title: 2008/227/EK: Komisijas Lēmums ( 2008. gada 17. marts ), ar ko izbeidz antidempinga procedūru attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas un Taivānas izcelsmes polivinilspirta ievedumiem un anulē garantijas, kas iegūtas ar noteiktajiem pagaidu maksājumiem

text:
               18.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 75/66

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2008. gada 17. marts),
   ar ko izbeidz antidempinga procedūru attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas un Taivānas izcelsmes polivinilspirta ievedumiem un anulē garantijas, kas iegūtas ar noteiktajiem pagaidu maksājumiem
   (2008/227/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1995. gada 22. decembra Regulu (EK) Nr. 384/96 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1), (“pamatregula”) un jo īpaši tās 9. pantu,
   apspriedusies ar padomdevēju komiteju,
   tā kā:
   A.   PAGAIDU PASĀKUMI

               (1)

               Komisija 2006. gada 19. decembrī publicēja paziņojumu (2) par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas (ĶTR) un Taivānas izcelsmes polivinilspirta (PVS) importu Kopienā. Komisija 2007. gada 17. septembrī ar Regulu (EK) Nr. 1069/2007 (3) (“pagaidu regula”) noteica ĶTR izcelsmes PVS pagaidu antidempinga maksājumu. Taivānai netika noteikti pagaidu pasākumi.

               (2)

               Kā minēts pagaidu regulas 13. apsvērumā, dempinga un kaitējuma izmeklēšanu veica laikā no 2005. gada 1. oktobra līdz 2006. gada 30. septembrim (“IP”). Attiecībā uz tendencēm, kas ir būtiskas kaitējuma novērtēšanai, Komisija analizēja datus, kuri aptver periodu no 2003. gada 1. janvāra līdz IP beigām (“attiecīgais periods”).

         B.   TURPMĀKĀ PROCEDŪRA

               (3)

               Pēc lēmuma, ar kuru ĶTR izcelsmes PVS importam tika noteikti pagaidu antidempinga maksājumi, savukārt šādi pasākumi netika noteikti Taivānas importam, vairākas ieinteresētās puses rakstveidā iesniedza piezīmes. Turklāt personām, kas to pieprasīja, tika dota iespēja tikt uzklausītām. Komisija turpināja vākt un pārbaudīt visu informāciju, ko uzskatīja par nepieciešamu galīgajiem konstatējumiem.

               (4)

               Komisija pastiprināja izmeklēšanu attiecībā uz Kopienas interešu aspektiem un izņēmuma kārtā atļāva lietotājiem no papīra rūpniecības iesniegt atbildes uz anketu; tas ir svarīgs lietotāju segments, bet līdz šim nebija sadarbojies.

               (5)

               Visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuriem pamatojoties plānoja izbeigt procedūru attiecībā uz ĶTR un Taivānas izcelsmes PVS importu un atbrīvot summas, kas nodrošinātas ar pagaidu maksājumu. Tika noteikts arī termiņš, kurā ieinteresētās personas varēja sniegt piezīmes pēc minētās informācijas saņemšanas.

               (6)

               Tika ņemti vērā ieinteresēto personu mutiski un rakstveidā iesniegtie komentāri un vajadzības gadījumā attiecīgi grozīti konstatējumi.

         C.   ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS

               (7)

               Tas pats pagaidu regulas 16. apsvērumā minētais Kopienas lietotājs atkārtoti iesniedza un izklāstīja argumentus par atsevišķas kvalitātes (“apstrīdētā kvalitāte”) izslēgšanu no ražojuma definīcijas; to sauc par “PVS ar mazu pelnu saturu”, un kuru tas inter alia iegādājas ĶTR. Šis lietotājs apgalvoja, i) ka Komisija nav pietiekami pamatojusi, kāpēc tā uzskata, ka apstrīdētajai kvalitātei ir tādas pašas pamata fiziskās un tehniskās īpašības kā citas kvalitātes PVS, kas atbilst ražojuma definīcijai, un turklāt uzsvēra, ii) ka šai kvalitātei ir ļoti specifisks galalietojuma veids. Turklāt tas apgalvoja, iii) ka apstrīdētā kvalitāte, pēc šī lietotāja vārdiem, ir kopolimērs un neietilpst attiecīgā ražojuma definīcijā.

               (8)

               Pirms detalizētas iedziļināšanās šā lietotāja apgalvojumos, jāatzīmē, ka pelni PVS ir piemaisījums. Jo zemāks pelnu īpatsvars, jo tīrāks ir PVS. Otrkārt, jēdziens “PVS ar mazu pelnu saturu” ir subjektīvs. Tam nav vispārpieņemta standarta, kas nozīmē, ka katrs ražotājs pats nosaka, kādos gadījumos PVS ir ar mazu pelnu saturu un kādos nav. Tika konstatēts, ka praksē šis rādītājs ievērojami atšķiras: izmeklēšanā iesaistīto ražotāju vidū maksimālais pelnu satura rādītājs PVS ar mazu pelnu saturu svārstījās no 0,09 % līdz 0,5 %. Attiecīgais lietotājs nav to ražotāju vidū, kuri bija ļoti ierobežojoši, proti, citas personas tā ražojumu attiecīgo rādītāju, iespējams, uzskatītu ar diezgan lielu.

               (9)

               Citi uz šīs ieinteresētās personas iesniegtie apgalvojumi, kas minēti 7. apsvērumā, tika nopietni apsvērti un tos var apkopot šādi.

         i)   apstrīdētajam kvalitātes veidam ir atšķirīgas fiziskās un tehniskās pamatīpašības.

               (10)

               Jāatgādina, ka attiecīgā ražojuma fiziskās un tehniskās pamatīpašības tika provizoriski definētas tās regulas 14. apsvērumā, ar kuru noteica pagaidu pasākumus. Attiecīgais ražojums tajā definēts kā īpašs sveķu veids ar noteiktiem tehniskiem parametriem. Šajā ražojuma definīcijā minētie parametri, kas tika izmantoti, lai atšķirtu attiecīgo ražojumu no citas kvalitātes PVS ražojumiem, attiecas uz viskozitāti (3 mPas – 61 mPas, noteikta 4 % šķīdumā) un hidrolīzi (84,0 mol % – 99,9 mol %).

               (11)

               Visu kvalitātes veidu ražojumus, kas ietilpst ražojuma definīcijā, dažkārt apzīmē kā standarta kvalitātes veidus; tas nozīmē, ka tos visus var ražot standarta PVS ražošanas līnijā un to ražošanas izmaksas ir līdzīgas. Turpretī tos kvalitātes veidus, uz kuriem attiecas tas pats KN kods, bet kuri neietilpst ražojuma definīcijā, nevar ražot standarta PVS ražošanas līnijā, tiem nepieciešama atšķirīga ražošanas tehnoloģija un papildu iekārtas, tāpēc ražošanas izmaksas var ļoti atšķirties. Turklāt tiem kvalitātes veidiem, kuri neietilpst ražojuma definīcijā, ir arī ļoti atšķirīgas īpašības, salīdzinot ar tiem, kas ietilpst ražojuma definīcijā. Attiecībā uz viskozitātes pakāpi un hidrolīzi: i) zema viskozitātes pakāpe ir PVS ar mazu molekulāro svaru, inter alia, tos ir grūti apstrādāt, kā rezultātā ražošanas ienesīgums ir neliels, turpretī ii) tipus ar augstu viskozitātes pakāpi, ko arī ir grūti apstrādāt, izmanto dārga spodrpapīra pārklāšanai, kas ir ļoti specifisks pielietojuma veids, kurā jāizvairās no parasti šim pielietojuma veidam raksturīgām nevēlamām plaisām. iii) Ražojuma kvalitātes veidus ar augstu hidrolīzes pakāpi arī galvenokārt izmanto minētajā veidā, un iv) PVS kvalitātes veidi ar zemu hidrolīzes pakāpi nešķīst ūdenī vai veido nestabilus šķīdumus ar ūdeni. Šādus ražojumus lielākoties izmanto, lai ražotu PVC suspensijas, un augstas temperatūras gadījumā šādi ražojumi izdalīsies no šķīduma.

               (12)

               Lietotājs apgalvoja, ka, lai ražotu PVB sveķus, kas tam ir nepieciešami PVB plēves ražošanai, ir obligāta sešu PVS īpašību esība. Šo sešu īpašību parametru kombinācija padara apstrīdēto kvalitāti unikālu salīdzinājumā ar visiem citiem PVS kvalitātes veidiem tirgū. Analizējot šo apgalvojumu, tiešām tika konstatēts, ka dažiem lietojumiem ir stingrākas tehniskās specifikācijas nekā pārējiem lietojumiem. Tomēr vienlaikus tika konstatēts fakts, ka visu veidu kvalitātes ražojumiem, ieskaitot preču kvalitātes, kas ietilpst ražojuma definīcijā un ko dažkārt apzīmē kā “standarta kvalitātes ražojumus”, ir unikāla īpašību kombinācija. Atkarībā no vēlamā pielietojuma, tiek izvēlēts vienas vai otras kvalitātes ražojums. Tas attiecas ne tikai uz to, kā attiecīgais lietotājs izmanto ražojumu, bet arī uz citiem pielietojumiem. Tādēļ prasība bija jānoraida.

         ii)   apstrīdētajam kvalitātes veidam ļoti specifiski galapielietojuma veidi

               (13)

               Attiecīgais lietotājs arī iebilda pret Komisijas veikto PVS lietotāju tirgus novērtējumu un īpaši uzsvēra, ka PVB lietotāju tirgus ir ļoti daudzveidīgs. Šajā saistībā, kā jau tika norādīts pagaidu regulā, lietotājs izmantoja šo PVS kvalitātes veidu, lai ražotu PVB, kas ir visizplatītākais pielietojums Kopienā, sasniedzot 25–29 % no PVS patēriņa, un tas ir arī visstraujāk augošais pielietojums, jo pieprasījums pēc PVB plēvēm strauji palielinās. Turklāt pēc pakārtotās rūpniecības pārbaudes arī tika konstatēts, ka gandrīz 90 % Kopienā ražotā PVB konsekventi tiek izmantoti, lai ražotu PVB plēvi, kas ir arī iespējamais veids, kā to izmanto attiecīgais lietotājs (bet tas nav vienīgais PVB plēves ražotājs Kopienā). Tāpēc ir apstiprināts pagaidu regulas 17. apsvērums, saskaņā ar kuru šīs ieinteresētās personas specifiskais pielietojuma veids ir viens no galvenajiem pielietojuma veidiem, ko, ņemot vērā tā nozīmi tirgū, nevar raksturot kā “nestandarta”.

               (14)

               Attiecīgais lietotājs arī apgalvoja, ka šķietami specifisko pielietojuma veidu apliecina fakts, ka apstrīdēto kvalitāti nevar aizstāt ar citiem modeļiem, kas ilustrētu šo specifisko pielietojuma veidu. Šajā saistībā vispirms tika noteikts, ka šis lietotājs neiepirka tikai no attiecīgā Ķīnas ražotāja; tam jau bija vairāki alternatīvi avoti. Faktiski IP viņš mazāk par 5 % no saviem PVS pirkumiem, kurus viņš prasīja neiekļaut ražojuma definīcijā, iepirka no ĶTR ražotāja. Pārējo daudzumu viņš iepirka no trijiem citiem ražotājiem dažādās valstīs. Turklāt tika konstatēts, ka lielāko daļu Kopienas tirgū visvairāk pārdoto citu kvalitātes veidu nevar izmantot kā alternatīvu apstrīdētajai kvalitātei; tomēr pašu apstrīdēto kvalitāti var izmantot citos pielietojuma veidos, un to piedāvāja Kopienas tirgū par cenām, kas bija līdzīgas cenām, ko prasīja par līdzīgiem kvalitātes veidiem, kurus importēja no ĶTR. Ņemot vērā iepriekšminēto, bija jānoraida arguments par to, ka apstrīdētās kvalitātes veidu nevarēja aizstāt.

         iii)   apstrīdētais kvalitātes veids ir kopolimērs, nevis homopolimērs

               (15)

               Pēc pagaidu pasākumu noteikšanas lietotājs apgalvoja, ka PVS ar mazu pelnu saturu ir kopolimērs, nevis homopolimērs. Apgalvojuma pamatā bija fakts, ka tas satur divus veidojošus blokus. Jautājumu izmeklēja un konstatēja, ka PVS rodas sākotnējā homopolimēru polimerizācijā. Tomēr sekojošais hidrolīzes process vienmēr ir nepilnīgs (starp 84,0 un 99,9 mol %), un tāpēc var apgalvot, ka PVS satur divus veidojošus blokus un to var uzskatīt par kopolimēru.

               (16)

               Lai izvairītos no pārpratumiem, uzskatīja par atbilstošu precizēt ražojuma definīciju, kas noteikta pagaidu regulā. Tāpēc attiecīgais ražojums ir noteikti definēts kā atsevišķi polivinilspirti (PVS) kopolimēru veidā, pamatojoties uz homopolimēru polimerizāciju; to viskozitāte (nosakot 4 % šķīdumā) ir 3 mPas vai lielāka, taču nepārsniedz 61 mPas, to hidrolīzes pakāpe ir 84,0 mol % vai lielāka, bet nepārsniedz 99,9 mol %, to izcelsme ir Ķīnas Tautas Republikā vai Taivānā, un tos parasti deklarē ar KN kodu ex 3905 30 00.

         D.   DEMPINGS
   1.   Taivāna

               (17)

               Taivānai nenoteica pagaidu pasākumus, jo, kā teikts pagaidu regulas 29. un 30. apsvērumā, provizoriski netika konstatēts dempings attiecībā uz Taivānas izcelsmes attiecīgo ražojumu.

               (18)

               Kā minēts pagaidu regulas 30. apsvērumā, vienīgais Taivānas uzņēmums Chang Chun Petrochemical Co. Ltd. (“CCP”), kas sadarbojās, ir attiecīgā ražojuma vienīgais ražotājs eksportētājs Taivānā, un, kā informē Eurostat, izmeklēšanas periodā tas veidoja 100 % Taivānas eksporta uz EK.

               (19)

               Abi Kopienas ražotāji Kuraray Europe GmbH un Celanese Chemicals Ibérica S.L. apgalvoja, ka CCP izmeklēšanas periodā veica dempingu, un pieprasīja, lai Komisija vēlreiz pārbauda konstatējumus par dempingu attiecībā uz CCP.

         1.1.   Izejvielu izmaksas

               (20)

               Abi Kopienas ražotāji apgalvoja, ka CCP ražošanas izmaksas ir daudz lielākas par Komisijas konstatētajām, jo galvenās izejvielas vinilacetāta monomēra (“VAM”), ko izmanto PVS ražošanā, izmaksas bija novērtētas par zemu. Šajā saistībā tie uzsvēra, ka CCP piegādātājs, kas piegādāja VAM, bija saistīts uzņēmums. Savu argumentu pamatošanai viens Kopienas ražotājs iesniedza pētījumu par CCP uzņēmējdarbību ar PVS (šo pētījumu veica konsultāciju uzņēmums), kā arī publikācijas par starptautiskajām VAM cenām.

               (21)

               Iesniegto informāciju pārbaudīja. Salīdzinot VAM cenas iepriekš minētajās publikācijās un cenas, ko konstatēja procedūras laikā gan Āzijā, gan Eiropā, viennozīmīgi noskaidroja, ka minētajās publikācijās atspoguļotās cenas ir pārlieku augstas. Turklāt publikācijās ir teikts, ka publicētās cenas ir novērtējumi; faktiskās cenas tirgū var būt augstākas vai zemākas, un vislabāk publicētās cenas izmantot kā orientējošas cenas. Tiešām, šādas cenas var izmantot, lai uzraudzītu tendences laika gaitā, bet tās acīmredzami neatspoguļo faktiskās cenas.

               (22)

               Turklāt izmeklēšanā konstatēja, ka saistītais piegādātājs CCP pārdeva VAM par cenām, kas atbilst tām, kuras prasīja šī piegādātāja nesaistītajiem pircējiem, un CCP maksātās cenas par VAM atbilda tām cenām, ko maksāja citi ražotāji Āzijā, īpaši Japānā.

               (23)

               Turklāt iepriekš minētajā pētījumā atspoguļotās VAM izmaksas pamatojās uz lielāku VAM patēriņa rādītāju, nevis uz faktisko CCP patēriņu. Ņemot vērā, ka VAM patēriņa rādītājs ir atkarīgs no pilnīgi un daļēji hidrolizēta PVS maisījuma, tika konstatēts, ka faktiskais CCP patēriņa rādītājs atbilst citu ražotāju faktiskajam CCP patēriņa rādītājam gan Āzijā, gan Kopienā, ievērojot attiecīgo ražojuma maisījumu.

               (24)

               Tāpēc iepriekš 20.–23. apsvērumā minēto iemeslu dēļ secināja, ka CPP VAM izmaksas nav bijušas nenovērtētas un prasības attiecībā uz šo jautājumu noraidīja.

         1.2.   Citas izmaksas

               (25)

               Pamatojoties uz iepriekšminētajā pētījumā atspoguļotajām izmaksām, viens no diviem Kopienas ražotājiem apgalvoja, ka līdzās VAM pārāk zemu novērtētas citas CCP izmaksu sastāvdaļas, kas ietilpst PVS ražošanas izmaksās, piemēram, saistībā ar komunālajiem pakalpojumiem, citām pieskaitāmajām ražošanas izmaksām un TV un A izmaksām. Tomēr netika iesniegti konkrēti pierādījumi, kas apstiprinātu pētījumā atspoguļotos izmaksu novērtējumus.

               (26)

               Pārbaudīja CCP uz vietas iegūtos faktiskos datus, un ir apstiprināts, ka dempinga aprēķinos ir izmantotas pareizās izmaksas. Tāpēc prasību noraidīja.

         1.3.   Normālās vērtības aprēķins

               (27)

               Viens Kopienas ražotājs apgalvoja, ka attiecībā uz CCP bija jānosaka normālā vērtība visiem ražojumu veidiem, jo Taivānas PVS tirgū ir īpaša situācija, jo tirgū ir mākslīgi radītas zemas cenas, salīdzinot ar publicēto cenu spektru par Āziju, un arī tāpēc, ka IP Taivānā vietējā tirgū ražojumu lielākoties pārdeva saistītiem pircējiem.

               (28)

               Faktiski nav pierādījumu, uz kuriem pamatojoties varētu atzīt pārdošanas cenas vietējā tirgū Taivānā par mākslīgi zemām. Publicētās PVS cenas ir vienīgi vispārēja rakstura cenu spektrs Āzijā (izņemot Ķīnu) kopumā, nešķirojot faktisko kvalitāti vai attiecīgos ražojumu veidus, tāpēc to nevar izmantot, lai salīdzinātu cenas attiecībā uz Taivānu. Pamatojoties uz to, Taivānas cenas vietējā tirgū nevar uzskatīt par mākslīgi zemām. Attiecībā uz iespējamajiem nepietiekamajiem pārdevumiem iekšējā tirgū neatkarīgiem pircējiem ir apstiprināts, ka neatkarīgiem pircējiem pārdots pietiekams ražojumu daudzums, lai noteiktu normālo vērtību.

               (29)

               Tas pats Kopienas ražotājs arī apgalvoja, ka iespējamās īpašās tirgus situācijas dēļ Taivānas tirgū, ko radījušas mākslīgi zemās PVS cenas, peļņa, ko izmantoja saliktajās normālajās vērtībās attiecībā uz CCP, nav jānosaka, pamatojoties uz pamatregulas 2. panta 6. punkta pirmo teikumu.

               (30)

               28. apsvērumā minēto iemeslu dēļ nav pamata uzskatam, ka saskaņā ar pamatregulas 2. panta 6. punkta pirmo teikumu noteiktā peļņa nav piemērota, lai noteiktu saliktās normālās vērtības. Tāpēc prasību noraidīja.

               (31)

               Ieinteresētās personas informēja par iepriekšminētajiem konstatējumiem, un tām atvēlēja termiņu, kurā iesniegt piezīmes. Ne no Kopienas ražotājiem, ne citām ieinteresētajām personām nesaņēma papildu informāciju, kas varētu mainīt Komisijas pagaidu konstatējumus par dempingu attiecībā uz Taivānu.

               (32)

               Ņemot vērā iepriekšminēto, tiek apstiprināts, ka Taivānai noteiktā dempinga starpība ir mazāka par 2 % (izteikta procentos no eksporta cenas), kā minēts pagaidu regulas 29. apsvērumā. Tāpēc saskaņā ar pamatregulas 9. panta 3. punktu jābeidz šī procedūra attiecībā uz attiecīgo Taivānas izcelsmes ražojuma importu.

         2.   Ķīnas Tautas Republika (“ĶTR”)
   2.1.   Tirgus ekonomikas režīms un atsevišķs režīms

               (33)

               Tā kā nav saņemtas piezīmes par TER un AR, ar šo apstiprina pagaidu regulas 31.–39. apsvērumu.

         2.2.   Analogā valsts

               (34)

               Abi Kopienas ražotāji Kuraray Europe GmbH un Celanese Chemicals Ibérica S.L. atkārtoti pieprasīja, lai Taivānas vietā Japāna tiktu izvēlēta par analogo valsti ĶTR.

               (35)

               Tie apgalvoja, ka Japāna būtu piemērotāka analogā valsts nekā Taivāna, jo konkurence Japānas PVS tirgū ir daudz lielāka nekā Taivānas tirgū, tā kā i) Taivānas tirgū dominē vienīgais Taivānas ražotājs CCP, turpretī Japānā ir četri ražotāji, ii) tā PVS imports Taivānā, uz ko attiecas izmeklēšana, ir neliels, un iii) vietējais pieprasījums pēc līdzīgā ražojuma Taivānā ir mazs.

               (36)

               Attiecībā uz iespējamo CCP dominējošo stāvokli Taivānas tirgū jāatgādina, ka konkurences līmeni ietekmē arī imports, un, kā jau teikts pagaidu regulas 46. apsvērumā, šajā saistībā Taivānā faktiski ir lielāks importa īpatsvars vietējā patēriņā (15 %) nekā Japānā (3 %).

               (37)

               Apgalvojumam par to, ka PVS imports lielākoties ir ražojumi, kuri neietilpst izmeklējamā ražojuma definīcijā, netika iesniegts pietiekami daudz pierādījumu, tāpēc tam nevarēja piekrist.

               (38)

               Attiecībā uz apgalvojumu, ka Taivānā ir ierobežots līdzīgā ražojuma pieprasījums, jāuzsver, ka Taivānas vietējā PVS tirgus apjoms pārsniedz 15 000 tonnu un lielākā daļa ir līdzīgais ražojums. Turklāt, lai gan viens Kopienas ražotājs apgalvoja, ka faktiski pieprasījums ir ierobežots, jo CCP lielākoties pārdod ražojumus saistītiem pircējiem, tomēr izmeklēšanā konstatēja pretējo. Šo iemeslu dēļ noraidīja apgalvojumu par ierobežoto pieprasījumu pēc līdzīgā ražojuma.

               (39)

               Iepriekš 36.–38. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ noraidīja apgalvojumu par nepietiekamo konkurenci Taivānas tirgū.

               (40)

               Viens Kopienas ražotājs apgalvoja, ka gan ražošanas, gan pārdošanas ziņā Japānas PVS tirgus Ķīnas Tautas Republikai ir daudz reprezentatīvāks par Taivānu. Tomēr, pat ja Taivānas ražošanas un pārdevumu apjoms vietējā tirgū ir mazāks par ražošanu un pārdevumiem vietējā tirgū Japānā, tie tomēr ir pietiekami reprezentatīvi, lai salīdzinātu ar Ķīnas PVS un tā eksportu uz EK.

               (41)

               Tas pats Kopienas ražotājs arī apgalvoja, ka Japāna būtu piemērotāka analogā valsts nekā Taivāna, jo Japānā, tāpat kā ĶTR, ir gan integrēti PVS ražotāji, gan neintegrēti PVS ražotāji. Tomēr ir svarīgi atgādināt, ka ĶTR tiešām ir abu veidu ražotāji, tomēr gan Taivānas ražotājs, gan vienīgais pārbaudītais Japānas ražotājs, kas sadarbojās, izmanto integrētus ražošanas procesus. Tāpēc šis aspekts nav svarīgs, lai dotu priekšroku Japānai, nevis Taivānai.

               (42)

               Tas pats Kopienas ražotājs arī apgalvoja, ka ražojumu klāsts un PVS pielietojumi Japānas tirgū vairāk ir salīdzināmi ar ražojumu klāstu un pielietojumiem ĶTR. Šajā saistībā ir apstiprināts, ka ražojumu klāts un pielietojumi Taivānas tirgū ir tādi, kas nodrošina Taivānas un Ķīnas PVS pienācīgu salīdzināmību, un nav pierādījumu tam, ka, izmantojot Japānas PVS, tiktu nodrošināta labāka salīdzināmība.

               (43)

               Visbeidzot sadarbības līmenis izraudzītajā valstī ir svarīgs aspekts uzticamu normālo vērtību noteikšanā. Japānā tikai viens no četriem līdzīgā ražojuma izgatavotājiem sadarbojās izmeklēšanā, turpretī Taivānā bija pieejami visi vajadzīgie dati par valsti, ņemot vērā to, ka izmeklēšana attiecās uz Taivānu. Turklāt Taivānas uzņēmumam bija daudz lielāka tirgus daļa vietēja tirgū nekā vienīgajam Japānas ražotājam, kas sadarbojās, šādi ļaujot veikt labāku normālo vērtību novērtējumu.

               (44)

               Iepriekš 36.–43. apsvērumā izklāstīto aspektu dēļ tika noraidīta abu Kopienas ražotāju prasību par to, ka Japāna ir vispiemērotākā analogā valsts ĶTR, un ar šo apstiprina pagaidu regulas 40.–46. apsvērumu.

         2.3.   Normālā vērtība

               (45)

               Viens Kopienas ražotājs apgalvoja, ka analogās valsts Taivānas normālās vērtības būtu jānosaka visiem ražojumu veidiem un peļņa, ko izmantoja normālo vērtību noteikšanā, nebūtu jānosaka, pamatojoties uz pamatregulas 2. panta 6. punkta pirmo teikumu, jo Taivānā ir īpaša tirgus situācija mākslīgi radīto zemo cenu dēļ.

               (46)

               Tomēr iepriekš pagaidu regulas 28.–30. apsvērumā izklāstīto iemeslu dēļ šīs prasības noraidīja. Ņemot to vērā, ar šo apstiprina pagaidu regulas 47. apsvērumu.

         2.4.   Eksporta cena

               (47)

               Tā kā nav saņemtas piezīmes par eksporta cenu, ar šo apstiprina pagaidu regulas 48.–50. apsvērumu.

         2.5.   Salīdzinājums

               (48)

               Tā kā par salīdzinājumu nav saņemtas piezīmes, ar šo apstiprina pagaidu regulas 51. apsvērumu.

         2.6.   Dempinga starpība

               (49)

               Tā kā par dempinga starpību nav saņemtas piezīmes, ar šo apstiprina pagaidu regulas 52. un 53. apsvērumu, saskaņā ar ko valsts mēroga dempinga starpība ĶTR ir 10 %.

         E.   KAITĒJUMS
   1.   Kopienas ražošana un Kopienas ražošanas nozare

               (50)

               Tā kā par šo jautājumu nav saņemta jauna un pamatota informācija vai argumenti, ar šo apstiprina pagaidu regulas 54.–60. apsvērumu.

         2.   Kopienas patēriņš

               (51)

               Pārskatot Eurostat sniegto statistikas informāciju un salīdzinot to ar citu avotu informāciju, tika konstatēts, ka imports no ASV, kāds minēts pagaidu regulā, bija novērtēts par zemu, īpaši attiecībā uz 2003. gadu (skatīt turpmāk 80. apsvērumu). Tāpēc nolēma aizstāt šos datus ar ASV eksporta datubāzes datiem. Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībai konstatēja, ka Eurostat sniegtās ziņas par PVS importu no Ķīnas bija kļūdainas un tās jālabo (skatīt turpmāk 56. apsvērumu).

               (52)

               Attiecīgi pārskatīja patēriņa rādītājus, un tie ir šādi.

                           2003

                           2004

                           2005

                           IP

                           Patēriņš tonnās

                           143 515

                           154 263

                           166 703

                           166 755

                           Indekss (2003 = 100)

                           100

                           107

                           116

                           116

               (53)

               Tas liecina, ka attiecīgajā periodā pieprasījums pēc attiecīgā ražojuma palielinājās par 16 %. Citi secinājumi, kas apkopoti pagaidu regulas 64. apsvērumā, paliek spēkā.

               (54)

               Tā kā nav saņemta nekāda jauna un būtiska informācija vai argumenti šajā konkrētajā aspektā, ar šo apstiprina pagaidu regulas 61.–64. apsvērumu, izņemot 61. un 64. apsvērumā veiktos labojumus, kas aplūkoti iepriekš.

         3.   Imports no attiecīgajām valstīm

               (55)

               Tā kā tika apstiprināts, ka attiecībā uz Taivānu konstatētā dempinga starpība ir de minimis, Taivānas izcelsmes imports tiks galīgi izslēgts no kaitējuma novērtējuma.

               (56)

               Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībai dažas ieinteresētās personas izteica nopietnas bažas par Eurostat datu ticamību attiecībā uz PVS importu 2003. gadā no ĶTR. Jautājumu izmeklēja un konstatēja, ka ziņojumā par šiem importiem ir ievērojamas neprecizitātes. Līdz ar to PVS importu apjomu no ĶTR laboja šādi.

                           Imports

                           2003

                           2004

                           2005

                           IP

                           ĶTR (tonnās)

                           16 197

                           14 710

                           21 561

                           21 513

                           Indekss (2003 = 100)

                           100

                           91

                           133

                           133

               (57)

               Imports no Ķīnas attiecīgajā periodā nevis samazinājās, kā konstatēja pagaidu posmā, pamatojoties uz kļūdainajiem 2003. gada datiem, bet palielinājās par 33 %, savukārt 2004. gadā, salīdzinot ar 2003. gadu, samazinājās par 9 %.

               (58)

               Ņemot vērā nedaudz koriģētos Kopienas patēriņa rādītājus (skatīt iepriekš 51. apsvērumu), ĶTR importa tirgus daļa attiecīgajā periodā tika atbilstoši koriģēta šādi.

                           ĶTR tirgus daļa

                           2003

                           2004

                           2005

                           IP

                           Kopienas tirgus

                           11,3 %

                           9,5 %

                           12,9 %

                           12,9 %

                           Indekss (2003 = 100)

                           100

                           84

                           115

                           114

               (59)

               Importa no ĶTR tirgus daļa attiecīgajā periodā ir palielinājusies par 1,6 procentu punktiem. Imports no Ķīnas izmeklēšanas periodā veidoja 12,9 % no visa Kopienas tirgus.

               (60)

               Ņemot vērā pārskatītos 2003. gada importa rādītājus, importa no ĶTR cenas attiecīgi grozītas, kā minēts pagaidu regulas 68. apsvērumā. Tādējādi importa vidējā cena samazinājās par 3 %.

                           Vienības cenas

                           2003

                           2004

                           2005

                           IP

                           ĶTR (EUR/tonna)

                           1 162

                           1 115

                           1 164

                           1 132

                           Indekss (2003 = 100)

                           100

                           96

                           100

                           97

               (61)

               Pēc informācijas galīgās nodošanas atklātībai pieteikuma iesniedzējs apgalvoja, ka Komisija no pazeminājuma aprēķiniem nedrīkstēja izslēgt nevienu atbilstošo modeli. Tas apgalvoja, ka tādējādi Kopienas importa cenas no ĶTR būtu noteiktas pārāk augstas. Ņemot to vērā, pagaidu regulas 70. apsvērumā tiešām noteikts, ka neliels skaits modeļu (RKN sistēmas) ir izslēgti no samazināšanās salīdzinājuma, jo tiek uzskatīts, ka salīdzinājums modeļu starpā ir nozīmīgs un godīgs un tāpēc nevar atļaut salīdzinājumu starp standarta kvalitātes un īpašas kvalitātes ražojumu, kas atbilst ražojuma definīcijai.

               (62)

               Attiecīgie RKN IP atbilda 34 % Ķīnas importa, bet Kopienas ražošanas nozare (nevis pieprasījuma iesniedzējs) tos ražoja ļoti nelielā apjomā, kas bija 0,1 % līdz 0,5 % līdzīgā ražojuma pārdevumu IP. Tā kā PVS imports no Ķīnas, kas atbilda attiecīgajam RKN, attiecās uz standarta kvalitātes PVS, šo RKN Kopienas ražotājs paziņoja Komisijai, ka šajā gadījumā attiecīgie RKN atbilst augstas kvalitātes ražojumiem ar īpašu pielietojumu, kurus nevar aizvietot ar standarta PVS. Turklāt tos neražo standarta ražošanas līnijās, bet atsevišķā rūpnīcā nepārtrauktā ražošanas procesā. Attiecīgais Kopienas ražotājs arī īpaši paziņoja, ka šis PVS nekonkurē ar standarta PVS. Komisija attiecīgi secināja, ka Kopienas nozare nepārdod atbilstošas kvalitātes veidu šiem RKN, ko importē no ĶTR, kas ir standarta PVS. Ņemot vērā faktu, ka cenu samazinājuma aprēķinu joprojām var pamatot uz reprezentatīvajiem apjomiem (t. i., 54 % attiecīgā importa), tika nolemts šos RKN izslēgt no salīdzinājuma.

               (63)

               Ievērojot šo, un tā kā pieteikuma iesniedzējs nesniedza pierādījumus par pretējo, tika apstiprināts, ka šo RKN izslēgšana no cenu samazinājuma aprēķina ir pamatota un apgalvojums tāpēc tiek noraidīts.

               (64)

               Tā kā nav saņemta nekāda jauna un būtiska informācija vai argumenti šajā konkrētajā aspektā, ar šo apstiprina pagaidu regulas 65.–71. apsvērumu, izņemot datus par importu no Ķīnas un tirgus daļu, kas aplūkoti iepriekš.

         4.   Kopienas ražošanas nozares stāvoklis

               (65)

               Ņemot vērā koriģētos Kopienas patēriņa rādītājus (skatīt iepriekš 51. apsvērumu), Kopienas ražošanas nozares tirgus daļa attiecīgajā periodā tika atbilstoši koriģēta šādi.

                           Kopienas ražošanas nozares tirgus daļa

                           2003

                           2004

                           2005

                           IP

                           Indekss (2003 = 100)

                           100

                           101

                           96

                           103

               (66)

               Kā secināts pagaidu regulas 76. apsvērumā, pārdošanas apjomu ziņā Kopienas ražošanas nozare guva labumu no pieaugošā pieprasījuma Kopienas tirgū.

         5.   Secinājums par kaitējumu

               (67)

               Pēc to būtisko faktu un apvērumu izpaušanas, uz kuriem pamatojoties tika nolemts noteikt pagaidu antidempinga pasākumus, vairākas personas apgalvoja, ka lielākā daļa kaitējuma rādītāju ir bijuši pozitīvi, tāpēc nav nodarīts būtisks kaitējums. Viena ieinteresētā persona pat apgalvoja, ka Komisija ir secinājusi, ka Kopienas ražošanas nozarei nodarīts būtisks kaitējums, pamatojoties tikai uz Kopienas ražošanas nozares pārdošanas cenu kritumu.

               (68)

               Šajā saistībā jāprecizē, ka pagaidu regulas 90. apsvērumā norādīts, ka attiecīgajā periodā, pateicoties spēcīgajam un augošajam pieprasījumam Kopienas tirgū, bija vērojamas labvēlīgas daudzu rādītāju pārmaiņas. Tomēr cenu spiediens Kopienas tirgū kopā ar galveno izejvielu izmaksu lielo pieaugumu pasaules mērogā izraisīja ļoti nelabvēlīgas visu finanšu rādītāju pārmaiņas, piemēram, rentabilitātes, ienākuma no ieguldījumiem un naudas plūsmas pārmaiņas. Tas jau ir sīki izskaidrots pagaidu regulas 84. līdz 85. apsvērumā. Lai gan, kā teikts pamatregulas 3. panta 5. punktā, neviens no attiecīgajiem ekonomiskajiem faktoriem, kas šajā saistībā novērtēti, nav izšķirošs, ir acīmredzami, ka finanšu rādītāji ir galveno rādītāju starpā. Tāpēc šis arguments ir jānoraida.

               (69)

               Tā kā nav citas jaunas un pamatotas informācijas vai argumenta par Kopienas ražošanas nozares situāciju, ar šo apstiprina pagaidu regulas 72.–92. apsvērumu, izņemot 75. un 76. apsvērumu, kas aplūkoti iepriekš.

         F.   CĒLOŅSAKARĪBA
   1.   Importa par dempinga cenām ietekme

               (70)

               Vairākas ieinteresētās personas norādīja uz pagaidu konstatējumu par to, ka Ķīnas imports 2003.–2004. gadā ievērojami samazinājās. Tie apgalvoja, ka, ņemot vērā to, ka vienlaikus Kopienas ražošanas nozares rentabilitāte ievērojami samazinājās (par 62 procentu punktiem), cenu kritumu nevarēja izraisīt Ķīnas importa samazināšanās.

               (71)

               Šajā saistībā jāatgādina, ka izmeklēšanā konstatēja, ka IP Ķīnas importa cenas bija par 3,3 % zemākas par Kopienas ražošanas nozares cenām un ĶTR imports attiecīgajā periodā pie Kopienas robežas tika deklarēts, norādot zemākas cenas nekā tās, kuras prasīja Kopienas ražošanas nozare. Eurostat apkopoto importa cenu atšķirība no ĶTR un Kopienas ražošanas nozares cenām, šķiet, ir būtiskāka 2003. gadā, nevis IP. Tomēr, pamatojoties uz šādu analīzi, nevar izdarīt secinājumus par cenu samazinājumu pirms IP; precīzu un uzticamu cenu samazinājuma starpību var aprēķināt tikai izmeklēšanas periodam, jo tas jādara, pamatojoties uz modeļu salīdzinājumu un pienācīgi pielāgojot ievešanas izmaksas (un izmaksas pēc ievešanas) un atšķirības tirdzniecības līmenī. Šādi dati ir pieejami tikai par izmeklēšanas periodu. Tāpēc nevar izdarīt secinājumu par to, vai ĶTR importa cenas attiecīgajā periodā bija zemākas par Kopienas ražošanas nozares cenām.

               (72)

               Turklāt izmeklēšanā tika konstatēts, ka tirgū bija vērojams būtisks cenu kritums. Kā konstatēts pagaidu regulas 78. un 79. apsvērumā, cenu kritumam bija kaitīga ietekme, ņemot vērā galveno izejvielu ievērojamo cenu kāpumu tajā pašā periodā. Ņemot vērā saņemtās atsauksmes, kas minētas iepriekš 70. apsvērumā, izejvielu cenu pārmaiņas tika analizētas par katru attiecīgā perioda gadu. Kā minēts pagaidu regulas 78. apsvērumā, vinilacetāta monomērs (“VAM”) ir PVS galvenā izejviela. Tas veido apmēram 65 % no PVS ražošanas izmaksām. Turpmākajā tabulā atspoguļotas VAM izmaksas par tonnu attiecīgajā periodā.

                           Kopienas ražošanas nozare

                           2003

                           2004

                           2005

                           IP

                           VAM izmaksas par PVS tonnu

                           Indekss

                           100

                           107

                           119

                           130

               (73)

               Analīze liecināja, ka 2004. gadā izejvielu cenu kāpums bija mērens, salīdzot ar šo izmaksu kāpumu 2005. gadā un IP. Ņemot vērā šo izejvielu cenu pārmaiņas, ko vislabāk ilustrē iepriekš minētā VAM cenu attīstība un kas precīzi neatbilda tendencei, kas bija raksturīga rentabilitātei, var secināt, ka, kā norādīts pagaidu regulas 79. apsvērumā, straujo rentabilitātes kritumu 2004. gadā drīzāk izraisīja Kopienas ražošanas nozares cenu samazinājums par 7 %, nevis izejvielu izmaksu kāpums.

               (74)

               Šā iemesla dēļ turpmāk tika rūpīgi analizēta tirgus daļu attīstības absolūtā izteiksme 2004. gadā salīdzinājumā ar 2003. gadu, lai noteiktu, vai imports par dempinga cenām, skatot atsevišķi, radīja Kopienas ražošanas nozarei būtisku kaitējumu. Noskaidroja, ka Kopienas ražošanas nozare 2004. gadā palielināja tirgus daļu par 1 %. Vienlaikus Ķīnas imports zaudēja 16 % no tirgus daļas. Rezultātā 2004. gadā Kopienas ražošanas nozares tirgus daļa bija četrkārt lielāka par ĶTR tirgus daļu. Šajos apstākļos ir grūti izskaidrot cenu kritumu svarīgajā 2004. gadā ar ĶTR importu, jo tā daudzums bija salīdzinoši mazs un strauji samazinājās.

               (75)

               Pēc galīgo secinājumu izpaušanas Kopienas ražošanas nozare iebilda, ka pat ar mazu tirgus daļu imports par dempinga cenām varēja izraisīt tirgū nopietnus traucējumus uzņēmējdarbības veida īpatnību dēļ. Turklāt tā iebilda, ka Komisija būtu iebildusi, ka PVS ir patēriņa prece, un zemākā tirgū kotētā cena lielā mērā nosaka tirgus cenu, kurai pārējiem ražotājiem jāpielāgojas, ja tie vēlas saglabāt pasūtījumus. Jāpiebilst, ka Komisija galīgo secinājumu izpaušanas dokumentā tikai citē apgalvojumu, to neapstiprinot. Sūdzības iesniedzējs turpināja apgalvot, ka šķietamo ĶTR importa ietekmi uz Kopienas ražošanas nozares pārdošanas cenām pierāda Kopienas ražošanas nozares pārdošanas cenu pazemināšanās tendence attiecīgajā periodā, lai gan galvenās izejvielas – VAM – cenas pieauga. Kopienas ražošanas nozare turpināja apgalvot, ka tā nevarēja panākt, ka izejvielu cenu kāpumu sedz pircēji, jo bija vērojams spēcīgs spiediens, ko radīja imports par dempinga cenām, kas izraisīja ievērojamu rentabilitātes, ienākumu no ieguldījumiem un naudas plūsmas samazināšanos.

               (76)

               Tomēr, aplūkojot attīstību sīkāk, šķiet, ka Kopienas ražošanas nozares situācija būtiski pasliktinājās no 2004. gada līdz IP. 2003. gadā, kad ĶTR importa tirgus daļa bija 11,3 % un pārdošanas cenas daudz neatšķīrās no cenām nākamajos gados, Kopienas ražošanas nozarei bija labi rezultāti, īpaši rentabilitāte. Šo novērtējumu apstiprina tas, ka pat Kopienas ražošanas nozare raksturoja 2003. gadu (un 2002. gadu) kā gadu “pirms Kopienas tirgū ieplūda ievērojams apjoms importa par dempinga cenām”. Izmeklēšanā gūtie konstatējumi to apstiprināja, tāpēc pagaidu regulas 131. apsvērumā 2003. gadu minēja kā gadu, kurā Kopienas tirgū bija vērojama normāla konkurences situācija. Neviena no ieinteresētajām personām to neapšaubīja, tāpēc jāsecina, ka 2003. gadā bija raksturīgi nelieli tirdzniecības traucējumi (ja tādi vispār bija). Turpretī 2004. gadā, kad ĶTR imports samazinājās, lai gan saglabājās stabilas cenas, Kopienas ražošanas nozares finanšu situācija pēkšņi ievērojami pasliktinājās.

               (77)

               Pēc galīgo secinājumu izpaušanas Kopienas ražošanas nozare apgalvoja, ka Komisija kļūdaini uzskata importu par dempinga cenām par kaitējuma galveno iemeslu. Šajā saistībā jāpiezīmē, ka Komisija neuzskata importu par dempinga cenām par kaitējuma galveno iemeslu. Tik tiešām, pamatregulas 3. panta 6. punktā noteikts, ka “apjoma un/vai cenas līmeņi (…) ir ietekmējuši Kopienas ražošanas nozari (…) un ka šī ietekme ir vērojama tādā pakāpē, ka to var dēvēt par būtisku ietekmi (komisijas dienestu izcēlums)”.

               (78)

               Izmeklēšanā konstatēto faktu turpmāka analīze liecina, ka imports par dempinga cenām, skatot atsevišķi, ir ietekmējis kaitējumu Kopienas ražošanas nozarei, bet, ņemot vērā tā ierobežoto tirgus daļu, salīdzinot ar Kopienas ražošanas nozares pieaugošo tirgus daļu, un tā kā nav skaidras sakarības laika ziņā starp importu par dempinga cenām un vislielāko kaitējumu Kopienas ražošanas nozarei, ietekmi neuzskata par būtisku.

               (79)

               Ņemot vērā iepriekšminētos apsvērumus, nevar secināt, ka imports par dempinga cenām izraisījis Kopienas ražotājiem kaitējumu, ko varētu uzskatīt par būtisku.

         2.   Citu faktoru ietekme

               (80)

               Pēc pagaidu pasākumu noteikšanas, tika saņemta informācija, kurā bija norādes, ka Eurostat dati attiecībā uz importu no ASV nav pilnīgi. Salīdzinājumā ar eksporta datiem no ASV eksporta datubāzes un citiem avotiem izrādījās, ka daudzumi, par kuriem bija iesniegta informācija, ir pārāk mazi. Tāpēc dati par šo importu bija jāpārskata, un tika atzīts, ka vispiemērotāk ir tos aizstāt ar datiem, kas iegūti no ASV eksporta datubāzes, turklāt euro konvertētās vērtības tika pienācīgi pielāgotas CIF cenām pie Kopienas robežas. Pārskatīto importa apjomu no ĶTR 2003. gadā ietekme uz aprēķināto Kopienas patēriņu tajā gadā ietekmēja arī citu valstu tirgus daļu. Tāpēc tabulās pagaidu regulas 97. apsvērumā bija jāizdara šādi grozījumi.
               Citu trešu valstu izcelsmes imports (daudzums)

                           Imports (tonnas)

                           2003

                           2004

                           2005

                           IP

                           ASV

                           19 804

                           26 663

                           25 771

                           26 298

                           Indekss (2003 = 100)

                           100

                           135

                           130

                           133

                           Japāna

                           13 682

                           11 753

                           12 694

                           14 151

                           Indekss (2003 = 100)

                           100

                           86

                           93

                           103

                           Taivāna (diapazoni)

                           11 000–14 000

                           13 000–16 500

                           10 000–13 000

                           9 000–12 000

                           Indekss (2003 = 100)

                           100

                           118

                           88

                           83

               Citu trešu valstu izcelsmes imports (vidējā cena)

                           Vidējā cena (EUR)

                           2003

                           2004

                           2005

                           IP

                           ASV

                           1 308

                           1 335

                           1 446

                           1 416

                           Indekss (2003 = 100)

                           100

                           102

                           111

                           108

                           Japāna

                           1 916

                           1 532

                           1 846

                           1 934

                           Indekss (2003 = 100)

                           100

                           80

                           96

                           101

                           Taivāna

                           1 212

                           1 207

                           1 308

                           1 302

                           Indekss (2003 = 100)

                           100

                           100

                           108

                           108

               Tirgus daļas

                           Tirgus daļa (%)

                           2003

                           2004

                           2005

                           IP

                           ASV

                           13,8 %

                           17,3 %

                           15,5 %

                           15,8 %

                           Japāna

                           9,5 %

                           7,6 %

                           7,6 %

                           8,5 %

                           Taivāna (indekss)

                           100 %

                           109 %

                           76 %

                           71 %

               (81)

               Salīdzinājumā ar pagaidu regulu visvairāk atšķiras ASV importa daudzumi un tendence, kas saskatāma saistībā ar minēto importu. Attiecīgajā periodā bija vērojams neliels ASV PVS importa kāpums, kas atbilda tirgus daļas kāpumam par 2 procentu punktiem, turpretī pagaidu regulā tika nepareizi konstatēts, ka minētajā periodā imports divkāršojies. Turklāt šā importa CIF cena pie Kopienas robežas kopumā acīmredzami bija lielāka, nekā tika provizoriski secināts; cenas bija par 4,3 % lielākas nekā IP. Citi secinājumi par šo importu, kas apkopoti pagaidu regulas 98. apsvērumā, joprojām ir spēkā.

               (82)

               Atsaucoties uz pagaidu regulas 97. un 99. apsvērumu, vairākas ieinteresētās personas pauda nopietnas šaubas par Eurostat cenām attiecībā uz Japānas importu, jo vidējā šā importa vienības cena bija ievērojami augstāka par no citiem avotiem iegūtajām PVS vienības cenām. Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka augsto vidējo pārdošanas cenu varētu izskaidrot ar citu dārgāku ražojumu, piemēram, PVB, nepareizu iekļaušanu informācijā. Šajā saistībā ir svarīgi uzsvērt, ka šos datus sīki pārbaudīja un, pamatojoties uz šo analīzi, nolēma, kā norādīts pagaidu regulas 99. apsvērumā, ka Japānas imports nevarēja vēl vairāk ietekmēt negatīvo cenu tendenci, kas radīja ievērojamu Kopienas ražošanas nozares finanšu situācijas pasliktināšanos. Pilnīguma un skaidrības labad turpmākajā tekstā atspoguļots šīs analīzes kopsavilkums.

               (83)

                  Eurostat datu papildu pārbaude attiecībā uz Japānas importu apstiprināja, ka tajā nebija ietverti citi ražojumi, izņemot PVS, un tāpēc dati nebija pārspīlēti dārgāku ražojumu dēļ. Turklāt, kā jau tika norādīts sūdzībā, Japānas PVS importā bija iekļauts neliels tāda PVS daudzums, kas nebija līdzīgais ražojums, bet kam, iespējams, bija ievērojami augstākas vienības izmaksas. Vidējā Japānas importa vērtībā, kas tika noteikta, pamatojoties uz statistikas datiem, nevarēja novērst šo citas kvalitātes PVS ražojumu cenu ietekmi, jo šajos datos nav nošķirts līdzīgais ražojums no citiem PVS kvalitātes veidiem. Tomēr, ņemot vērā šāda importa aptuvenos daudzumus, par kuriem ziņas ieguva, pamatojoties uz sūdzībā iekļautajiem datiem, un ņemot vērā vidējo cenu, ko noteica visam Japānas PVS importam IP, konstatēja, ka būtu maz ticams, ka, izslēdzot tos PVS kvalitātes veidus, kas neietilpst ražojuma definīcijā, iegūtu tādu līdzīgā ražojuma vidējo CIF cenu pie Kopienas robežas, kura būtu mazāka par Kopienas pārdošanas cenām IP. Turklāt apmēram 25 % Japānas importa IP varēja pārbaudīt, un šie ražojumi atbilda tādiem PVS kvalitātes veidiem, kas ietilpst ražojuma definīcijā. Pārdevumi bija veikti saistītām personām, proti, par transfertcenām, un tika konstatēts, ka šo pirkumu tālākpārdošanas cenas pirmajiem neatkarīgajiem pircējiem Kopienā bija vidēji par 8–10 % lielākas par cenām, ko varēja saņemt Kopienas ražošanas nozare. Attiecīgi secināja un apstiprināja, ka nav norādes par to, ka Japānas PVS imports IP bija par zemākām cenām nekā Kopienas ražošanas nozares cenas, un tāpēc nevar uzskatīt, ka tās veicināja kaitējumu Kopienas ražošanas nozarei.

               (84)

               Vairākas ieinteresētās personas arī jautāja, kā Japānas imports varēja saglabāt stabilu tirgus daļu, neraugieties uz šādām augstām cenām, ja Kopienas tirgū bija vērojama sīva cenu konkurence. Šajā saistībā vispirms jāatgādina, ka, kā minēts iepriekš 83. apsvērumā, citu un dārgāku PVS kvalitātes veidu iekļaušana palielināja Eurostat atspoguļotās vidējās Japānas importa cenas. Pamatojoties uz pārbaudītiem datiem apmēram 25 % no Japānas tālākpārdošanas cenām pirmajiem neatkarīgajiem pircējiem Kopienā, šķiet, ka vidējās cenas ir par 8–10 % lielākas nekā Kopienas ražošanas nozares cenas. Tas nav rezultāts, kas iegūts, precīzi salīdzinot identiskus kvalitātes veidus; tā drīzāk ir iespējamā un aptuvenā cenu atšķirība starp vidējām pārdošanas cenām, kādas bija daļai Japānas importa, un Kopienas iegūtajām vidējām pārdošanas cenām. Pamatojoties uz to, Japānas importa cenu analīzes rezultāts nav pretrunā secinājumam, ka tirgus cenas Kopienā bija pakļautas spiedienam, un argumentu noraida.

               (85)

               Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka Taivānas importa daudzumi 2003.–2006. gadā palielinājās pretēji Komisijas konstatējumiem par tirgus daļas samazinājumu un ka šā importa vidējās cenas palielinājās mazāk, nekā bija konstatējusi Komisija. Šā apgalvojuma pamatā bija Eurostat datu analīze. Šajā saistībā jāatgādina, ka, kā norādīts pagaidu regulas 100. apsvērumā, tika izmantoti vienīgā Taivānas ražotāja faktiskie rādītāji, jo tas pilnībā sadarbojās izmeklēšanā. Šie pārbaudītie dati tika uzskatīti par uzticamākiem nekā Eurostat dati, īpaši arī tāpēc, ka šis ražotājs visu attiecīgo periodu pārdeva ievērojamus tāda PVS daudzumus, uz ko attiecas KN kods ex 3905 30 00, bet kas neietilpa ražojuma definīcijā. Tāpēc šīs ieinteresētās personas prasība bija jānoraida.

               (86)

               Ņemot vērā Komisijas veikto ASV importa cenu analīzi, cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka Taivānas imports veicināja cenu spiedienu Kopienas tirgū. Tā apgalvoja, ka, lai noteiktu vidējās cenas, par kādām pārdeva pirmajam neatkarīgajam pircējam, Komisija koriģēja uz augšu Eurostat sniegtās ASV importa cenas, kas jau bija lielākas par Taivānas cenām, un, šādi koriģētas, tās bija tajā pašā līmenī kā Kopienas ražošanas nozares cenas. Tāpēc Taivānas cenas, kurām nevajadzētu veikt korekciju, būtu zemākas par Kopienas ražošanas nozares cenām un veicinātu Kopienas ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu.

               (87)

               Šīs prasības bija jānoraida. Faktiski Taivānas cenas pagaidu regulas 97. un 100. apsvērumā ir CIF cenas pie Kopienas robežas. Lai noteiktu cenu samazinājumu, tika veikta virkne minēto cenu korekciju (ievedmuita, izmaksas pēc ievešanas, tirdzniecības līmenis). Šajā gadījumā tika veiktas ievērojamas korekcijas attiecībā uz tirdzniecības līmeni, jo praktiski viss tika pārdots, izmantojot tirgotājus/izplatītājus Kopienā. Pēc tam cenu samazinājuma aprēķinus varēja izdarīt RKN (ražojuma kontroles numurs) līmenī, šādi iegūstot ļoti precīzus rādītājus, kuri neliecināja par cenu samazinājumu.

               (88)

               Vairākas ieinteresētās personas apgalvoja, ka rentabilitātes kritumu izraisīja pati Kopienas ražošanas nozare. Tās apgalvoja, ka, 2004. gadā izveidojot papildu ražošanas jaudu, Kopienas ražošanas nozare bija spiesta konstatēt, ka saražots liels papildu daudzums PVS, kas bija jāpārdod. Šīs personas apgalvoja, ka tāpēc sūdzības iesniedzējs veica intensīvu pārdošanas politiku un prasīja zemākas cenas nekā visi citi PVS piegādātāji, lai maksimāli palielinātu pārdošanas apjomu un izslēgtu citus konkurentus no tirgus. Saskaņā ar šo personu apgalvojumu tas izskaidro PVS cenu kritumu attiecīgajā periodā. Tie uzskatīja, ka Ķīnas ražotāji sekoja šīm cenu tendencēm, bet nenoteica tās.

               (89)

               Attiecībā uz šo argumentu jāatzīst, ka izmeklēšanā patiesi konstatēja, ka, pateicoties Kopienas ražošanas nozares veiktajiem ieguldījumiem ražošanas jaudas palielināšanā, Kopienas ražošanas nozare bija spējīga Kopienas tirgū pārdot ievērojamu papildu daudzumu ražojumu. Tas, no vienas puses, liecina, ka lēmums veikt ieguldījumus bija pareizs lēmums attiecībā uz gaidāmo tirgus izaugsmi. Kā paskaidrots iepriekš 51. līdz 53. apsvērumā, PVS patēriņš Kopienas tirgū strauji palielinājās attiecīgajā periodā, un tas kopumā veicināja pārdošanu. Turklāt, pamatojoties uz Eurostat datiem un to personu sniegtajiem rādītajiem, uz kurām attiecās izmeklēšana, analizēja tos Kopienas patēriņa un pārdevumu datus, kuri attiecas uz periodu pēc IP (no 2006. gada jūlija līdz 2007. gada septembrim), un tika apstiprināts, ka patēriņš ievērojami pieauga un Kopienas ražošanas nozare palielināja pārdevumus vēl par 10 %.

               (90)

               Tomēr vienlaikus izmeklēšanā tika konstatēts, ka PVS ražotnei būtu jābūt nepārtrauktā darbībā, lai panāktu maksimālo efektivitāti. Tā notika Kopienas ražošanas nozarē. Izmeklēšanā konstatēja, ka, pateicoties jaudas palielināšanai, ko veica no 2004. līdz 2006. gadam, no 2004. gada ievērojami palielinājās ražošanas apjoms. Kopienas ražošanas nozare pēc galīgo secinājumu izpaušanas apgalvoja, ka papildu PVS ražošanas līniju sāka izmantot tikai 2005. gadā un tāpēc 2004. gadā nebija papildu jaudas. Tomēr izmeklēšana liecina, ka 2004. gadā, salīdzinot ar 2003. gadu, ražošanas jauda tika palielināta par 7 %. Vienlaikus Kopienas ražošanas nozare palielināja pārdošanas cenas par 7 %, un 2005. gadā, kad ražošanas jaudas palielināšana jau bija gandrīz pabeigta un sasniedza 129 % no jaudas 2003. gadā, cenas joprojām bija par 5 % mazākas nekā 2003. gadā, lai gan, kā iepriekš norādīts 72. apsvērumā, ievērojami palielinājās izejvielu cenas (+ 19 % VAM). Vienlaikus Kopienas ražošanas nozare palielināja pārdošanas apjomu neatkarīgiem pircējiem par 12 %, un 2005. gadā tā būtu palielinājusi minētos pārdevumus vēl par 10 %. Ievērojot šo, šķiet, ka pastāv sakarība starp Kopienas ražošanas nozares pārdošanas cenu un saražoto PVS daudzumu.

               (91)

               Divas ieinteresētās personas iebilda, ka ieguldījumi ražošanas jaudā nelabvēlīgi ietekmēja galvenos finanšu rādītājus, jo ieguldījumu izmaksas ļoti negatīvi ietekmēja Kopienas ražošanas nozares rentabilitāti. Šajā saistībā, kā teikts pagaidu regulas 103. apsvērumā, izmeklēšanā tika noskaidrots, ka varēja noteikt izmaksas, kuras tika veiktas ražošanas jaudas palielināšanai, un ka tās būtiski neietekmēja krasi negatīvo tendenci, kāda tika novērota attiecībā uz Kopienas ražošanas nozares finansiālo stāvokli. Tāpēc jānoraida apgalvojums, ka šīs izmaksas izraisīja būtisku Kopienas ražošanas nozares galveno svarīgo finanšu radītāju pasliktināšanos.

               (92)

               Viena ieinteresētā persona apgalvoja, ka to pārdevumu cenas, kuri bija pašu lietošanai, negatīvi ietekmēja sūdzības iesniedzēja rentabilitātes rādītājus. Šajā saistībā jāatgādina, ka PVS pārdevumi saistītām personām tika pastiprināti pārbaudīti. Pirmkārt, šos pārdevumus nošķīra no pārdevumiem nesaistītām personām. Tāpēc tie nav iekļauti pagaidu regulas 84. un 85. pantā sniegtajos finanšu rādītājos, kā īpaši minēts 84. apsvērumā. Otrkārt, pārbaudot pārdevumus, kas bija paredzēti pašu lietošanai, noskaidroja, ka šo pārdevumu (mazāk par 20 % no Kopienas ražošanas nozares kopējiem pārdevumiem) cenām nebija negatīvas ietekmes uz paziņoto rezultātu attiecībā uz Kopienas ražošanas PVS pārdevumiem nesaistītām personām. Tāpēc šī prasība tika noraidīta.

               (93)

               Cita ieinteresētā persona apgalvoja, ka būvniecības tirgus krīze Vācijā pirmajos attiecīgā perioda gados varēja izraisīt Kopienas ražošanas nozares galveno finanšu rādītāju negatīvo attīstību. Tomēr netika iesniegti pierādījumi, un statistikas dati skaidri liecināja par pieaugošu PVS patēriņa tendenci un pat vēl lielākā mērā attiecībā uz PVB. Tāpēc šis arguments bija jānoraida.

               (94)

               Pēc galīgo secinājumu izpaušanas Kopienas ražošanas nozare apgalvoja, ka, tā kā uzmanība tika pievērsta 2003. un 2004. gadam, netika veikta cēloņsakarību analīze 2004.–2006. gadam. Šajā saistībā pirmkārt jāatzīmē, ka 2003. un 2004. gads ir attiecīgā perioda divi pirmie gadi un tāpēc tos nevar uzskatīt par “novecojušiem”. Turklāt saskaņā ar kopsavilkumu pagaidu regulas 91. apsvērumā, rādītāju grupa, kas attiecas uz kaitējumu, ir finanšu rādītāji, bet lielākai daļai pārējo rādītāju raksturīga pozitīva attīstība. Šādā situācijā izmeklēšanas iestādei ir lietderīgi pievērst uzmanību periodam, kad finanšu rādītāji visspēcīgāk samazinājās, kas notika 2004. gadā, kad Kopienas ražošanas nozares rentabilitāte samazinājās par 62 %, tās ienākums no ieguldījumiem samazinājās par 83 %, un naudas plūsma samazinājās par 45 %. Visbeidzot, kā redzams 70.–93. apsvērumā, tiek uzskatīts, ka cēloņsakarību analīze attiecas ne tikai uz 2003.–2004. gadu un aptver visu attiecīgo periodu, t. i., no 2003. gada līdz IP beigām (2006. gada septembrim). Tādēļ šo apgalvojumu noraida.

         3.   Secinājums par cēloņsakarību

               (95)

               Pēc papildu analīzes, kas tika sākta, saņemot piezīmes pēc pagaidu pasākumu noteikšanas, kopumā nevar apstiprināt, ka imports par dempinga cenām lielā mērā saistīts ar Kopienas ražošanas nozarei nodarīto būtisko kaitējumu. Ņemot vērā i) ĶTR importa dempinga tirgus daļu, kas ir salīdzinoši neliela un kam ir tendence samazināties (no 11,3 līdz 12,9 %), un Kopienas ražošanas nozares pārdevumu daudz ievērojamāko un augošo tirgus daļu (IP vairāk nekā trīskārša salīdzinājumā ar ĶTR tirgus daļu), kā arī ii) nelielo cenu samazinājumu, kas bija raksturīgs ĶTR importam, var secināt, ka zemās cenas Kopienas tirgū augošu izejvielu cenu kontekstā, kuras izraisīja Kopienas ražošanas nozarei nodarīto kaitējumu, nevar izskaidrot ar importu par dempinga cenām no ĶTR. Tādēļ pamatregulas 3. panta 6. un 7. punkta nozīmē nevar noteikt cēloņsakarību starp importu par dempinga cenām no ĶTR un Kopienas ražošanas nozarei radīto būtisko kaitējumu.

         G.   SECINĀJUMS

               (96)

               Tādēļ procedūra ir jāizbeidz, jo Taivānas dempinga starpība ir noteikta mazāka nekā 2 % un trūkst skaidras cēloņsakarības starp dempingu un kaitējumu, ciktāl tas attiecas uz ĶTR izcelsmes importu,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo izbeidz antidempinga procedūru attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas un Taivānas izcelsmes polivinilspirtu (PVS) kopolimēru veidā, pamatojoties uz homopolimēru polimerizāciju; to viskozitāte (nosakot 4 % šķīdumā) ir 3 mPas vai lielāka, taču nepārsniedz 61 mPas, to hidrolīzes pakāpe ir 84,0 mol % vai lielāka, bet nepārsniedz 99,9 mol %, ko parasti deklarē ar KN kodu ex 3905 30 00.
   2. pants
   Ar šo tiek atbrīvotas summas, kas garantētas ar pagaidu antidempinga maksājumiem atbilstoši Komisijas Regulai (EK) Nr. 1069/2007 attiecībā uz Ķīnas Tautas Republikas izcelsmes noteiktu polivinilspirtu homopolimēru veidā, kuru viskozitāte (nosakot 4 % šķīdumā) ir 3 mPas vai lielāka, taču nepārsniedz 61 mPas, un kuru hidrolīzes pakāpe ir 84 mol % vai lielāka, bet nepārsniedz 99,9 mol %, un kuru KN kods ir ex 3905 30 00 (Taric kods 3905300020), importu.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2008. gada 17. martā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Peter MANDELSON

      (1)  OV L 56, 6.3.1996., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2117/2005 (OV L 340, 23.12.2005., 17. lpp.).

      (2)  OV C 311, 19.12.2006., 47. lpp.

      (3)  OV L 243, 18.9.2007., 23. lpp.


title: Padomes lēmums (2003. gada 27. oktobris), ar kuru apstiprina Eiropas Kopienu pievienošanos Madrides Nolīguma par preču zīmju starptautisko reģistrāciju protokolam, kas pieņemts Madridē, 1989. gada 27. jūnijā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003D0793

Oficiālais Vēstnesis L 296 , 14/11/2003 Lpp. 0020 - 0021

		Padomes lēmums(2003. gada 27. oktobris),ar kuru apstiprina Eiropas Kopienu pievienošanos Madrides Nolīguma par preču zīmju starptautisko reģistrāciju protokolam, kas pieņemts Madridē, 1989. gada 27. jūnijā(2003/793/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 308. pantu, saistībā ar 300. panta 2. punkta otro teikumu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā:(1) Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 40/94 (1993. gada 20. decembris) par Kopienas preču zīmi [4], kas pamatojas uz Līguma 308. pantu, ir paredzēts radīt tirgu, kas pienācīgi darbojas un sniedz nosacījumus, kuri ir līdzīgi tiem, kādi pieejami vietējā tirgū. Lai izveidotu šāda veida tirgu un padarītu to aizvien vienotāku, ar minēto regulu izveidoja Kopienas preču zīmju sistēmu, kas noteic, ka uzņēmumi, izmantojot vienotu procedūru, var iegūt Kopienas preču zīmes, kam tiek sniegta vienveidīga aizsardzība un kas rada ar to saistīto ietekmi visā Eiropas Kopienas teritorijā.(2) Pēc Pasaules intelektuālā īpašuma aizsardzības uzsāktajiem un veiktajiem sagatavošanās darbiem, piedaloties dalībvalstīm, kuras ir Madrides savienības dalībnieces, tās dalībvalstis, kas nav Madrides savienības dalībnieces, kā arī Eiropas Kopiena diplomātiskā konferencē Madrides Nolīguma par preču zīmju starptautisko reģistrāciju protokola noslēgšanai 1989. gada 27. jūnijā Madridē pieņēma protokolu Madrides Nolīgumam par preču zīmju starptautisko reģistrāciju (še turpmāk "Madrides Protokols").(3) Madrides Protokolu pieņēma, lai ieviestu konkrētas jaunas iezīmes preču zīmju starptautiskās reģistrācijas sistēmā, kura pastāv saskaņā ar Madrides 1891. gada 14. aprīļa Nolīgumu par preču zīmju starptautisko reģistrāciju un tajā izdarītajiem grozījumiem (še turpmāk "Madrides Nolīgums") [5].(4) Madrides Protokola mērķis ir atvieglināt konkrētām valstīm, jo īpaši dalībvalstīm, kuras pašlaik nav minētā nolīguma puses, pievienošanos preču zīmju starptautiskās reģistrācijas sistēmai.(5) Salīdzinājumā ar Madrides Nolīgumu Madrides Protokols kā vienu no galvenajiem jauninājumiem, kas noteikts tā 14. pantā, ieviesa iespēju, ka starpvaldību organizācija, kurai ir reģionāls birojs preču zīmju reģistrēšanai ar šādas reģistrācijas iedarbību organizācijas teritorijā, var kļūt par Madrides Protokola pusi.(6) Iespēja, ka starpvaldību organizācija, kam ir reģionāls birojs preču zīmju reģistrēšanai, var kļūt par Madrides Protokola pusi, tika ieviesta Madrides Protokolā jo īpaši, lai ļautu Eiropas Kopienai pievienoties minētajam protokolam.(7) Madrides Protokols stājās spēkā 1995. gada 1. decembrī un sāka darboties 1996. gada 1. aprīlī, un pēdējā no šiem datumiem sāka darboties arī Kopienas preču zīmju sistēma.(8) Kopienas preču zīmju sistēma un starptautiskā reģistrācijas sistēma, kas izveidota ar Madrides Protokolu, ir komplementāras. Tādēļ, lai ļautu uzņēmumiem gūt labumu no Kopienas preču zīmes, izmantojot Madrides Protokolu, un otrādi, nepieciešams ļaut personām, kas piesaka Kopienas preču zīmes, kā arī šādu preču zīmju īpašniekiem pretendēt uz savu preču zīmju starptautisku aizsardzību, iesniedzot starptautisku pieteikumu saskaņā ar Madrides Protokolu un otrādi – starptautiskās reģistrācijas īpašniekiem, kas notiek saskaņā ar Madrides Protokolu, pretendēt uz savu preču zīmju aizsardzību saskaņā ar Kopienas preču zīmju sistēmu.(9) Turklāt saiknes izveidošana starp Kopienas preču zīmju sistēmu un starptautisko reģistrācijas sistēmu, kas darbojas saskaņā ar Madrides Protokolu, veicinātu saimnieciskās darbības harmonisku attīstību, kā arī novērsīs konkurences izkropļojumus, būs rentabla un paaugstinās iekšējā tirgus integrācijas un funkcionēšanas līmeni. Tādēļ nepieciešams, lai Kopiena pievienotos Madrides Protokolam, tādējādi padarot Kopienas preču zīmju sistēmu pievilcīgāku.(10) Jāpilnvaro Eiropas Komisija pārstāvēt Eiropas Kopienu Madrides savienības asamblejā pēc Kopienas pievienošanās Madrides Protokolam. Eiropas Kopiena Madrides asamblejā neizteiks viedokli jautājumos, kas attiecas vienīgi uz Madrides Nolīgumu.(11) Eiropas Kopienas kompetence slēgt starptautiskus nolīgumus vai līgumus vai tiem pievienoties ne tikai ir tieši noteikta ar Līgumu, bet var arī izrietēt no citiem Līguma noteikumiem un tiesību aktiem, kurus Kopienas iestādes pieņēmušas, ievērojot minētos Kopienas iestāžu noteikumus.(12) Šis lēmums neietekmē dalībvalstu tiesības piedalīties Madrides savienības asamblejā attiecībā uz to valsts preču zīmēm,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā attiecībā uz jautājumiem, kas ir tās kompetencē, apstiprina Madrides Nolīguma par preču zīmju starptautisko reģistrāciju protokolu, kas pieņemts Madridē, 1989. gada 27. jūnijā (še turpmāk Madrides Protokols).Madrides Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pants1. Ar šo Padomes priekšsēdētāju pilnvaro nodot pievienošanās dokumentu Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas ģenerāldirektoram sākot ar dienu, kad Padome pieņēmusi pasākumus, kas nepieciešami, lai izveidotu saikni starp Kopienas preču zīmi un Madrides Protokolu.2. Deklarācijas un paziņojumus, kas pievienoti šim lēmumam, iekļauj pievienošanās dokumentā.3. pants1. Ar šo Komisiju pilnvaro pārstāvēt Eiropas Kopienu Madrides savienības asamblejas sanāksmēs, kas notiek Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas vadībā.2. Komisija Kopienas vārdā risina sarunas Madrides savienības asamblejā par visiem jautājumiem, kuri ir Kopienas kompetencē attiecībā uz kopienas preču zīmēm, ievērojot šādus nosacījumus:a) nostāju, kādu Kopiena var pieņemt asamblejā, sagatavo Padomes attiecīgā darba grupa vai, ja tas nav iespējams, to sagatavo ad hoc sanāksmēs, kuras sanāk darba gaitā Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas sakarā;b) attiecībā uz lēmumiem, kuru dēļ jāizdara grozījumi Regulā (EK) Nr. 40/94 vai jebkādā citā Padomes aktā, kam nepieciešama vienprātība, Kopienas nostāju pēc Komisijas priekšlikuma pieņem Padome, pieņemot lēmumu vienbalsīgi;c) attiecībā uz citiem lēmumiem, kas skar Kopienas preču zīmi, Kopienas nostāju pēc Komisijas priekšlikuma pieņem Padome, pieņemot lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu.Luksemburgā, 2003. gada 27. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsA. Matteoli[1] OV C 293, 5.10.1996., 11. lpp.[2] OV C 167, 2.6.1997., 252. lpp.[3] OV C 89, 19.3.1997., 14. lpp.[4] OV L 11, 14.1.1994., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1653/2003 (OV L 245, 29.9.2003., 36. lpp.)[5] Madrides Nolīgums par preču zīmju starptautisko reģistrāciju, kā tas pēdējo reizi pārskatīts 1967. gada 14. jūlijā Stokholmā un ar grozījumiem, kas izdarīti 1979. gada 2. oktobrī.--------------------------------------------------


title: 2014/565/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2014. gada 3. aprīlis ) par Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra 2012. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               5.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 266/169

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2014. gada 3. aprīlis)
   par Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra 2012. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2014/565/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra 2012. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra 2012. finanšu gada pārskatiem ar Centra atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2014. gada 18. februāra ieteikumu (05849/2014 – C7-0054/2014),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 1975. gada 10. februāra Regulu (EEK) Nr. 337/75, ar ko izveido Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centru (4), un jo īpaši tās 12.a pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5),

               —

               ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1271/2013 par finanšu pamatregulu struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 208. pantā (6), un jo īpaši tās 108. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas atzinumu (A7-0207/2014),

               1.

               sniedz Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra direktoram apstiprinājumu par Centra 2012. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 365, 13.12.2013., 21. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 39, 13.2.1975., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (6)  OV L 328, 7.12.2013., 42. lpp.


title: Padomes Lēmums (ES) 2015/1147 (2015. gada 13. jūlijs), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekļa aizstājēju no Grieķijas

text:
               14.7.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 186/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/1147
   (2015. gada 13. jūlijs),
   ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekļa aizstājēju no Grieķijas
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   Ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
   Ņemot vērā Grieķijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2015. gada 26. janvārī, 5. februārī un 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

               (2)

               Pēc Kostas BAKOGIANNIS kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa aizstājēja vieta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, par Reģionu komitejas locekļa aizstājēju tiek iecelts:

               —

                  Theodoros GOTSOPOULOS kungs, Politically accountable to the Regional Council of Attica.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2015. gada 13. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         F. ETGEN

      (1)  OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.

      (2)  OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.

      (3)  OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.


title: 2005/23/EK, Euratom: Padomes Lēmums (2004. gada 21. jūnijs), ar ko ieceļ Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli no Itālijas

text:
               19.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 15/6

         PADOMES LĒMUMS
   (2004. gada 21. jūnijs),
   ar ko ieceļ Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli no Itālijas
   (2005/23/EK, Euratom)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 259. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 167. pantu,
   ņemot vērā Padomes (2002. gada 17. septembra) Lēmumu 2002/758/EK, Euratom ar kuru tiek iecelti Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļi laikposmam no 2002. gada 21. septembra līdz 2006. gada 20. septembrim (1),

         ņemot vērā Itālijas valdības iesniegto kandidatūru,
   saņēmusi Eiropas Kopienu Komisijas atzinumu,
   IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.
   Vienīgais pants

      Felice SCALVINI kunga vietā uz atlikušo pilnvaru laiku, kas beidzas 2006. gada 20. septembrī, par Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli ieceļ Giacomino TARICCO kungu.

      Luksemburgā, 2004. gada 21. jūnijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. WALSH

      (1)  OV L 253, 21.9.2002., 9. lpp.


title: 2011/342/ES: Eiropas Centrālās bankas Lēmums ( 2011. gada 9. maijs ), ar ko groza Lēmumu ECB/2004/3 par publisku piekļuvi Eiropas Centrālās bankas dokumentiem (ECB/2011/6)

text:
               16.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 158/37

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS
   (2011. gada 9. maijs),
   ar ko groza Lēmumu ECB/2004/3 par publisku piekļuvi Eiropas Centrālās bankas dokumentiem
   (ECB/2011/6)
   (2011/342/ES)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 12.3. pantu,
   ņemot vērā 2004. gada 19. februāra Lēmumu ECB/2004/2, ar ko pieņem Eiropas Centrālās bankas Reglamentu (1), un jo īpaši tā 23. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 127. panta 6. punktu Padome var noteikt Eiropas Centrālajai bankai (ECB) konkrētus uzdevumus saistībā ar politiku, kas attiecas uz kredītiestāžu un citu finanšu iestāžu, izņemot apdrošināšanas sabiedrības, uzraudzību. Padome izmantojusi šīs tiesības un saskaņā ar Padomes 2010. gada 17. novembra Regulas (ES) Nr. 1096/2010, ar kuru Eiropas Centrālajai bankai piešķir konkrētus uzdevumus saistībā ar Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas darbību (2), 2. pantu uzticējusi ECB uzdevumu nodrošināt Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas (ESRK) sekretariātu, tādējādi sniedzot analītisku, statistisku, loģistikas un administratīvu atbalstu ESRK. Šajā nolūkā ECB sastādīs vai glabās dokumentus, kas saistīti ar tās darbībām ESRK sakarā, un politikas dokumentus un lēmumus, kas būs uzskatāmi par ECB dokumentiem saskaņā ar 2004. gada 4. marta Lēmumu ECB/2004/3 par publisku piekļuvi Eiropas Centrālās bankas dokumentiem (3).

               (2)

               Lai gan saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1096/2010 7. panta 1. punktu ESRK sekretariāts nodrošina, ka tiek piemērots Lēmums ECB/2004/3, kas nosaka nosacījumus un ierobežojumus, saskaņā ar kuriem ESRK jāatļauj piekļuve ESRK dokumentiem, ECB jāpielāgo Lēmums ECB/2004/3, lai atspoguļotu apstākli, ka ECB sastādīs vai glabās dokumentus, kas saistīti ar tās darbībām ESRK sakarā, un politikas dokumentus un lēmumus, kas būs uzskatāmi par ECB dokumentiem saskaņā ar Lēmumu ECB/2004/3.

               (3)

               Jānodrošina, ka ECB var atteikt piekļuvi dokumentiem, kas saistīti ar tās darbību un politikas dokumentiem vai lēmumiem saskaņā ar Līguma 127. panta 5. un 6. punktu un ko tā sastādījusi vai glabā finanšu stabilitātes jomā, t.sk. dokumentus, kas attiecas uz tās atbalstu ESRK, ja to izpaušana apdraud sabiedrības interešu aizsardzību Savienības finanšu sistēmas stabilitātes sakarā.

               (4)

               Grozījumi Lēmumā ECB/2004/3 jāveic arī, lai atspoguļotu terminoloģijas izmaiņas un jaunos pantu numurus pēc Lisabonas Līguma spēkā stāšanās,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu ECB/2004/3 groza šādi:

               1)

               šādi groza 4. panta 1. punktu:

                           a)

                           šādu ievilkumu pievieno a) apakšpunktam:

                                       “—

                                       finanšu sistēmas stabilitāti Savienībā vai kādā dalībvalstī;”;

                           b)

                           vārdu “Kopienas” aizstāj ar vārdu “Savienības”;

               2)

               ar šādu teikumu papildina 4. panta 4. punktu:
               “Kas attiecas uz piekļuvi Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas dokumentiem, piemēro Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas 2011. gada 3. jūnija Lēmumu ESRK/2011/5 par publisku piekļuvi Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas dokumentiem (4), kas pieņemts, balstoties uz 7. pantu Padomes 2010. gada 17. novembra Regulā (ES) Nr. 1096/2010, ar kuru Eiropas Centrālajai bankai piešķir konkrētus uzdevumus saistībā ar Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas darbību (5).

               3)

               lēmuma 8. pantā atsauces uz Līguma 230. pantu aizstāj ar atsaucēm uz 263. pantu, bet atsauces uz 195. pantu aizstāj ar atsaucēm uz 228. pantu.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā 2011. gada 18. jūnijā.

      Frankfurtē pie Mainas, 2011. gada 9. maijā

            ECB prezidents

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  OV L 80, 18.3.2004., 33. lpp.

      (2)  OV L 331, 15.12.2010., 162. lpp.

      (3)  OV L 80, 18.3.2004., 42. lpp.

      (4)  OV C 176,16.6.2011., 3. lpp.

      (5)  OV L 331, 15.12.2010., 162. lpp.”;


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 2066/2003/EK (2003. gada 10. novembris) par topogrāfiskās uzmērīšanas un attālās uzrādes turpmāku piemērošanu lauksaimniecības statistikā no 2004. gada līdz 2007. gadam, un ar ko groza Lēmumu 1445/2000/EK

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003D2066

Oficiālais Vēstnesis L 309 , 26/11/2003 Lpp. 0009 - 0009

		Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 2066/2003/EK(2003. gada 10. novembris)par topogrāfiskās uzmērīšanas un attālās uzrādes turpmāku piemērošanu lauksaimniecības statistikā no 2004. gada līdz 2007. gadam, un ar ko groza Lēmumu 1445/2000/EKEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 285. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,saskaņā ar Līguma 251. pantā [1] noteikto procedūru,tā kā:(1) Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 22. maija Lēmuma Nr. 1445/2000/EK par topogrāfiskās uzmērīšanas un attālās uzrādes piemērošanu lauksaimniecības statistikā no 1999. gada līdz 2003. gadam [2] termiņš beidzas 2003. gada 31. decembrī.(2) Vajadzība pēc pietiekamas informācijas par zemes izmantojumu un kultūru stāvokli ir īpaši aktuāla saistībā ar jaunumiem kopējā lauksaimniecības politikā un ar paplašināšanos, jo īpaši, lai izpētītu lauksaimniecības, vides un lauku apvidu savstarpējās attiecības.(3) Komisijas ziņojums Eiropas Parlamentam un Padomei par šo pasākumu īstenošanu no 1999. gada līdz 2003. gadam rāda, ka būtu lietderīgi tos turpināt vēl četrus gadus.(4) Ir jāturpina un jāuzlabo procedūras pasākumu īstenošanai, ko noteica Lēmums 1445/2000/EK, izmantojot iegūto pieredzi un sasniegtos rezultātus.(5) Uz attālās uzrādes darbībām, kam ir vajadzīga papildu izpēte un attīstība no 2004. līdz 2007. gadam, attiecas Sestā pamatprogramma pētniecības un attīstības jomā [3].(6) Ar šo lēmumu visam programmas darbības laikam nosaka kopējo finanšu shēmu, kas budžeta lēmējinstitūcijai gada budžeta procedūras laikā ir galvenais atskaites punkts atbilstīgi 33. punktam Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 1999. gada 6. maija iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un budžeta procedūras uzlabošanu [4],IR PIEŅĒMUŠAS ŠO LĒMUMU.1. pantsLēmumu 1445/2000/EK groza šādi.1. Lēmuma 1. panta 1. punktam pievieno šādu tekstu:"Šos pasākumus turpina četrus gadus, sākot no 2004. gada 1. janvāra".2. Lēmuma 3. pantu aizstāj šādi:"3. pantsŠīs programmas īstenošanas finansējumu laikposmam no 2004. līdz 2007. gadam nosaka 7,85 miljonu EUR apmērā.Gada apropriāciju apstiprina budžeta lēmējinstitūcija atbilstoši finanšu plānam."3. Lēmuma 6. pantā "2003. gada 31. jūlijam" aizstāj ar "2007. gada 31. jūlijam".4. Lēmuma 7. pantā "2003. gada 31. decembrim" aizstāj ar "2007. gada 31. decembrim".2. pantsŠis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.Briselē, 2003. gada 10. novembrīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsP. CoxPadomes vārdā —priekšsēdētājsA. Marzano[1] Eiropas Parlamenta 2003. gada 1. jūlija atzinums (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī) un Padomes 2003. gada 29. septembra lēmums (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī).[2] OV L 163, 4.7.2000., 1. lpp.[3] OV L 232, 29.8.2002., 1. lpp.[4] OV C 172, 18.6.1999., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: 2007/884/EK: Padomes Lēmums ( 2007. gada 20. decembris ), ar ko Apvienotajai Karalistei atļauj piemērot pasākumus, atkāpjoties no 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta, 168. panta un 169. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu

text:
               29.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 346/21

      PADOMES LĒMUMS

   (2007. gada 20. decembris),
   ar ko Apvienotajai Karalistei atļauj piemērot pasākumus, atkāpjoties no 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta, 168. panta un 169. panta Direktīvā 2006/112/EK par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu
   (2007/884/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes Direktīvu 2006/112/EK (2006. gada 28. novembris) par kopējo pievienotās vērtības nodokļa sistēmu (1) un jo īpaši tās 395. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Lēmumiem 95/252/EK (2) un pēc tam 98/198/EK (3) Padome atļāva Apvienotajai Karalistei ierobežot PVN priekšnodokļa atskaitīšanas tiesības, nosakot, ka var atskaitīt tikai 50 % no priekšnodokļa, ko nodokļa maksātāji ir samaksājuši, īrējot vai nomājot vieglo automašīnu, kuru izmanto ne tikai saimnieciskām vajadzībām. Tāpat Apvienotajai Karalistei atļāva neklasificēt kā pakalpojumu sniegšanu par atlīdzību gadījumu, ja nodokļa maksātāja saimnieciskām vajadzībām nomātu vai īrētu automašīnu izmanto privātām vajadzībām. Šis vienkāršošanas pasākums paredz, ka īrētājam vai nomniekam nav jāveic to attālumu uzskaite, kas ar katru saimnieciskām vajadzībām paredzētu automašīnu nobraukti personīgām vajadzībām, un nodokļu uzskaite par faktisko automašīnas nobraukumu privātām vajadzībām.

               (2)

               Vēstulē, kas Komisijas Ģenerālsekretariātā reģistrēta 2007. gada 5. februārī, Apvienotā Karaliste lūdza pagarināt minētās atkāpes spēkā esamību, kas beidzas 2007. gada 31. decembrī.

               (3)

               Saskaņā ar Direktīvas 2006/112/EK 395. panta 2. punktu Komisija ar 2007. gada 15. oktobra vēstuli informēja pārējās dalībvalstis par Apvienotās Karalistes lūgumu. Komisija 2007. gada 17. oktobra vēstulē paziņoja Apvienotajai Karalistei, ka tās rīcībā ir visa informācija, ko tā uzskata par vajadzīgu lūguma izvērtēšanai.

               (4)

               Juridiskie un faktiskie apstākļi, uz kuru pamata tika piešķirta atļauja piemērot sākotnējo atkāpi, nav mainījušies un tāpēc joprojām ir nozīmīgi.

               (5)

               Komisija 2004. gada 29. oktobrī iesniedza priekšlikumu Padomes direktīvai, ar ko groza Direktīvu 77/388/EEK – tagad Direktīva 2006/112/EK – kurā, inter alia, saskaņotas to izdevumu kategorijas, kuriem var piemērot atskaitīšanas tiesību izņēmumus. Saskaņā ar minēto priekšlikumu atskaitīšanas tiesības var piemērot autotransporta līdzekļiem. Tāpēc ir lietderīgi pagarināt atkāpes spēkā esamības termiņu līdz brīdim, kad stājas spēkā minētā direktīva. Tomēr jebkurā gadījumā atļauja būs spēkā ilgākais līdz 2010. gada 31. decembrim, ja līdz tam nav stājusies spēkā minētā direktīva, lai būtu iespējams izvērtēt, cik vajadzīgs ir šīs lēmums, ņemot vērā vispārējo procentuālo sadalījumu starp izmantošanu saimnieciskām un privātām vajadzībām.

               (6)

               Tāpēc atkāpes pagarinājumam nebūs negatīvas ietekmes uz Eiropas Kopienu pašu resursiem, ko veido PVN.

               (7)

               Ņemot vērā jautājuma steidzamību, ir nepieciešams piešķirt atkāpi no sešu nedēļu termiņa, kas minēts I daļas 3. punktā Protokolā par dalībvalstu parlamentu lomu Eiropas Savienībā, kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienu dibināšanas līgumiem,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 168. un 169. panta, Apvienotajai Karalistei ar šo ir atļauts ierobežot automašīnas īrētāja vai nomātāja atskaitīšanas tiesības, nosakot, ka var atskaitīt līdz 50 % no PVN izmaksām, kas radušās, īrējot vai nomājot vieglo automašīnu, kuru izmanto ne tikai saimnieciskām vajadzībām.
   2. pants
   Atkāpjoties no Direktīvas 2006/112/EK 26. panta 1. punkta a) apakšpunkta, Apvienotajai Karalistei ar šo ir atļauts neklasificēt kā pakalpojumu par atlīdzību gadījumu, kad nodokļa maksātājs saimnieciskām vajadzībām iznomātu vai izīrētu automašīnu izmanto privātām vajadzībām.
   3. pants
   Šo lēmumu piemēro no 2008. gada 1. janvāra.
   Tas zaudē spēku dienā, kad stājas spēkā Kopienas noteikumi, ar ko nosaka tos izdevumus saistībā ar mehāniskiem autotransporta līdzekļiem, uz kuriem neattiecas PVN pilnas atskaitīšanas tiesības, bet ne vēlāk kā 2010. gada 31. decembrī.
   4. pants
   Šis lēmums ir adresēts Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotajai Karalistei.

      Briselē, 2007. gada 20. decembrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         F. NUNES CORREIA

      (1)  OV L 347, 11.12.2006., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/138/EK (OV L 384, 29.12.2006., 92. lpp.).

      (2)  OV L 159, 11.7.1995., 19. lpp.

      (3)  OV L 76, 13.3.1998., 31. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2004/855/EK (OV L 369, 16.12.2004., 61. lpp.).


title: Padomes Lēmums (2005. gada 20. septembris) ar ko ieceļ Migrējošo darba ņēmēju sociālā nodrošinājuma padomdevējas komitejas locekļus un locekļa aizstājējus no Grieķijas

text:
               1.10.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 242/1

      PADOMES LĒMUMS

   (2005. gada 20. septembris)
   ar ko ieceļ Migrējošo darba ņēmēju sociālā nodrošinājuma padomdevējas komitejas locekļus un locekļa aizstājējus no Grieķijas
   (2005/C 242/01)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Padomes Regulu Nr. 1408/71 (1971. gada 14. jūnijs) par sociālā nodrošinājuma shēmu piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenes locekļiem, kas pārvietojas Kopienas teritorijā (1), un jo īpaši tās 82. pantu,
   ņemot vērā kandidātu sarakstus, ko Padomei iesniegušas dalībvalstu valdības,
   tā kā:

               (1)

               Padome ar 2004. gada 4. oktobra Lēmumu (2) ir iecēlusi Migrējošo darba ņēmēju sociālā nodrošinājuma padomdevējas komitejas locekļus un viņu aizstājējus laikposmam no 2004. gada 23. septembra līdz 2006. gada 22. septembrim, izņemot minētās komitejas locekļus un viņu aizstājējus no Grieķijas.

               (2)

               Grieķijas valdība ir izvirzījusi kandidātus brīvajām vietām,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Ar šo par Migrējošo darba ņēmēju sociālā nodrošinājuma padomdevējas komitejas locekļiem un viņu aizstājējiem uz atlikušo pilnvaru laiku līdz 2006. gada 23. septembrim ieceļ šādas personas:
   I.   VALDĪBAS PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Locekļi

               Aizstājēji

               Grieķija

                  Theodora TSOSOROU kundze

                  Anna RIZOU kundze

                  Spyridon TSIANTIS kungs

         II.   DARBA ŅĒMĒJU ORGANIZĀCIJU PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Locekļi

               Aizstājēji

               Grieķija

                  Marinos DIMITRAKOPOULOS kungs

                  Apostolos KOKKINOS kungs

                  Evangelos KOKOSSIS kungs

         III.   DARBA DEVĒJU ORGANIZĀCIJU PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Locekļi

               Aizstājēji

               Grieķija

                  Lambros PAPAÏOANNOU kungs

                  C. GIANNOULOPOULOS kungs

                  G. CHATZIS kungs

      Briselē, 2005. gada 20. septembrī

            Padomes vārdā —

            Priekšsēdētājs

         M. BECKETT

      (1)  OV L 149, 5.7.1971., 2. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EEK) Nr. 1945/93 (OV L 181, 23.7.1993., 1. lpp.).

      (2)  OV C 12, 18.1.2005., 9. lpp.


title: Padomes Lēmums 2009/955/KĀDP ( 2009. gada 15. decembris ), ar ko groza Vienoto rīcību 2005/797/KĀDP par Eiropas Savienības policijas misiju palestīniešu teritorijās

text:
               16.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 330/76

      PADOMES LĒMUMS 2009/955/KĀDP
   (2009. gada 15. decembris),
   ar ko groza Vienoto rīcību 2005/797/KĀDP par Eiropas Savienības policijas misiju palestīniešu teritorijās
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu un 43. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2005. gada 14. novembrī uz trijiem gadiem pieņēma Vienoto rīcību 2005/797/KĀDP par Eiropas Savienības policijas misiju palestīniešu teritorijās (1) (EUPOL COPPS). EUPOL COPPS operatīvā fāze sākās 2006. gada 1. janvārī. Vienoto rīcību 2005/797/KĀDP pagarināja ar Vienoto rīcību 2008/958/KĀDP (2) līdz 2010. gada 31. decembrim.

               (2)

               Ir jāparedz finanšu atsauces summa, lai segtu ar EUPOL COPPS saistītos izdevumus laikposmā no 2010. gada 1. janvāra līdz 2010. gada 31. decembrim.

               (3)

               Ir jāprecizē nosacījumus, saskaņā ar kuriem EUPOL COPPS var pieņemt darbā darbiniekus uz līguma pamata.

               (4)

                  EUPOL COPPS vajadzētu izveidot projektu vienību projektu apzināšanai un īstenošanai.

               (5)

               Būtu attiecīgi jāgroza Vienotā rīcība 2005/797/KĀDP,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Vienoto rīcību 2005/797/KĀDP groza šādi.

               1)

               Vienotās rīcības 2. pantam pievieno šādu punktu:

                           “d)

                           misijai ir projektu vienība projektu apzināšanai un īstenošanai. Jomās, kas ir saistītas ar misiju, kā arī nolūkā palīdzēt sasniegt tās mērķus misija pēc vajadzības koordinē un sekmē projektus, ko dalībvalstis un trešās valstis īsteno pašas, kā arī sniedz konsultācijas par tiem.”.

               2)

               Vienotās rīcības 8. pantā:

                           a)

                           3. punktu aizstāj ar šādu punktu:
                           “3.   EUPOL COPPS pēc vajadzības uz līguma pamata pieņem darbā dalībvalstu valstspiederīgos, ja vajadzīgos uzdevumus nevar veikt dalībvalstu norīkotais personāls.”;

                           b)

                           iekļauj šādu jaunu 4. punktu:
                           “4.   EUPOL COPPS pēc vajadzības pieņem darbā arī vietējo personālu.”,

                     un atbilstīgi maina pārējo punktu numerāciju.

         2. pants
   Finanšu atsauces summa ar EUPOL COPPS saistīto izdevumu segšanai laikposmā no 2010. gada 1. janvāra līdz 2010. gada 31. decembrim ir EUR 6 650 000.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   4. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2009. gada 15. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         E. ERLANDSSON

      (1)  OV L 300, 17.11.2005., 65. lpp.

      (2)  OV L 338, 17.12.2008., 75. lpp.


title: Padomes Lēmums (1996. gada 22. aprīlis), ar ko slēdz Trešo papildu protokolu Eiropas Līgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bulgārijas Republiku, no otras puses

text:
Avis juridique important

|

31996D0275

Official Journal L 103 , 26/04/1996 P. 0052 - 0052

PADOMES LĒMUMS(1996. gada 22. aprīlis),ar ko slēdz Trešo papildu protokolu Eiropas Līgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bulgārijas Republiku, no otras puses(96/275/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 113. pantu saistībā ar 228. panta 2. punkta pirmo teikumu,ņemot vērā 1993. gada 8. martā parakstīto Eiropas Līgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bulgārijas Republiku, no otras puses[1], kurā grozījumi izdarīti ar Otro papildu protokolu[2], kas parakstīts 1994. gada 30. decembrī,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā sarunu laikā, kas notika 1995. gada 27. un 28. novembrī, saskaņā ar Eiropas Līguma par tekstilizstrādājumu tirdzniecību starp Eiropas Kopienu un Bulgārijas Republiku Papildu protokola 1. panta 3. punktu Bulgārija paziņoja, ka tā ir gatava par vienu gadu paātrināt tarifu atcelšanu attiecībā uz Bulgārijas muitas tarifu 50. un 63. nodaļas produktiem, kas uzskaitīti Eiropas Līguma VI pielikumā, lai sasniegtu nulles nodokli 2001. gada 1. janvārī; tā kā apmaiņā pret to Bulgārija lūdza Eiropas Kopienu no 1996. gada 1. janvāra samazināt ievedmuitas nodokli, kas Kopienā saskaņā ar Eiropas Līguma 4. protokolu piemērojams tiem tekstilizstrādājumiem, uz ko attiecas kombinētās nomenklatūras XI iedaļa (50. līdz 63. nodaļa) un kuru izcelsmes valsts ir Bulgārija, līdz likmei, kas ir vienāda ar divām septītajām daļām no pamatnodokļa likmes;tā kā ir nepieciešams apstiprināt šo Trešo papildu protokolu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Eiropas Kopienu vārdā tiek apstiprināts Trešais papildu protokols, ar ko groza Eiropas Līgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bulgārijas Republiku, no otras puses.Trešā papildu protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsAr šo Padomes priekšsēdētājam ir tiesības iecelt personu, kam piešķirtas pilnvaras parakstīt šo Trešo papildu protokolu Eiropas Kopienas vārdā.Padomes priekšsēdētājs Eiropas Kopienas vārdā sniedz paziņojumu par visu nepieciešamo procedūru izpildi.Luksemburgā, 1996. gada 22. aprīlīPadomes vārdā priekšsēdētājsS. Agnelli[1] OV L 358, 31.12.1994., 3. lpp.[2] OV L 378, 31.12.1994., 2. lpp.


title: Padomes Lēmums (2004. gada 15. novembris) ar ko nomaina Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras administratīvās valdes locekļus un to aizstājējus

text:
               29.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 24/2

      PADOMES LĒMUMS

   (2004. gada 15. novembris)
   ar ko nomaina Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras administratīvās valdes locekļus un to aizstājējus
   (2005/C 24/02)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2062/94 (1994. gada 18. jūlijs) par Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras izveidi (1) un jo īpaši tās 8. pantu,
   tā kā

               (1)

               Padome ar 2002. gada 3. jūnija (2) un 2004. gada 29. aprīļa (3) Lēmumu ir iecēlusi Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības darbā administratīvās valdes locekļus un to aizstājējus uz termiņu, kas beidzas 2005. gada 2. jūnijā;

               (2)

                  Leodegario FERNÁNDEZ SÁNCHEZ kungam, Tom BEEGAN kungam un Sylvia WOOD kundzei atkāpjoties no amata, ir atbrīvojušās divas administratīvās valdes locekļu vietas un viena valdes locekļa aizstājēja vieta;

               (3)

               darba ņēmēju organizāciju pārstāvji un darba devēju organizāciju pārstāvji ir iesnieguši kandidātu sarakstu valdes locekļu un to aizvietotāju amata vietām, kas atbrīvojušās saistībā ar dažu locekļu atkāpšanos no amata,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Ar šo par Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras administratīvās valdes locekļiem un to aizstājējiem uz laiku līdz 2005. gada 2. jūnijam ir iecelti:
   I.   VALDĪBAS PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Statuss

               Vārds

               Nomainītā persona

               Spānija

               Loceklis

                  Javier PINILLA GARCÍA kungs

                  Leodegario FERNÁNDEZ SÁNCHEZ kungs

               Īrija

               Loceklis

                  Daniel KELLY kungs

                  Tom BEEGAN kungs

               Aizstājējs

                  Pat DONNELLAN kungs

                  Sylvia WOOD kundze

         II.   DARBA ŅĒMĒJU ORGANIZĀCIJU PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Statuss

               Vārds

               Nomainītā persona

               Beļģija

               Loceklis

                  Hermann FONCK kungs

                  François PHILIPS kungs

               Aizstājējs

                  François PHILIPS kungs

                  Hermann FONCK kungs

               Dānija

               Loceklis

                  Jan Kahr FREDERIKSEN kungs

                  Lone JACOBSEN kungs

               Aizstājējs

                  Lone JACOBSEN kungs

                  Jan Kahr FREDERIKSEN kungs

               Igaunija

               Loceklis

                  Argo SOON kungs

                  Ülo KRISTJUHAN kungs

               Aizstājējs

                  Peeter ROSS kungs

                  Argo SOON kungs

               Grieķija

               Aizstājējs

                  Ioannis KONSTANTINIDIS kungs

                  Spiros DRIVAS kungs

               Spānija

               Aizstājējs

                  Jesus GARCIA kungs

                  Angel Carlos CARCOBA ALONSO kungs

               Francija

               Loceklis

                  Giles SEITZ kungs

                  Jean-Claude BODARD kungs

               Itālija

               Loceklis

                  Gabriella GALLI kundze

                  Luisa BENEDETTINI kundze

               Aizstājējs

                  Paola AGNELLO MODICA kundze

                  Gabriella GALLI kundze

               Luksemburga

               Loceklis

                  Antoine GIARDIN kungs

                  Marcel GOEREND kungs

               Aizstājējs

                  Marcel GOEREND kungs

                  Antoine GIARDIN kungs

               Slovākija

               Loceklis

                  Peter RAMPASEK kungs

                  Ján KOŠOVSKÝ kungs

               Aizstājējs

                  Jaroslav BOBELA kungs

                  Peter RAMPÁŠEK kungs

               Somija

               Aizstājējs

                  Riitta TYÖLÄJÄRVI kundze

                  Irma PAHLMAN kundze

         III.   DARBA DEVĒJU ORGANIZĀCIJU PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Statuss

               Vārds

               Nomainītā persona

               Vācija

               Loceklis

                  Thomas HOLTMANN kungs

                  Reiner LEHR kungs

               Aizstājējs

                  Herbert BENDER kungs

                  Thomas HOLTMANN kungs

               Igaunija

               Aizstājējs

                  Kristiina KIBE kundze

                  Iren VÕITRA kundze

               Spānija

               Loceklis

                  Pilar IGLESIAS VALCARCE kundze

                  Pere TEIXIDO CAMPAS kungs

               Aizstājējs

                  Pere TEIXIDO CAMPAS kungs

               Lietuva

               Aizstājējs

                  Jonas GUZAVICIUS kungs

                  Vytautas TRECIOKAS kungs

               Portugāle

               Loceklis

                  Marcelino PENA COSTA kungs

                  Costa TAVARES kungs

               Aizstājējs

               José COSTA TAVARES kungs

                  José Luis SALGADO BARROSO kungs

               Zviedrija

               Aizstājējs

                  Bodil MELLBLOM kungs

                  Ulla-Britt FRÄJDIN-HELLQVIST kundze

      Briselē, 2004. gada 15. novembrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         M. van der HOEVEN

      (1)  OV L 216 20.8.1994., 1. lpp. 1. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1643/95 (OV L 156, 7.7.1995., 1. lpp.).

      (2)  OV C 161 5.7.2002., 5. lpp. 5.

      (3)  OV C 116 30.4.2004., 16. lpp. 16