title: Padomes Lēmums (2015. gada 8. jūnijs), ar ko ieceļ un nomaina Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra valdes locekļus

text:
               9.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 191/4

         PADOMES LĒMUMS
   (2015. gada 8. jūnijs),
   ar ko ieceļ un nomaina Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra valdes locekļus
   (2015/C 191/03)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EEK) Nr. 337/75 (1975. gada 10. februāris), ar ko izveido Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centru, un jo īpaši tās 4. pantu (1),
   ņemot vērā Grieķijas valdības iesniegto kandidatūru,
   tā kā:

               (1)

               Ar 2012. gada 16. jūlija Lēmumu (2) Padome iecēla Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra valdes locekļus uz laikposmu no 2012. gada 18. septembra līdz 2015. gada 17. septembrim.

               (2)

               Centra valdē ir atbrīvojusies Grieķijas locekļa vieta valdības pārstāvju kategorijā, Dimitrios SKIADAS kungam atkāpjoties no amata.

               (3)

               Minētā centra valdes locekļi būtu jāieceļ uz atlikušo pilnvaru laiku, kas beidzas 2015. gada 17. septembrī,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Ar šo turpmāk minētā persona ir iecelta par Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra valdes locekli uz atlikušo pilnvaru laiku līdz 2015. gada 17. septembrim:
   VALDĪBAS PĀRSTĀVJI

               GRIEĶIJA

                  Dimitrios CHASAPIS kungs

      Luksemburgā, 2015. gada 8. jūnijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         D. REIZNIECE-OZOLA

      (1)  OV L 39, 13.2.1975., 1. lpp.

      (2)  OV C 228, 31.7.2012., 3. lpp.


title: Eiropas Centrālās bankas priekšsēdētāja vietnieka iecelšana Eiropas Parlamenta 2010. gada 25. marta lēmums par Padomes ieteikumu attiecībā uz Eiropas Centrālās bankas viceprezidenta iecelšanu (C7-0044/2010 – 2010/0813(NLE))

text:
               7.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               CE 4/64

         Ceturtdiena, 2010. gada 25. martsEiropas Centrālās bankas priekšsēdētāja vietnieka iecelšana
   P7_TA(2010)0073
   Eiropas Parlamenta 2010. gada 25. marta lēmums par Padomes ieteikumu attiecībā uz Eiropas Centrālās bankas viceprezidenta iecelšanu (C7-0044/2010 – 2010/0813(NLE))
   2011/C 4 E/12
   (Apspriešanās)

      Eiropas Parlaments,
   ņemot vērā Padomes 2010. gada 16. februāra ieteikumu (1),
   ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 283. panta 2. punktu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies (C7-0044/2010),
   ņemot vērā Reglamenta 109. pantu,
   ņemot vērā Ekonomikas un monetārās komitejas ziņojumu (A7-0059/2010),

               A.

               tā kā ar 2010. gada 24. februāra vēstuli Padome apspriedās ar Eiropas Parlamentu par Vítor Constâncio iecelšanu Eiropas Centrālās bankas viceprezidenta amatā uz astoņu gadu pilnvaru termiņu;

               B.

               tā kā Parlamenta Ekonomikas un monetārā komiteja pārbaudīja amata kandidāta atbilstību, jo īpaši ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 283. panta 2. punktā noteiktās prasības un saistībā ar 130. panta prasību par ECB pilnīgas neatkarības nodrošināšanu, un tā kā novērtēšanas procesā komiteja no kandidāta saņēma dzīvesgājuma aprakstu, kā arī atbildes uz viņam nosūtīto rakstisko anketu;

               C.

               tā kā komiteja 2010. gada 23. martā rīkoja divu stundu ilgu kandidāta uzklausīšanu, kuras laikā viņš uzrunāja komiteju un pēc tam atbildēja uz komitejas locekļu jautājumiem;

               1.

               apstiprina Padomes ieteikumu Eiropadomei par Vítor Constâncio iecelšanu Eiropas Centrālās bankas viceprezidenta amatā,

               2.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu Eiropadomei un Padomei.

      (1)  Vēl nav publicēts OV.


title: 2004/911/EK: Padomes Lēmums (2004. gada 2. jūnijs) par to, ka tiek parakstīts un noslēgts nolīgums starp Eiropas Kopienu un àveices Konfederāciju, ar kuru nodrošina pasākumus, kas ir līdzvērtīgi tiem pasākumiem, kuri noteikti Padomes Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli, un tam pievienotais Saprašanās memorands

text:
               29.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 385/28

         PADOMES LĒMUMS
   (2004. gada 2. jūnijs)
   par to, ka tiek parakstīts un noslēgts nolīgums starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju, ar kuru nodrošina pasākumus, kas ir līdzvērtīgi tiem pasākumiem, kuri noteikti Padomes Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli, un tam pievienotais Saprašanās memorands
   (2004/911/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 94. pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmo daļu, 3. punkta pirmo daļu un 4. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Padome 2001. gada 16. oktobrī pilnvaroja Komisiju risināt sarunas ar Šveices Konfederāciju par atbilstīgu līgumu, ar ko nodrošinātu to, ka Šveices Konfederācija pieņem pasākumus, kas ir līdzvērtīgi tiem, kurus piemēro Kopienā, ar mērķi nodrošināt tādu ienākumu efektīvu aplikšanu ar nodokļiem, kas gūti kā procentu maksājumi par uzkrājumiem.

               (2)

               Direktīvas 2003/48/EK (2) noteikumu piemērošana ir atkarīga no tā, kā Šveices Konfederācija piemēro pasākumus, kas ir līdzvērtīgi tiem pasākumiem, kuri ietverti minētajā direktīvā, saskaņā ar nolīgumu, kas noslēgts starp Šveices Konfederāciju un Kopienu.

               (3)

               Kopiena ir nolēmusi atbalstīt Šveices Konfederācijas lūgumu iekļaut nolīgumā pasākumus, kas ir līdzvērtīgi tiem pasākumiem, kuri noteikti Padomes 1990. gada 23. jūlija Direktīvā 90/435/EEK par kopēju nodokļu sistēmu, ko piemēro mātesuzņēmumiem un meitasuzņēmumiem (3), kuri atrodas dažādās dalībvalstīs un Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvā 2003/49/EK par kopīgu nodokļu sistēmu, ko piemēro procentu un honorāru maksājumiem, kurus veic saistīti uzņēmumi dažādās dalībvalstīs (4), to sākotnējās versijās.

               (4)

               Nolīgums un Saprašanās memorands būtu jāparaksta un jāapstiprina Kopienas vārdā.

               (5)

               Jānodrošina vienkārša un ātra procedūra iespējamai nolīguma I un II pielikuma pielāgošanai,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Kopienas vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju, ar kuru nodrošina pasākumus, kas ir līdzvērtīgi tiem pasākumiem, kuri noteikti Padomes Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli, kā arī tam pievienotais Saprašanās memorands.
   Nolīguma un tam pievienotā Saprašanās memoranda teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Komisija ir pilnvarota Kopienas vārdā apstiprināt nolīguma pielikumu grozījumus, nodrošinot, ka tie atbilst ziņām par kompetentām iestādēm, kas norādītas Direktīvas 2003/48/EK 5. panta a) punktā minētajā paziņojumā, kā arī tai pievienotā pielikuma ziņām.
   3. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētāju pilnvaro nozīmēt personas, kas Kopienas vārdā ir tiesīgas parakstīt nolīgumu, tam pievienoto Saprašanās memorandu un nolīguma 22. panta 2. punktā un Saprašanās memorandā minēto vēstuļu apmaiņu.
   4. pants
   Padomes priekšsēdētājs Kopienas vārdā veic nolīguma 17. panta 1. punktā minēto paziņošanu (5).
   5. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Luksemburgā, 2004. gada 2. jūnijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         C. McCREEVY

      (1)  Atzinums sniegts 2004. gada 30. martā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  OV L 157, 26.6.2003., 38. lpp.

      (3)  OV L 225, 20.8.1990., 6. lpp.

      (4)  OV L 157, 26.6.2003., 49. lpp.

      (5)  Nolīguma spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   NOLĪGUMS
   starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju, ar ko nodrošina pasākumus, kuri ir līdzvērtīgi tiem pasākumiem, kas noteikti Padomes Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumiem no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli
   EIROPAS KOPIENA, turpmāk “Kopiena”,
   un
   ŠVEICES KONFEDERĀCIJA, turpmāk – “Šveice”
   vai turpmāk – “Līgumslēdzējas puses”,
   IR VIENOJUŠĀS NOSLĒGT ŠĀDU NOLĪGUMU.
   1. pants
   Ieturējums, ko veic Šveices izmaksātāji
   1.   Tiem procentu maksājumiem, ko Šveices teritorijā izveidots izmaksātājs veic faktiskajiem īpašniekiem 4. panta izpratnē, kuri ir Eiropas Savienības dalībvalsts (turpmāk -“dalībvalsts”) rezidenti, saskaņā ar turpmāk minēto otro apakšpunktu un 2. pantu piemēro ieturējumu no procentu maksājumu summas. Ieturējuma likme ir 15 % pirmos trīs gadus no šā nolīguma piemērošanas dienas, 20 % nākamajos trīs gados un 35 % turpmākajā laikā.
   2.   Ieturējumu nepiemēro procentu maksājumiem, kas veikti par parādprasībām, kuras izdevuši parādnieki, kas ir Šveices rezidenti vai kas attiecas uz nerezidentu pastāvīgajām pārstāvniecībām, kuras atrodas Šveicē. Šajā nolīgumā terminam “pastāvīgā pārstāvniecība” ir tā pati nozīme, kas tam ir attiecīgajā nodokļu dubultās uzlikšanas konvencijā, kura noslēgta starp Šveici un parādnieka rezidences valsti. Ja šādas konvencijas nav, termins “pastāvīgā pārstāvniecība” ir konkrēta uzņēmējdarbības vieta, kurā pilnībā vai daļēji tiek veikta parādnieka uzņēmējdarbība.
   3.   Tomēr gadījumā, ja Šveice samazina zem 35 % tās sagaidāmā nodokļa likmi, ko piemēro Šveices izcelsmes procentu maksājumiem fiziskām personām, kuras ir dalībvalstu rezidenti, šādiem procentu maksājumiem tā piemēro ieturējumu. Šāda ieturējuma likmi veido starpība starp 1. punktā minēto ieturējuma likmi un jauno sagaidāmā nodokļa likmi. Tomēr tā nedrīkst pārsniegt 1. punktā noteikto likmi.
   Ja Šveice samazina piemērošanas jomu tās sagaidāmā nodokļa likumam, ko piemēro procentu maksājumiem fiziskām personām, kuras ir dalībvalstu rezidenti, visiem šādā veidā no nodokļa izslēgtiem procentu maksājumiem piemēro ieturējumu atbilstīgi 1. punktā noteiktajām likmēm.
   4.   Šā panta 2. punktu nepiemēro procentiem, ko maksājuši Šveices investīciju fondi, kuri šā nolīguma spēkā stāšanās laikā vai vēlāk ir atbrīvoti no Šveices nodokļa, ko uzliek to maksājumiem fiziskām personām, kuras ir dalībvalsts rezidenti.
   5.   Šveice veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka šā nolīguma īstenošanai nepieciešamos uzdevumus izpilda izmaksātāji, kas ir izveidoti Šveices teritorijā, un īpaši nodrošina procedūru un sodu noteikumus.
   2. pants
   Brīvprātīga informācijas atklāšana
   1.   Šveicei jānodrošina procedūra, kas ļautu atbilstīgi 4. pantam definētajam faktiskajam īpašniekam izvairīties no 1. pantā noteiktā ieturējuma, ja viņš īpaši pilnvaro savu izmaksātāju Šveicē ziņot par procentu maksājumiem attiecīgās valsts kompetentai iestādei. Šāda pilnvarošana attiecas uz visiem procentu maksājumiem, ko šis izmaksātājs ir veicis faktiskajam īpašniekam.
   2.   Faktiskā īpašnieka īpaša pilnvarojuma gadījumā izmaksātāja ziņojumā jāuzrāda vismaz šādi dati:

               a)

               faktiskā īpašnieka identitāte un rezidences valsts, kas noteikta saskaņā ar 5. pantu;

               b)

               izmaksātāja nosaukums un adrese;

               c)

               faktiskā īpašnieka konta numurs vai, ja tāda nav, tās parādprasības identifikācija, kas rada procentus; un

               d)

               procentu maksājumu summa, kas aprēķināta saskaņā ar 3. pantu.

         3.   Šveices kompetentā iestāde paziņo 2. punktā minēto informāciju tās dalībvalsts kompetentai iestādei, kas ir faktiskā īpašnieka rezidences valsts. Šādiem paziņojumiem jānotiek automātiski, un tie jāveic vismaz reizi gadā un sešu mēnešu laikā kopš Šveices nodokļu gada beigām attiecībā uz visiem procentu maksājumiem, kas veikti attiecīgajā gadā.
   4.   Ja faktiskais īpašnieks izvēlas šo brīvprātīgo informācijas atklāšanu vai kā citādi deklarē savas rezidences dalībvalsts nodokļu administrācijai procentu ienākumus, kas iegūti no Šveices izmaksātāja, attiecīgo procentu ienākumus apliek ar nodokļiem šajā dalībvalstī atbilstīgi tādām pašām likmēm, ar kādām apliek līdzīgus ienākumus, kas radušies šajā valstī.
   3. pants
   Ieturējuma bāzes noteikšana
   1.   Izmaksātājs veic šādu ieturējumu saskaņā ar 1. panta 1. punktu:

               a)

               procentu maksājumam, kas minēts 7. panta 1. punkta a) apakšpunktā: par samaksāto vai ieskaitīto procentu bruto summu;

               b)

               procentu maksājumam, kas minēts 7. panta 1. punkta b) vai d) apakšpunktā: par to procentu vai ienākumu summu, kas minēta šajos apakšpunktos;

               c)

               procentu maksājumam, kas minēts 7. panta 1. punkta c) apakšpunktā: par to procentu summu, kas norādīta minētajā apakšpunktā.

         2.   Piemērojot 1. punktu, ieturējumu ietur proporcionāli tam laikposmam, kura laikā faktiskajam īpašniekam ir piederējusi parādprasība. Ja izmaksātājs, pamatojoties uz tā rīcībā esošo informāciju, nevar noteikt šo laikposmu, izmaksātājs uzskata, ka faktiskais īpašnieks ir bijis parādprasības īpašnieks visu tās pastāvēšanas laiku, ja vien pēdējais neuzrāda pierādījumus par tās iegūšanas dienu.
   3.   Ieturējuma apjomu, ko aprēķina saskaņā ar šo pantu, samazina par nodokļu un ieturējumu apjomu, ko uzliek tam pašam procentu maksājumam, izņemot šajā nolīgumā paredzēto ieturējumu.
   4.   Šā panta 1., 2. un 3. punkts neskar 1. panta 2. punktu.
   4. pants
   Faktiskā īpašnieka definīcija
   1.   Šajā nolīgumā “faktiskais īpašnieks” ir jebkura fiziska persona, kas saņem procentu maksājumu, vai jebkura fiziska persona, kuras labā nodrošina procentu maksājuma veikšanu, ja vien šāda persona nesniedz pierādījumus, ka tas nav saņemts vai tā maksājums nav nodrošināts tās labā. Fizisku personu neatzīst par faktisko īpašnieku, ja tā:

               a)

               darbojas kā izmaksātājs 6. panta nozīmē, vai

               b)

               darbojas saskaņā ar uzdevumu, ko tai devusi juridiska persona, investīciju fonds vai līdzvērtīga iestāde kopēju ieguldījumu veikšanai vērtspapīros; vai

               c)

               darbojas citas fiziskas personas uzdevumā, kas ir faktiskais īpašnieks un atklāj izmaksātājam savu identitāti vai rezidences valsti.

         2.   Ja izmaksātājam ir informācija, kas liek domāt, ka fiziskā persona, kura saņem procentu maksājumu vai kuras labā nodrošina procentu maksājuma veikšanu, varētu nebūt faktiskais īpašnieks, tas veic pamatotus pasākumus, lai noteiktu faktiskā īpašnieka identitāti. Ja izmaksātājs nevar noteikt faktiskā īpašnieka identitāti, tas pret attiecīgo fizisko personu izturas kā pret faktisko īpašnieku.
   5. pants
   Faktiskā īpašnieka identitāte un rezidences valsts
   Lai noteiktu faktiskā īpašnieka identitāti un rezidences valsti, kā definēts 4. pantā, izmaksātājs fiksē tā vārdu, uzvārdu, adresi un dzīvesvietu saskaņā ar Šveices noteikumiem pret nelikumīgi iegūtas naudas legalizēšanu. Attiecībā uz līgumattiecībām, kas noslēgtas 2004. gada 1. janvārī vai vēlāk, vai arī attiecībā uz darījumiem, kas šajā laikā veikti, nepastāvot līgumattiecībām, fiziskām personām, kas uzrāda pasi vai oficiālu personas apliecību, kuru izsniegusi dalībvalsts, bet kuras paziņo, ka ir trešās valsts vai Šveices rezidenti, rezidences valsti nosaka, izmantojot nodokļu rezidences apliecību, ko izdevusi tās valsts kompetentā iestāde, par kuru fiziskā persona apgalvo, ka ir tās rezidents. Ja nav uzrādīta šāda apliecība, par rezidences valsti uzskata dalībvalsti, kas izsniegusi pasi vai citu oficiālu personas dokumentu.
   6. pants
   Izmaksātāja definīcija
   Šajā nolīgumā “izmaksātājs” Šveicē ir bankas Šveices tiesību aktu par bankām nozīmē, vērtspapīru tirgotāji federālā likuma “Par biržām un vērtspapīra tirdzniecību” nozīmē, fiziskas un juridiskas personas, kas ir Šveices rezidenti vai izveidoti Šveicē, personālsabiedrības un ārvalstu uzņēmumu pastāvīgas pārstāvniecības, pat tādas, kas neregulāri pieņem, glabā, iegulda vai pārskaita trešo pušu aktīvus, vai tikai maksā procentus vai nodrošina procentu maksājumus, veicot uzņēmējdarbību.
   7. pants
   Procentu maksājuma definīcija
   1.   Šajā nolīgumā “procentu maksājums” ir:

               a)

               procenti, kurus iemaksā vai ieskaita kontā un kuri attiecas uz visa veida parādprasībām, tostarp uz procentiem, ko Šveices izmaksātājs maksā faktiskajam īpašniekam par pilnvarojuma noguldījumu, kā noteikts 4. pantā, neatkarīgi no tā, vai tās ir nodrošinātas ar hipotēku vai nav, vai tās dod tiesības saņemt daļu no parādnieka peļņas vai nē, un jo īpaši uz ienākumiem no valsts vērtspapīriem un ienākumiem no obligācijām vai ķīlu zīmēm, tostarp prēmijām un balvām, kas attiecināmas uz šādiem vērtspapīriem, obligācijām vai ķīlu zīmēm, bet nav attiecināmas uz fizisko personu savstarpējiem aizdevumiem, kas doti, neveicot uzņēmējdarbību. Kavējuma naudas maksājumus par novēlotiem maksājumiem neuzskata par procentu maksājumiem;

               b)

               procenti, kas uzkrāti vai kapitalizēti, pārdodot, atmaksājot vai izpērkot a) apakšpunktā minētās parādprasības;

               c)

               ienākumi, kas rodas no procentu maksājumiem, kurus tieši vai ar vienības starpniecību, kas minēta 4. panta 2. punktā Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli, (turpmāk “direktīva”), izmaksā:

                           i)

                           kolektīvā ieguldījuma uzņēmumi, kuru juridiskā adrese ir dalībvalstī;

                           ii)

                           vienības, kuru juridiskā adrese ir dalībvalstī, kas izmanto izvēli saskaņā ar direktīvas 4. panta 3. punktu, par to informējot izmaksātāju;

                           iii)

                           kolektīvā ieguldījuma uzņēmumi, kas reģistrēti ārpus Līgumslēdzēju pušu teritorijām;

                           iv)

                           Šveices investīciju fondi, kas šā nolīguma spēkā stāšanās laikā vai vēlāk ir atbrīvoti no Šveices sagaidāmā nodokļa, ko uzliek to maksājumiem fiziskām personām, kuras ir kādas dalībvalsts rezidenti;

               d)

               ienākumi, kas gūti, pārdodot, atmaksājot vai izpērkot akcijas vai daļas šādos turpmāk minētos uzņēmumos vai vienībās, ja tie tieši vai netieši ar citu tādu kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu vai vienību starpniecību, kas norādīti turpmāk, iegulda vairāk nekā 40 % no saviem aktīviem a) apakšpunktā minētajās parādprasībās:

                           i)

                           kolektīvā ieguldījuma uzņēmumi, kuru juridiskā adrese ir dalībvalstī;

                           ii)

                           vienības, kuru juridiskā adrese ir kādā dalībvalstī un kuras izmanto iespēju saskaņā ar direktīvas 4. panta 3. punktu, par to informējot izmaksātāju;

                           iii)

                           kolektīvā ieguldījuma uzņēmumi, kas izveidoti ārpus Līgumslēdzēju pušu teritorijām;

                           iv)

                           Šveices investīciju fondi, kas šā nolīguma spēkā stāšanās laikā vai vēlāk ir atbrīvoti no Šveices sagaidāmā nodokļa, ko uzliek to maksājumiem fiziskām personām, kuras ir kādas dalībvalsts rezidenti.

         2.   Attiecībā uz 1. punkta c) apakšpunktu – ja izmaksātājam nav informācijas par to, cik liela ienākumu daļa gūta no procentu maksājumiem, par procentu maksājumu uzskata kopējo ienākumu summu.
   3.   Attiecībā uz 1. punkta d) apakšpunktu - ja izmaksātājam nav informācijas par to, cik liela procentuālā daļa no aktīviem ieguldīta parādprasībās, akcijās vai daļās, kā noteikts minētajā apakšpunktā, uzskata, ka šāda procentuālā daļa ir lielāka nekā 40 %. Ja izmaksātājs nevar noteikt ienākumu summu, kādu guvis faktiskais īpašnieks, uzskata, ka ienākums atbilst ieņēmumiem no akciju vai daļu pārdošanas, atmaksājuma vai izpirkšanas.
   4.   Ienākumus, kas attiecas uz uzņēmumiem vai vienībām, kas ir ieguldījuši līdz 15 % no saviem aktīviem parādprasībās 1. panta a) apakšpunkta nozīmē, neuzskata par procentu maksājumiem atbilstīgi 1. panta c) un d) apakšpunktam.
   5.   Nolīguma 1. punkta d) apakšpunktā un 3. punktā minētā procentuālā daļa no 2011. gada 1. janvāra būs 25 %.
   6.   Procentuālās daļas, kas minētas 1. punkta d) apakšpunktā un 4. punktā, nosaka, atsaucoties uz fonda noteikumos vai attiecīgo uzņēmumu vai vienību dibināšanas dokumentos noteikto ieguldījumu politiku un, ja tādu noteikumu nav, atsaucoties uz attiecīgo uzņēmumu vai vienību aktīvu faktisko sastāvu.
   8. pants
   Ieņēmumu sadale
   1.   Šveice patur 25 % no ieņēmumiem, kas gūti no ieturējuma saskaņā ar šo nolīgumu, un pārskaita 75 % no ieņēmumiem dalībvalstij, kas ir faktiskā īpašnieka rezidences valsts.
   2.   Šādus pārskaitījumus veic katru gadu vienā maksājumā vēlākais sešus mēnešus pēc Šveices nodokļu gada beigām.
   9. pants
   Nodokļu dubultās uzlikšanas novēršana
   1.   Ja procentiem, ko saņēmis faktiskais īpašnieks, izmaksātājs Šveicē ir piemērojis ieturējumu, tad dalībvalsts, kas ir faktiskā īpašnieka nodokļu rezidences valsts, atbilstīgi saviem tiesību aktiem piešķir viņam maksājamā nodokļa samazinājumu, kas ir vienāds ar ieturējuma summu. Ja šī summa pārsniedz nodokļa summu, kas saskaņā ar faktiskā īpašnieka nodokļu rezidences valsts tiesību aktiem jāmaksā par procentu summu, kurai piemēro ieturējumu, šī dalībvalsts atmaksā faktiskajam īpašniekam summu, par kādu ieturējuma summa pārsniedz maksājamā nodokļa summu.
   2.   Ja faktiskā īpašnieka saņemtajiem procentiem bijis piemērots jebkāda cita veida nodoklis vai ieturējums nekā tie, kas paredzēti šajā nolīgumā, un nodokļu rezidences dalībvalsts piešķir maksājamā nodokļa samazinājumu par šādiem nodokļiem vai ieturējumiem saskaņā ar saviem tiesību aktiem vai konvencijām par dubultās nodokļu uzlikšanas novēršanu, maksājamā nodokļa samazinājumu par šādiem citiem nodokļiem vai ieturējumiem piemēro pirms 1. punktā noteiktās procedūras piemērošanas. Nodokļu rezidences dalībvalsts atzīst par atbilstīgiem pierādījumiem Šveices izmaksātāju izdotās apliecības par uzlikto nodokli vai piemēroto ieturējumu, ar nosacījumu, ka nodokļu rezidences dalībvalsts kompetentā iestāde varēs iegūt no Šveices kompetentās iestādes apstiprinājumu par informāciju, kas ietverta Šveices izmaksātāju izdotajās apliecībās.
   3.   Dalībvalsts, kas ir faktiskais īpašnieka nodokļu rezidences valsts, var aizstāt 1. un 2. punktā minēto maksājamā nodokļa samazinājuma mehānismu ar 1. pantā minētā ieturējuma atmaksājumu.
   10. pants
   Informācijas apmaiņa
   1.   Šveices un jebkādas dalībvalsts kompetentās iestādes apmainās ar informāciju par darbībām, ko lūgumu saņēmējas valsts tiesību aktos atzīst par nodokļu krāpšanu, vai līdzīgām darbībām attiecībā uz ienākumiem, kuriem piemērojams šis nolīgums. “Līdzīgas darbības” ietver pārkāpumus ar to pašu ļaunprātības pakāpi, kāda noteikta nodokļu krāpšanai lūgumu saņēmējas valsts likumos. Atbildot uz attiecīgi pamatotu lūgumu, lūgumu saņēmēja valsts sniedz informāciju attiecībā uz jautājumiem, ko tā izmeklē vai var izmeklēt administratīvās lietās, civillietās un krimināllietās. Neskarot informācijas apmaiņas apmērus, kādi noteikti šajā punktā, ar informāciju apmainās saskaņā ar procedūrām, kas noteiktas Šveices un dalībvalstu konvencijās par dubultās nodokļu uzlikšanas novēršanu, un minēto informāciju atzīst par konfidenciālu atbilstīgi šajās konvencijās paredzētiem noteikumiem.
   2.   Nosakot to, vai var informāciju sniegt, atbildot uz lūgumu, lūgumu saņēmēja valsts piemēro noilguma termiņu, kas piemērojams saskaņā ar lūgumu iesniedzējas valsts tiesību aktiem, nevis noilguma termiņu, kas piemērojams saskaņā ar tās pašas tiesību aktiem.
   3.   Lūgumu saņēmēja valsts sniedz informāciju, ja lūgumu iesniedzējai valstij ir pamatotas aizdomas, ka attiecīgās darbības būtu atzīstamas par nodokļu krāpšanu vai līdzīgām darbībām. Lūgumu iesniedzējas valsts aizdomas par nodokļu krāpšanu vai līdzīgām darbībām var balstīties uz:

               a)

               dokumentiem, kuru autentiskums ir vai nav apstiprināts, un kas ietver, bet neaprobežojas ar uzskaites dokumentiem, grāmatvedības uzskaites vai bankas konta informāciju;

               b)

               nodokļu maksātāja liecībām;

               c)

               informāciju, kas saņemta no ziņotāja vai citas trešās personas un ir neatkarīgi apstiprināta, vai citādi tāda, kas šķiet ticama; vai

               d)

               netiešiem pierādījumiem.

         4.   Šveice uzsāk divpusējas sarunas ar katru atsevišķu dalībvalsti, lai definētu atsevišķas tādu gadījumu kategorijas, kuras atzīst par “līdzīgām darbībām” saskaņā ar tajās valstīs piemērotām nodokļu procedūrām.
   11. pants
   Kompetentās iestādes
   Šajā nolīgumā kompetentās iestādes ir iestādes, kas uzskaitītas I pielikumā.
   12. pants
   Apspriedes
   Ja attiecībā uz šā nolīguma interpretēšanu vai piemērošanu rodas domstarpības Šveices kompetentās iestādes un vienu vai vairāku 11. pantā minēto pārējo kompetento iestāžu starpā, tās centīsies šīs domstarpības atrisināt, savstarpēji vienojoties. Tās tūlīt paziņo Eiropas Kopienu Komisijai un pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm par to apspriežu rezultātiem. Attiecībā uz interpretācijas jautājumiem Komisija var piedalīties apspriedēs pēc jebkuras kompetentās iestādes lūguma.
   13. pants
   Pārskatīšana
   1.   Līgumslēdzējas puses apspriežas vismaz ik pa trim gadiem vai pēc vienas vai otras Līgumslēdzējas puses lūguma, lai pārbaudītu šī nolīguma īstenošanas tehniskos aspektus un – ja Līgumslēdzējas puses to uzskata par vajadzīgu – to uzlabotu, un novērtētu starptautiskos notikumus. Apspriedes rīko viena mēneša laikā no lūguma saņemšanas dienas vai – steidzamos gadījumos – cik vien drīz iespējams.
   2.   Balstoties uz šādu novērtējumu, Līgumslēdzējas puses var savstarpēji apspriesties, lai pārbaudītu, vai šajā nolīgumā ir jāveic maiņas, lai ņemtu vērā starptautiskos notikumus.
   3.   Tiklīdz iegūta pietiekama pieredze 1. panta 1. punkta pilnīgā īstenošanā, Līgumslēdzējas puses savstarpēji apspriežas, lai pārbaudītu, vai šajā nolīgumā ir jāveic izmaiņas, lai ņemtu vērā starptautiskos notikumus.
   4.   Šā panta 1., 2. un 3. punktā minētajās apspriedēs katra Līgumslēdzēja puse informē otro Līgumslēdzēju pusi par iespējamajiem notikumiem, kas varētu ietekmēt šā nolīguma pareizu darbību. Šie notikumi arī ietver jebkuru attiecīgu kādas Līgumslēdzējas puses un trešās valsts nolīguma noslēgšanu.
   14. pants
   Saistība ar divpusējām konvencijām pret nodokļu dubultu uzlikšanu ienākumiem
   Šveices un dalībvalstu savstarpējās konvencijas pret nodokļu dubultu uzlikšanu ienākumiem neliedz iekasēt ieturējumu, ko paredz šis nolīgums.
   15. pants
   Uzņēmējsabiedrību savstarpējās dividendes, procenti un honorāru maksājumi
   1.   Neskarot valstu iekšējo vai starpvalstu nolīgumu noteikumu piemērošanu attiecībā uz krāpšanas vai ļaunprātīgas izmantošanas novēršanu Šveicē vai dalībvalstīs, dividendēm, ko meitassabiedrības maksā mātessabiedrībām, neuzliek nodokli izcelsmes valstī, ja

               —

               mātessabiedrība ir tiešais minimāli 25 % šādas meitassabiedrības kapitāla turētājs vismaz divus gadus, un

               —

               viena no uzņēmējsabiedrībām ir dalībvalsts rezidents nodokļu vajadzībām un otra uzņēmējsabiedrība ir Šveices rezidents nodokļu vajadzībām, un

               —

               saskaņā ar jebkuru nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas nolīgumu ar kādām trešām valstīm neviena no uzņēmējsabiedrībām nav kādas konkrētas trešās valsts rezidents nodokļu vajadzībām, un

               —

               abas uzņēmējsabiedrības maksā uzņēmumu nodokli un tiem nav atbrīvojumu no nodokļiem, kā arī tās ir sabiedrības ar ierobežotu atbildību (1).

         Taču Igaunija tikmēr, kamēr tā uzliek ienākuma nodokli sadalītajai peļņai, neiekasējot nodokli par nesadalīto peļņu, vēlākais līdz 2008. gada 31. decembrim var turpināt piemērot minēto nodokli peļņai, ko Igaunijas meitassabiedrības sadala mātessabiedrībām, kas reģistrētas Šveicē.
   2.   Neskarot valstu iekšējo vai starpvalstu nolīgumu noteikumu piemērošanu attiecībā uz krāpšanas vai ļaunprātīgas izmantošanas novēršanu Šveicē vai dalībvalstīs, procentu un honorāru maksājumiem, ko veic saistītās uzņēmējsabiedrības vai to pastāvīgās pārstāvniecības, neuzliek nodokli izcelsmes valstī, ja

               —

               šādas uzņēmējsabiedrības ir savstarpēji saistītas tā, ka viena no tām ir tiešais minimāli 25 % otrās uzņēmējsabiedrības kapitāla turētājs vismaz divus gadus, vai arī abas uzņēmējsabiedrības pieder trešai uzņēmējsabiedrībai, kas ir tiešais minimāli 25 % gan pirmās uzņēmējsabiedrības, gan otrās uzņēmējsabiedrības kapitāla turētājs vismaz divus gadus, un

               —

               viena no uzņēmējsabiedrībām ir dalībvalsts rezidents nodokļu vajadzībām vai pastāvīgā pārstāvniecība atrodas dalībvalstī un otrā uzņēmējsabiedrība ir Šveices rezidents nodokļu vajadzībām vai pastāvīgā pārstāvniecība atrodas Šveicē, un

               —

               saskaņā ar jebkuru nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanas nolīgumu ar jebkuru trešo valsti neviena no uzņēmējsabiedrībām nav šīs trešās valsts rezidents nodokļu vajadzībām, un neviena no pastāvīgajām pārstāvniecībām neatrodas šajā trešā valstī, un

               —

               visas uzņēmējsabiedrības maksā uzņēmumu nodokli un tām nav atbrīvojumu no nodokļiem, īpaši attiecībā uz procentu un honorāru maksājumiem, kā arī visas uzņēmējsabiedrības ir sabiedrības ar ierobežotu atbildību (1).

         Tomēr, ja Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvā 2003/49/EK par kopīgu nodokļu sistēmu, ko piemēro procentu un honorāru maksājumiem, kurus veic saistīti uzņēmumi dažādās dalībvalstīs, ir paredzēts pārejas laiks attiecībā uz konkrētu dalībvalsti, šī valsts nodrošina iepriekšminēto noteikumu piemērošanu par procentu un honorāru maksājumiem vienīgi tikai pēc tam, kad beidzies pārejas laiks.
   3.   Šā nolīguma pieņemšana neietekmē pastāvošos Šveices un dalībvalstu nolīgumus par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, kuros paredzēti izdevīgāki noteikumi nodokļu piemērošanai dividendēm un procentu un honorāru maksājumiem.
   16. pants
   Pārejas noteikumi attiecībā uz tirgojamiem parāda vērtspapīriem (2)

   1.   No šā nolīguma piemērošanas dienas un tikmēr, kamēr vismaz viena dalībvalsts arī piemēro līdzīgus noteikumus, vēlākais līdz 2010. gada 31. decembrim vietējās un starptautiskās obligācijas un citus tirgojamus parāda vērtspapīrus, kas pirmo reizi emitēti līdz 2001. gada 1. martam vai kuru sākotnējos emisijas prospektus līdz šim datumam apstiprinājušas kompetentās iestādes emisijas valstī, neuzskata par parādprasībām 7. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ar nosacījumu, ka nenotiek turpmākas šādu tirgojamu parāda vērtspapīru emisijas 2002. gada 1. martā vai pēc šīs dienas.
   Taču tikmēr, kamēr vismaz viena dalībvalsts arī piemēro līdzīgus noteikumus, šā panta noteikumus turpina piemērot pēc 2010. gada 31. decembra attiecībā uz tirgojamiem parāda vērtspapīriem.

               —

               kas ietver palielināšanas un pirmstermiņa izpirkšanas klauzulas, un

               —

               ja izmaksātājs, kā noteikts 6. pantā, ir reģistrēts Šveicē, un

               —

               ja šis izmaksātājs tieši maksā procentus vai nodrošina, ka procentus maksā tieši faktiskā īpašnieka labā, kurš ir kādas dalībvalsts rezidents.

         Ja visas dalībvalstis pārstāj piemērot līdzīgus noteikumus, šā panta noteikumus turpina piemērot tikai attiecībā uz tirgojamiem vērtspapīriem

               —

               kas ietver palielināšanas un pirmstermiņa izpirkšanas klauzulas, un

               —

               ja emitenta izmaksātājs ir reģistrēts Šveicē, un

               —

               ja šis izmaksātājs tieši maksā procentus vai nodrošina, ka procentus maksā tieši faktiskā īpašnieka labā, kurš ir kādas dalībvalsts rezidents.

         Ja valdība vai saistīta vienība, kura darbojas kā valsts iestāde vai kuras loma atzīta ar starptautisku līgumu (kuri uzskaitīti šā nolīguma II pielikumā), 2002. gada 1. martā vai vēlāk vēlreiz emitē iepriekš minēto tirgojamo parāda vērtspapīru, tad visu šādu vērtspapīru emisiju, ko veido sākotnējā emisija un jebkura turpmāka emisija, uzskata par parādprasību 7. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē.
   Ja iepriekš minēto tirgojamo parāda vērtspapīru turpmāku emisiju 2002. gada 1. martā vai vēlāk emitē kāds cits emitents, uz kuru neattiecas ceturtā daļa, tad šādu turpmāku emisiju uzskata par parādprasību 7. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē.
   2.   Šā panta noteikumi neliedz Šveicei un dalībvalstīm joprojām uzlikt nodokļus ienākumiem no tirgojamiem parāda vērtspapīriem, kas minēti 1. punktā, saskaņā ar to tiesību aktiem.
   17. pants
   Parakstīšana, stāšanās spēkā un darbības ilgums
   1.   Šo nolīgumu jāratificē vai jāapstiprina Līgumslēdzējām pusēm saskaņā ar to procedūrām. Līgumslēdzējas puses paziņo viena otrai par šo procedūru pabeigšanu. Šis nolīgums stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā, kas seko pēdējam no paziņojumiem.
   2.   Ievērojot Šveices konstitucionālās prasības, kā arī Kopienas tiesību aktu prasības par starptautisku nolīgumu slēgšanu, kā arī neskarot 18. pantu, Šveice un attiecīgā gadījumā Kopiena praksē īsteno un piemēro šo nolīgumu no 2005. gada 1. janvāra un par to viena otrai paziņo.
   3.   Šis nolīgums paliek spēkā, līdz to izbeidz kāda no Līgumslēdzējām pusēm.
   4.   Jebkura Līgumslēdzēja puse var izbeigt šo nolīgumu, paziņojot par to otrai pusei. Šādā gadījumā nolīgums zaudē savu spēku divpadsmit mēnešus pēc paziņojuma.
   18. pants
   Nolīguma piemērošana un piemērošanas apturēšana
   1.   Šo nolīgumu piemēro ar nosacījumu, ka dalībvalstu atkarīgās un saistītās teritorijas, kas minētas (Ekonomikas un finanšu lietu) Padomes ziņojumā 2000. gada 19. un 20. jūnija Santamarija da Feiras Eiropadomei, kā arī attiecīgi Amerikas Savienotās valstis, Andora, Lihtenšteina, Monako un Sanmarīno pieņem un īsteno pasākumus, kas atbilst vai ir līdzvērtīgi pasākumiem, kas paredzēti direktīvā vai šajā nolīgumā, izņemot šā nolīguma 15. pantu, kā arī ar nosacījumu, ka šiem pasākumiem noteikti tie paši īstenošanas termiņi.
   2.   Līgumslēdzējas puses vismaz sešus mēnešus pirms 17. panta 2. punktā minētās dienas, kopīgi vienojoties, nolemj, vai būs izpildīti 1. punktā izklāstītie nosacījumi, ņemot vērā attiecīgo pasākumu spēkā stāšanās dienas trešās valstīs un attiecīgajās atkarīgajās vai saistītajās teritorijās. Ja Līgumslēdzējas puses nenolemj, ka nosacījumi būs izpildīti, tās, kopīgi vienojoties, pieņem lēmumu noteikt jaunu datumu 17. panta 2. punktā paredzētajiem mērķiem.
   3.   Neatkarīgi no 1. un 2. punkta 15. pantu piemēro attiecībā uz Spāniju no dienas, kad stājas spēkā Spānijas un Šveices divpusējs nolīgums par informācijas apmaiņu pēc lūguma ar nodokļu krāpšanu vai līdzīgām darbībām saistītās administratīvās lietās, civillietās vai krimināllietās saskaņā ar lūguma saņēmējas valsts tiesību aktiem attiecībā uz ienākumiem, uz kuriem neattiecas šis nolīgums, bet uz kuriem attiecas konvencija vai nolīgums, kas noslēgts starp Spāniju un Šveici, par ienākumu un kapitāla nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu.
   4.   Šā nolīguma piemērošanu vai tā atsevišķu daļu piemērošanu jebkura Līgumslēdzēja puse var apturēt ar tūlītēju iedarbību, par to paziņojot otrai pusei, ja direktīva vai kāda direktīvas daļa vairs nav piemērojama vai nu uz laiku, vai pastāvīgi saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem, vai ja attiecīgā dalībvalsts aptur tā īstenošanai paredzēto tiesību aktu piemērošanu.
   5.   Jebkura Līgumslēdzēja puse var apturēt šā nolīguma piemērošanu, par to paziņojot otrai pusei, ja viena no trešām valstīm vai teritorijām, kas minētas 1. punktā, pārstāj piemērot minētajā punktā paredzētos pasākumus. Piemērošanas apturēšana notiek ne agrāk kā divus mēnešus pēc paziņošanas. Šā nolīguma piemērošanu atsāk, tiklīdz pasākumus atjauno.
   19. pants
   Prasības un galīgais norēķins
   1.   Ja šo nolīgumu izbeidz vai tā piemērošanu aptur pilnībā vai daļēji, tas saskaņā ar 9. pantu neskar fizisko personu prasības.
   2.   Šādā gadījumā Šveice līdz šā nolīguma piemērošanas posma beigām sastāda galīgo norēķinu un veic galīgo maksājumu dalībvalstīm.
   20. pants
   Teritoriālā darbības joma
   Šo nolīgumu piemēro, no vienas puses, teritorijās, kurās piemēro Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu saskaņā ar minētā līguma nosacījumiem, un, no otras puses, Šveices teritorijā.
   21. pants
   Pielikumi
   1.   Pielikumi ir šā nolīguma neatņemama sastāvdaļa.
   2.   Kompetento iestāžu sarakstu 1. pielikumā var grozīt, Šveicei gluži vienkārši paziņojot otrai Līgumslēdzējai pusei par minētā pielikuma a) apakšpunktā norādīto iestādi, un Kopienai paziņojot par citām iestādēm.
   Saistīto vienību sarakstu 2. pielikumā var grozīt, savstarpēji vienojoties.
   22. pants
   Valodas
   1.   Šis nolīgums ir sastādīts divos eksemplāros angļu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, itāļu, portugāļu, spāņu, somu, vācu un zviedru valodā; visas versijas šajās valodās ir vienlīdz autentiskas.
   2.   Līgumslēdzējas puses autentisko nolīguma versijas čehu, igauņu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, slovaku, slovēņu un ungāru valodā ar vēstuļu apmaiņas starpniecību. Arī šīs versijas ir autentiskas, tāpat kā 1. punktā minēto valodu versijas.

      EN FE DE LO CUAL, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Acuerdo.
      NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této smlouvě své podpisy.
      TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.
      ZU URKUND DESSEN haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Abkommen gesetzt.
      SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.
      ΣΕ ΠΙΣΤΩΣΗ ΤΩΝ ΑΝΩΤΕΡΩ, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα συμφωνία.
      IN WITNESS WHEREOF, the undersigned Plenipotentiaries have hereunto set their hands.
      EN FOI DE QUOI, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent accord.
      IN FEDE DI CHE, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto la propria firma in calce al presente accordo.
      TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo nolīgumu.
      TAI PALIUDYDAMI, šį Susitarimą pasirašė toliau nurodyti įgaliotieji atstovai.
      FENTIEK HITELÉÜL e megállapodást az alulírott meghatalmazottak alább kézjegyükkel látták el.
      B'XIEHDA TA' DAN, il-Plenipotenzjari hawn taħt iffirmati ffirmaw dan il-Ftehim.
      TEN BLIJKE WAARVAN de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze overeenkomst hebben geplaatst.
      W DOWÓD CZEGO, niżej podpisani pełnomocnicy złożyli swoje podpisy.
      EM FÉ DO QUE, os plenipotenciários abaixo assinados apuserem as suas assinaturas no final do presente Acordo.
      NA DÔKAZ ČOHO dolupodpísaní splnomocnení zástupcovia podpísali túto dohodu.
      V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani pooblaščenci podpisali ta sporazum.
      TÄMÄN VAKUUDEKSI allamainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.
      TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.
      Hecho en Luxemburgo, el veintiseis de octubre del dos mil cuatro.
      V Lucemburku dne dvacátého šestého října dva tisíce čtyři.
      Udfærdiget i Luxembourg den seksogtyvende oktober to tusind og fire.
      Geschehen zu Luxemburg am sechsundzwanzigsten Oktober zweitausendundvier.
      Kahe tuhande neljanda aasta oktoobrikuu kahekümme kuuendal päeval Luxembourgis.
      Έγινε στο Λουξεμβούργο, στις είκοσι έξι Οκτωβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.
      Done at Luxembourg on the twenty-sixth day of October in the year two thousand and four.
      Fait à Luxembourg, le vingt-six octobre deux mille quatre.
      Fatto a Lussembourgo, addì ventisei ottobre duemilaquattro.
      Luksemburgā, divi tūkstoši ceturtā gada divdesmit sestajā oktobrī.
      Priimta du tūkstančiai ketvirtų metų spalio dvidešimt šeštą dieną Liuksemburge.
      Kelt Luxembourgban, a kettőezer negyedik év október huszonhatodik napján.
      Magħmula fil-Lussemburgu fis-sitta u għoxrin jum ta' Ottubru tas-sena elfejn u erbgħa.
      Gedaan te Luxemburg, de zesentwintigste oktober tweeduizendvier.
      Sporządzono w Luksemburgu w dniu dwudziestym szóstym października roku dwutysięcznego czwartego.
      Feito em Luxemburgo, em vinte e seis de Outubro de dois mil e quatro.
      V Luxemburgu dvadsiateho šiesteho októbra dvetisícštyri.
      V Luxembourgu, dne šestindvajsetega oktobra leta dva tisoč štiri.
      Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäkuudentena päivänä lokakuuta vuonna kaksituhattaneljä.
      Som skedde i Luxemburg den tjugosjätte oktober tjugohundrafyra.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
         Pour la Confédération suisse
         Per la Confederazione svizzera

      (1)  Attiecībā uz Šveici termins “sabiedrība ar ierobežotu atbildību” attiecas uz šādiem uzņēmumiem:

               —

               société anonyme/Aktiengesellschaft/societą anonima,

               —

               société ą responsabilité limitée/Gesellschaft mit beschränkter Haftung/societą a responsabilitą limitata,

               —

               société en commandite par actions/Kommanditaktiengesellschaft/societą in accomandita per azioni.

      (2)  Kā paredzēts direktīvā, šie pārejas noteikumi attiecas arī uz tirgojamiem parāda vērtspapīriem, kuri ir īpašumā ar investīciju fondu starpniecību.
   I PIELIKUMS
   KOMPETENTO IESTĀŽU SARAKSTS
   Piemērojot šo nolīgumu, “kompetentās iestādes” ir šādas:

               a)

               Šveicē - Le Directeur de l'Administration fédérale des contributions/Der Direktor der Eidgenössischen Steuerverwaltung/il direttore dell'Amministrazione federale delle contribuzioni vai viņa pilnvarotais vai pārstāvis;

               b)

               Beļģijas Karalistē - De Minister van Financiën/Le Ministre des Finances vai pilnvarots pārstāvis;

               c)

               Čehijas Republikā - Ministr financí vai pilnvarots pārstāvis;

               d)

               Dānijas Karalistē - Skatteministeren vai pilnvarots pārstāvis;

               e)

               Vācijas Federatīvajā Republikā - Der Bundesminister der Finanzen vai autorizēts pārstāvis;

               f)

               Igaunijas Republikā - Rahandusminister vai pilnvarots pārstāvis;

               g)

               Grieķijas Republikā - Ο Υπουργός των Οικονομικών vai pilnvarots pārstāvis;

               h)

               Spānijas Karalistē - El Ministro de Hacienda vai pilnvarots pārstāvis;

               i)

               Francijas Republikā - Le Ministre chargé du budget vai pilnvarots pārstāvis;

               j)

               Īrijā - The Revenue Commissioners vai to pilnvarots pārstāvis;

               k)

               Itālijas Republikā - Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali vai pilnvarots pārstāvis;

               l)

               Kipras Republikā - Υπουργός Οικονομικών vai pilnvarots pārstāvis;

               m)

               Latvijas Republikā - Finanšu ministrs vai pilnvarots pārstāvis;

               n)

               Lietuvas Republikā - Finansų ministras vai pilnvarots pārstāvis;

               o)

               Luksemburgas Lielhercogistē - Le Ministre des Finances vai pilnvarots pārstāvis; taču 10. panta vajadzībām kompetentā iestāde ir “le Procureur Général d'État luxemburgeois”;

               p)

               Ungārijas Republikā - A pénzügyminiszter vai pilnvarots pārstāvis;

               q)

               Maltas Republikā - Il-Ministru responsabbli għall-Finanzi vai pilnvarots pārstāvis;

               r)

               Nīderlandes Karalistē - De Minister van Financiën vai pilnvarots pārstāvis;

               s)

               Austrijas Republikā - Der Bundesminister für Finanzen vai pilnvarots pārstāvis;

               t)

               Polijas Republikā - Minister Finansów vai pilnvarots pārstāvis;

               u)

               Portugāles Republikā - O Ministro das Finanças vai pilnvarots pārstāvis;

               v)

               Slovēnijas Republikā - Minister za finance vai pilnvarots pārstāvis;

               w)

               Slovākijas Republikā - Minister financií vai pilnvarots pārstāvis;

               x)

               Somijas Republikā - Valtiovarainministeriö/Finansministeriet vai pilnvarots pārstāvis;

               y)

               Zviedrijas Karalistē - Finansdepartementet vai pilnvarots pārstāvis;

               z)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karalistē un Eiropas teritorijās, par kuru ārējām attiecībām ir atbildīga Apvienotā Karaliste: Commissioners of Inland Revenue vai to pilnvarots pārstāvis un kompetenta Gibraltāra iestāde, ko Apvienotā Karaliste norīkos atbilstīgi Nolīgumiem par Gibraltāra iestādēm tādu ES un EK tiesību aktu un saistīto nolīgumu sakarā, par ko dalībvalstīm un Eiropas Savienības iestādēm paziņots 2000. gada 19. aprīlī, kuru eksemplāru Eiropas Savienības Padomes ģenerālsekretārs dara zināmu Šveicei, un kurš attieksies uz šo nolīgumu.

         II PIELIKUMS
   SAISTĪTU VIENĪBU SARAKSTS
   Šā nolīguma 16. panta nozīmē šādas vienības uzskata par “saistītām vienībām, kas darbojas kā valstu iestādes vai kuru nozīme ir atzīta ar kādu starptautisku līgumu”.
   VIENĪBAS EIROPAS SAVIENĪBĀ:

                  Beļģijā

               Vlaams Gewest (Flandrija)
               Région wallonne (Valonija)
               Région bruxelloise/Brussels Gewest (Briseles apgabals)
               Communauté française (franču kopiena)
               Vlaamse Gemeenschap (flāmu kopiena)
               Deutschsprachige Gemeinschaft (vācvalodīgo kopiena)

                  Spānijā

               Xunta de Galicia (Galīcijas reģiona izpildiestāde)
               Junta de Andalucia (Andalūzijas reģiona izpildiestāde)
               Junta de Extremadura (Estremadūras reģiona izpildiestāde)
               Junta de Castilla-La Mancha (Kastīlijas un Lamančas reģiona izpildiestāde)
               Junta de Castilla-León (Kastīlijas un Leonas reģiona izpildiestāde)
               Gobierno Foral de Navarra (Navarras reģiona pašvaldība)
               Govern de les Illes Balears (Baleāru salu reģiona pašvaldība)
               Generalitat de Catalunya (Katalonijas autonomā novada pašvaldība)
               Generalitat de Valencia (Valensijas autonomā reģiona pašvaldība)
               Diputación General de Aragoi (Aragonas reģiona padome)
               Gobierno de las Islas Canarias (Kanāriju salu pašvaldība)
               Gobierno de Murcia (Mursijas pašvaldība)
               Gobierno de Madrid (Madrides reģiona pašvaldība)
               Gobierno de la Comunidad Autónoma del Pais Vasco/Euzkadi (Basku zemes autonomās kopienas valdība)
               Diputacioi Foral de Guipúzcoa (Gipuskojas reģiona padome)
               Diputacioi Foral de Vizcaya/Bizkaia (Biskajas reģiona padome)
               Diputacioi Foral de Alava (Alavas reģiona padome)
               Ayuntamiento de Madrid (Madrides pilsētas dome)
               Ayuntamiento de Barcelona (Barselonas pilsētas dome)
               Cabildo Insular de Gran Canaria (Grankanārijas salas padome)
               Cabildo Insular de Tenerife (Tenerifes salas padome)
               Institute de Crédito Oficial (Valsts kredītiestāde)
               Institute Catalįn de Finanzas (Katalonijas Finanšu iestāde)
               Institute Valenciano de Finanzas (Valensijas Finanšu iestāde)

                  Grieķijā

               Оργανισμός Тηλεπικοινωνιών Ελλάδος (Valsts tālsakaru organizācija)
               Оργανισμός Σιδηροδρόμων Ελλάδος (Valsts dzelzceļu organizācija)
               Δημόσια Επιχείρηση Ηλεκτρισμού (Valsts elektrības sabiedrība)

                  Francijā

               La Caisse d'amortissement de la dette sociale (CADES) (Sociālo parādu amortizācijas/izpirkšanas fonds)
               L'Agence franaise de deVeloppement (AFD) (Francijas Attīstības aģentūra)
               Rseau Ferré France (RFF) (Francijas Dzelzceļu tīkls)
               Caisse Nationale des Autoroutes (CNA) (Valsts autoceļu fonds)
               Assistance publique Hôpitaux de Paris (APHP) (Parīzes Valsts slimnīcu atbalsta fonds)
               Charbonnages de France (CDF) (Francijas Akmeņogļu pārvalde)
               Entreprise miniffe et chimique (EMC) (Kalnrūpniecības un ķīmijas sabiedrība)

                  Itālijā

               Reģioni
               Provinces
               Pašvaldības
               Cassa Depositi e Prestiti (Noguldījumu un aizdevumu fonds)

                  Latvijā

               Pašvaldības

                  Polijā

               gminy (komūnas)
               powiaty (apgabali)
               województwa (vojevodistes/provinces)
               związki gmin (komūnu apvienības)
               związki powiatów (apgabalu apvienības)
               związki województw (vojevodistu/provinču apvienības)
               miasto stołeczne Warszawa (galvaspilsēta Varšava)
               Agencja Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa (Lauksaimniecības pārstrukturizācijas un modernizācijas aģentūra)
               Agencja Nieruchomości Rolnych (Lauksaimniecības īpašumu aģentūra)

                  Portugālē

               Região Autónoma da Madeira (Madeiras autonomais apgabals)
               Região Autónoma dos Açores (Azoru salu autonomais apgabals)
               Pašvaldības

                  Slovākijā

               mestá a obce (pašvaldības)
               Železnice Slovenskej republiky (Slovākijas Dzelzceļa sabiedrība)
               Štátny fond cestného hospodárstva (Valsts ceļu apsaimniekošanas fonds)
               Slovenské elektrárne (Slovākijas elektrostacijas)
               Vodohospodárska výstavba (Ūdens taupības būvsabiedrība)

         STARPTAUTISKAS VIENĪBAS:

               Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka

               Eiropas Investīciju banka

               Āzijas Attīstības banka

               Āfrikas Attīstības banka

               Pasaules banka/SRAB/SVF

               Starptautiskā finanšu korporācija

               Amerikas Attīstības banka

               Eiropas Padomes Sociālās attīstības fonds

               Euratom

               Eiropas Kopiena

               Corporación Andina de Fomento (CAF) (Andu Attīstības sabiedrība)

               Eurofima

               Eiropas Ogļu un tērauda kopiena

               Ziemeļvalstu investīciju banka

               Karību jūras baseina valstu attīstības banka

         16. pants neskar starptautiskas saistības, kādās Līgumslēdzējas puses varētu būt stājušās ar iepriekš minētajām starptautiskajām vienībām.
   VIENĪBAS TREŠĀS VALSTĪS:
   Vienības, kas atbilst šādiem kritērijiem:

               1)

               vienību nepārprotami uzskata par valsts iestādi saskaņā ar attiecīgas valsts kritērijiem;

               2)

               šāda valsts iestāde ir ārpustirgus ražotājs, kas veic un finansē vairākas darbības, galvenokārt piedāvājot ārpustirgus preces un pakalpojumus, kas paredzēti sabiedrībai, un šīs darbības efektīvi kontrolē valsts;

               3)

               šāda valsts iestāde ir liels un regulārs parāda instrumentu emitents;

               4)

               attiecīgā valsts spēj nodrošināt to, ka tāda valsts iestāde neizpērk obligācijas pirms termiņa gadījumā, ja līgumā ir ietvertas palielināšanas klauzulas.

         SAPRAŠANĀS MEMORANDS
   starp Eiropas Kopienu, Beļģijas Karalisti, Čehijas Republiku, Dānijas Karalisti, Vācijas Federatīvo Republiku, Igaunijas Republiku, Grieķijas Republiku, Spānijas Karalisti, Francijas Republiku, Īriju, Itālijas Republiku, Kipras Republiku, Latvijas Republiku, Lietuvas Republiku, Luksemburgas Lielhercogisti, Ungārijas Republiku, Maltas Republiku, Nīderlandes Karalisti, Austrijas Republiku, Portugāles Republiku, Slovēnijas Republiku, Slovākijas Republiku, Somijas Republiku, Zviedrijas Karalisti, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti un Šveices Konfederāciju
   EIROPAS KOPIENA,
   BEĻĢIJAS KARALISTE,
   ČEHIJAS REPUBLIKA,
   DĀNIJAS KARALISTE,
   VĀCIJAS FEDERATĪVĀ REPUBLIKA,
   IGAUNIJAS REPUBLIKA,
   GRIEĶIJAS REPUBLIKA,
   SPĀNIJAS KARALISTE,
   FRANCIJAS REPUBLIKA,
   ĪRIJA,
   ITĀLIJAS REPUBLIKA,
   KIPRAS REPUBLIKA,
   LATVIJAS REPUBLIKA,
   LIETUVAS REPUBLIKA,
   LUKSEMBURGAS LIELHERCOGISTE,
   UNGĀRIJAS REPUBLIKA,
   MALTAS REPUBLIKA,
   NĪDERLANDES KARALISTE,
   AUSTRIJAS REPUBLIKA,
   POLIJAS REPUBLIKA,
   PORTUGĀLES REPUBLIKA,
   SLOVĒNIJAS REPUBLIKA,
   SLOVĀKIJAS REPUBLIKA,
   SOMIJAS REPUBLIKA,
   ZVIEDRIJAS KARALISTE,
   LIELBRITĀNIJAS UN ZIEMEĻĪRIJAS APVIENOTĀ KARALISTE
   un
   ŠVEICES KONFEDERĀCIJA, turpmāk “Šveice”
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   1.   IEVADS
   Šveice un Kopiena slēdz nolīgumu, ar ko paredz pasākumus, kuri ir līdzvērtīgi tiem, kas ietverti Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli (še turpmāk “direktīva”). Šis Saprašanās memorands papildina šo nolīgumu.
   2.   ADMINISTRATĪVA PALĪDZĪBA NODOKĻU KRĀPNIECĪBAS VAI LĪDZĪGU DARBĪBU GADĪJUMOS
   Līdzko nolīgums būs parakstīts, Šveice ar katru Eiropas Savienības dalībvalsti sāks divpusējas sarunas, lai

               —

               to attiecīgās konvencijās par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu ienākumiem un kapitālam, iekļautu noteikumus par administratīvu palīdzību informācijas apmaiņas pēc lūguma veidā, ko var lūgt visās ar nodokļu krāpšanu vai līdzīgām darbībām saistītās administratīvās lietās, civillietās vai krimināllietās saskaņā ar lūguma saņēmējas valsts tiesību aktiem attiecībā uz ienākumiem, uz ko neattiecas šis nolīgums, bet uz ko attiecas atbilstīgas konvencijas,

               —

               definētu konkrētas lietu kategorijas, kas pieder pie “līdzīgām darbībām” saskaņā ar šajās valstīs izmantotu nodokļu procedūru.

         3.   SARUNAS AR CITĀM TREŠĀM VALSTĪM, LAI NODROŠINĀTU LĪDZVĒRTĪGUS PASĀKUMUS
   Pārejas laikā, kas paredzēts direktīvā, Kopiena sāks pārrunas ar citiem svarīgiem finanšu centriem, lai veicinātu to, ka šīs jurisdikcijas pieņemtu pasākumus, kas līdzvērtīgi tiem, kurus piemēro Kopiena.
   4.   NODOMU DEKLARĀCIJA
   Šā Saprašanās memoranda parakstītāji deklarē, ka viņi uzskata: 1. punktā minētais Nolīgums, kā arī šis memorands dod pieņemamu un līdzsvarotu kārtību, ko var uzskatīt par tādu, kas nodrošina pušu intereses. Tādēļ viņi labticīgi īstenos pasākumus, par ko ir vienojušies, un nedarbosies vienpusēji, lai bez pienācīga iemesla nesagrautu šo vienošanos.
   Ja atklātos kāda būtiska atšķirība starp 2003. gada 3. jūnijā pieņemtās direktīvas un šā nolīguma piemērošanas jomu, jo īpaši attiecībā uz nolīguma 1. panta 2. punktu un 6. pantu, Līgumslēdzējas puses tūlīt sāks konsultācijas saskaņā ar nolīguma 13. panta 1. punktu, lai nodrošinātu to, ka joprojām piemēro pasākumus, kas pēc būtības ir līdzīgi tiem, ko paredz nolīgums.

      Šis nolīgums ir parakstīts 2004. gada 26. oktobrī Luksemburgā divos eksemplāros dāņu, holandiešu, angļu, somu, franču, vācu, grieķu, itāļu, portugāļu, spāņu un zviedru valodā; visas versijas šajās valodās ir vienlīdz autentiskas.
      Līgumslēdzējas puses autentisko nolīguma versijas čehu, igauņu, ungāru, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, slovaku un slovēņu valodā ar vēstuļu apmaiņas starpniecību. Arī šīs versijas ir autentiskas, tāpat kā versijas iepriekšējā punktā minētās valodās.

         Pour le Royaume de Belgique
         Voor het Koninkrijk België
         Für das Königreich Belgien

         Za Českou republiku

         På Kongeriget Danmarks vegne

         Für die Bundesrepublik Deutschland

         Eesti Vabariigi nimel

         Για την Ελληνική Δημοκρατία

         Por el Reino de España

         Pour la République française

         Thar cheann Na hÉireann
         For Ireland

         Per la Repubblica italiana

         Για την Κυπριακή Δημοκρατία

         Latvijas Republikas vārdā

         Lietuvos Respublikos vardu

         Pour le Grand-Duché de Luxembourg

         A Magyar Köztársaság részéről

         Għar-Republikka ta' Malta

         Voor het Koninkrijk der Nederlanden

         Für die Republik Österreich

         W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej

         Pela República Portuguesa

         Za Republiko Slovenijo

         Za Slovenskú republiku

         Suomen tasavallan puolesta
         För Republiken Finland

         För Konungariket Sverige

         For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
         Pour la Confédération suisse
         Per la Confederazione svizzera


title: Padomes Lēmums 2009/1004/KĀDP ( 2009. gada 22. decembris ), ar ko atjaunina personu, grupu un organizāciju sarakstu, kas ir minēts Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu 2., 3., un 4. pantā

text:
               23.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 346/58

      PADOMES LĒMUMS 2009/1004/KĀDP
   (2009. gada 22. decembris),
   ar ko atjaunina personu, grupu un organizāciju sarakstu, kas ir minēts Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu 2., 3., un 4. pantā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2001. gada 27. decembrī pieņēma Kopējo nostāju 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu (1).

               (2)

               Padome 2009. gada 15. jūnijī pieņēma Kopējo nostāju 2009/468/KĀDP, ar ko atjaunina Kopējo nostāju 2001/931/KĀDP (2).

               (3)

               Saskaņā ar Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 1. panta 6. punktu ir pilnībā jāpārskata to personu, grupu un organizāciju sarakstu, kurām piemēro Kopējo nostāju 2009/468/KĀDP.

               (4)

               Šajā lēmumā ir iekļauts Padomes pilnībā pārskatītais to personu, grupu un organizāciju saraksts, kurām piemēro Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 2., 3. un 4. pantu.

               (5)

               Saskaņā ar Pirmās instances tiesas 2009. gada 30. septembra spriedumu lietā T-341/07 viena persona nav iekļauta personu, grupu un organizāciju sarakstā, kurām piemēro Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 2., 3. un 4. pantu.

               (6)

               Padome arī secināja, ka būtu jāgroza datus, kas attiecas uz vienu šā saraksta grupu.

               (7)

               Padome secināja, ka, izņemot 5. apsvērumā minētās personas, pārējās personas, grupas un organizācijas, attiecībā uz kurām piemēro Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 2., 3. un 4. pantu, ir bijušas iesaistītas terora aktos Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 1. panta 2. un 3. punkta nozīmē, ka attiecībā uz tām lēmumu ir pieņēmusi kompetenta iestāde minētās kopējās nostājas 1. panta 4. punkta nozīmē un ka tādēļ uz tām būtu jāturpina attiecināt īpašus ierobežojošus pasākumus, kas paredzēti minētajā kopējā nostājā.

               (8)

               Attiecīgi būtu jāatjaunina to personu, grupu un organizāciju saraksts, kurām piemēro Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 2., 3. un 4. pantu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   To personu, grupu un organizāciju saraksts, kurām piemēro Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 2., 3. un 4. pantu, ir iekļauts šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Ar šo Kopējā nostāja 2009/468/KĀDP ir atcelta tiktāl, ciktāl tā attiecas uz to personu, grupu un organizāciju sarakstu, kurām piemēro Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 2., 3. un 4. pantu.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2009. gada 22. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         A. CARLGREN

      (1)  OV L 344, 28.12.2001., 93. lpp.

      (2)  OV L 151, 16.6.2009., 45. lpp.

      PIELIKUMS

         PERSONU, GRUPU UN ORGANIZĀCIJU SARAKSTS, KAS MINĒTS 1. PANTĀ

      1.   PERSONAS

                  1.

                     ABOU, Rabah Naami (pazīstams arī kā Naami Hamza, Mihoubi Faycal, Fiellah Ahmed Dafri Rèmi Lahdi), dzimis 1.2.1966. Alžīrā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  2.

                     ABOUD, Maisi (pazīstams arī kā Šveices Abderrahmane), dzimis 17.10.1964. Alžīrā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  3.

                     AL–MUGHASSIL, Ahmad Ibrahim (pazīstams arī kā Abu Omran, Al–Mughassil, Ahmed Ibrahim), dzimis 26.6.1967.Qatif–Bab al Shamal (Saūda Arābija), Saūda Arābijas pilsonis

                  4.

                     AL – NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, dzimis Al Ihsa (Saūda Arābija), Saūda Arābijas pilsonis

                  5.

                     AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, dzimis 16.10.1966.Tarut (Saūda Arābija), Saūda Arābijas pilsonis

                  6.

                     ARIOUA, Kamel (pazīstams arī kā Lamine Kamel), dzimis 18.8.1969. Konstantīnā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  7.

                     ASLI, Mohamed (pazīstams arī kā Dahmane Mohamed), dzimis 13.5.1975.Ain Taya (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  8.

                     ASLI, Rabah, dzimis 13.5.1975.Ain Taya (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  9.

                     ATWA, Ali (pazīstams arī kā BOUSLIM, Ammar Mansour, SALIM, Hassan Rostom), libānietis, dzimis 1960. gadā Libānā, Libānas pilsonis

                  10.

                     BOUYERI, Mohammed (pazīstams arī kā Abu ZUBAIR, SOBIAR, Abu ZOUBAIR), dzimis 8.3.1978. Amsterdamā (Nīderlande) – “Hofstadgroep” loceklis

                  11.

                     DARIB, Noureddine (pazīstams arī kā Carreto, Zitoun Mourad), dzimis 1.2.1972. Alžīrijā – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  12.

                     DJABALI, Abderrahmane (pazīstams arī kā Touil), dzimis 1.6.1970. Alžīrijā – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  13.

                     EL FATMI, Nouredine (pazīstams arī kā Nouriddin EL FATMI, Nouriddine EL FATMI, Noureddine EL FATIMI, Abu Al KA'E KA'E, Abu QAE QAE, FOUAD, FZAD, Nabil EL FATMI, Ben MOHAMMED, Ben Mohand BEN LARBI, Ben Driss Muhand IBN LARBI, Abu TAHAR, EGGIE), dzimis 15.8.1982. Midarā (Maroka), pase (Marokas) Nr. N829139 – “Hofstadgroep” loceklis

                  14.

                     EL – HOORIE, Ali Saed Bin Ali (pazīstams arī kā AL – HOURI, Ali Saed Bin Ali, EL – HOURI, Ali Saed Bin Ali), dzimis 10.7.1965. vai 11.7.1965. El Dibabiya (Saūda Arābija) Saūda Arābijas pilsonis

                  15.

                     FAHAS, Sofiane Yacine, dzimis 10.9.1971. Alžīrā (Alžīrija) – “al–Takfir” un “al–Hijra” loceklis

                  16.

                     IZZ – AL – DIN, Hasan (pazīstams arī kā GARBAYA, AHMED, SA – ID, SALWWAN, Samir), libānietis, dzimis 1963. gadā Libānā, Libānas pilsonis

                  17.

                     MOHAMMED, Khalid Shaikh (pazīstams arī kā ALI, Salem, BIN KHALID, Fahd Bin Adballah, HENIN, Ashraf Refaat Nabith, WADOOD, Khalid Adbul), dzimis 14.4.1965. vai 1.3.1964. Pakistānā, pase Nr. 488555

                  18.

                     MOKTARI, Fateh, (pazīstams arī kā Ferdi Omar), dzimis 26.12.1974. Huseindejā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  19.

                     NOUARA, Farid, dzimis 25.11.1973. Alžīrā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  20.

                     RESSOUS, Hoari (pazīstams arī kā Hallasa Farid), dzimis 11.9.1968. Alžīrā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  21.

                     SEDKAOUI, Noureddine (pazīstams arī kā Nounou), dzimis 23.6.1963. Alžīrā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  22.

                     SELMANI, Abdelghani (pazīstams arī kā Gano), dzimis 14.6.1974. Alžīrā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  23.

                     SENOUCI, Sofiane, dzimis 15.4.1971. Huseindejā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  24.

                     TINGUALI, Mohammed (pazīstams arī kā Mouh di Kouba), dzimis 21.4.1964. Blidā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  25.

                     WALTERS, Jason Theodore James (pazīstams arī kā Abdullah, David), dzimis 6.3.1985. Amersfortā (Nīderlande), pase (Nīderlandes) Nr. NE8146378 – “Hofstadgroep” loceklis

            2.   GRUPAS UN VIENĪBAS

                  1.

                  “Abu Nidal organizācija” – “ANO” (pazīstama arī kā “Fatah Revolucionārā padome”, “Arābu Revolucionārās brigādes”, “Melnais Septembris”, “Musulmaņu sociālistu revolucionāra organizācija”)

                  2.

                  “Al–Aqsa mocekļu brigāde”

                  3.

                  “Al–Aqsa e.V.”

                  4.

                  “Al – Takfir” un “Al – Hijra”

                  5.

                  “Aum Shinrikyo” (pazīstama arī kā “AUM”, “Aum Augstākā patiesība”, “Aleph”)

                  6.

                  “Babbar Khalsa”

                  7.

                  “Filipīnu Komunistiskā partija”, tostarp “Jaunā tautas armija” – “NPA”, Filipīnas

                  8.

                  “Gama'a al – Islamiyya” (pazīstama arī kā “Al – Gama'a al – Islamiyya” (“Islāma grupa” – “IG”)

                  9.

                  “İslami Büyük Doğu Akıncılar Cephesi” – “IBDA–C” (“Lielā Islāma Austrumu cīnītāju fronte”)

                  10.

                  “Hamas”, tostarp “Hamas – Izz al – Din al – Qassem”

                  11.

                  “Hizbul Mujahideen” – “HM”

                  12.

                  “Hofstadgroep”

                  13.

                  “Holy Land Foundation for Relief and Development”

                  14.

                  “International Sikh Youth Federation” – “ISYF”

                  15.

                  “Kahane Chai” (pazīstama arī kā “Kach”)

                  16.

                  “Khalistan Zindabad Force” – “KZF”

                  17.

                  “Kurdistan Workers′ Party”“PKK” (pazīstama arī kā “KADEK”, “KONGRA–GEL”)

                  18.

                  “Liberation Tigers of Tamil Eelam” – “LTTE”

                  19.

                  “Ejército de Liberación Nacional” (“Nacionālā atbrīvošanās armija”)

                  20.

                  “Palestīnas Atbrīvošanās fronte” – “PLF”

                  21.

                  “Palestīniešu Islāma Jihad”– “PIJ”

                  22.

                  “Palestīnas atbrīvošanas Tautas Fronte” – “PFLP”

                  23.

                  “Palestīnas atbrīvošanas Tautas Fronte – virsvadība” (pazīstama arī kā “PFLP – virsvadība”)

                  24.

                  “Fuerzas armadas revolucionarias de Colombia” – “FARC” (“Kolumbijas revolucionārie armijas spēki”)

                  25.

                  “Devrimci Halk Kurtuluș Partisi–Cephesi” – “DHKP/C”, (pazīstama arī kā “Devrimci Sol” (“Revolucionāri kreisie”), “Dev Sol)” (“Revolucionārā Tautas atbrīvošanās armija/fronte/partija”)

                  26.

                  “Sendero Luminoso” – “SL” (“Mirdzošā taka”)

                  27.

                  “Stichting Al Aqsa” (pazīstama arī kā “Stichting Al Aqsa Nederland”, “Al Aqsa Nederland”)

                  28.

                  “Teyrbazen Azadiya Kurdistan” – “TAK” (pazīstama arī kā “Kurdistan Freedom Falcons”, “Kurdistan Freedom Hawks”)

                  29.

                  “Autodefensas Unidas de Colombia” – “AUC” (“Kolumbijas Apvienotie pašaizstāvēšanās spēki/grupa”)


title: 2008/324/EK: Komisijas Lēmums ( 2008. gada 25. marts ), ar ko izveido ekspertu grupu Platforma par elektronisko datu uzglabāšanu smagu noziegumu izmeklēšanai, atklāšanai un kriminālvajāšanai

text:
               23.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 111/11

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2008. gada 25. marts),
   ar ko izveido ekspertu grupu “Platforma par elektronisko datu uzglabāšanu smagu noziegumu izmeklēšanai, atklāšanai un kriminālvajāšanai”
   (2008/324/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. marta Direktīvas 2006/24/EK par tādu datu saglabāšanu, kurus iegūst vai apstrādā saistībā ar publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniegšanu vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu nodrošināšanu (1) (“Datu saglabāšanas direktīva”) mērķis ir saskaņot dalībvalstu noteikumus par publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzēju pienākumiem saistībā ar noteiktu datu saglabāšanu, kurus tie iegūst vai apstrādā, lai nodrošinātu, ka šādi dati ir pieejami smagu noziegumu izmeklēšanai, atklāšanai un kriminālvajāšanai.

               (2)

               Datu saglabāšanas direktīvas preambulā ir noteikts, ka tehnoloģijas, kas saistītas ar elektroniskajām komunikācijām, strauji mainās, un var mainīties kompetento iestāžu likumīgās prasības. Lai saņemtu konsultācijas un veicinātu labākās prakses nodošanu visos jautājumos, kas saistīti ar personas datu saglabāšanu, Komisija plāno izveidot grupu, kurā ir pārstāvji no dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādēm, elektronisko komunikāciju nozares asociācijām, Eiropas Parlamenta un datu aizsardzības iestādēm, tostarp Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja.

               (3)

               Datu saglabāšanas direktīvas 14. pantā ir noteikts, ka Komisija, ņemot vērā elektronisko komunikāciju tehnoloģiju attīstību un Komisijai iesniegto statistiku par datu saglabāšanu, ne vēlāk kā 2010. gada 15. septembrī iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei izvērtējumu par minētās direktīvas piemērošanu un tās ietekmi uz ekonomiskā procesa dalībniekiem un patērētājiem. Šim izvērtējumam būtu jāpalīdz noteikt, vai ir jāgroza šīs direktīvas noteikumi, jo īpaši attiecībā uz 5. pantā paredzēto datu sarakstu un 6. pantā paredzētajiem saglabāšanas periodiem.

               (4)

               Padome un Komisija 2006. gada 10. februārī pieņēma kopīgu deklarāciju par Datu saglabāšanas direktīvas izvērtējumu. Tajā teikts, ka Komisija aicinās attiecīgās ieinteresētās personas uz regulārām pārskata sanāksmēm informācijas apmaiņai par tehnoloģijas jaunumiem, izmaksām un direktīvas piemērošanas efektivitāti. Kopīgajā deklarācijā teikts, ka šā procesa laikā dalībvalstis tiks aicinātas informēt partnerus par savu pieredzi direktīvas īstenošanā un apmainīties ar labāko praksi. Kopīgajā deklarācijā norādīts arī, ka, pamatojoties uz šīm diskusijām, “Komisija izskatīs nepieciešamību pēc jebkādiem priekšlikumiem, tostarp attiecībā uz visām grūtībām, kas dalībvalstīm var būt radušās saistībā ar direktīvas tehnisko un praktisko īstenošanu, jo īpaši tās piemērošanu interneta e-pasta un interneta telefonijas datiem”.

               (5)

               Sakarā ar iepriekš minētajiem iemesliem ir nepieciešams izveidot ekspertu grupu datu saglabāšanas jomā no ieinteresētajām personām, kas uzskaitītas Datu saglabāšanas direktīvas 14. apsvērumā.

               (6)

               Ekspertu grupa darbosies kā konsultatīva grupa. Ekspertu grupa veicinās apmaiņu ar labāko praksi un palīdzēs Komisijai izvērtēt direktīvas izmaksas un efektivitāti, kā arī jaunumus tehnoloģijās, kuri varētu ietekmēt direktīvas piemērošanu.

               (7)

               Ekspertu grupas dalībnieki tiks izvēlēti no ieinteresēto personu grupām, kas ir minētas 14. apsvērumā Direktīvā 2006/24/EK.

               (8)

               Grupas dalībnieku skaits nedrīkst pārsniegt 25, un dalībnieki samērīgi pārstāv iepriekš minētās ieinteresēto personu grupas.

               (9)

               Ekspertu grupai jābūt iespējai veidot apakšgrupas, lai veicinātu un paātrinātu tās darbu, uzmanību pievēršot konkrētiem jautājumiem. Par šādu apakšgrupu pilnvarām jāvienojas ekspertu grupai kopumā, un tām ir jābūt precīzi definētām.

               (10)

               Neskarot Komisijas drošības noteikumus, kas izklāstīti Komisijas Lēmuma 2001/844/EK, EOTK, Euratom (2) pielikumā, jāparedz noteikumi par to, kā ekspertu grupas dalībnieki drīkst izpaust informāciju.

               (11)

               Personas datus par grupas dalībniekiem apstrādā saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regulā (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (3).

               (12)

               Grupas locekļu pilnvaru termiņš ir pieci gadi, un to var pagarināt.

               (13)

               Ir lietderīgi noteikt šā lēmuma piemērošanas termiņu. Komisija pienācīgā laikā izskatīs tā pagarināšanas lietderību.

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   “Platforma par elektronisko datu uzglabāšanu smagu noziegumu izmeklēšanai, atklāšanai un kriminālvajāšanai”
   Ar šo tiek izveidota “Platforma par elektronisko datu uzglabāšanu smagu noziegumu izmeklēšanai, atklāšanai un kriminālvajāšanai”, kas ir ekspertu grupa jautājumos par personas datu uzglabāšanu tiesībaizsardzības nolūkos elektronisko komunikāciju nozarē, turpmāk tekstā – “ekspertu grupa”.
   2. pants
   Konsultācijas un uzdevumi
   1.   Komisija var konsultēties ar grupu par jebkuru jautājumu, kas attiecas uz tādu elektronisko datu saglabāšanu, kas ir būtiski smagu noziegumu izmeklēšanai, atklāšanai un kriminālvajāšanai. Ja konkrētā jautājumā ir vēlams apspriesties ar grupu, jebkurš tās dalībnieks var par to informēt Komisiju. Komisija rīkos regulāras ekspertu grupas sanāksmes un savlaicīgi noteiks precīzu dienas kārtību par jautājumiem, kas ietilpst šā panta darbības jomā.
   2.   Ekspertu grupas uzdevums ir:

               a)

               nodrošināt forumu dialogam un apmaiņai ar pieredzi un labāko praksi starp ekspertiem, kas pārstāv 3. pantā minētās organizācijas, un jo īpaši starp dalībvalstu kompetentajām iestādēm un elektronisko komunikāciju nozares pārstāvjiem par jautājumiem, kas ir saistīti ar personas datu saglabāšanu, ko veic publiski pieejamu elektronisko komunikāciju pakalpojumu sniedzēji vai publiski pieejamu komunikāciju tīklu operatori, lai nodrošinātu, ka šādi dati ir pieejami smagu noziegumu izmeklēšanai, atklāšanai un kriminālvajāšanai;

               b)

               veicināt un sekmēt kopēju virzību direktīvas piemērošanā;

               c)

               apmainīties ar informāciju par attiecīgajiem tehnoloģijas jaunumiem un direktīvas piemērošanas izmaksām un efektivitāti;

               d)

               palīdzēt Komisijai atklāt un noteikt grūtības, kas dalībvalstīm varētu rasties saistībā ar direktīvas tehnisko un praktisko īstenošanu, jo īpaši attiecībā uz tās piemērošanu elektroniskajam pastam internetā un interneta telefonijas datiem;

               e)

               palīdzēt Komisijai izvērtēt Datu saglabāšanas direktīvas piemērošanu un tās ietekmi uz uzņēmējiem un patērētājiem.

         3. pants
   Sastāvs – dalībnieku iecelšanas kārtība
   1.   Grupā ir ne vairāk kā 25 dalībnieki, kas pārstāv:

               a)

               dalībvalstu tiesībaizsardzības iestādes (līdz 10 dalībniekiem);

               b)

               Eiropas Parlamenta locekļus (līdz 2 dalībniekiem);

               c)

               elektronisko komunikāciju nozares asociācijas (līdz 8 dalībniekiem);

               d)

               datu aizsardzības iestādes (līdz 4 dalībniekiem);

               e)

               Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāju (1 dalībnieks).

         2.   Dalībniekus, kas minēti 1. punkta a) un b) apakšpunktā, ieceļ Tiesiskuma, brīvības un drošības ģenerāldirektorāts, pamatojoties attiecīgi uz pieprasījumu saņēmušo dalībvalstu vai Eiropas Parlamenta priekšlikumiem. Šos dalībniekus ieceļ kā privātpersonas, un tie var iecelt ekspertus, kas tos pārstāvēs ekspertu grupas sanāksmēs. Dalībniekus, kas minēti 1. punkta c), d) un e) apakšpunktā, ieceļ Tiesiskuma, brīvības un drošības ģenerāldirektorāts, pamatojoties uz tā izteikto uzaicinājumu kļūt par ekspertu grupas dalībnieku. Attiecīgās asociācijas vai organizācijas, kas minētas 1. punkta c), d) un e) apakšpunktā, būs tiesīgas izraudzīties ekspertus, kas tās pārstāvēs ekspertu grupas sanāksmēs.
   3.   Ekspertu grupas dalībnieki, kas ir iecelti kā privātpersonas, pilda savus pienākumus līdz brīdim, kad to vietā ieceļ citus vai arī kad beidzas to pilnvaru laiks. Amata pilnvaru laiks ir trīs gadi, un to var atjaunot.
   4.   Ekspertu grupas dalībniekus, kas ir iecelti kā privātpersonas un kuri vairs nespēj efektīvi piedalīties ekspertu grupas apspriedēs, kuri atkāpjas vai neatbilst noteikumiem, kas izklāstīti Līguma 287. pantā, var aizstāt ar citiem līdz pilnvaru termiņa beigām.
   5.   Ekspertu grupas dalībnieki, kas ir iecelti kā privātpersonas, katru gadu rakstiski apstiprina, ka viņi apņemas darboties sabiedrības interešu labā, kā arī apstiprina, ka viņiem nav tādu interešu vai ir intereses, kas varētu apdraudēt viņu objektivitāti.
   6.   Privātpersonu statusā iecelto dalībnieku vārdus un uzvārdus publicē Komisijas Tiesiskuma, brīvības un drošības ģenerāldirektorāta tīmekļa vietnē, Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā un Komisijas Ekspertu grupu reģistrā. Datus par grupas dalībnieku vārdiem iegūst, apstrādā un publicē saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 45/2001.
   4. pants
   Darbība
   1.   Ekspertu grupas priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.
   2.   Vienojoties ar Komisiju, var izveidot apakšgrupas īpašu jautājumu izskatīšanai atbilstoši grupai noteiktajām pilnvarām. Minētās darba grupas likvidē, tiklīdz ir īstenots uzdevums, kurām tās pilnvarotas.
   3.   Ja tas ir lietderīgi un/vai nepieciešami, Komisijas pārstāvis var lūgt piedalīties darba grupas vai apakšgrupas darbā ekspertus vai novērotājus, kuriem ir īpaša kompetence kādā darba kārtībā izskatāmā jautājumā.
   4.   Ja Komisija uzskata, ka informācija, kas iegūta, piedaloties grupas vai apakšgrupas darbā, ir saistīta ar konfidenciāliem jautājumiem, šo informāciju nedrīkst izpaust.
   5.   Grupas un tās apakšgrupu sanāksmes parasti notiek Komisijas telpās saskaņā ar Komisijas noteiktām procedūrām un grafiku. Sekretariāta pakalpojumus nodrošina Komisija. Darba grupas un tās apakšgrupu sanāksmēs var piedalīties procesos ieinteresēti Komisijas ierēdņi.
   6.   Grupa pieņem reglamentu, pamatojoties uz Komisijas pieņemto standarta reglamentu.
   7.   Komisija var publicēt grupas kopsavilkumu, secinājumu, secinājuma daļu vai darba dokumentu attiecīgā dokumenta oriģinālvalodā.
   5. pants
   Papildu eksperti
   1.   Kāda grupas darba kārtības punkta izskatīšanā Komisija var uzaicināt piedalīties ekspertus vai novērotājus ar attiecīgu kompetenci, kas nav grupas dalībnieki.
   2.   Komisija var uzaicināt piedalīties sanāksmēs oficiālus dalībvalstu, kandidātvalstu vai trešo valstu un starptautisku, starpvaldību un nevalstisku organizāciju pārstāvjus.
   6. pants
   Sanāksmju izdevumi
   1.   Komisija grupas locekļiem, ekspertiem un novērotājiem atlīdzina ceļa izdevumus un vajadzības gadījumā uzturēšanās izdevumus, kas saistīti ar grupas darbu, atbilstīgi Komisijas noteikumiem par kompensācijām pieaicinātiem ekspertiem.
   2.   Dalībnieki, eksperti un novērotāji nesaņem atlīdzību par sniegtajiem pakalpojumiem.
   3.   Sanāksmju izdevumus atlīdzina atbildīgo Komisijas dienestu darba grupai piešķirtā gada budžeta robežās.
   7. pants
   Piemērošana
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. To piemēro līdz 2012. gada 31. decembrim. Komisija pirms šā termiņa beigām var lemt par termiņa iespējamu pagarināšanu.

      Briselē, 2008. gada 25. martā

            Komisijas vārdā —

            priekšsēdētāja vietnieks

         Franco FRATTINI

      (1)  OV L 105, 13.4.2006., 54. lpp.

      (2)  OV L 317, 3.12.2001., 1. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/548/EK, Euratom (OV L 215, 5.8.2006., 38. lpp.).

      (3)  OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.


title: Politikas un drošības komitejas Lēmums EUMM /1/2008 ( 2008. gada 16. septembris ) par Eiropas Savienības Pārraudzības misijas Gruzijā ( EUMM Georgia ) misijas vadītāja iecelšanu

text:
               29.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 319/79

      POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS
      EUMM/1/2008
   (2008. gada 16. septembris)
   par Eiropas Savienības Pārraudzības misijas Gruzijā (EUMM Georgia) misijas vadītāja iecelšanu
   (2008/894/KĀDP)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 25. panta trešo daļu,
   ņemot vērā Padomes Vienoto rīcību 2008/736/KĀDP (2008. gada 15. septembris) par Eiropas Savienības Pārraudzības misiju Gruzijā (EUMM Georgia) (1) un jo īpaši tās 10. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Vienotās rīcības 2008/736/KĀDP 10. panta 1. punktā paredzēts, ka Politikas un drošības komiteja ir pilnvarota saskaņā ar Līguma 25. pantu pieņemt atbilstīgus lēmumus, lai īstenotu EUMM Georgia politisko kontroli un stratēģisko vadību, tostarp pieņemt lēmumus par misijas vadītāja iecelšanu.

               (2)

               Ģenerālsekretārs/Augstais pārstāvis ir ierosinājis iecelt Hansjörg HABER kungu par EUMM Georgia misijas vadītāju,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Hansjörg HABER kungs tiek iecelts par Eiropas Savienības Pārraudzības misijas Gruzijā (EUMM Georgia) hadītāju.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   To piemēro līdz 2009. gada 15. septembrim.

      Briselē, 2008. gada 16. septembrī

            Politikas un drošības komitejas vārdā —

            priekšsēdētāja

         C. ROGER

      (1)  OV L 248, 17.9.2008., 26. lpp.


title: Komisijas Lēmums (2002. gada 6. novembris), ar ko izveido infrastruktūras un apgādes biroju Luksemburgā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003D0524

Oficiālais Vēstnesis L 183 , 22/07/2003 Lpp. 0040 - 0044

		Komisijas lēmums(2002. gada 6. novembris),ar ko izveido infrastruktūras un apgādes biroju Luksemburgā(2003/524/EK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Komisijas reglamenta 20. pantu [1],tā kā:(1) Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam [2], še turpmāk "Finanšu regula", paredz jauna tipa administratīvā biroja izveidošanas struktūru.(2) Komisijas 1999. gada 13. decembra pamatnostādnēs par ārpakalpojumu politiku [3] un Baltajā grāmatā par administratīvo reformu [4] ir noteikta jauna ārpakalpojumu politika, kas pamatojas uz koncepciju par administrācijas koncentrēšanos uz tās pamatpienākumiem un darbībām.(3) Ārpakalpojumu plānošanas un koordinēšanas grupas veiktās analīzes rezultāti, pēc situācijas izvērtēšanas Komisijā un vairākās jomās starpiestāžu līmenī, uzsver galvenās priekšrocības, ko radīs Komisijas biroju izveidošana, un jomas, kurās nepieciešama īpaša uzmanība, piemēram, nepieciešamība nodrošināt, ka darbības vairākās vietās ir konsekventas, un noteikt katra biroja minimālo kritisko lielumu.(4) Izvēlētā biroja veids sastāv no administratīvajām vienībām, kuru mērķis ir nodrošināt atbalstu citām Komisijas struktūrvienībām un/vai, iespējams, citām Kopienas iestādēm.(5) Analīze, kas precīzāk veikta infrastruktūras un apgādes jomā, norāda priekšrocības, kas rodas uzticot ar administratīvo atbildību saistītu lēmumu izpildi vienai struktūrvienībai. Šī struktūrvienība jo īpaši ir piemērota efektīvai un ekonomiskai resursu izmantošanai, vienlaicīgi uzlabojot piedāvāto pakalpojumu pārredzamību, koncentrējoties uz efektīviem operatīvajiem pienākumiem un ejot kopsolī ar lietotāju vajadzībām un prasībām.(6) Šāda veida birojs ir piemērots veids, lai panāktu vēlamās pārmaiņas starpiestāžu līmenī šajā jomā, par kuru dažas citas Kopienas iestādes jau izteikušas ieinteresētību.(7) Ir svarīgi īpaši vietējie faktori, kuri attiecas uz dažu infrastruktūras un apgādes jomu pārvaldību Luksemburgā. Tādēļ ir nepieciešams izveidot administratīvo biroju infrastruktūrai un apgādei Luksemburgā, kas ir atsevišķi no Briselē izveidotā biroja.(8) Ir būtiski, ka kā Komisijas administratīvais birojs, tas paliek tieši saistīts ar ģenerāldirektorātu saskaņā ar pamatnostādnēm, ko Komisija pieņēmusi 2002. gada 28. maijā [5]. Tam attiecīgi jābūt piesaistītam Personāla un administrācijas ģenerāldirektorātam.(9) Jānosaka biroja uzdevumi un darbība.(10) Saskaņā ar Komisijas pamatnostādnēm izveido Pārvaldības komiteju, kuras galvenais uzdevums Komisijas kolēģijas pakļautībā ir uzraudzīt biroja darbības, noteikt tā darba uzdevumus un nodrošināt to pienācīgu īstenošanu. Tādēļ ir nepieciešams noteikt precīzu Pārvaldības komitejas sastāvu, saskaņā ar pamatnostādnēm, kā arī tās uzdevumus un iekšējo uzbūvi.(11) Ir jāpieņem noteikumi biroja darbinieku iecelšanai un jānodrošina, ka noteikumi un procedūras, kas attiecas uz biroju, ir tādas pašās kā tās, kuras attiecas uz Komisiju.(12) Komisijai attiecībā uz biroju jānosaka pilnvaras, ko Civildienesta noteikumi paredz iestādei, kas ieceļ amatā, un ko citu ierēdņu nodarbināšanas kārtība paredz iestādei, kura pilnvarota slēgt darba līgumus.(13) Jānosaka biroja direktora atbildību reglamentējošie principi attiecībā uz biroja personālu un tā darbībām.(14) Biroja direktoram jāiesniedz Pārvaldības komitejai savi mērķi, kā arī kārtējās atskaites un ikgadējie vadības ziņojumi.(15) Finanšu prasību īstenošanai birojam jāpiemēro Finanšu regulas otrās daļas V sadaļa saskaņā ar vispārējo principu, ka persona, kas atbildīga par sarunām attiecībā uz apropriāciju pieprasījumiem no ģenerāldirektorāta budžeta, ir delegācijas kredītrīkotājs.(16) Ģenerāldirektorāts, kuram piesaistīts birojs, palīdz Pārvaldības komitejai, ir atbildīgs par pastāvīgu kontaktu uzturēšanu ar visiem birojiem un nodrošina, ka dažādu biroju darbība ir konsekventa. Šis uzdevums ir īpaši nozīmīgs, lai nodrošinātu, ka pārejas posms norit raiti.(17) Komisijas 2002. gada 18. septembra Lēmums veido 2003. gada Provizoriskā budžeta projekta grozījumu un papildinājumu vēstuli un veido pamatbudžetu biroja izveidošanai,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.I NODAĻAIZVEIDOŠANA, MĒRĶI UN UZDEVUMI, ATRAŠANĀS VIETA1. pantsBiroja izveidošanaTiek izveidots infrastruktūras un apgādes birojs Luksemburgā, še turpmāk "Birojs".Ģenerāldirektorāts, kuram piesaistīts Birojs, ir Personāla un administrācijas ģenerāldirektorāts.Birojs uzsāk darbu 2003. gada 1. janvārī.2. pantsMērķis1. Birojs nodrošina, ka tiek īstenotas visas darbības, kas saistītas ar personāla izmitināšanu, iestādes sociālās labklājības infrastruktūras un apgādes pārvaldību, kā minēts 3. pantā.2. Birojs īsteno savus mērķus saskaņā ar Komisijā spēkā esošajiem administratīvajiem noteikumiem.3. Darbojoties pēc Personāla un administrācijas ģenerāldirektorāta iniciatīvas vai pēc Biroja ierosinājuma ar šā ģenerāldirektorāta piekrišanu, Komisija pieņem jaunus noteikumus vai, vajadzības gadījumā, nepieciešamos grozījumus.Biroja Pārvaldības komiteja sīkāk nosaka šo procedūru kopā ar Personāla un administrācijas ģenerāldirektorātu.4. Birojs var rīkoties pēc citas iestādes vai aģentūras pieprasījuma, kas izveidota pamatojoties uz līgumiem, vai tās vārdā un ar Pārvaldības komitejas piekrišanu.3. pantsUzdevumi1. Attiecībā uz Luksemburgas teritoriju Birojs jo īpaši ir atbildīgs par:a) Komisijas kustamā un nekustamā īpašuma administrēšanu, iegādi, iznomāšanu un uzturēšanu kopā ar saistītajiem krājumiem un jautājumiem, kas attiecas uz PVN;b) atbrīvošanas un telpu izmantošanas organizēšanu;c) šādu nozaru administrēšanu:i) transporta pakalpojumi personālam un preces iekšējai lietošanai;ii) ienākošais un izejošais pasts un iekšējā dokumentu sadale Komisijas ģenerāldirektorātiem;iii) kopēšanas pakalpojumi;iv) Biroju apgāde;d) noteikumu īstenošanu, kas attiecas uz ēku praktisko drošību, pamatojoties uz Personāla un administrācijas ģenerāldirektorāta Drošības direktorāta norādēm, jo īpaši "drošības līguma" (contrat gardiennage) vadību;e) Kopienas iestāžu personālam paredzēto sociālās labklājības atvieglojumu, piemēram, restorānu, pašapkalpošanās ēdnīcu, personāla veikalu un sporta centru administrēšanu;f) pakalpojumu nodrošināšanu iestādēm, kas ietver dažus sociālās labklājības atvieglojumus, piemēram, bērnudārziem un pēcskolas bērnu uzraudzības iestādēm;g) vajadzīgo pasākumu pieņemšanu, lai nodrošinātu atbilstību higiēnas un drošības prasībām Komisijas ēkās.2. Birojs var veikt papildus apmaksātus pakalpojumus saskaņā ar 7. panta 8. punktā noteikto kārtību.4. pantsAtrašanās vietaBirojs atrodas Luksemburgā.II NODAĻAPĀRVALDĪBAS KOMITEJA5. pantsKompetencePārvaldības komiteja rīkojas Komisijas delegācijas pakļautībā, kurai tā atskaitās savas kompetences ietvaros, un tā locekļa pakļautībā, kas atbildīgs par personālu un administrāciju.6. pantsSastāvs1. Pārvaldības Komitejā darbojas:a) Komisijas ģenerālsekretārs;b) Personāla un administrācijas ģenerāldirektorāta ģenerāldirektors;c) ģenerāldirektorāta budžeta ģenerāldirektors;d) Statistikas biroja ģenerāldirektors;e) Eiropas Kopienu Oficiālo publikāciju biroja ģenerāldirektors;f) divi pārstāvji no personāla;g) citu Kopienas iestāžu pārstāvis.2. Pārvaldības komitejas priekšsēdētājs ir Personāla un administrācijas ģenerāldirektorāta ģenerāldirektors.3. Ģenerālsekretariāts un katrs ģenerāldirektors var iecelt aizstājēju, ar nosacījumu, ka viņš/viņa ir A 1. pakāpes ierēdnis tajā pašā dienestā.4. Divus personāla pārstāvjus ieceļ Personāla komiteja. Viņi nepiedalās tādu lēmumu pieņemšanā, kas saistīti ar Biroja pārvaldību, organizāciju vai darbību, un ir tiesīgi balsot par jautājumiem, kas attiecas uz sociālās labklājības infrastruktūru. Šis noteikums neattiecas uz spēkā esošo kārtību sociālajam dialogam.5. Citu Kopienas iestāžu pārstāvi ieceļ Administrācijas vadītāju grupa. Šis pārstāvis var balsot tikai par jautājumiem, ko administrē starpiestāžu līmenī.6. Pārvaldības komiteja var uzaicināt ekspertus, kas palīdz īstenot tās pienākumus.7. pantsPienākumi1. Rīkojoties pēc Biroja direktora, še turpmāk "direktors", ierosinājuma, Pārvaldības komiteja saskaņā ar Komisijā spēkā esošo kārtību apstiprina Biroja organizatorisko struktūru.2. Rīkojoties pēc direktora ierosinājuma, Pārvaldības komiteja apstiprina noteikumus, kas reglamentē Biroja darbību un organizāciju un, ja nepieciešams, var ierosināt grozījumus šajos noteikumos, jo īpaši, lai nodrošinātu rīcības konsekvenci starp administratīvajiem birojiem, kas ziņo Personāla un administrācijas ģenerāldirektorātam.3. Rīkojoties pēc direktora ierosinājuma, Pārvaldības komiteja nosaka Biroja darbības politikas pamatnostādnes.4. Pirms katra gada 31. janvāra Pārvaldības komiteja apstiprina direktora darba programmu. Darba programma ietver finanšu shēmu, kārtējo atskaišu un paredzamo rezultātu saturu (pamatojoties uz darbības mērķiem un rādītājiem). Pārvaldības komiteja var izdarīt nelielus grozījumus darba programmā.5. Pārvaldības komiteja apstiprina Biroja ienākumu un izdevumu tāmes un visus nepieciešamos štatu saraksta grozījumus.6. Katra gada pirmajā ceturksnī Pārvaldības komiteja izstrādā un nosūta Komisijas kolēģijai atzinumu par visām darbībām un Biroja vadību, pamatojoties uz direktora iesniegtajiem ziņojumiem saskaņā ar 13. pantu.7. Attiecībā uz procedūrām vecāko vadītāju un vidējo vadītāju iecelšanai, Pārvaldības komiteja rīkojas saskaņā ar 14. pantu.8. Pārvaldības komiteja apstiprina papildus apmaksāto pakalpojumu veidus, kurus Birojs var īstenot saskaņā ar 2. panta 4. punktu un 3. panta 2. punktu, un nosacījumus, saskaņā ar kuriem tie jāveic. Rīkojoties pēc direktora ierosinājuma, Pārvaldības komiteja nosaka to pakalpojumu veidu, kurus Birojs var veikt iestādēm, un tiem piemērojamās apmaksas likmes, un ienākumu sadalījumu, kas šādā veidā nonākuši Biroja budžetā.9. Pārvaldības komiteja lemj par visiem principiāliem jautājumiem, kas skar Biroja darbību un kas nav plaši izklāstīti šajā lēmumā.8. pantsIekšējā uzbūvePārvaldības komiteja apstiprina savu reglamentu. Šajos noteikumos jo īpaši ietver šādas jomas:a) sanāksmes: to biežums un sanāksmju sasaukšanas un organizācijas kārtība;b) sekretariāts: tā loma un organizatoriskā saikne;c) dokumentu nodošanas noteikumi.9. pantsBalsošanaJa Pārvaldības komiteja pieņem lēmumu, katram loceklim, kuram ir balsstiesības, ir viena balss. Ja balsu skaits ir neizšķirts, priekšsēdētājam ir izšķirošā balss.Visus lēmums pieņem ar vienkāršo balsu vairākumu.III NODAĻADIREKTORS10. pantsIecelšana1. Biroju vada direktors (A 1. vai A 2. pakāpe), ko ieceļ Komisija pēc tam, kad Iecelšanas konsultatīvā komiteja (IKK) ir sniegusi labvēlīgu atzinumu saskaņā ar 14. panta 1. punktu.2. Direktoru ieceļ uz trīs gadu termiņu, kuru var pagarināt vēl par diviem gadiem.3. Pēc Pārvaldības komitejas atzinuma saņemšanas Komisijas kolēģija var lemt par direktora atcelšanu un iecelt direktora vietas izpildītāju.11. pantsPilnvarasDirektora kompetencē ir iecelt amatā Biroja darbiniekus un slēgt līgumus, saskaņā ar Komisijā spēkā esošajiem noteikumiem, savu pilnvaru robežās, ko viņam/viņai piešķīrusi Komisija.12. pantsPienākumi1. Pirms katra gada 31. decembra direktors iesniedz Pārvaldības komitejai savu darba programmu nākamajam gadam, kuras saturu jāvīzē Komitejai.2. Direktors atbild par Biroja nevainojamu darbību. Komisijas kolēģijas definētajā atbildības jomā direktors rīkojas kolēģijas pakļautībā. Direktoram jānodrošina dažādu Biroja centru nepārtraukta darbība. Direktors ziņo Pārvaldības komitejai par savu pienākumu izpildi un iesniedz tai visus vai jebkādus ierosinājumus Biroja nevainojamas darbības nodrošināšanai.3. Direktors iesniedz savus priekšlikumus Pārvaldības komitejai saskaņā ar 7. panta 1., 2., 3. un 8. punktu.4. Direktors informē Pārvaldības komiteju par iecelšanu amatā saskaņā ar 14. panta 3. punktu.13. pantsZiņojumu sniegšanaDirektors iesniedz Pārvaldības komitejai:1. kārtējo darbības atskaiti, kuras formu un biežumu nosaka Pārvaldības komiteja;2. katra gada pirmajā ceturksnī ikgadēju vadības ziņojumu par iepriekšējo gadu, kura formu nosaka Pārvaldības komiteja.IV NODAĻABIROJA PERSONĀLS14. pantsVecākie un vidējie vadītāji1. Rīkojoties pēc Pārvaldības komitejas ierosinājuma, Komisija sastāda paziņojumu par vakanci Biroja direktora amatam. Pārvaldības komiteja sastāda atzinumu Komisijai par IKK izvēlētajiem kandidātiem.2. Pirms Komisija pieņem galīgo lēmumu, Pārvaldības komiteja sniedz atzinumu par IKK izvēlētajiem kandidātiem saskaņā ar Komisijā spēkā esošajiem noteikumiem attiecībā uz vecāko (A 2. pakāpes) un vidējo (A 3. pakāpes) vadītāju amatiem.3. Pārvaldības komiteja informē direktoru par citu vidējo vadītāju iecelšanu amatos (A 4. un A 5. pakāpe), kas jāveic saskaņā ar Komisijā spēkā esošajiem noteikumiem.15. pantsProcedūras1. Visas administratīvās procedūras un prakse, kas attiecas uz personāla vadību, jāveic ievērojot tādus pašus noteikumus, kādi attiecas uz Komisijas amatpersonām un citiem ierēdņiem.2. Saskaņā ar Civildienesta noteikumu 4. pantu, par vakantajiem amatiem Birojā jāpaziņo iestāžu personālam, tiklīdz iestāde, kas ieceļ amatā, ir nolēmusi šo amatu piedāvāt.3. Saskaņā ar Civildienesta 90. pantu, prasības un sūdzības, kas attiecas uz direktoram piešķirtajām pilnvarām saskaņā ar šā lēmuma 11. pantu, jāiesniedz Personāla un administrācijas ģenerāldirektorātam. Jebkāda pārsūdzība šajās jomās jāiesniedz pret Komisiju kā tādu.V NODAĻAFINANŠU NOTEIKUMI16. pantsFinanšu jautājumi1. Piemēro Finanšu regulas otrās daļas V sadaļu.2. Rīkojoties pēc Pārvaldības komitejas ierosinājuma, attiecībā uz budžeta apropriācijām, kuras Birojs īsteno kā daļu no saviem pienākumiem un darbības, Komisija deleģē kredītrīkotāja pilnvaras direktoram un nosaka ierobežojumus un noteikumus, kas attiecas uz šo pilnvaru deleģēšanu.VI NODAĻAKOORDINĒŠANA UN PĀRSKATĪŠANA17. pantsKoordinēšana1. Personāla un administrēšanas ģenerāldirektorāta ietvaros izveido koordinēšanas vienību un tai ir šādi pienākumi:a) palīdzēt Pārvaldības komitejai sagatavot un īstenot sanāksmes un palīdzēt Komitejas priekšsēdētājam uzraudzīt darba attiecības ar direktoru;b) palīdzēt direktoram īstenot savus pienākumus, vienlaicīgi ievērojot pēdējā minētā kompetenci un prerogatīvas, jo īpaši attiecībā uz Personāla un administrācijas ģenerāldirektorātu;c) nodrošināt Biroja darbības nepārtrauktību attiecībā uz citiem Personāla un administrācijas ģenerāldirektorāta administratīvajiem Birojiem un attiecībā uz Komisiju, jo īpaši attiecībā uz to personāla organizāciju un politiku;d) nodrošināt, ka Birojā tiek pastāvīgi un vienoti piemēroti Kopienā spēkā esošie noteikumi un prakse personāla politikas jomā.2. Koordinēšanas vienība kā daļu no saviem pienākumiem sniedz ziņojumus Pārvaldības komitejai pēc tās pieprasījuma.18. pantsPārskatīšanaPārvaldības komitejas priekšsēdētājs nodrošina, ka Komisijas kolēģija, tās locekļa, kas atbildīgs par personālu un administrāciju, pakļautībā, ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc Biroja darbības trešā gada beigām, saņem izsmeļošu Biroja darbības analīzi par šo laika posmu. Šī analīze, vajadzības gadījumā, var ietvert arī ierosinājumus grozījumiem šajā lēmumā.Briselē, 2002. gada 6. novembrīKomisijas vārdā —priekšsēdētāja vietnieksNeil Kinnock[1] OV L 308, 8.12.2000., 26. lpp.[2] OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.[3] SEC(1999) 2051, 7. lpp.[4] COM(2000) 200 final.[5] SEC(2002) 618 final.--------------------------------------------------