzskata, ka šo pakalpojumu sniegšana ir saskaņā ar Komisijas Lēmumu 2012/21/ES (57).

                  (75)

                  Norvēģijas iestādes arī apgalvo, ka attiecīgie pasākumi būtu atzīstami par saderīgiem ar EEZ līguma darbību saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu kā valsts atbalsts tūrisma nozares veicināšanai.

                  (76)

                  Norvēģijas iestādes uzsver, ka tas, ka RTP un GVO tika piešķirta piekļuve platformai, ir palielinājis konkurenci lejupējā destinatora pakalpojumu tirgū. Tas jāņem vērā, lai līdzsvarotu jebkādu iespējamu negatīvu ietekmi uz iespējamo atbalstu. Norvēģijas iestādes skaidro, ka, tā kā tīmekļa vietnē visitnorway.com tiek apkopota informācija par tūrisma produktiem no visiem iespējamiem konkurentiem, t. i., uzņēmuma New Mind | tellUs vai Citybreak, vai jebkura cita uzņēmuma, kas varētu ienākt tirgū, konkurences spiediens šajā tirgū ir palielinājies. Iepriekš uzņēmums New Mind | tellUs bija vienīgais šo pakalpojumu sniedzējs tirgū. Turklāt uzņēmums IN nodrošina platformu RTP un GVO, kas nekonkurē ar uzņēmumiem ārpus Norvēģijas robežām.

                  (77)

                  Norvēģijas iestādes apstrīd, ka uzņēmums IN sniedz bezmaksas translēšanas pakalpojumus RTP un GVO, kuras ir parakstījušas augstākā līmeņa nolīgumus, un ir izskaidrojušas, kā uzņēmums IN atbalsta translēšanas izmaksas dažādos scenārijos. Kopumā uzņēmums IN sedz daļu no RTP un GVO translēšanas izmaksām attiecībā uz vispārējas nozīmes informāciju, jo tā pienākumos ietilpst popularizēt Norvēģiju kā tūrisma galamērķi. Tomēr tas sedz tikai 50 % no RTP un GVO konkrēto apskates objektu translēšanas izmaksām (58). Tas ir vispārīgs noteikums, kas attiecas uz visām RTP un GVO. Tomēr attiecībā uz RTP un GVO, kas ir migrējušas uz visitnorway.com (t. i., augstākā līmeņa partneriem), uzņēmums IN nesedz nekādas translēšanas izmaksas. Citiem vārdiem sakot, augstākā līmeņa partneri zaudē translēšanas atvieglojumus. Tādējādi – pretēji sūdzības iesniedzēja apgalvojumiem – nav nekāda stimula parakstīt augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumu, lai saņemtu kompensāciju par translēšanas izmaksām.

                  (78)

                  Atbildot uz sūdzības iesniedzēja piezīmēm, Norvēģijas iestādes uzsver, ka uzņēmums IN nav uzņēmuma New Mind | tellUs konkurents. Tā ir taisnība, ka tas apstāklis, ka RTP un GVO ir piešķirta piekļuve tīmekļa vietnei visitnorway.com, ir izraisījis to, ka pakalpojumi, kurus iepriekš sniedza ārēji IT uzņēmumi, ir kļuvuši daļēji lieki, taču uzņēmums IN tieši nekonkurē ar sūdzības iesniedzēju. Citiem vārdiem sakot, uzņēmums IN nav aizstājis uzņēmumu New Mind | tellUs kā IT pakalpojumu sniedzēju, taču dažas funkcijas (piemēram, uzņēmuma TellUs meklēšana) vairs nav nepieciešamas vai tehniski iespējamas.

                  (79)

                  Norvēģijas iestādes ir arī iesniegušas Iestādei pierādījumus, kas apliecina, ka uzņēmums IN ir informējis RTP un GVO par procedūras sākšanas lēmumu. Uzņēmums IN nosūtīja e-pasta ziņojumus visiem augstākā līmeņa partneriem (iespējamiem valsts atbalsta saņēmējiem), kā arī uzņēmuma IN tīmekļa vietnē tika iekļauta atsauce uz lēmumu par procedūras sākšanu (59).

                  (80)

                  Visbeidzot, atbildot uz jaunāko vēstuli, kas saņemta no sūdzības iesniedzēja (60) (iepriekš minēta 69. apsvērumā), Norvēģijas iestādes uzskatīja, ka uz uzņēmuma New Mind | tellUs norādīto jautājumu jau ir pienācīgi atbildēts. Tāpēc papildu paskaidrojumi nebija vajadzīgi (61).

            II.   NOVĒRTĒJUMS

      1.   VALSTS ATBALSTA ESĪBA

                  (81)

                  EEZ līguma 61. panta 1. punktā noteikts:
                  “Ja vien šis līgums neparedz ko citu, ar līgumu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir EK dalībvalsts vai EBTA valsts vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem, un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp Līgumslēdzējām Pusēm.”

                  (82)

                  Pasākums ir valsts atbalsts atbilstīgi EEZ līguma 61. panta 1. punktam, ja tas atbilst četriem nosacījumiem. Pirmkārt, pasākums jāfinansē valstij vai no valsts līdzekļiem un tam jābūt attiecināmam uz valsti. Otrkārt, pasākumam jārada priekšrocības. Treškārt, pasākumam ir jāsniedz labums izraudzītiem uzņēmumiem vai saimnieciskām darbībām. Ceturtkārt, pasākumam jāietekmē tirdzniecību starp līgumslēdzējām pusēm un jārada konkurences izkropļojumi EEZ.

                  (83)

                  Lai noteiktu valsts atbalstu, jābūt ievērotiem visiem 61. panta 1. punktā minētajiem kumulatīvajiem nosacījumiem (62).

            1.1.   ŠĀ LĒMUMA DARBĪBAS JOMA

                  (84)

                  Lēmums par procedūras sākšanu attiecas uz iespējamu valsts atbalstu uzņēmumam IN, kā arī RTP un GVO. Iestādes bažas, ņemot vērā no sūdzības iesniedzēja un Norvēģijas iestādēm saņemto informāciju, attiecās uz tīmekļa infrastruktūras un saistītajiem pakalpojumiem, ko uzņēmums IN sniedz RTP un GVO, pamatojoties uz augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumiem.

                  (85)

                  Tomēr formālās izmeklēšanas procedūras laikā Iestāde ir secinājusi, ka, lai novērtētu uzņēmuma IN darbību tīmekļa infrastruktūras un saistīto pakalpojumu tirgū, ir jānovērtē arī citi komercpakalpojumi, ko uzņēmums IN sniedza RTP un GVO, t. i., pakalpojumi saistībā ar konkrēta satura popularizēšanu un reklamēšanu. Tas ir tādēļ, ka uzņēmuma IN uzņēmējdarbības plāns par jauno struktūru attiecas uz abiem pakalpojumu veidiem.

                  (86)

                  Tādējādi, pat ja konkrēti popularizēšanas un reklamēšanas pakalpojumi netika ietverti lēmumā par procedūras sākšanu un netiek ietverti šajā lēmumā, Iestāde atsauksies uz tiem pēc vajadzības, lai lemtu par iespējamiem valsts atbalsta pasākumiem saistībā ar tīmekļa infrastruktūras un saistītajiem pakalpojumiem.

            1.2.   IESPĒJAMIE VALSTS ATBALSTA PASĀKUMI UZŅĒMUMAM IN

      1.2.1.
            Vai uzņēmumu IN var uzskatīt par “uzņēmumu”

                  (87)

                  No EEZ līguma 61. panta 1. punkta izriet, ka, lai tiktu noteikts valsts atbalsts, pasākumiem ir jādod priekšroka konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai. EEZ līguma 61. panta 1. punkts ir piemērojams tikai tad, ja atbalsta saņēmējs ir uzņēmums. Tādējādi ir jāpārbauda, vai uzņēmums IN ir uzskatāms par uzņēmumu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē.

                  (88)

                  Uzņēmumi ir struktūras, kas veic saimniecisku darbību, neatkarīgi no to juridiskā statusa un finansēšanas veida (63). Saimnieciskās darbības ir darbības, kas ietver preču vai pakalpojumu piedāvāšanu tirgū (64). Visas struktūras, kas ir juridiski nošķirtas no valsts un iesaistās saimnieciskās darbības, tiek uzskatītas par “uzņēmumiem”. EEZ līguma 61. panta 1. punkts attiecas uz visiem publiskajiem un privātajiem uzņēmumiem (65).

                  (89)

                  Ja struktūra veic saimniecisko darbību, tā ir uzskatāms par uzņēmumu attiecībā tikai uz šiem konkrētajiem pakalpojumiem, neapsverot veidu, kādā būtu jāklasificē citas tā darbības (66).

                  (90)

                  Norvēģijas iestādes ir uzsvērušas, ka tīmekļa infrastruktūras un saistīto pakalpojumu sniegšanu nevar noteikt kā saimniecisku darbību. Tās uzskata, ka šie pakalpojumi nav nošķirami no pakalpojumiem, kas sniegti RTP un GVO, lai popularizētu Norvēģiju kā tūrisma galamērķi, izmantojot platformu visitnorway.com. Tā kā šīs platformas izstrāde un pārvaldība atbilst mērķim popularizēt Norvēģiju kā tūrisma galamērķi un šo galveno uzdevumu nevar noteikt kā saimniecisku darbību, tad šajā gadījumā arī konkrētos IT pakalpojumus nevar noteikt par saimniecisku darbību.

                  (91)

                  Iestāde atbalsta pretējo secinājumu, apstiprinot savu sākotnējo viedokli, kas pausts lēmumā par procedūras sākšanu.

                  (92)

                  Iestāde norāda, ka, pirmkārt, ņemot vērā 2013. gada budžeta vēstuli (67), uzņēmumam IN ir ļauts veikt gan saimnieciskas darbības, gan darbības, kas nav saimnieciskas darbības, ņemot vērā, ka atšķirība tiek noteikta pēc šo darbību finansējuma, proti, saimnieciskās darbības ir jāveic atbilstīgi tirgus nosacījumiem, un tāpēc tās finansē klienti. Tādējādi uzņēmumam IN ir likumīga iespēja vienlaicīgi sniegt gan saimnieciskus, gan ar saimniecisko darbību nesaistītus pakalpojumus.

                  (93)

                  Otrkārt, Iestāde uzskata, ka tas, ka konkrētos gadījumos uzņēmums IN darbojas kā valsts instruments, lai nodrošinātu Norvēģijas vispārēju popularizēšanu, un šajā saistībā nesniedz pakalpojumus vai preces tirgū, nav pietiekams pamats, lai secinātu, ka uzņēmums IN nepiedāvā citus saimnieciskus pakalpojumus tūrisma nozarē.

                  (94)

                  Treškārt, Iestāde piekrīt, ka Norvēģijas kā tūrisma galamērķa popularizēšana nav saimnieciska darbība. Tomēr attiecīgajā platformā uzņēmums IN sniedz dažāda veida pakalpojumus. Uzņēmums IN izplata un popularizē ne tikai vispārīgu saturu par Norvēģiju, t. i., vispārīgu informāciju par valsts baltajām naktīm, laika apstākļiem, ģeogrāfiskajiem apstākļiem u. c., bet arī konkrētu tūrisma saturu, t. i., reklamē viesnīcas, restorānus vai citus uzņēmumus. Vispārīgas informācijas izplatīšana par Norvēģiju nav saimnieciska darbība, bet konkrētu tūrisma uzņēmumu reklamēšana ir uzskatāma par saimniecisku darbību.

                  (95)

                  Iestāde nevar piekrist argumentam, ka tīmekļa infrastruktūras un saistīto pakalpojumu sniegšana RTP un GVO nav uzskatāma par saimniecisku darbību, jo galīgais mērķis ir veikt darbību, kas nav saimnieciska darbība, proti, vispārīgi popularizēt Norvēģiju kā tūrisma galamērķi. Iestāde uzskata, ka šis Norvēģijas iestāžu mērķis nav būtisks, nosakot, vai uzņēmums IN veic saimniecisku darbību. Iestāde uzskata, ka privāta tūrisma uzņēmuma reklamēšana ir saistīta ar saimniecisku darbību.

                  (96)

                  Atsevišķos gadījumos judikatūrā ir atzīts, ka “preces pirkums nav jānošķir no vēlākas pircēja iegādātās preces izmantošanas, lai novērtētu šī pirkuma raksturu, un pirkuma raksturs ir jānosaka atkarībā no tā, vai nopirktā prece vēlāk tiek vai netiek izmantota saimnieciskai darbībai” (68). Tomēr Iestāde atgādina, ka uzņēmuma IN IT pakalpojumu saņēmēji – RTP un GVO – arī izmanto šos pakalpojumus, lai sniegtu gan saimnieciskus, gan ar saimniecisko darbību nesaistītus pakalpojumus. RTP un GVO ne tikai vispārīgi popularizē tūrismu saistībā ar to attiecīgajiem ģeogrāfiskajiem apgabaliem, bet arī veicina konkrētus tūrisma pasākumus savu akcionāru un klientu vārdā. Tādējādi Iestāde secina, ka uzņēmums IN sniedz saimnieciskus pakalpojumus.

                  (97)

                  Ceturtkārt, Iestāde uzskata – pretēji Norvēģijas iestāžu izvirzītajam argumentam (sk. iepriekš 90. apsvērumu) –, ka, lai popularizētu Norvēģiju kā tūrisma galamērķi, nav jāsniedz arī tīmekļa infrastruktūras un saistītie pakalpojumi. Faktiski līdz 2013. gadam uzņēmums IN sekmīgi veicināja tūrismu Norvēģijā, lai gan tikai no šā laika tas sniedz minētos tīmekļa pakalpojumus, pamatojoties uz augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumiem. Iestāde uzsver, ka Norvēģijas iestādes nav sniegušas nekādus pierādījumus, lai varētu secināt, ka, ja minētie tīmekļa pakalpojumi netiek sniegti, izmantojot visitnorway.com, uzņēmuma IN tūrisma veicināšanas centieni valstī nebūs efektīvi. Tādēļ Iestāde nepiekrīt, ka, lai popularizētu Norvēģiju kā tūrisma galamērķi, ir jāsniedz arī tīmekļa infrastruktūras un saistītie pakalpojumi. Tādējādi Iestāde neuzskata, ka šie pakalpojumi nav nošķirami.

                  (98)

                  Piektkārt, Iestāde atgādina, ka, nosakot pakalpojumu kā saimniecisku darbību, būtisks faktors ir tas, vai konkrētajā tirgū ir konkurence, t. i., vai tirgū ir citas struktūras, kas piedāvā tādas pašas vai aizstājamas preces un pakalpojumus (69). Tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus sniedz arī privātie uzņēmēji, piemēram, sūdzības iesniedzējs, un tādēļ Iestāde secina, ka izskatāmajā lietā šis nosacījums ir izpildīts.

                  (99)

                  Savā judikatūrā Eiropas Savienības Tiesa ir uzsvērusi, ka saimnieciskas darbības parasti tiek veiktas par maksu (70). Gan sūdzības iesniedzējs, gan uzņēmums IN sniedz tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus par maksu, tādēļ Iestāde uzskata to par vēl vienu iemeslu, kāpēc šie pakalpojumi būtu jādefinē kā saimnieciski pakalpojumi.

                  (100)

                  Iestāde uzskata, ka šis secinājums ir spēkā, pat ja uzņēmums IN nesniedz tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus kā atsevišķu pakalpojumu; ja RTP un GVO tīmekļa vietnes ir integrētas platformā visitnorway.com, RTP un GVO saņem no šīs platformas pakalpojumus, kurus tās iepriekš mēdza iegādāties no privātajiem uzņēmumiem par maksu. Tādēļ nav svarīgi, ka šie pakalpojumi tiek sniegti tikai RTP un GVO, nevis citiem galamērķa vadības uzņēmumiem.

                  (101)

                  Tādējādi Iestāde secina, ka uzņēmums IN ir uzņēmums EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē, ja tas sniedz tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus.

            1.2.2.
            Ekonomiskā priekšrocība

                  (102)

                  Kā jau minēts, Norvēģijas iestādes ir apgalvojušas, ka tīmekļa infrastruktūras un saistīto pakalpojumu sniegšana jāskata uzņēmuma IN tūrisma veicināšanas darbību kontekstā – kā daļa no Norvēģijas mērķa samazināt RTP un GVO skaitu un padarīt tūrisma nozari efektīvāku. Iestāde atgādina, ka EEZ līguma 61. panta 1. punktā valsts iejaukšanās pasākumi nav nošķirti pēc to cēloņiem vai mērķiem, bet noteikti atbilstoši to sekām (71). Eiropas Savienības Tiesa ir norādījusi, ka “no tā izriet, ka valsts atbalsta jēdziens ir objektīvs; jāpārbauda, vai valsts pasākums piešķir priekšrocību vienam vai vairākiem konkrētiem uzņēmumiem” (72). Tādēļ Norvēģijas jaunās tūrisma struktūras mērķi nav būtiski, lai noteiktu, vai iespējamie pasākumi ir saistīti ar priekšrocību un valsts atbalstu.

                  (103)

                  Šajā gadījumā priekšrocības esība ir atkarīga no tā, i) vai uzņēmums IN ir šķērssubsidējis savas saimnieciskās darbības no valsts līdzekļiem, kas saņemti, lai kompensētu tā darbības, kurām nav saimnieciska rakstura; un ii) vai uzņēmums IN ir pieprasījis pienācīgu ienākumu no kapitāla (saprātīgu peļņu) par saimnieciskajiem pakalpojumiem, kas sniegti RTP un GVO.

                  (104)

                  Šie divi jautājumi tiks novērtēti turpmākajos divos apakšpunktos. Lai veiktu novērtējumu, Iestāde noteiks, vai par pakalpojumiem, kas saņemti no uzņēmuma IN, RTP un GVO bija jāmaksā cena, kura zemāka par to līmeni, kas dominē konkurētspējīgā tirgus vidē (t. i., kurai nav ietekmes tirgū). Iestāde uzskata, ka saprātīga aizstājējvērtība šādam konkurētspējīgam līmenim ir cena, kas ir pietiekama, lai segtu papildizmaksas, t. i., tieši attiecināmas mainīgās izmaksas un attiecīgu daļu no kopējām (fiksētām) izmaksām, kā arī pietiekama atdeve no kapitāla (73).

            1.2.2.1.   Tīmekļa infrastruktūras un saistīto pakalpojumu šķērssubsidēšana

                  (105)

                  Ja struktūra veic gan saimnieciskas darbības, gan darbības, kam nav saimnieciska rakstura, būtu jāievieš izmaksu uzskaites sistēma, lai nodrošinātu, ka saimnieciskās darbības netiek subsidētas no valsts līdzekļiem, kuri piešķirti tādu darbību veikšanai, kas nav minētās struktūras saimnieciskās darbības (74).

                  (106)

                  Būtu jāizstrādā objektīvi un pārredzami izmaksu attiecināšanas mehānismi, lai nodrošinātu, ka no valsts līdzekļiem, kas piešķirti minētās struktūras darbībām, kurām nav saimnieciska rakstura, netiek segtas papildizmaksas, kas saistītas ar saimniecisko darbību. Ja šādi mehānismi nav izstrādāti, saimnieciskās darbības var gūt priekšrocības no valsts līdzekļiem, kas piešķirti darbībām bez saimnieciska rakstura. Turklāt iekšējos pārskatos būtu jāspēj noteikt izmaksas un ienākumus, kas atbilst dažādiem pakalpojumiem (75).

                  (107)

                  Tādējādi Iestāde pārbaudīs, vai uzņēmums IN ir izstrādājis metodiku, kas ļauj tam nošķirt izmaksas un ienākumus no tā saimnieciskajām darbībām un darbībām, kurām nav saimnieciska rakstura, kā līdzekli, lai izslēgtu risku saistībā ar uzņēmuma IN dažādo darbību šķērssubsidēšanu. Iestāde arī novērtēs uzņēmuma IN pārskatus par saimnieciskajiem pakalpojumiem, kas sniegti RTP un GVO.

         Izmaksu attiecināšanas mehānisms

                  (108)

                  Kā jau minēts, publiskam uzņēmumam, kas veic saimnieciskas darbības un darbības bez saimnieciska rakstura, jāievieš grāmatvedības sistēmas un procedūras, kuras ļauj tam iekļaut visas papildizmaksas, kas rodas, sniedzot saimniecisko pakalpojumu, saimniecisko darbību pārskatos (76).

                  (109)

                  Pamatojoties uz uzņēmuma IN sniegto informāciju, Iestāde ir secinājusi, ka vispārējās izmaksas ir šādas: i) jaunās struktūras projekta izstrādes izmaksas; ii) vispārējās darbības izmaksas, t. i., pārraudzības, administrācijas, tīmekļa pārziņa atbalsta u. c. izmaksas; un iii) platformas tehniskās ekspluatācijas izmaksas, t. i., IT konsultantu atalgojums, programmatūras licences gada maksa, aparatūras un programmatūras uzturēšanas u. c. izmaksas (77).

                  (110)

                  Norvēģijas iestādes ir paskaidrojušas, ka izstrādes izmaksas ir izmaksas saistībā ar projekta vadību, koncepcijas izstrādi, tehnisko attīstību un uzlabojumiem, testēšanu un darbu, ko veic konsultanti, lai sagatavotu platformu visitnorway.com jaunās struktūras projektam. Izstrādes izmaksas 2013. gadā bija aptuveni 18 miljoni Norvēģijas kronu (78).

                  (111)

                  Saskaņā ar Norvēģijas iestāžu atbildi uz lēmumu par procedūras sākšanu (79) saimnieciskajiem pakalpojumiem, kurus sniedz, izmantojot platformu, tika piešķirti četri miljoni Norvēģijas kronu. Saskaņā ar sniegto informāciju, ņemot vērā izmaksu sadali, kas pamatojas uz pilnīgu pārredzamību starp vispārīgu popularizēšanu un konkrētu reklamēšanu (80), jaunās struktūras darbības un tehnisko izmaksu lielākā daļa (aptuveni 89 %) ir saistīta ar Norvēģijas vispārīgu popularizēšanu (darbība, kam nav saimnieciska rakstura). Tādēļ uzņēmuma IN darījumdarbības modelī kā ieguldījumu izmaksas tika iekļautas izstrādes izmaksas četru miljonu Norvēģijas kronu apmērā. Norvēģijas iestādes ir sniegušas informāciju, kas apliecina, ka tas ir saprātīgs izstrādes izmaksu sadalījums. Savukārt uzņēmums IN ir informējis Iestādi, ka, pārbaudot 15 766 redaktorlapas un 19 000 sarakstus, ir aprēķināts, ka laikposmā no 2014. gada 23. marta līdz 2015. gada 23. martam 84,3 % no visiem lapas skatījumiem tiek definēti kā vispārīga popularizēšana un 15,7 % no visiem lapas skatījumiem ir uzņēmumu saraksti (81). Tāpēc izstrādes izmaksu lielākā daļa būtu jāattiecina uz platformas pakalpojumiem, kas nav saistīti ar saimniecisko darbību.

                  (112)

                  Pamatojoties uz iepriekš minēto informāciju, Iestāde norāda, ka uz uzņēmuma IN saimnieciskajiem pakalpojumiem attiecināmo izstrādes izmaksu procentuālā daļa pārsniedz 20 %, tādējādi tā ir lielāka nekā to izmaksu faktiskā daļa, kas saistītas ar konkrēta satura reklamēšanu, kā minēts iepriekš. Tādēļ Iestāde secina, ka četru miljonu Norvēģijas kronu piešķiršana augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumu darījumdarbības modelim ir saprātīga un pamatota.

                  (113)

                  Tomēr sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka izstrādes izmaksās būtu jāiekļauj arī to izmaksu daļas, kas saistītas ar pašas platformas izveidi 2007. gadā.

                  (114)

                  Uzņēmums IN apstiprina, ka šīs izmaksas nav iekļautas izmaksu aprēķinā. Uzņēmums IN apgalvo, ka platforma eksistēja jau pirms augstākā līmeņa nolīgumu parakstīšanas un ka RTP un GVO jau bija noslēgušas sadarbības nolīgumus, maksājot gada dalības maksu, kas veicināja platformas izveidi (82). Turklāt sākotnējās izmaksas nebija iekļautas, jo tās nebija kapitalizētas (83), kā to atļauj Norvēģijas grāmatvedības standarti (NRS 19) (84). NRS 19 attiecas uz atbilstošām tiešajām izmaksām un izmaksu kapitalizāciju. Saskaņā ar šo standartu nemateriālie aktīvi, t. i., nemonetārie aktīvi bez fiziska satura, kurus uzņēmums izmanto preču un pakalpojumu ražošanā vai pārdošanā, nav jākapitalizē. Tāpēc, ņemot vērā šos noteikumus, visitnorway.com gadījumā izstrādes izmaksas vispār nav kapitalizētas.

                  (115)

                  Turklāt Norvēģijas iestādes paskaidro, ka 2015. gadā saistībā ar visitnorway.com tiks ieviesta jauna, mākonī izvietota GVS platforma. Pašreizējā platforma ar visu saturu, rutīnprogrammām, programmatūras licencēm utt. saglabāsies līdz 2015. gada beigām, bet pēc tam tās darbība tiks pārtraukta. Uz jauno platformu tiks pārvietots tikai teksts un fotoattēli, un, ņemot vērā tehnikas attīstību tirgū, iepriekšējā tehniskajā platformā netiks saglabātas nekādas vērtības. Tādēļ – saskaņā ar uzņēmuma IN uzskatu – nav nekāda ekonomiska pamatojuma kapitalizēt tādus IT projektus kā visitnorway.com.

                  (116)

                  Iestāde atzīst šo argumentu, ņemot vērā to, ka Norvēģijas grāmatvedības standarti pieļauj šāda veida izmaksu nekapitalizēšanu. Iestāde uzskata, ka tiktāl, ciktāl visi uzņēmumi Norvēģijā ir tiesīgi nekapitalizēt šāda veida izmaksas, pat ja šo apstākli varētu uzskatīt par priekšrocību, minētā iespēja nav selektīva. Šis pasākums (iespēja nekapitalizēt izmaksas) ir pieejams visām ekonomikas nozarēm, visiem uzņēmumiem un visiem ražošanas veidiem. Tādēļ, ja rodas izdevumi, uz ko attiecas NRS 19 noteikumi, konkrētais pasākums nebūtu uzskatāms ne par selektīvu priekšrocību, ne par valsts atbalstu (85).

                  (117)

                  Attiecībā uz vispārējām darbības izmaksām laikposmā no 2013. gada līdz 2018. gadam dažādu izmaksu attiecināšanai uzņēmums IN piemēro stundas pilno izmaksu metodiku (86). Šīs metodikas pamatā ir iepriekš 73. apsvērumā norādītās pamatnostādnes, kas pieņemtas 2011. gadā un kopš tā laika arī piemērotas. Saskaņā ar šo metodiku pakalpojumu cena ir atkarīga no tā, cik stundu darbinieki ir veltījuši šādu pakalpojumu sniegšanai (87). Uzņēmuma IN stundas izmaksas ietver tiešās personāla izmaksas personai, kas veic darbu, un pieskaitāmās izmaksas, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu, ka šī persona spēj darīt savu darbu (88). Pieskaitāmās izmaksās tiek iekļautas īres, biroja, telefonijas, pārvaldības un kopīgo dienestu, piemēram, finanšu, IT, cilvēkresursu utt., izmaksas. Katru gadu, sākot no 2014. gada, uzņēmums IN palielina stundas maksu par 3 %, lai nodrošinātu nepārtrauktu visu izmaksu segšanu (89).

                  (118)

                  Piemērojot šo metodiku, uzņēmums IN nodrošina, ka dažādus projektus finansē no atlīdzības, kas saņemta no atsevišķiem klientiem, sedzot izmaksas, kuras uzņēmumam IN radušās, sniedzot tiem konkrēto pakalpojumu.

                  (119)

                  Tādējādi Iestāde uzskata, ka šī metodika – vismaz šajā gadījumā – ir pietiekama vispārējo izmaksu attiecināšanai.

                  (120)

                  Iestāde norāda, ka izmēģinājuma pētījuma laikā (2012.–2013. gads) stundas izmaksas, kas noteiktas abu izmēģinājuma pētījumu pārskatos, bija zemākas nekā standarta pilno izmaksu stundas likme, kuru noteicis uzņēmums IN
                      (90). Tomēr šī samazinātā stundas maksa tika kompensēta, ņemot vērā laiku, ko RTP un GVO veltīja, lai nodrošinātu saturu, atsauksmes un palīdzību, izstrādājot jauno struktūru (91).

                  (121)

                  Attiecībā uz tehnisko izmaksu sadalījumu uzņēmums IN izmanto metodiku, kas pamatojas uz “izmaksām par lapas skatījumu” (92). Saskaņā ar šo metodiku uzņēmums IN aprēķina izmaksas par lapas skatījumu platformā un pēc tam aprēķina to tehnisko izmaksu daļu, kas būtu jāmaksā RTP/GVO, pamatojoties uz to reālo lapas skatījumu daļu. Iestāde uzskata, ka šī metodika ļauj uzņēmumam IN atbilstoši sadalīt izmaksas starp vispārīgiem popularizēšanas pakalpojumiem un komercpakalpojumiem. Saskaņā ar šo metodiku līdz 2018. gadam uzņēmuma IN uzņēmējdarbības plānā ir paredzēta maksa par saimnieciskajiem pakalpojumiem, kas sniegti RTP un GVO.

                  (122)

                  Tādējādi Iestāde uzskata, ka ir izstrādāts objektīvs un pārredzams izmaksu attiecināšanas mehānisms, kas ļauj uzņēmumam IN nodrošināt, ka tiek izmantoti tikai ienākumi no saimnieciskajām darbībām, lai segtu ar tā darbībām saistītās izmaksas (tostarp papildizmaksas un atbilstošu vispārējo izmaksu daļu).

         Pārskatu nošķiršana

                  (123)

                  Formālās izmeklēšanas procedūras laikā Norvēģijas iestādes ir sniegušas Iestādei papildu informāciju par uzņēmuma IN grāmatvedības sistēmu.

                  (124)

                  Uzņēmuma IN gada pārskatos ir ietverti uzņēmuma konsolidētie pārskati, tostarp peļņas un zaudējumu aprēķini, bilance un piezīmes atbilstīgi Norvēģijas grāmatvedības likumam. Šo pārskatu revīziju veic ārējais revidents, tos apstiprina uzņēmuma IN pilnsapulce, un tie tiek iesniegti Norvēģijas Valsts uzņēmumu reģistrā. Šos konsolidētos pārskatus var sadalīt astoņos dažādos apakšpārskatos, no kuriem katrs attiecas uz uzņēmuma IN īstenotajām darbībām/programmām (aizdevumiem, fondiem, projektiem utt.). Šiem apakšpārskatiem ir savi peļņas un zaudējumu aprēķini, kā arī bilances pārskati.

                  (125)

                  Platforma visitnorway.com ir iekļauta pārskatā par projekta pasākumiem. Turklāt uzņēmums IN ir paskaidrojis, ka katram individuālam projektam – līdzīgi kā visitnorway.com – ir īpašs apakšpārskats. Jo īpaši projektiem ir atsevišķi projekta numuri, kas piešķirti ārējām komercdarbībām (93). Šādā veidā tiek nodrošināts, ka visu uzņēmuma IN darbību ienākumus un izmaksas var pareizi klasificēt un attiecināt.

                  (126)

                  Uz platformu visitnorway.com attiecas četri projekta pārskati, starp kuriem uzņēmums IN sadala visas izmaksas un ienākumus, kas attiecas uz platformas izmantošanu (94). Ir četri projekta apakšpārskati: i) redakcijas darba pakalpojumu ārējie konsultanti; ii) modernizācijas un uzturēšanas pakalpojumu ārējie konsultanti; iii) tehniskās ekspluatācijas ārējie pakalpojumi; un iv) jaunas struktūras ārējie pakalpojumi (95). Jaunās struktūras ārējo pakalpojumu projekta pārskatā augstākā līmeņa nolīgumu izmaksas un ienākumi ir kodificēti (96).

                  (127)

                  Šajos četros projekta apakšpārskatos ir iekļautas platformas visitnorway.com izmaksas un ienākumi kopumā. Saimniecisko un ar saimniecisko darbību nesaistīto pakalpojumu izmaksas un ienākumi ir skaidri norādīti, taču kodificēti kopā. Iestāde nav konstatējusi nekādas norādes, ka izmaksas un ienākumi nav pareizi norādīti kā saimnieciski vai ar saimniecisko darbību nesaistīti. Tādēļ var secināt, ka pārskati nav oficiāli nošķirti, taču dažāda veida pakalpojumu izmaksas un ienākumus joprojām var skaidri noteikt.

                  (128)

                  Formālās izmeklēšanas procedūras laikā (97) uzņēmums IN ir apņēmies, sākot no 2014. gada 1. janvāra, palielināt grāmatvedības sistēmas pārredzamību attiecībā uz saimnieciskām darbībām, kas saistītas ar tūrisma nozari, kā arī sagatavot sīkāk izstrādātus pārskatus.

                  (129)

                  Lai pašreizējā grāmatvedības sistēmā nodrošinātu papildu pārredzamību, uzņēmums IN pārbaudīs tos četrus pārskatus, kas jau ir visitnorway.com projekta pārskata ietvaros. Izmaksas un ienākumi katrā no četriem pārskatiem tiks tālāk nošķirti starp saimnieciskām darbībām un darbībām, kurām nav saimnieciska rakstura. Tātad, sākot no 2014. gada janvāra, pārskati būs oficiāli nošķirti.

                  (130)

                  Iestāde uzskata, ka precīza un oficiāla pārskatu nošķiršana, sākot no 2014. gada 1. janvāra, būs pietiekama, lai novērstu to saimniecisko pakalpojumu šķērssubsidēšanu, kurus sniedz, izmantojot augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumus. Iestāde norāda, ka pirms 2014. gada uzņēmums IN sniedza izmēģinājumprojekta klientiem tikai saimnieciskos pakalpojumus, un no 2014. gada 1. janvāra uzņēmums IN noteica izmēģinājumprojekta klientiem tādas pašas cenas, kādas ir pārējiem augstākā līmeņa nolīgumu klientiem.

                  (131)

                  Iestāde uzsver, ka tas apstāklis, ka faktiski ir iespējams izveidot astoņus pārskatus, norāda, ka pašreizējie pārskati jau ir pietiekami pārredzami. Tādējādi Iestāde uzskata, ka uzņēmuma IN līdz šim izmantotā grāmatvedības sistēma ļauj pietiekami precīzi nošķirt saimniecisku un ar saimniecisko darbību nesaistītu pakalpojumu izmaksas pat tad, ja pārskati attiecībā uz saimnieciskiem un ar saimniecisko darbību nesaistītiem pakalpojumiem nav oficiāli nošķirti.

                  (132)

                  Nobeigumā Iestāde pieņem zināšanai Norvēģijas iestāžu piedāvāto priekšlikumu un secina, ka pašreizējā grāmatvedības sistēma jau ļauj noteikt tādu saimniecisku un ar saimniecisko darbību nesaistītu pakalpojumu izmaksas un ienākumus, kas sniegti, izmantojot visitnorway.com, un ka nav pierādījumu par šķērssubsidēšanu, novirzot to darbību līdzekļus, kas nav saimnieciskas darbības, uz saimnieciskām darbībām.

            1.2.2.2.   Negūtā iespējamā peļņa

                  (133)

                  Publiskiem uzņēmumiem jārīkojas tirgū kā parastiem ekonomikas dalībniekiem (98). EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē valsts nav piešķīrusi priekšrocības, ja ir paredzams, ka privāts ieguldītājs rīkosies līdzīgi, t. i., ja publisks uzņēmums rīkojas saskaņā ar tirgus ekonomikas ieguldītāja principu (TEIP) (99).

                  (134)

                  Lai veiktu ieguldījumus komercuzņēmumos, ikviens uzņēmuma īpašnieks vai ieguldītājs parasti vēlas gūt peļņu no saviem ieguldījumiem (100). Šādās rentabilitātes prognozēs tiek ietvertas parastas un paredzamas uzņēmuma darbības izmaksas. Tādējādi nav nekādu priekšrocību saistībā ar finansējumu no valsts līdzekļiem, ja publisks uzņēmums sedz izmaksas (mainīgās izmaksas un atbilstošos ieguldījumus vispārējās izmaksās) un gūst pietiekamu atdevi no kapitālieguldījumiem (101).

                  (135)

                  Ražošanas nozares pamatnostādnēs Iestāde jau ir norādījusi, ka, “[j]a publiskajam uzņēmumam ir nepietiekama atdeves likme, EBTA Uzraudzības iestāde varētu uzskatīt, ka šī situācija liecina par atbalsta elementiem, kas būtu jāanalizē atbilstīgi 61. pantam. Šajos apstākļos publiskais uzņēmums efektīvi panāk, ka tā kapitāls kļūst lētāks nekā tirgus likme, t. i., līdzvērtīgs subsīdijai” (102).

                  (136)

                  Tomēr Iestāde arī atgādina, ka saskaņā ar tām pašām pamatnostādnēm ieguldītājam ir plaša rīcības brīvība un “saistībā ar šo plašo rīcības brīvību ieguldītāja principa izmantošanu nevar uzskatīt par tādu, kas saistīta valsts atbalstu”. No tā izriet, ka “[t]ikai tad, ja nav objektīvu iemeslu pamatoti cerēt, ka ieguldījums dos pietiekamu peļņu, kas būtu pieņemama privātam ieguldītājam salīdzināmā privātā uzņēmumā, kurš darbojas parastos tirgus apstākļos, valsts atbalsts ir iesaistīts arī gadījumā, ja tas tiek pilnībā vai daļēji finansēts no publiskiem līdzekļiem” (103).

                  (137)

                  Tādējādi Iestāde ir novērtējusi uzņēmuma IN cenu politiku attiecībā uz saimnieciskajiem pakalpojumiem, kurus sniedz saskaņā ar izmēģinājumprojektiem, kā arī saskaņā ar augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumiem, izmantojot platformu visitnorway.com. Attiecīgais mērķis ir novērtēt, vai uzņēmuma IN darījumdarbības modelī attiecībā uz IT pakalpojumiem, kas sniegti saistībā ar visitnorway.com jauno struktūru (t. i., augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumiem), ir ietvertas saprātīgas peļņas prognozes.

                  (138)

                  Norvēģijas iestādes ir paskaidrojušas (104), ka uzņēmuma IN cenu politika nodrošina, ka tiek segtas visas attiecīgās izmaksas un no saimniecisko darbību ienākumiem tiek gūta saprātīga peļņa (105). Pat tad, ja tās uzskata, ka uzņēmuma IN darbības šajā nozarē nav saimnieciskas pēc rakstura, komercnolīgumi ir izstrādāti, lai uzņēmums IN segtu visas izmaksas, kā arī gūtu peļņu.

                  (139)

                  Pamatojoties uz iepriekš izklāstīto izmaksu attiecināšanas metodiku (sk. iepriekš 108.–122. apsvērumu), Norvēģijas iestādes ir izskaidrojušas cenu modeli, kuru izmantoja izmēģinājumprojektu laikā un saistībā ar augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumiem, lai pierādītu, ka to tīmekļa infrastruktūras un saistīto pakalpojumu cenas, kas sniegti RTP un GVO, ir pietiekamas, lai gūtu saprātīgu peļņu.

                  (140)

                  Šī rentabilitāte netiek noteikta attiecībā uz platformu visitnorway.com kopumā (106), bet gan attiecībā uz saimnieciskajām darbībām (saimnieciskajiem pakalpojumiem, kuri tiek sniegti RTP un GVO atbilstīgi augstākā līmeņa un standarta nolīgumiem) rentabilitāti. Uzņēmuma IN sākotnējā uzņēmējdarbības plānā attiecībā uz jauno struktūru tika iekļauti ienākumi no pakalpojumiem, kas sniegti RTP un GVO atbilstīgi divu veidu nolīgumiem, proti: i) augstākā līmeņa nolīgumiem un ii) standarta nolīgumiem.

                  (141)

                  Ņemot vērā sniegtās informācijas sīki veikto novērtējumu, nav nekādu pierādījumu, ka uzņēmums IN nav mēģinājis gūt saprātīgu peļņu no komercnolīgumiem, tostarp no augstākā līmeņa nolīgumiem. Tieši pretēji, ir pierādījumi, ka patiesībā uzņēmums IN paredzēja gūt peļņu no šīs saimnieciskās darbības laikposmā no 2013. gada līdz 2018. gadam. Uzņēmums IN ir iesniedzis Iestādei ekonomisku pamatojumu, kas balstās uz aplēstajām izmaksām un ienākumiem saistībā ar komercnolīgumiem, kuri norāda uz pozitīvu neto pašreizējo vērtību (107), izmantojot diskonta likmi 7 % apmērā. Proti, uzņēmuma IN darījumdarbības modelī tika aplēsta neto peļņa robežās no [… % līdz … %] (108).

                  (142)

                  Formālās izmeklēšanas procedūras laikā uzņēmums IN ir arī paskaidrojis (109), ka tas īsteno pārmaiņas, lai pārietu uz jauno, mākonī izvietoto galamērķa vadības sistēmu (GVS), kur tam ir […].

                  (143)

                  Iestāde norāda, ka publisko un privāto uzņēmumu rīcība ir jāsalīdzina, atsaucoties uz privāto uzņēmumu nostāju ieguldījumu vai uzņēmējdarbības plāna izstrādes laikā, “ņemot vērā pieejamo informāciju un tajā brīdī paredzamo attīstību” (110). Tāpēc pārmaiņas, kas platformā visitnorway.com veiktas pēc jaunās struktūras darījumdarbības modeļa izstrādes, netiek novērtētas saistībā ar valsts atbalstu. Attiecīgais jautājums ir, vai sākotnējā darījumdarbības modelī bija paredzēts gūt peļņu no pakalpojumu sniegšanas RTP un GVO.

                  (144)

                  Abu izmēģinājumprojektu analīzē – izmēģinājuma Alfa posmā – Norvēģijas iestādes uzsver, ka VisitSørlandet un VisitTrondheim aktīvi palīdzēja izstrādāt modeli un ieguldīja daudz laika projektos. Uzņēmuma IN atbildes uz lēmumu par procedūras sākšanu 6. pielikumā (111) ir sniegts konkrēts saraksts ar tiem papilddarbiem, kuri veikti izmēģinājumprojektu laikā 2013. gadā, plānojot jaunu struktūru platformai visitnorway.com. Starp papildu darbiem, kurus veica izmēģinājumprojektā iesaistītie klienti, uzņēmums IN min šādus: i) novērtēt, kādam saturam būtu jāpaliek platformā; ii) plānot saišu pāreju no pašreizējiem risinājumiem, lai meklētājprogrammā saglabātu pašreizējā satura rangu; iii) izveidot/novērtēt pamatstruktūru, sākumlapu, apakšlapas un mapju struktūru saturam, kas nav to lapās, utt.

                  (145)

                  Tādējādi izmēģinājumprojekta rentabilitāti nevar novērtēt atsevišķi, bet tikai kā daļu no ilgtermiņa projekta. Jautājums ir nevis par to, vai uzņēmums IN īsā laikā varētu gūt peļņu no izmēģinājumprojektiem, bet gan par to, vai jaunā struktūra un augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumi varētu nodrošināt ilgtermiņa rentabilitāti (112). Patiesībā publiski vai privāti uzņēmumi īsteno izmēģinājumprojektus, ņemot vērā to raksturu, nevis tādēļ, ka cer uz tūlītēju rentabilitāti, bet gan tādēļ, lai novērtētu to ekonomisko un komerciālo pamatojumu (113). Judikatūrā atzīts, ka katrs gadījums, kad valsts negūst ienākumus, nav automātiski uzskatāms par valsts atbalstu. Patiesībā, ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas (114) un Komisijas praksi (115), Iestāde uzskata, ka samazinātas cenas nenozīmē valsts atbalstu, ja to pamatā ir objektīvi ekonomiski iemesli.

                  (146)

                  Turklāt Iestāde norāda, ka kopš 2014. gada abiem izmēģinājumprojekta klientiem ir piedāvāta tāda pati cenu struktūra attiecībā uz augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumu kā pārējām RTP un GVO (116). Patiesībā tas izskaidro sūdzības iesniedzēja pieminēto atsauci uz “cenas paaugstinājumu” starp iepriekšējiem augstākā līmeņa nolīgumiem un jaunajiem augstākā līmeņa nolīgumiem. Patiešām, 2014. gadā parakstītajos partnerattiecību nolīgumos ir paredzēta augstāka maksa nekā izmēģinājuma posmu laikā pieprasītā maksa (sk. iepriekš 44. apsvērumu) (117).

                  (147)

                  Iestādei nosūtītie dati (118) pierāda, ka vidējā peļņa, kuru sākotnēji paredzēts gūt no augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumiem laikposmā no 2013. gada līdz 2018. gadam (robežās no [… % līdz … %]), atbilst to privāto uzņēmumu gūtajai normai, kas sniedz tīmekļa pakalpojumus RTP un GVO (119).

                  (148)

                  Atbildē uz lēmumu par procedūras sākšanu uzņēmums IN ir paskaidrojis (120), ka, pat nezinot konkurentu cenu modeļus, tas tomēr ir apkopojis publiski pieejamos gada pārskatus par vadošajiem tīmekļa izstrādes uzņēmumiem, kas sniedz pakalpojumus RTP un GVO. Saskaņā ar uzņēmuma IN viedokli to privāto uzņēmumu vidējā peļņas norma, kas sniedz tīmekļa pakalpojumus RTP un GVO, ir […] (121). Tādēļ uzņēmums IN uzsver, ka tā aplēstā peļņas norma – robežās no [… % līdz … %] – atbilst tirgū sasniedzamām normām (122).

                  (149)

                  Iestāde atgādina, ka saskaņā ar judikatūru nozares vidējo peļņu var izmantot kā atbalsta neesības rādītāju (123). Tādēļ Iestāde konstatē, ka, tā kā peļņas norma […] %, sniedzot tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus, būtu pieņemama tirgus ieguldītājam, uzņēmuma IN darījumdarbības modelis atbilda tirgus ekonomikas ieguldītāja principam.

                  (150)

                  Visbeidzot, uzņēmums IN sniedza informāciju (124) par sūdzības iesniedzēja izvirzīto argumentu, saskaņā ar kuru platforma visitnorway.com pati par sevi ir vērtība zīmola un domēna dēļ (jo tā ir viena no apmeklētākajām tūrisma platformām Norvēģijā), taču tā nav ņemta vērā. Iestāde saprot, ka sūdzības iesniedzēja arguments ir tāds, ka, tā kā visitnorway.com zīmolam ir ekonomiska vērtība, RTP un GVO būtu jāmaksā arī par šā zīmola izmantošanas netiešo peļņu.

                  (151)

                  Uzņēmums IN uzskata, ka šī vērtība ir neliela. Lai pamatotu savu secinājumu, uzņēmums IN nolīga ārējo konsultantu NetNames, kurš aplēsa domēna vērtību 20 000 ASV dolāru apmērā (125). Domēna vērtības pamatā bija salīdzinājums ar citiem, taču līdzīgiem domēniem. Ņemot vērā visitnorway.com izmaksas, ārējais eksperts apstiprināja uzņēmuma IN secinājumus, ka domēna vērtība ir neliela. Iestādei nav pamata apšaubīt šo secinājumu.

                  (152)

                  Tādējādi Iestāde uzskata, ka uzņēmums IN attiecībā uz RTP un GVO rīkojās pareizi, neiekļaujot zīmola visitnorway.com izmantošanu kā papildu izmaksas.

                  (153)

                  Tādēļ Iestāde secina, ka uzņēmuma IN komercnolīgumi, tostarp augstākā līmeņa nolīgumi, ir noslēgti atbilstīgi prognozēm par ilgtermiņa rentabilitāti un saskaņā ar tirgus ekonomikas ieguldītāja principu (TEIP).

            1.2.3.
            Secinājums

                  (154)

                  Iestāde secina, ka, sniedzot tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus RTP un GVO, uzņēmums IN ir izstrādājis atbilstošu izmaksu attiecināšanas mehānismu un grāmatvedības sistēmu, kas ļauj precīzi noteikt ar šiem pakalpojumiem saistītās izmaksas un ienākumus.

                  (155)

                  Ir arī konstatēts, ka uzņēmums IN nav zaudējis peļņu no šo pakalpojumu sniegšanas. Uzņēmums IN ir rīkojies saskaņā ar TEIP.

                  (156)

                  Iestāde attiecīgi secina, ka uzņēmums IN nav saņēmis valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē, sniedzot tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus RTP un GVO atbilstīgi augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumiem.

            1.2.4.
            Iespējamais valsts atbalsts par labu RTP un GVO

      1.2.5.
            Vai RTP un GVO var uzskatīt par “uzņēmumiem”

                  (157)

                  Kā jau skaidrots iepriekš (sk. 87. apsvērumu), EEZ līguma 61. panta 1. punktu piemēro tikai tad, ja valsts atbalsta saņēmēji ir uzņēmumi.

                  (158)

                  Kā jau iepriekš minēts 18. apsvērumā, Iestāde norāda, ka RTP un GVO nav nodibinātas, lai palielinātu pašas struktūras vai tā akcionāru peļņu, bet drīzāk tādēļ, lai uzlabotu un veicinātu to akcionāru un klientu darījumdarbību.

                  (159)

                  Tomēr Iestāde atgādina, ka valsts atbalsta noteikumu piemērošana nav atkarīga no tā, vai šī struktūra ir nodibināta peļņas gūšanai. Pamatojoties uz judikatūru, arī bezpeļņas struktūras var tirgū piedāvāt preces un pakalpojumus (126). Šajā gadījumā uz pakalpojuma sniedzējiem, kuru mērķis nav gūt peļņu, joprojām attiecas valsts atbalsta noteikumi.

                  (160)

                  Iestāde uzskata, ka līdzīgi uzņēmumam IN arī RTP un GVO sniedz saimnieciskus un ar saimniecisko darbību nesaistītus pakalpojumus. Konkrētu tūrisma pakalpojumu veicināšana ir saimnieciska darbība (sk. iepriekš 28. apsvērumu). Tādēļ attiecībā uz šiem pakalpojumiem minētās struktūras uzskatāmas par uzņēmumu.

            1.2.6.
            RTP un GVO piešķirtās priekšrocības

                  (161)

                  Uzņēmums IN ir pierādījis, ka pat tad, ja tā ir bezpeļņas organizācija, augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumi ir parakstīti, ņemot vērā saprātīgas ilgtermiņa rentabilitātes prognozes. Uzņēmuma IN cenu modelī ir paredzēta peļņa [… % līdz … %] apmērā (sk. iepriekš 1.2.2.2. iedaļu). Uzņēmuma IN sniegtie dati liecina, ka praksē šī plānotā rentabilitāte arī ir sasniegta. Dati liecina, ka uzņēmuma IN ieguldījumi visitnorway.com jaunajā struktūrā ir ļāvuši gūt peļņu 2013. gadā. Paredzams, ka 2014. un 2015. gadā peļņa būs negatīva, savukārt laikposmā no 2016. gada līdz 2018. gadam paredzēta stabila un saprātīga peļņa. Vidējā peļņa atbilst privāta uzņēmuma peļņai, kurš sniedz tīmekļa pakalpojumus RTP un GVO (127).

                  (162)

                  Tādējādi Iestāde secina, ka RTP un/vai GVO negūst priekšrocības no tīmekļa infrastruktūras un saistīto pakalpojumu saņemšanas par maksu, kas zemāka par tirgus cenu.

                  (163)

                  Turklāt pretēji sūdzības iesniedzēja apgalvojumiem (sk. iepriekš 54. un 65. apsvērumu) Iestāde ir pārliecināta, ka tām RTP un GVO, kas migrē uz uzņēmumu IN, netiek sniegti bezmaksas translēšanas pakalpojumi.

                  (164)

                  Norvēģijas iestādes ir paskaidrojušas, ka augstākā līmeņa partneri nevis saņem bezmaksas translēšanas pakalpojumus, bet tieši pretēji – tiem sniegtais translēšanas atbalsts ir mazāks nekā tas, ko piedāvā parastiem partneriem, t. i., RTP un GVO, kuras nemigrē uz visitnorway.com (sk. iepriekš 77. apsvērumu).

                  (165)

                  Pamatojoties uz iepriekš minēto, Iestāde secina, ka nav iespējamā saistošā nosacījuma attiecībā uz augstākā līmeņa nolīgumu parakstīšanu.

            1.2.7.
            Secinājums

                  (166)

                  Pamatojoties uz šiem apgalvojumiem, Iestāde konstatē, ka RTP un GVO, saņemot no uzņēmuma IN tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus, nav saņēmušas valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē.

            2.   SECINĀJUMS

                  (167)

                  Tā kā Iestāde pašreiz ir secinājusi, ka ne uzņēmums IN, ne RTP un GVO nav saņēmuši priekšrocības, tad vairs nav jānovērtē, vai ir ievēroti pārējie EEZ līguma 61. panta 1. punkta nosacījumi,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      1.   Uzņēmums Innovasjon Norge nav saņēmis valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē, šķērssubsidējot tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus tūrisma nozarē no valsts līdzekļiem, kas saņemti, lai kompensētu ar saimniecisko darbību nesaistītos pakalpojumus tajā pašā nozarē, t. i., Norvēģijas kā tūrisma galamērķa vispārīgo popularizēšanu. Uzņēmums Innovasjon Norge ir izstrādājis izmaksu attiecināšanas mehānismu un grāmatvedības metodiku, kas ļauj tam pienācīgi noteikt tīmekļa infrastruktūras un saistīto pakalpojumu izmaksas un ienākumus.
      2.   Uzņēmums Innovasjon Norge nav saņēmis valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē, kad atteicās no peļņas, sniedzot tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus reģionālajām tūrisma padomēm un galamērķa vadības organizācijām.
      2. pants
      Reģionālās tūrisma padomes un galamērķa vadības organizācijas, saņemot tīmekļa infrastruktūras un saistītos pakalpojumus par cenām, kas zemākas par konkurētspējīgu tirgus cenu, nav saņēmušas valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē.
      3. pants
      Šis lēmums ir adresēts Norvēģijas Karalistei.
      4. pants
      Autentisks ir tikai lēmuma teksts angļu valodā.

         Briselē, 2015. gada 4. novembrī

               EBTA Uzraudzības iestādes vārdā –

               priekšsēdētājs

            Sven Erik SVEDMAN

               Kolēģijas locekle

            Helga JÓNSDÓTTIR

         (1)  Dokuments Nr. 678002 un dokumentu Nr. 678003–678007, 678010–678013 un 678017 pielikumi.

         (2)  2013. gada oktobrī sākotnējais sūdzības iesniedzējs uzņēmums tellUs IT AS apvienojās ar uzņēmumu New Mind, izveidojot jaunu uzņēmumu New Mind | tellUs. Sk. www.newmind.co.uk.

         (3)  Publicēts OV C 334, 25.9.2014., 8. lpp., un EEZ papildinājumā Nr. 53, 25.9.2014., 1. lpp.

         (4)  Dokuments Nr. 720775 kopā ar 12 pielikumiem (dokumenti Nr. 720776–720788).

         (5)  Dokuments Nr. 726058.

         (6)  Dokuments Nr. 725167.

         (7)  Dokuments Nr. 725174.

         (8)  Dokumenti Nr. 730559, 730560 un 730561.

         (9)  Iestāde ir saņēmusi vairākus e-pasta ziņojumus no sūdzības iesniedzēja un uzņēmuma IN, kas sniedza papildu informāciju. Uzņēmums tellUs nosūtīja e-pasta ziņojumu 2015. gada 1. janvārī (dokuments Nr. 734800). Uzņēmums IN nosūtīja vairākus e-pasta ziņojumus (2015. gada 16. janvārī – dokumentu Nr. 742759, 2015. gada 5. februārī – dokumentu Nr. 744264, 2015. gada 14. aprīlī – dokumentu Nr. 753927, 2015. gada 17. aprīlī – dokumentu Nr. 754218, 2015. gada 20. maijā – dokumentu Nr. 757843 un 2015. gada 29. maijā – dokumentu Nr. 758656), kā arī 2015. gada 16. aprīlī piedalījās konferencsarunā.

         (10)  Proti, 2013. gadā tīmekļa vietnei visitnorway.com bija 22,5 miljoni apmeklējumu un 50 miljoni lapas skatījumu, bet 2014. gadā – 21,3 miljoni apmeklējumu un 50,3 miljoni lapas skatījumu. Sk. informāciju, kas pieejama tīmekļa vietnē: http://www.slideshare.net/hanspetteraalmo/new-structure-for-destinations-on-visitnorwayvom un dokumentā Nr. 758656.

         (11)  Norvēģu valodā: Regionalt selskap.

         (12)  Norvēģu valodā: Destinasjonsselskap.

         (13)  Iestāde sniedz šo pakalpojumu aprakstu 2.2. un 2.3. iedaļā.

         (14)  LOV-2003-12-19-130 (norvēģu valodā: Lov om Innovasjon Norge), pieejams tīmekļa vietnē: http://lovdata.no/dokument/NL/lov/2003-12-19-130?q=lov+om+innovasjon+norge.

         (15)  IN likuma 2. iedaļa.

         (16)  Uzdevumus, kurus pašlaik veic uzņēmums IN, iepriekš veica, vispārīgi runājot, četras citas organizācijas: Norvēģijas Rūpniecības un reģionālās attīstības fonds (SND), Valdības konsultatīvais birojs izgudrotājiem (SVO), Norvēģijas Tūrisma padome (NTP) un Norvēģijas Eksporta padome (NEP). Norvēģu valodā: Statens nærings- og distriktsutviklingsfond, Statens Veiledningskontor for Oppfinnere, Norges Turistråd un Norges Eksportråd. 2004. gadā šo četru struktūru darbība tika pārtraukta, apvienojot tos uzņēmumā IN.

         (17)  Uzņēmuma IN2013. gada 28. oktobra vēstule (dokuments Nr. 688213).

         (18)  Uzņēmuma IN2013. gada 28. oktobra vēstule (dokuments Nr. 688213).

         (19)  Sk. dokumentu The Government's tourism strategy. Destination Norway. National strategy for the tourism industry, Norvēģijas Tirdzniecības un rūpniecības ministrija, 2012. gada 10. aprīlis, 44. lpp. Šis dokuments tika nosūtīts Iestādei kā 4. pielikums (dokuments Nr. 688216) ar uzņēmuma IN2013. gada 28. oktobra vēstuli (dokuments Nr. 688213).

         (20)  Turpat.

         (21)  Piemēram, uzņēmuma Visit Trondheim AS (RTP) darbības profilā norādīts, ka šis uzņēmums nav paredzēts, lai nodrošinātu akcionāriem tiešu saimniecisku labumu (brīvs tulkojums). Norvēģu valodā: “Selskapet har ikke som formål å skaffe eierne direkte økonomisk utbytte” (izcēlums pievienots). Sk. informāciju, kas publiski pieejama Centrālajā juridisko personu koordinācijas reģistrā, kurš ietilpst Brenneisunnas reģistru grupā. Saite ir pieejama tīmekļa vietnē: http://w2.brreg.no/enhet/sok/detalj.jsp?orgnr=955715209.
      Attiecībā uz uzņēmumu Visit Sørlandet AS (GVO) ir norādīts, ka uzņēmuma darbības nav paredzētas, lai nodrošinātu peļņu tā akcionāriem. Norvēģu valodā: “Områdemarkedsføring, profilering og merkevarebygging via tilrettelegging for salg og markedsføring for reiselivet på Sørlandet.

            Selskapets virksomhet tar ikke sikte på å skaffe aksjeeierne økonomisk utbytte

         Eventuelt overskudd skal benyttes til å fremme selskapets formål. Selskapet kan eie aksjer/andeler i andre selskap” (izcēlums pievienots). Sk. uzņēmuma darbības profilu, kas pieejams Centrālajā juridisko personu koordinācijas reģistrā, kurš ietilpst Brenneisunnas reģistru grupā, tīmekļa vietnē: http://w2.brreg.no/enhet/sok/detalj.jsp?orgnr=993995282.

         (22)  Definētas kā “[s]istēmas, kas konsolidē un izplata visaptverošu tūrisma produktu klāstu, izmantojot dažādus kanālus un platformas, un kas parasti ir piemērotas konkrētam reģionam un atbalsta galamērķa vadības organizāciju darbības minētajā reģionā. GVS mēģina izmantot uz klientu orientētu pieeju, lai vadītu un popularizētu galamērķi kā holistisku vienību, parasti nodrošinot ar galamērķi cieši saistītu informāciju, reāllaika rezervācijas un galamērķa vadības instrumentus un pievēršot īpašu uzmanību mazo un neatkarīgo tūrisma pakalpojumu sniedzēju atbalstam”. “GVS” definīcija pieejama tīmekļa vietnē: http://www.newmind.co.uk/technology-platform/destination-management-system.

         (23)  “Galamērķa vadības uzņēmumi” (GVU) ir termins, ko tūrisma nozarē izmanto tādu profesionālo pakalpojumu uzņēmumu apzīmēšanai, kuri vietējā līmenī nodrošina zināšanas, kompetenci un resursus un specializējas pasākumu, darbību, ekskursiju, transportēšanas pakalpojumu u. c. aktivitāšu izstrādē un īstenošanā. Vispārīgi runājot, šis termins attiecas uz ceļojumu tirdzniecības profesionālo pakalpojumu uzņēmumiem.

         (24)  Uzņēmuma IN2013. gada 20. decembra vēstule (dokuments Nr. 694258). Nacionālā tūrisma apvienība, kas bija kopīga valsts, pašvaldību un privātā sektora ieinteresēto personu organizācija tūrisma nozarē, tika nodibināta 1903. gadā un turpināja darbu līdz 1984. gadam. No minētā laika Nacionālās tūrisma apvienības darbu popularizēšanas jomā turpināja nodibinājums NORTRA, kas 1999. gadā mainīja savu nosaukumu uz NTC. Kopš 2004. gada NTC uzdevumus ir veicis uzņēmums IN pēc šo divu struktūru apvienošanās. Papildu informācija par uzņēmumiem, kam tradicionāli piešķirtas pilnvaras popularizēt Norvēģiju kā brīvdienu galamērķi, arī tika sniegta uzņēmuma IN2013. gada 20. decembra vēstulē (dokuments Nr. 694258).

         (25)  Dokuments Statsbudsjettet 2013 – oppdragsbrev Innovasjon Norge, 14. lpp., pieejams tīmekļa vietnē: https://www.regjeringen.no/globalassets/upload/nhd/vedlegg/brev/2013_oppdragsbrev_innovasjonnorge.pdf.
      Dokuments Statsbudsjettet 2014 – oppdragsbrev Innovasjon Norge, pieejams tīmekļa vietnē: https://www.regjeringen.no/contentassets/ab7b70cc80924f038a26a89417d0eb66/in_oppdragsbrev_2014.pdf.
      Dokuments Statsbudsjettet 2015 – oppdragsbrev Innovasjon Norge, pieejams tīmekļa vietnē: http://www.innovasjonnorge.no/PageFiles/2814818/Oppdragsbrev%20KLD%20(2).pdf.

         (26)  Sk. dokumentu The Government's tourism strategy. Valuable experiences. National Strategy for the Tourism Industry, Norvēģijas Tirdzniecības un rūpniecības ministrija, 2007. gada 18. decembris. Uzņēmuma IN2013. gada 28. oktobra vēstules (dokuments Nr. 688213) 1. pielikums (dokuments Nr. 688214).

         (27)  Turpat, 7.5. apakšpunkts. Visitnorway.com, 68. lpp.

         (28)  Sk. dokumentu The Government's tourism strategy. Destination Norway. National strategy for the tourism industry, Norvēģijas Tirdzniecības un rūpniecības ministrija, 2012. gada 10. aprīlis. Uzņēmuma IN2013. gada 28. oktobra vēstules (dokuments Nr. 688213) 4. pielikums (dokuments Nr. 688216). Pieejams tīmekļa vietnē: https://www.regjeringen.no/contentassets/1ce1d6cdcbac47739b3320a66817a2dd/lenke_til_strategien-engelsk.pdf.

         (29)  Papildu informāciju sk. Tirdzniecības, rūpniecības un zivsaimniecības ministrijas izstrādātajā jaunas valsts tūrisma struktūras projekta plānā (2013. gada 20. jūnija 1.2. versija): http://www.regjeringen.no/upload/NHD/Temasider/Reiseliv/Riktigprosjektplan.pdf.

         (30)  Sk. iepriekš 25. zemsvītras piezīmi.

         (31)  2014. gada budžeta vēstulē norādīts, ka “uzņēmums Innovasjon Norge turpina attīstīt nacionālo tūrisma portālu internetā visitnorway.com (..)”.

         (32)  Uzņēmuma IN2013. gada 28. oktobra vēstule (dokuments Nr. 688213).

         (33)  Uzņēmuma IN2013. gada 28. oktobra vēstule (dokuments Nr. 688213).

         (34)  Pretēji uzņēmuma IN datubāzes pakalpojumiem uzņēmuma New Mind | tellUs risinājums tiek piedāvāts visiem uzņēmumiem tūrisma nozarē (ne tikai RTP un GVO), un šis uzņēmums izplata datubāzē ievadīto informāciju vienlaikus vairākiem atšķirīgiem plašsaziņas līdzekļu kanāliem.

         (35)  Savā atbildē uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720775) uzņēmums IN paskaidroja, ka visām RTP un GVO tiek piedāvāts vienāds nolīgums (ir izstrādāta nolīguma veidne, kuras kopija tika nosūtīta Iestādei). Tomēr uzņēmuma IN noteikto ierobežojumu dēļ vairākas RTP un GVO nav ieinteresētas parakstīt augstākā līmeņa nolīgumus. Piemēram: i) daudzas GVO uzskata, ka reģiona iekļaušana kopējā valsts sistēmā visitnorway.com drīzāk veicina atsvešināšanos; ii) uzņēmuma IN redaktors var apturēt vai mainīt saturu, ko augstākā līmeņa partneris ir publicējis savā lapā, ja ir interešu konflikts vai ja saturs nav piemērots visitnorway.com profilam; iii) ja kāda GVO izbeidz savu tīmekļa vietņu darbību, tā zaudē domēna nosaukumu utt.

         (36)  Šī RTP tika nodibināta 2010. gadā kā reģionāla sabiedrība Eustagderē un Vestagderē. Šīs sabiedrības īpašnieki ir apgabala un vietējās iestādes un vairāki privātie uzņēmumi, piemēram, uzņēmums Color Line, Fjord Line, Amusement Park. Sk. dokumentu “The Government's tourism strategy. Destination Norway. National strategy for the tourism industry” Sk. 19. zemsvītras piezīmi. Papildu informāciju par šo sabiedrību sniedz Centrālais juridisko personu koordinācijas reģistrs, kas ietilpst Brenneisunnas reģistru grupā, tīmekļa vietnē: http://w2.brreg.no/enhet/sok/detalj.jsp?orgnr=993995282.

         (37)  Sabiedrība Visit Trondheim AS tika nodibināta 1989. gadā ar mērķi attīstīt tūrisma nozari Tronheimā. Tās akcionāri ir: uzņēmums Rezidor Hotels Norway AS (12,77 %), Bo-hotell AS (7,34 %), Realinvest AS (6,78 %) un citi (73,11 %).
      Tās darbības profilā norādīts, ka“uzņēmums Visit Trondheim ir galamērķa vadības uzņēmums organizācijām, iestādēm, uzņēmumiem un valdības struktūrvienībām, kuru intereses ir saistītas ar tūrisma nozari Tronheimā un Tronheimas reģionā. Ceļojumu galamērķa attīstība tiek koordinēta ar sabiedrības, darījumdarbības un tūrisma attīstību. Uzņēmums Visit Trondheim nosaka un sniedz viesošanās un profila tirdzniecības pakalpojumus, kā arī pārdod, reklamē un veicina Tronheimas un Tronheimas reģiona – kā tūrisma, konferenču, kultūras un pasākumu galamērķa – attīstību. Uzņēmums Visit Trondheim pārliecinās, vai visas iesaistītās personas darbojas vienoti, lai nodrošinātu, ka Tronheima sasniedz vēlamo stāvokli kā ceļojuma galamērķis un ka tiek panākti tās mērķi attiecībā uz pievilcību un reputāciju. Šā uzņēmuma mērķis nav nodrošināt saviem īpašniekiem tiešus ekonomiskus ieguvumus. Uzņēmuma likvidācijas gadījumā visa peļņa tiks nodota uzņēmuma vajadzībām” (brīvs tulkojums). Papildu informāciju par šo sabiedrību sniedz Centrālais juridisko personu koordinācijas reģistrs, kas ietilpst Brenneisunnas reģistru grupā: http://w2.brreg.no/enhet/sok/detalj.jsp?orgnr=955715209.

         (38)  URL ir vienotais resursu vietrādis. URL ir formatēta teksta virkne, ko izmanto tīmekļa pārlūkprogrammās, e-pastos un citās programmatūrās, lai noteiktu tīkla resursu internetā.

         (39)  Uzņēmuma IN2013. gada 28. oktobra vēstule (dokuments Nr. 688213).

         (40)  Uzņēmuma IN otrā 2013. gada 28. oktobra vēstule (dokuments Nr. 688215). Sk. arī uzņēmuma IN atbildi uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720775).

         (41)  Pakalpojumi 2. attēlā noteikti kā “paredzēti GVO”.

         (42)  Pakalpojumi 2. attēlā noteikti kā “jauna struktūra”.

         (43)  Pakalpojumi 2. attēlā noteikti kā “standarta prezentācija”.

         (44)  Vispārīga informācija 2. attēlā noteikta kā “vispārīga popularizēšana”.

         (45)  Sūdzības iesniedzējs norāda, ka “līdz šim uzņēmuma IN darbība nebija saistīta ar IT platformas infrastruktūras pakalpojumu sniegšanu tūrisma nozarei”. Sūdzība (dokuments Nr. 678002), 8. lpp.

         (46)  Saskaņā ar Tiesas spriedumu lietā C-280/00 Altmark Trans un Regierungspräsidium Magdeburg (EU:C:2003:415) kompensācija par pakalpojumiem, kas atbilst četriem sprieduma 89.–93. punktā noteiktajiem kritērijiem, nav saistīta ar valsts atbalstu.

         (47)  Sīkāku informāciju par sūdzību sk. procedūras sākšanas lēmumā, kas iepriekš minēts 2. apsvērumā.

         (48)  E-pasta 2013. gada 15. novembra ziņojums (dokuments Nr. 690346).

         (49)  Sīkāku informāciju sk. procedūras sākšanas lēmuma 61. un 62. apsvērumā.

         (50)  Sīkāku informāciju sk. procedūras sākšanas lēmuma 115.–126. apsvērumā.

         (51)  Sīkāku informāciju par iestādes argumentāciju saderības jautājumā sk. procedūras sākšanas lēmuma 129.–137. apsvērumā.

         (52)  Papildu informācija no sūdzības iesniedzēja (sūdzības iesniedzēja 2015. gada 13. janvāra e-pasta ziņojums (dokuments Nr. 734800)).

         (53)  Uzņēmuma IN atbilde uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720775).

         (54)  Turpat.

         (55)  Norvēģijas iestādes nosūtīja Iestādei kā 2. pielikumu savai atbildei uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720777) “Pārskata par piešķīrumiem uzņēmuma IN darījumdarbības attīstībai un administrācijai” tulkojumu angļu valodā (2421. nodaļa, 70. punkts). Izmaksu modeļa pamatā ir to stundu skaits, kuras uzņēmums IN ir iztērējis maksas pakalpojumu sniegšanai.

         (56)  Norvēģijas iestādes apgalvo, ka valsts atbalsta nav, nevis pamatojoties uz Altmark nosacījumu piemērošanu, bet gan uz VTNP lēmuma piemērošanu, lai secinātu par iespējamo valsts atbalsta pasākumu saderību.

         (57)  Komisijas 2011. gada 20. decembra Lēmums 2012/21/ES par Līguma par Eiropas Savienības darbību 106. panta 2. punkta piemērošanu valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedriskajiem pakalpojumiem dažiem uzņēmumiem, kuriem uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (OV L 7, 11.1.2012., 3. lpp.).

         (58)  Norvēģijas iestādes ir paskaidrojušas, ka tīmekļa vietnē visitnorway.com ir pieejama vispārīga informācija un informācija par produktu. Vispārīga informācija attiecas uz sabiedriskas nozīmes informāciju, piemēram, ziņām par nakts apgaismojumu u. tml. Produkta informācija attiecas uz konkrētām komercdarbībām, t. i., viesnīcām, tūrisma pasākumiem utt. Sk. iepriekš 48. apsvērumu.

         (59)  Uzņēmuma IN2014. gada 24. novembra vēstules I pielikums. Piezīmes par uzņēmuma New Mind | tellUs apsvērumiem (dokuments Nr. 730560).

         (60)  Papildu informācija no sūdzības iesniedzēja. Sūdzības iesniedzēja 2015. gada 13. janvāra e-pasta ziņojums (dokuments Nr. 734800).

         (61)  Norvēģijas iestāžu atbilde uz sūdzības iesniedzēja 2015. gada 13. janvāra e-pasta ziņojumu, sk. iepriekš minēto zemsvītras piezīmi (dokuments Nr. 742759).

         (62)  Tiesas 1990. gada 21. marta spriedums lietā C-142/87 Beļģija/Komisija (Tubemeuse), EU:C:1990:125, 25. punkts, un Vispārējās tiesas 2015. gada 2. jūlija spriedums apvienotajās lietās T-425/04 RENV un T-444/04 RENV France Télécom (Bouygues), EU:T:2015:450, 186. punkts.

         (63)  Tiesas 1991. gada 23. aprīļa spriedums lietā C-41/90 Höfner un Elser pretMacroton, EU:C:2011:732, 21.–23. punkts, Tiesas 2000. gada 12. septembra spriedums apvienotajās lietās no C-180/98 līdz C-184/98 Pavlov un citi, EU:C:2000:428, un Tiesas 2008. gada 21. februāra spriedums lietā E-5/07 Private Barnehagers Landsforbund pret EBTA (2008), EBTA tiesas ziņojums, 62. lpp., 78. punkts.

         (64)  Tiesas 2006. gada 10. janvāra spriedums lietā C-222/04 Ministero dell'Economica e delle Finanze pret Cassa di Risparmio di Firenze SpA, EU:C:2006:8, 108. punkts.

         (65)  Tiesas 1993. gada 12. oktobra spriedums lietā C-37/92 Banco Exterior de España, EU:C:1993:836, 11. punkts.

         (66)  Tāpēc saimnieciskas darbības un darbības, kas nav saimnieciskas darbības, var pastāvēt līdzās vienā sektorā, un dažreiz tās pat var veikt viena organizācija. Šajā scenārijā struktūra jāuzskata par uzņēmumu tikai attiecībā uz tā saimnieciskajām darbībām. Sk. Tiesas 1987. gada 16. jūnija spriedumu lietā C-118/85 Komisija/Itālija, EU:C:1987:283, 7. punkts. Sk. arī Eiropas Komisijas 2005. gada 2. marta Lēmumu 2006/225/EK par atbalstu shēmu, ko īstenojusi Itālija profesionālās izglītības iestāžu restrukturēšanai (OV L 81, 18.3.2006., 25. lpp.), 43. apsvērums.

         (67)  Pieejams tīmekļa vietnē: https://www.regjeringen.no/globalassets/upload/NHD/Vedlegg/Brev/2013_oppdragsbrev_innovasjonnorge.pdf#search=OPPDRAGSBREV&regj_oss=1.

         (68)  Sk. Tiesas 2006. gada 11. jūlija spriedumu lietā C-205/03 Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN)/Komisija, EU:C:2006:453, 26. punkts.

         (69)  Ģenerāladvokāta M. Pojareša Maduru secinājumi lietā C-205/03 Federación Española de Empresas de Tecnología Sanitaria (FENIN)/Komisija, EU:C:2005:666, 31. punkts.

         (70)  Sk. Tiesas 2000. gada 12. septembra spriedumu apvienotajās lietās no C-180/98 līdz C-184/98 Pavel Pavlov u. c., EU:C:2000:428, 76. punkts, un 2001. gada 25. oktobra spriedumu lietā C-475/99 Ambulanz Glöckner, EU:C:2001:577, 20. punkts.

         (71)  Spriedums lietā E-6/98 Norvēģija pret EBTA Uzraudzības iestādi (1999), EBTA Tiesas ziņojums, 242. lpp., 34. punkts. Sk. arī Tiesas 2011. gada 15. novembra spriedumu apvienotajās lietās C-106/09 un C-107/09 Komisija un Spānija/Gibraltāra valdība un Apvienotā Karaliste, EU:C:2011:732, un 1996. gada 26. septembra spriedumu lietā C-241/94 Francija/Komisija, EU:C:1996:353, 19. un 20. punkts.

         (72)  Pirmās instances tiesas 1998. gada 27. janvāra spriedums lietā T-67/94 Ladbroke Racing/Komisija, EU:T:1998:7, 52. punkts, un 2000. gada 10. maija spriedums lietā T-46/97 SIC/Komisija, EU:T:2000:123, 83. punkts.

         (73)  Tiesas 2003. gada 3. jūlija spriedums apvienotajās lietās C-83/01 P, C-93/01 P un C-94/01 P Chronopost SA/Komisija, EU:C:2003:388, 40. punkts.

         (74)  Sk., piemēram, Iestādes lēmumus Nr. 84/15/COL par Redningsselskapet un Trumses Universitātes sniegto jūrniecības jomas mācību kursu iespējamo šķērssubsidēšanu (OV C 193, 11.6.2015., 9. lpp.), pieejams tīmekļa vietnē: http://www.eftasurv.int/media/esa-docs/physical/84-15-COL.pdf, Nr. 142/03/COL par valsts līdzekļu reorganizāciju un nodošanu Darba pētniecības institūtam (OV C 248, 16.10.2003., 6. lpp.), Nr. 343/09/COL par īpašuma darījumiem Tīmes (Time) pašvaldībā attiecībā uz īpašumiem ar numuriem 1/152, 1/301, 1/630, 4/165, 2/70 un 2/32 (OV L 123, 12.5.2011.,72. lpp.), Nr. 496/13/COL par Harpa koncertzāles un konferenču centra finansējumu (OV L 172, 12.6.2014., 36. lpp.), 56. apsvērums un tajā minētie lēmumi, kā arī Nr. 174/13/COL par pašvaldības atkritumu savācēju finansēšanu (OV C 263, 12.9.2013., 5. lpp.). Tāpat arī Nostādnēs par valsts atbalstu pētniecībai, izstrādei un inovācijai noteikts, ka: “Ja viens un tas pats subjekts veic gan saimnieciskas darbības, gan darbības, kam nav saimnieciska rakstura, tad darbību bez saimnieciska rakstura finansēšana no publiskiem līdzekļiem neietilps EEZ līguma 61. panta 1. punkta darbības jomā, ja abus darbību veidus un to izmaksas, finansējumu un ieņēmumus var skaidri nodalīt tā, lai efektīvi tiktu novērsta saimnieciskās darbības šķērssubsidēšana. Pierādījumi par izmaksu, finansējuma un ieņēmumu pienācīgu sadalījumu var būt gada finanšu pārskati par attiecīgo subjektu” (18. punkts, izcēlums pievienots).

         (75)  Šie nosacījumi ir izklāstīti Pārredzamības direktīvā (Komisijas 2006. gada 16. novembra Direktīva 2006/111/EK par dalībvalstu un publisku uzņēmumu finansiālo attiecību pārredzamību, kā arī par dažu uzņēmumu finanšu pārredzamību (OV L 318, 17.11.2006., 17. lpp.) un iekļauti EEZ līgumā ar EEZ Apvienotās komitejas 2007. gada 8. jūnija Lēmumu Nr. 55/2007 (OV L 266, 11.10.2007., 15. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 48, 11.10.2007., 12. lpp.).

         (76)  Tiesas 2003. gada 3. jūlija spriedums apvienotajās lietās C-83/01 P, C-93/01 P un C-94/01 P Chronopost SA/Komisija, EU:C:2003:388, 40. punkts.

         (77)  Atsauce ir izdarīta uz grafiku, kas iekļauts uzņēmuma IN2013. gada 28. oktobra vēstulē (dokuments Nr. 688215).

         (78)  Iestāde norāda, ka izstrādes izmaksas tika ņemtas vērā uzņēmuma IN 2013. gada – gada, kurā radās izdevumi, – budžetā. Sk. sīkāku informāciju 113.–115. apsvērumā.

         (79)  Uzņēmuma IN atbilde uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720775).

         (80)  Pielikums uzņēmuma IN2015. gada 14. aprīļa e-pasta ziņojumam Iestādei (dokuments Nr. 753927).

         (81)  Uzņēmuma IN2015. gada 14. aprīļa e-pasta ziņojuma 2. pielikums (dokuments Nr. 753927).

         (82)  Uzņēmuma IN atbildes uz lēmumu par procedūras sākšanu 3. pielikums (dokuments Nr. 720778).

         (83)  Uzņēmuma bilancē kapitalizētas izmaksas tiek atzītas par pamatlīdzekļa daļu, nevis pieskaitītas izdevumiem, kas radušies attiecīgajā periodā. Tādējādi nekapitalizētās izmaksas ir izdevumi tikai par to gadu, kurā tie tiek veikti.

         (84)  NRS 19 eksemplārs tika nosūtīts Iestādei kā II pielikums 2014. gada 24. novembra vēstulei (dokuments Nr. 730560).

         (85)  Saskaņā ar judikatūru pasākums, kas ir potenciāli pieejams visiem uzņēmumiem, nav selektīvs. Sk. cita starpā Tiesas 2000. gada 19. septembra spriedumu lietā C-156/98 Vācija/Komisija, EU:C:2000:467, 22. punkts.

         (86)  Iestāde norāda, ka kopš 2013. gada šī metodika tiek konsekventi piemērota visiem augstākā līmeņa nolīgumiem, tostarp nolīgumiem, kas attiecas uz diviem pirmajiem izmēģinājumprojektiem, t. i., VisitSØrlandet un VisitTrondheim. Uzņēmums IN 4. pielikumā, kas pievienots atbildei uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720779), iesniedza Iestādei visu parakstīto augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumu kopijas.

         (87)  Stundas pilno izmaksu modelis atšķiras no pamata izmaksu modeļa, kur dažas vispārējās izmaksas var atskaitīt no kopējām izmaksām. Uzņēmums IN šo modeli nav piemērojis attiecībā uz partnerattiecību nolīgumiem. Uzņēmums IN paskaidroja, ka kopš 2011. gadā ir pieņemtas Pamatnostādnes par lietotāju maksājumiem, šis modelis nav izmantots. Pilno izmaksu metodika tiek izmantota attiecībā uz visiem uzņēmuma IN pakalpojumiem, ja to pašu pakalpojumu var sniegt privāti uzņēmumi (dokuments Nr. 720775, atbilde uz lēmumu par procedūras sākšanu).

         (88)  Tā laika procentuālā daļa, ko darbinieki velta projekta īstenošanai, arī tiek noteikta iepriekš (dokuments Nr. 720778, 3. pielikums uzņēmuma IN atbildei uz lēmumu par procedūras sākšanu).

         (89)  Iestāde norāda, ka 2013. gadā tika parakstīti tikai izmēģinājumprojekti.

         (90)  Uzņēmuma IN2014. gada 24. novembra vēstule (dokuments Nr. 730560).

         (91)  Atbildē uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720775) uzņēmums IN paskaidro sīkāk, ka RTP un GVO ir iesaistītas jaunās struktūras projektā kopš 2013. gada. RTP un GVO ir ieguldījušas gan laiku, gan resursus. To tiešā iesaistīšanās un līdzdalība projektā attaisno stundas likmi, kas ir zemāka nekā vispārīgā stundas likme, kuru aprēķinājis uzņēmums IN. Pilnīgs saraksts ar izmēģinājumprojektu papildu izmaksām tika iesniegts Iestādei kā 6. pielikums uzņēmuma IN atbildei uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720781).

         (92)  Šo cenu metodiku ir izmantojuši citi privāti uzņēmumi, kas aktīvi darbojas šajā tirgū. Informācija par šo izmaksu attiecināšanas metodi atrodama tīmekļa vietnē: https://www.adspeed.com/Knowledges/1104/Blog/How_much_charge_advertising_website.html vai http://www.quora.com/What-is-an-industry-accepted-cost-per-page-view-of-dynamic-content-not-cache-able. Piemēram, šo metodiku izmanto Google attiecībā uz vairākiem saviem pakalpojumiem (informācija pieejama tīmekļa vietnē: https://support.google.com/adwords/answer/2472735?hl=en).

         (93)  Uzņēmuma IN atbilde uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720775).

         (94)  Uzņēmuma IN2015. gada 14. aprīļa e-pasta ziņojums Iestādei (dokuments Nr. 753927).

         (95)  Uzņēmuma IN2015. gada 20. maija e-pasta ziņojums Iestādei (dokuments Nr. 757843). Šā pārskata kopija tika iesniegta Iestādei kā pielikums uzņēmuma IN2013. gada 28. oktobra vēstulei (dokuments Nr. 688215) un kā 3. pielikums uzņēmuma IN atbildei uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720778).

         (96)  Uzņēmuma IN2015. gada 20. maija e-pasta ziņojums Iestādei (dokuments Nr. 757843).

         (97)  Uzņēmuma IN atbilde uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720775). Sk. arī uzņēmuma IN2015. gada 14. aprīļa e-pasta ziņojumu (dokuments Nr. 753927).

         (98)  Pirmās instances tiesas 2000. gada 13. jūnija spriedums apvienotajās lietās T-204/97 un T-270/97 EPAC/Komisija, EU:T:2000:148, 122. punkts.

         (99)  Pirmās instances tiesas 2003. gada 6. marta spriedums apvienotajās lietās T-228/99 un T-233/99 Westdeutsche Landesbank Girozentrale un Land Nordrhein-Westfalen/Komisija (West-LB), EU:T:2006:405, 207. punkts.

         (100)  Spriedums lietā West-LB, sk. iepriekš, 314. punkts, un Tiesas 1991. gada 21. marta spriedums lietā C-303/88 Itālija/Komisija (Eni-Lanerossi), EU:C:1991:136, 22. punkts.

         (101)  Tiesas 2003. gada 3. jūlija spriedums apvienotajās lietās C-83/01 P, C-93/01 P un C-94/01 P Chronopost SA/Komisija, EU:C:2003:388, 40. punkts.

         (102)  Ražošanas nozares pamatnostādņu 1. panta 2. punkts, kurā noteikts, ka “[š]ajā nodaļā, no vienas puses, uzmanība galvenokārt ir pievērsta tiesību aktam, kas minēts EEZ līguma XV pielikuma 1. punktā (turpmāk” Pārredzamības direktīva“), un, no otras puses, tajā tiek attīstīts princips, ka, ja valsts piešķir finanses uzņēmumam atbilstīgi nosacījumiem, kas nebūtu piemērojami ieguldītājam, kurš darbojas parastos tirgus ekonomikas apstākļos, tad tā to dara pretēji tirgus ekonomikas ieguldītāja principam un ir iesaistīts valsts atbalsts”. Ražošanas nozares pamatnostādnes ir pieejamas tīmekļa vietnē: http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=16995&1=1 (OV L 274, 26.10.2000., EEZ papildinājums Nr. 48, tas pats datums).

         (103)  Turpat, iedaļas “Tirgus ekonomikas ieguldītāja principa praktiskums” 1. punkts.

         (104)  Uzņēmuma IN atbilde uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720775).

         (105)  Tas atbilst pilnvarām, kas piešķirtas attiecībā uz sabiedriskajiem pakalpojumiem. Piemēram, Apraides pamatnostādnēs Iestāde uzskata, ka nav nekāda pamata pieprasīt peļņu no sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas. Turpretī attiecībā uz saimnieciskām darbībām peļņas elements, kas ietver taisnīgu samaksu par kapitālu, ņemot vērā risku, ir pamatots. Sk. minēto pamatnostādņu 72. punktu.

         (106)  Uzņēmums IN sniedz saimnieciskus un ar saimniecisko darbību nesaistītus pakalpojumus, izmantojot platformu visitnorway.com. Platformas vispārējā darbība ne vienmēr nodrošina peļņu. Tomēr šā lēmuma darbības joma attiecas tikai uz to, vai uzņēmums IN gūst saprātīgu peļņu no saimnieciskajiem pakalpojumiem. Rādītāji par tādu pakalpojumu sniegšanu, kam nav saimnieciska rakstura, neietilpst valsts atbalsta noteikumu darbības jomā.

         (107)  Uzņēmuma IN atbildes uz lēmumu par procedūras sākšanu 3. pielikums (dokuments Nr. 720778). Iestādei tika nosūtītas sīki izstrādātas Excel lapas par augstākā līmeņa partnerattiecību nolīgumu izmaksām un izmaksu sadalījuma ekonomiskais modelis (dokuments Nr. 727330).

         (108)  Uzņēmuma IN atbilde uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720775).

         (109)  Uzņēmuma IN2014. gada 24. novembra vēstule (dokuments Nr. 730560).

         (110)  Tiesas 2002. gada 16. maija spriedums lietā C-482/99 Francijas Republika pret Eiropas Kopienu Komisiju (Stardust Marine), EU:C:2002:294, 70. punkts. Saskaņā ar Tiesas spriedumu “[i]r jāatgriežas tā laikposma kontekstā, kad tika veikti finansiālā atbalsta pasākumi, lai tādējādi varētu novērtēt, vai valsts rīcība ir bijusi ekonomiski saprātīga, un ir jāatturas no vērtējuma, kura pamatā ir vēlāka situācija” (71. punkts).

         (111)  Dokuments Nr. 720781.

         (112)  Judikatūrā atzīts, ka publiski uzņēmumi varētu pievērsties ilgtermiņa peļņas palielināšanai. Tiesas 1991. gada 21. marta spriedums lietā C-303/88 Itālija/Komisija (Lanerossi), EU:C:1991:136, 22. punkts, Tiesas 1991. gada 21. marta spriedums lietā C-305/89 Itālija/Komisija (Alfa-FIAT), EU:C:1991:142, 20. punkts, un Vispārējās tiesas 2014. gada 3. jūlija spriedums apvienotajās lietās T-319/12 un T-321/12 Ciudad de la Luz/Komisija, EU:T:2014:604, 41. punkts.

         (113)  Vispārējā tiesa ir uzsvērusi, ka publiskiem uzņēmumiem ir jāpierāda savu projektu ekonomiskais pamatojums. Sk. Vispārējās tiesas 2012. gada 11. septembra spriedumu lietā T-565/08 Corsica Ferries, EU:T:2012:415, 84. punkts.

         (114)  Tiesas 1988. gada 2. februāra spriedums apvienotajās lietās C-67/85, C-68/85 un C-70/85 van der Kooy/Komisija, EU:C:1988:38, 29. un 30. punkts, un Tiesas 1996. gada 29. februāra spriedums lietā C-56/93 Beļģija/Komisija, EU:C:1996:64, 10. punkts.

         (115)  SFMI-Chronopost lēmumā Komisija secināja, ka būtu tikai pareizi, ja sākuma periodā jaunā uzņēmuma maksājumi par mātesuzņēmuma sniegto loģistikas un tirdzniecības atbalstu segtu vienīgi mainīgās izmaksas. (Komisijas 1997. gada 1. oktobra Lēmums 98/365/EK par Francijas piešķirto iespējamo valsts atbalstu SFMI-Chronopost (OV L 164, 9.6.1998., 37. lpp.).)

         (116)  Uzņēmuma IN2014. gada 24. novembra vēstule (dokuments Nr. 730560).

         (117)  Sk. uzņēmuma IN atbildi uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720775).

         (118)  Uzņēmuma IN2013. gada 28. oktobra vēstule (dokuments Nr. 688215) un uzņēmuma IN atbilde uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720775).

         (119)  Uzņēmuma IN atbildes uz lēmumu par procedūras sākšanu 7. pielikums (dokuments Nr. 720782).

         (120)  Uzņēmuma IN atbilde uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720775).

         (121)  Uzņēmuma IN atbildei uz lēmumu par procedūras sākšanu 7. pielikums (dokuments Nr. 720782).

         (122)  Uzņēmuma IN2013. gada 28. oktobra vēstule (dokuments Nr. 688215).

         (123)  Pirmās instances tiesas 2003. gada 6. marta spriedums WestLB/Komisija, 254. punkts, un Vispārējās tiesas 2014. gada 3. jūlija spriedums Ciudad de la Luz/Komisija, 44. punkts.

         (124)  Uzņēmuma IN2014. gada 24. novembra vēstule (dokuments Nr. 730559).

         (125)  NetNames atbildes kopija tika nosūtīta Iestādei kā III pielikums uzņēmuma IN2014. gada 24. novembra vēstulei (dokuments Nr. 730560).

         (126)  Tiesas 1980. gada 29. oktobra spriedums apvienotajās lietās no C-209/78 līdz 215/78 un C-218/78 Van Landewyck u. c./Komisija, EU:C:1980:248, 88. punkts, 1995. gada 16. novembra spriedums lietā C-244/94 FFSA u. c., EU:C:1995:392, 21. punkts, un 2008. gada 1. jūlija spriedums lietā C-49/07 MOTO,, EU:C:2008:376, 27. un 28. punkts.

         (127)  Atsauce ir izdarīta uz uzņēmuma IN2015. gada 17. aprīļa e-pasta ziņojumu (dokuments Nr. 754218) un uzņēmuma IN atbildi uz lēmumu par procedūras sākšanu (dokuments Nr. 720775), 4.3.3.2. nodaļa.