title: Padomes Lēmums 2012/633/KĀDP ( 2012. gada 15. oktobris ), ar ko groza Lēmumu 2010/231/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Somāliju

text:
               16.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 282/47

         PADOMES LĒMUMS 2012/633/KĀDP
   (2012. gada 15. oktobris),
   ar ko groza Lēmumu 2010/231/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Somāliju
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2010. gada 26. aprīlī pieņēma Lēmumu 2010/231/KĀDP (1).

               (2)

               Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome (“ANO DP”) 2012. gada 25. jūlijā pieņēma Rezolūciju 2060 (2012), tādējādi izdarot grozījumus ieroču embargo, kas noteikts ar Rezolūcijas 733 (1992) 5. punktu un sīkāk izklāstīts Rezolūcijas 1425 (2002) 1. un 2. punktā.

               (3)

               Sankciju komiteja, kas izveidota saskaņā ar Rezolūciju 751 (1992) attiecībā uz Somāliju, 2012. gada 11. jūlijā, 25. jūlijā un 23. augustā atjaunināja to personu un vienību sarakstu, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus.

               (4)

               Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Lēmums 2010/231/KĀDP,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu 2010/231/KĀDP groza šādi:

               1)

               lēmuma 1. panta 3. punktam pievieno šādu apakšpunktu:

                           “d)

                           ieroču un militāra aprīkojuma piegādēm, pārdošanai vai nodošanai, kā arī tiešām vai netiešām tehniskām konsultācijām, finanšu un cita veida palīdzībai, kā arī ar militāro darbību saistītām apmācībām, kas paredzētas vienīgi Apvienoto Nāciju Organizācijas Politiskā biroja Somālijā atbalstam vai lietošanai, kā iepriekš apstiprinājusi Sankciju komiteja.”;

               2)

               Lēmuma 2010/231/KĀDP pielikuma I sadaļā 11. punktu aizstāj ar šā lēmuma I pielikuma tekstu;

               3)

               šā lēmuma II pielikumā uzskaitītās personas pievieno Lēmuma 2010/231/KĀDP pielikuma I sadaļā iekļautajam sarakstam.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Luksemburgā, 2012. gada 15. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  OV L 105, 27.4.2010., 17. lpp.

      I PIELIKUMS

         Lēmuma 1. panta 2. punktā minētais teksts

                     “11.

                        Jim’ale, Ali Ahmed Nur (pazīstams arī kā a) Jim’ale, Ahmed Ali, b) Jim’ale, Ahmad Nur Ali, c) Jim’ale, Sheikh Ahmed, d) Jim’ale, Ahmad Ali, e) Jim’ale, Shaykh Ahmed Nur)
                     Dzimšanas datums: 1954. Dzimšanas vieta: Eilbur, Somālija. Valstspiederība: Somālija. Cita iespējamā valstspiederība: Džibutija. Pase: A0181988 (Somālija), derīguma termiņš beidzas 2011. gada 23. janvārī. Atrašanās vieta: Džibuti, Džibutijas Republika. Sarakstā iekļaušanas datums: 2012. gada 17. februāris.

                        Ali Ahmed Nur Jim’ale (Jim’ale) ir darbojies vadošos amatos bijušajā Somālijas Islāma tiesu padomē, kas pazīstama arī kā Somālijas Islāma tiesu savienība, kura bija radikālā islāma paudēja. Somālijas Islāma tiesu savienības visradikālākie locekļi vēlāk izveidoja grupu, kas pazīstama kā Al-Shabaab. 2010. gada aprīlī Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes komiteja, kas izveidota saskaņā ar Rezolūciju 751 (1992) un Rezolūciju 1907 (2009) attiecībā uz Somāliju un Eritreju (“Somālijas/Eritrejas sankciju komiteja”), Al-Shabaab iekļāva tādu vienību sarakstā, kurām piemēro mērķtiecīgas sankcijas. Komiteja iekļāva sarakstā Al-Shabaab kā vienību, kas piedalās darbībās, kuras tieši vai netieši apdraud mieru, drošību vai stabilitāti Somālijā, tostarp darbībās, kas rada draudus Somālijas federālajai pagaidu valdībai, un citās.
                     Saskaņā ar Somālijas/Eritrejas sankciju komitejas Pārraudzības grupas 2011. gada 18. jūlija ziņojumu (S/2011/433) Jim’ale ir identificēts kā ietekmīgs uzņēmējs, kas darbojas Al-Shabaab kokogļu un cukura tirdzniecības jomā un izmanto labumus, ko viņam sniedz privileģētās attiecības ar Al-Shabaab.

                        Jim’ale tiek raksturots kā viens no galvenajiem Al-Shabaab finansistiem, un viņš ideoloģiski atbalsta Al-Shabaab. Jim’ale ir sniedzis svarīgu finansiālu un politisku atbalstu Hassan Dahir Aweys (“Aweys”), kas arī bija iekļauts Somālijas/Eritrejas sankciju komitejas izveidotajā sarakstā. Saskaņā ar ziņoto bijušais Al-Shabaab līdera vietnieks Emir Muktar Robow turpināja politisko darbību Al-Shabaab organizācijā 2011. gada vidū. Robow iesaistīja Aweys un Jim’ale centienos sasniegt viņu kopīgos mērķus un konsolidēt viņu vispārējo lomu saistībā ar nesaskaņām Al-Shabaab vadībā.

                        Jim’ale 2007. gada rudenī Džibutijā izveidoja aizsegsabiedrību ekstrēmistu darbībām, sauktu par Investors Group. Tās īstermiņa mērķis bija destabilizēt Somālilendu, finansējot ekstrēmistu darbības un ieroču iepirkumus. Investors Group atbalstīja kājnieku ieroču kontrabandu no Eritrejas caur Džibutiju uz Etiopijas 5. reģionu, kur ekstrēmisti saņēma sūtījumu. 2008. gada vidū Jim’ale turpināja vadīt Investors Group.

                        Jim’ale 2010. gada septembra beigās izveidoja ZAAD, uzņēmumu, kas nodarbojas ar naudas pārvedumiem, izmantojot mobilos telefonus, un vienojās ar Al-Shabaab veikt naudas pārvedumus anonīmākā veidā, izvairoties no vajadzības sniegt identificējošu informāciju.
                     Kopš 2009. gada beigām Jim’ale piederēja pazīstamais hawala fonds, kurā viņš vāca zakat, kurš tika nodots  Al-Shabaab.
                     Kopš 2011. gada decembra nezināmi līdzekļu devēji no Tuvajiem Austrumiem pārsūtīja naudu Jim’ale, kurš savukārt izmantoja finanšu starpniekus, lai naudu nosūtītu Al-Shabaab.
                     2009. gadā Jim’ale kopā ar citām līdzīgi domājošām personām centās iedragāt Somālijas pārejas laika federālās valdības autoritāti, nepiedaloties Somālijas samierināšanās centienos. Kopš 2011. gada beigām Jim’ale aktīvi atbalstīja Al-Shabaab, piedāvājot tai bezmaksas komunikācijas iespējas, iespēju izmantot transporta līdzekļus, pārtikas palīdzību un politiskas konsultācijas, kā arī dažādās uzņēmējdarbības grupās organizēja līdzekļu vākšanu Al-Shabaab.”

      II PIELIKUMS

         Lēmuma 1. panta 3. punktā minētās personas

                  1.

                     Aboud Rogo Mohammed (pazīstams arī kā a) Aboud Mohammad Rogo, b) Aboud Seif Rogo, c) Aboud Mohammed Rogo, d) Sheikh Aboud Rogo, e) Aboud Rogo Muhammad, f) Aboud Rogo Mohamed)
                  Dzimšanas datums: 1960. gada 11. novembris (citi iespējami dzimšanas datumi: a) 1967. gada 11. novembris, b) 1969. gada 11. novembris, 1969. gada 1. janvāris). Dzimšanas vieta: Lamu sala, Kenija. Sarakstā iekļaušanas datums: 2012. gada 25. jūlijs.
                  Kenijas izcelsmes ekstrēmists Aboud Rogo Mohammed ir apdraudējis mieru, drošību vai stabilitāti Somālijā, sniedzot finansiālu, materiālu, loģistikas vai tehnisku atbalstu Al-Shabaab – vienībai, ko par dalību darbībās, kuras tieši vai netieši apdraud mieru, drošību vai stabilitāti Somālijā, ANO DP komiteja, kas izveidota saskaņā ar Rezolūciju 751 (1992) saistībā ar Somāliju un saskaņā ar Rezolūciju 1907 (2009) saistībā ar Eritreju, iekļāvusi sarakstā.

                     Aboud Rogo Mohammed ir ekstrēms islāma garīdznieks, kurš dzīvo Kenijā. Viņam joprojām ir ietekme uz ekstrēmistu grupām Austrumāfrikā, un viņš turpina īstenot savu kampaņu – sekmēt vardarbību visā Austrumāfrikā. Pie Aboud Rogo darbībām pieder līdzekļu vākšana Al-Shabaab.
                  Būdams Al Hijra (agrāk to dēvēja par Musulmaņu jauniešu centru (Muslim Youth Center)) galvenais ideoloģiskais līderis, Aboud Rogo Mohammed minēto ekstrēmistu grupu ir izmantojis kā līdzekli galvenokārt svahili valodā runājošo afrikāņu radikalizēšanai un vervēšanai vardarbīgu militāru darbību veikšanai Somālijā. Virknē iedvesmojošu lekciju kopš 2009. gada februāra līdz 2012. gada februārim Aboud atkārtoti aicināja ar spēku pretoties Somālijas miera procesam. Minētajās lekcijās Rogo atkārtoti aicināja pielietot vardarbību gan pret Apvienoto Nāciju Organizācijas, gan Āfrikas Savienības misijas Somālijā (AMISOM) spēkiem un mudināja savus klausītājus doties uz Somāliju, lai pievienotos Al-Shabaab cīņai pret Kenijas valdību.

                     Aboud Rogo Mohammed arī piedāvā padomus par to, kā jaunie Al-Shabaab biedri no Kenijas var izvairīties no Kenijas iestādēm, un par to, kādus ceļus izvēlēties, dodoties no Mombasas un/vai Lamu uz Al-Shabaab atbalsta punktiem Somālijā, it īpaši Kismājo. Viņš daudziem jauniem Al-Shabaab biedriem no Kenijas ir palīdzējis nokļūt Somālijā.
                  2011. gada septembrī Rogo vervēja cilvēkus Mombasā Kenijā braucienam uz Somāliju, domājams, tādēļ, lai viņi tur veiktu terora aktus. 2008. gada septembrī Rogo sarīkoja līdzekļu vākšanas sanāksmi Mombasā, lai palīdzētu finansēt Al-Shabaab darbības Somālijā.

                  2.

                     Abubaker Shariff Ahmed (pazīstams arī kā a) Makaburi, b) Sheikh Abubakar Ahmed, c) Abubaker Shariff Ahmed, d) Abu Makaburi Shariff, e) Abubaker Shariff, f) Abubakar Ahmed)
                  Dzimšanas gads: 1962. Cits iespējams dzimšanas gads: 1967. Dzimšanas vieta: Kenija. Atrašanās vieta: Majengo rajons, Mombasa, Kenija. Sarakstā iekļaušanas datums: 2012. gada 23. augusts.

                     Abubaker Shariff Ahmed ir viens no vadošajiem starpniekiem un jaunu Kenijas musulmaņu vervētājiem vardarbīgām militārām darbībām Somālijā un tuvs Aboud Rogo partneris. Viņš sniedz materiālu atbalstu ekstrēmistu grupām Kenijā (un citviet Austrumāfrikā). Pateicoties saviem biežajiem braucieniem uz Al-Shabaab atbalsta punktiem Somālijā, tostarp Kismājo, viņš ir spējis uzturēt ciešus sakarus ar vadošajiem Al-Shabaab locekļiem.

                     Abubaker Shariff Ahmed ir iesaistīts arī līdzekļu vākšanā un pārvaldīšanā Al-Shabaab vajadzībām – Al-Shabaab ir vienība, ko par dalību darbībās, kuras tieši vai netieši apdraud mieru, drošību vai stabilitāti Somālijā, ANO DP komiteja, kas izveidota saskaņā ar Rezolūciju 751 (1992) saistībā ar Somāliju un saskaņā ar Rezolūciju 1907 (2009) saistībā ar Eritreju, iekļāvusi sarakstā.

                     Abubaker Shariff Ahmed ir sludinājis Mombasas mošejās, ka jauniem vīriešiem būtu jādodas uz Somāliju, jāveic terora akti, jācīnās Al-Qaida pusē un jānogalina ASV pilsoņi.
                  2010. gada decembra beigās Kenijas dienesti arestēja Abubaker Shariff Ahmed uz aizdomu pamata par līdzdalību Nairobi autoostas spridzināšanā. Abubaker Shariff Ahmed arī vada Kenijā, Mombasā, izveidoto jauniešu organizāciju, kas ir saitīta ar Al-Shabaab.
                  Kopš 2010. gada Abubaker Shariff Ahmed darbojās kā vervētājs un Al-Shabaab starpnieks Majengo rajonā, Mombasā, Kenijā.


title: Padomes Lēmums (ES) 2015/1848 (2015. gada 5. oktobris) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm 2015. gadam

text:
               15.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 268/28

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/1848
   (2015. gada 5. oktobris)
   par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm 2015. gadam
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 148. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
   ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (3),
   ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Lai sasniegtu mērķus par pilnīgu nodarbinātību un sociālo attīstību, kuri izklāstīti Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā, dalībvalstīm un Savienībai jāizstrādā koordinēta stratēģija nodarbinātības jomā, īpaši atbalstot kvalificētu, mācītu un pielāgoties spējīgu darbaspēku, kā arī darba tirgus, kas spēj reaģēt uz pārmaiņām ekonomikā. Dalībvalstīm, ņemot vērā valsts praksi attiecībā uz darba devēju un darba ņēmēju atbildību, nodarbinātības veicināšana jāuzskata par vispārsvarīgu jautājumu un sava darbība šajā sakarā jākoordinē Padomē.

               (2)

               Savienībai ir jāapkaro sociālā atstumtība un diskriminācija un jāsekmē sociālais taisnīgums un aizsardzība, kā arī sieviešu un vīriešu līdztiesība. Nosakot un īstenojot politiku un darbības, Savienībai ir jāņem vērā prasības, kas saistītas ar augsta nodarbinātības līmeņa veicināšanu, atbilstīga sociālās aizsardzības līmeņa nodrošināšanu, sociālās atstumtības apkarošanu un augsta līmeņa izglītību un mācībām.

               (3)

               Dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnes ir saderīgas ar dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm, kas noteiktas Padomes Ieteikumā (ES) 2015/1184 (4). Kopā tās veido integrētās pamatnostādnes stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanai (“integrētās pamatnostādnes stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanai”), un tās ir jāpieņem Padomei, lai dotu ievirzi dalībvalstu un Savienības politikai.

               (4)

               Saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD) Savienība ir izstrādājusi un īstenojusi politikas koordinēšanas instrumentus fiskālās, makroekonomiskās un strukturālās politikas jomās. Eiropas pusgads apvieno šos dažādos instrumentus visaptverošā sistēmā integrētai daudzpusējai ekonomikas, budžeta, nodarbinātības un sociālās politikas uzraudzībai un tiecas uz to, lai tiktu sasniegti stratēģijas “Eiropa 2020” mērķi, jo īpaši mērķi nodarbinātības, izglītības un nabadzības mazināšanas jomā, kas noteikti Padomes Lēmumā 2010/707/ES (5). Turklāt tiek sagaidīts, ka Eiropas pusgada racionalizēšana un nostiprināšana, kā noteikts Komisijas 2015. gada izaugsmes pētījumā, vēl vairāk uzlabos tā darbību.

               (5)

               Finanšu un ekonomikas krīze ir atklājusi un izgaismojusi būtiskus trūkumus Savienības ekonomikā un tās dalībvalstu ekonomikā. Tāpat tā ir uzskatāmi parādījusi dalībvalstu ekonomikas un darba tirgu ciešo savstarpējo atkarību. Patlaban galvenais uzdevums ir virzīt Savienību uz gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi un jaunu darbvietu izveidi. Tālab ir nepieciešama koordinēta, vērienīga un efektīva politikas rīcība gan Savienības, gan valstu līmenī saskaņā ar LESD un Savienības ekonomikas pārvaldības principiem. Kombinējot pasākumus piedāvājuma un pieprasījuma jomā, šādai politikai būtu jāpalielina investīcijas, jāatjauno apņemšanās veikt strukturālas reformas un jāievēro fiskālā atbildība, vienlaikus ņemot vērā tās ietekmi uz nodarbinātību un sociālo jomu. Šajā ziņā īpaši noderīgs ir 2015. gada Padomes un Komisijas vienotajā nodarbinātības ziņojumā ietverto galveno nodarbinātības un sociālās jomas rādītāju rezultātu pārskats, kas palīdz savlaicīgi atklāt galvenās nodarbinātības un sociālās problēmas un atšķirības un apzina jomas, kurās politiski pretpasākumi ir vajadzīgi visvairāk.

               (6)

               Reformās darba tirgū, tostarp valstu mehānismos darba samaksas noteikšanai, būtu jāievēro valstu sociālā dialoga prakse un būtu jānodrošina politiskās iespējas, kas vajadzīgas, lai ņemtu vērā daudzveidīgos sociālekonomiskos jautājumus.

               (7)

               Dalībvalstīm un Savienībai būtu arī jānovērš krīzes sociālā ietekme un jātiecas veidot saliedētu sabiedrību, kurā cilvēkiem ir iespējas paredzēt un pārvaldīt pārmaiņas, aktīvi piedaloties sabiedriskajā dzīvē un ekonomikā. Būtu jānodrošina visiem vienlīdzīga piekļuve un iespējas un jāsamazina nabadzība un sociālā atstumtība, šajā nolūkā jo īpaši nodrošinot darba tirgu un sociālās aizsardzības sistēmu efektīvu darbību un likvidējot šķēršļus dalībai darba tirgū. Dalībvalstīm būtu arī jāpanāk, ka no ekonomikas izaugsmes labumu gūst visi iedzīvotāji un visi reģioni.

               (8)

               Integrētajām pamatnostādnēm stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanai atbilstīga rīcība ir nozīmīgs solis ceļā uz stratēģijā gudrai, ilgtspējīgai un integrējošai izaugsmei “Eiropa 2020” (“stratēģija “Eiropa 2020””) noteikto mērķu sasniegšanu. Stratēģija “Eiropa 2020” būtu jāstiprina ar integrētu Eiropas un valstu mēroga politikas kompleksu, ko dalībvalstīm un Savienībai vajadzētu īstenot, lai panāktu koordinētu strukturālo reformu pozitīvu ietekmi plašākā mērogā, veiktu pienācīgus ekonomikas politikas kopuma pasākumus un sniegtu konsekventāku Eiropas politikas ieguldījumu stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu īstenošanā.

               (9)

               Lai gan integrētās pamatnostādnes stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanai ir adresētas dalībvalstīm un Savienībai, tās būtu jāīsteno partnerībā ar visām valsts, reģionālajām un vietējām iestādēm, šajā darbībā cieši iesaistot parlamentus, kā arī sociālos partnerus un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus.

               (10)

               Integrētajās pamatnostādnēs stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanai, paturot prātā dalībvalstu savstarpējo atkarību, dalībvalstīm ir sniegtas norādes par reformu īstenošanu. Minētās integrētās pamatnostādnes ir sagatavotas saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes paktu un ar spēkā esošiem Eiropas tiesību aktiem. Minētās integrētās pamatnostādnes būtu jāizmanto par pamatu konkrētām valstīm sagatavotiem ieteikumiem, kurus Padome var adresēt dalībvalstīm.

               (11)

               Nodarbinātības komitejai un Sociālās aizsardzības komitejai saskaņā ar attiecīgām Līgumos paredzētām pilnvarām būtu jāuzrauga, kā attiecīgā politika tiek īstenota, raugoties no nodarbinātības pamatnostādņu aspekta. Minētajām komitejām un citām Padomes darba sagatavošanas struktūrām, kas iesaistītas ekonomikas un sociālās politikas koordinēšanā, būtu jāstrādā cieši kopā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo tiek pieņemtas pielikumā izklāstītās dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnes. Minētās pamatnostādnes ir daļa no integrētajām pamatnostādnēm stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanai.
   2. pants
   Pielikumā izklāstītās pamatnostādnes dalībvalstis ņem vērā to nodarbinātības politikā un reformu programmās, par kurām ziņojumus iesniedz saskaņā ar LESD 148. panta 3. punktu.
   3. pants
   Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

      Luksemburgā, 2015. gada 5. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         N. SCHMIT

      (1)  2015. gada 8. jūlija atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  2015. gada 27. maija atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (3)  2015. gada 4. jūnija atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (4)  Padomes Ieteikums (ES) 2015/1184 (2015. gada 14. jūlijs) par vispārējām pamatnostādnēm dalībvalstu un Eiropas Savienības ekonomikas politikai (OV L 192, 18.7.2015., 27. lpp.).

      (5)  Padomes Lēmums 2010/707/ES (2010. gada 21. oktobris) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 308, 24.11.2010., 46. lpp.).

      PIELIKUMS

         DALĪBVALSTU NODARBINĀTĪBAS POLITIKAS PAMATNOSTĀDNES

         INTEGRĒTO PAMATNOSTĀDŅU STRATĒĢIJAS “EIROPA 2020” ĪSTENOŠANAI II DAĻA

      5. pamatnostādne. Palielināt pieprasījumu pēc darbaspēka
      Dalībvalstīm būtu jāveicina kvalitatīvu darbvietu izveide, jāsamazina šķēršļi, kas liedz uzņēmumiem pieņemt darbā cilvēkus, jāsekmē uzņēmējdarbība un jo īpaši jāatbalsta mazo uzņēmumu izveide un izaugsme. Dalībvalstīm būtu aktīvi jāveicina sociālā ekonomika un jāsekmē sociālā inovācija.
      Nodokļu slogs būtu jāpārorientē no nodokļu uzlikšanas darbaspēkam uz citiem nodokļu iekasēšanas avotiem, kuri mazākā mērā negatīvi ietekmē nodarbinātību un izaugsmi, vienlaikus veidojot tādu ieņēmumu politiku, kas nodrošina pienācīgu sociālo aizsardzību, un izdevumus novirzot izaugsmes veicināšanai. Darbaspēkam uzlikto nodokļu samazināšanai būtu jāorientējas uz tādu šķēršļu un traucēkļu novēršanu, kuri kavē dalību darba tirgū, jo īpaši tajā sabiedrības daļā, kas ir visvairāk attālināta no darba tirgus.
      Dalībvalstīm kopā ar sociālajiem partneriem un saskaņā ar valsts praksi būtu jāveicina tādu algu noteikšanas mehānismu izmantošana, kas ļauj darba atalgojumu salāgot ar ražīguma attīstības tendencēm. Būtu jāņem vērā prasmju atšķirības un atšķirības reģionu, nozaru un uzņēmumu saimnieciskās darbības rādītājos. Nosakot minimālo algu, dalībvalstīm un sociālajiem partneriem būtu jāņem vērā tās ietekme uz strādājošo personu nabadzību, darbvietu radīšanu un konkurētspēju.
      6. pamatnostādne. Stiprināt darbaspēka pieejamību, prasmes un kompetences
      Dalībvalstīm, sadarbojoties ar sociālajiem partneriem, būtu jāveicina ražīgums un piemērotība darba tirgum, pienācīgi nodrošinot atbilstīgas zināšanas, prasmes un kompetences. Dalībvalstīm būtu jāveic vajadzīgās investīcijas visās izglītības un apmācības sistēmās, lai sekmētu to efektivitāti un lietderību, uzlabojot darbaspēka prasmes un kompetences un tādējādi ļaujot tām aizvien digitālākas ekonomikas apstākļos un saistībā ar tehnoloģijas, vides un demogrāfiskajām izmaiņām labāk prognozēt strauji mainīgās vajadzības dinamiskajos darba tirgos un apmierināt tās. Dalībvalstīm būtu jāstiprina centieni, lai uzlabotu kvalitatīvas mūžizglītības pieejamību visiem, un jāīsteno aktīvu vecumdienu stratēģijas, kas dod iespēju paildzināt darba mūžu.
      Būtu jānovērš strukturālās nepilnības izglītības un apmācības sistēmās, lai nodrošinātu augstas kvalitātes mācību rezultātus un samazinātu to jauniešu skaitu, kuri mācības pārtrauc priekšlaicīgi. Dalībvalstīm būtu jāpaaugstina iegūtais izglītības līmenis, jāsekmē uz darbu balstītas mācību programmas, piemēram, duālās mācības, jāuzlabo profesionālā apmācība un jāpalielina iespējas atzīt un akreditēt prasmes un kompetences, kas iegūtas ārpus formālās izglītības.
      Būtu jārisina augstā bezdarba un neaktivitātes jautājums. Ilgtermiņa un strukturālais bezdarbs būtu ievērojami jāsamazina un jānovērš, izmantojot visaptverošas un savstarpēji papildinošas stratēģijas, kas ietver individualizētu aktīvu atbalstu, lai palīdzētu atgriezties darba tirgū. Jautājums par jauniešu bezdarbu un to jauniešu lielo skaitu, kas nav iesaistīti ne izglītībā, ne darba tirgū, ne apmācībā (NEET), būtu vispusīgi jārisina ar strukturāliem uzlabojumiem pārejā no mācībām uz darbu, tostarp pilnībā īstenojot garantiju jauniešiem.
      Būtu jāmazina nodarbinātības šķēršļi, īpaši nelabvēlīgā situācijā esošām grupām.
      Būtu jāpalielina sieviešu dalība darba tirgū, un ir jānodrošina dzimumu līdztiesība, tostarp ar vienlīdzīgu darba samaksu. Būtu jāveicina darba un ģimenes dzīves saskaņošana, jo īpaši agrīnas pirmsskolas izglītības, aprūpes pakalpojumu un ilgtermiņa aprūpes pieejamība, kas ir maksas ziņā pieņemami un kvalitatīvi.
      Dalībvalstīm būtu pilnībā jāizmanto Eiropas Sociālā fonda un citu Savienības fondu atbalsts, lai sekmētu nodarbinātību, sociālo iekļaušanu, mūžizglītību un izglītību un uzlabotu valsts pārvaldi.
      7. pamatnostādne. Sekmēt darba tirgu darbību
      Dalībvalstīm būtu jāņem vērā elastīguma un drošības principi (“elastdrošības principi”). Tām būtu jāmazina un jānovērš darba tirgu segmentācija un jācīnās pret nedeklarētu darbu. Nodarbinātības aizsardzības noteikumiem, darba tiesībām un iestādēm būtu jānodrošina piemērota vide, kas sekmē pieņemšanu darbā, vienlaikus piedāvājot atbilstošu aizsardzības līmeni gan visām nodarbinātām personām, gan darba meklētājiem. Būtu jānodrošina kvalitatīva nodarbinātība sociāli ekonomiskās drošības, darba organizācijas, izglītības un apmācības iespēju, darba apstākļu (tostarp veselības un drošības aspektu) un darba un privātās dzīves līdzsvara ziņā.
      Saskaņā ar valsts praksi un lai uzlabotu sociālā dialoga risināšanu un efektivitāti valsts līmenī, dalībvalstīm attiecīgo reformu un politikas izstrādē un īstenošanā būtu cieši jāiesaista valstu parlamenti un sociālie partneri.
      Dalībvalstīm būtu jāstiprina aktīva darba tirgus politika, uzlabojot tās efektivitāti, mērķtiecīgumu, mērķauditorijas sasniegšanas pasākumus, tvērumu un mijiedarbību ar pasīviem pasākumiem, to papildinot ar bezdarbnieku tiesībām un pienākumiem aktīvi meklēt darbu. Ar šo politiku būtu jātiecas uzlabot atbilstību starp piedāvājumu un pieprasījumu darba tirgū un jāatbalsta ilgtspējīga pāreja uz darba tirgu.
      Dalībvalstu mērķim vajadzētu būt labākiem, efektīvākiem valsts nodarbinātības dienestiem, lai samazinātu bezdarbu un saīsinātu tā laiku, ar īpaši pielāgotu pakalpojumu piedāvājumiem sniedzot atbalstu darba meklētājiem, atbalstot pieprasījumu darba tirgū un īstenojot rezultātu novērtēšanas sistēmas. Dalībvalstīm būtu efektīvi jāmobilizē tie, kuri var piedalīties darba tirgū, un jāsniedz viņiem attiecīgas iespējas, vienlaikus aizsargājot tos, kas nespēj piedalīties darba tirgū. Dalībvalstīm būtu jāveicina iekļaujoši un visām sievietēm un vīriešiem pieejami darba tirgi, veicot efektīvus diskriminācijas novēršanas pasākumus, un jāpalielina piemērotība darba tirgum, ieguldot cilvēkkapitālā.
      Lai pilnībā izmantotu Eiropas darba tirgus potenciālu, būtu jāveicina darba ņēmēju mobilitāte. Būtu jānovērš šķēršļi mobilitātei saistībā ar aroda pensijām un profesionālo kvalifikāciju atzīšanu. Vienlaikus dalībvalstīm būtu jānovērš spēkā esošo noteikumu pārkāpšana un jāatzīst potenciāla intelektuālā darbaspēka emigrācija no dažiem reģioniem.
      8. pamatnostādne. Sekmēt sociālo iekļaušanu, apkarot nabadzību un veicināt vienlīdzīgas iespējas
      Dalībvalstīm būtu jāmodernizē sociālās aizsardzības sistēmas, lai nodrošinātu efektīvu, iedarbīgu un atbilstīgu aizsardzību visos mūža posmos, sekmējot sociālo iekļaušanu, veicinot vienlīdzīgas iespējas gan sievietēm, gan vīriešiem un novēršot nevienlīdzību. Vispārīgu pieeju papildināšana ar selektīvām uzlabos efektivitāti, vienlaikus vienkāršošanas rezultātā vajadzētu uzlaboties pieejamībai un kvalitātei. Lielāka uzmanība būtu jāpievērš preventīvām un integrētām stratēģijām. Sociālās aizsardzības sistēmām būtu jāveicina sociālā iekļaušana, rosinot cilvēkus aktīvi piedalīties darba tirgū un sabiedrības dzīvē. Būtiska nozīme ir maksas ziņā pieņemamiem, pieejamiem un kvalitatīviem pakalpojumiem, piemēram, bērnu aprūpei, ārpusskolas aprūpei, izglītībai, apmācībai, mājokļiem, veselības aprūpes pakalpojumiem un ilgtermiņa aprūpei. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš pamatpakalpojumiem un pasākumiem, lai novērstu mācību priekšlaicīgu pārtraukšanu, samazinātu strādājošo personu nabadzību un cīnītos pret nabadzību un sociālo atstumtību.
      Šajā nolūkā saskaņā ar aktīvas iekļaušanas principiem būtu jāizmanto dažādi savstarpēji papildinoši instrumenti, tostarp nodarbinātības aktivizācijas atbalsta pasākumi, pieejamie kvalitatīvie pakalpojumi un pienācīgs ienākumu atbalsts, kas vērsti uz individuālām vajadzībām. Sociālās aizsardzības sistēmas būtu jāveido tā, lai veicinātu visu to personu aptveršanu, kurām ir tādas tiesības, atbalstītu aizsardzību un investīcijas cilvēkkapitālā un palīdzētu novērst un samazināt nabadzību un sociālo atstumtību un aizsargāt pret to visā dzīves ciklā.
      Saistībā ar dzīves ilguma palielināšanos un demogrāfiskajām izmaiņām dalībvalstīm būtu jānodrošina pensiju sistēmu ilgtspēja un adekvātums gan sievietēm, gan vīriešiem. Dalībvalstīm būtu jāuzlabo veselības aprūpes un ilgtermiņa aprūpes sistēmu kvalitāte, pieejamība, lietderība un efektivitāte, vienlaikus saglabājot ilgtspēju.


title: 2013/148/ES: Padomes Lēmums ( 2013. gada 21. marts ) par to, lai Zviedrija sāktu DNS datu automatizētu apmaiņu

text:
               23.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 84/26

         PADOMES LĒMUMS
   (2013. gada 21. marts)
   par to, lai Zviedrija sāktu DNS datu automatizētu apmaiņu
   (2013/148/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2008/615/TI (2008. gada 23. jūnijs) par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību (1), un jo īpaši tā 2. panta 3. punktu un 25. pantu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2008/616/TI (2008. gada 23. jūnijs) par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI (2), un jo īpaši tā 20. pantu un pielikuma 4. nodaļu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Protokolu par pārejas noteikumiem, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību, Līgumam par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumam, tādu aktu tiesiskās sekas, kurus Savienības iestādes un struktūras pieņēmušas, pirms stājās spēkā Lisabonas līgums, paliek nemainīgas tiktāl, ciktāl minētie akti netiks atcelti, anulēti vai grozīti, piemērojot Līgumus.

               (2)

               Tādējādi Lēmuma 2008/615/TI 25. pants ir piemērojams, un Padomei ir jāpieņem vienprātīgs lēmums par to, vai dalībvalstis ir īstenojušas minētā lēmuma 6. nodaļas noteikumus.

               (3)

               Lēmuma 2008/616/TI 20. pantā ir noteikts, ka Lēmuma 2008/615/TI 25. panta 2. punktā minētos lēmumus pieņem, pamatojoties uz izvērtējuma ziņojumiem, ko izstrādā ar anketas palīdzību. Attiecībā uz datu automatizētu apmaiņu saskaņā ar Lēmuma 2008/615/TI 2. nodaļu izvērtējuma ziņojuma pamatā ir izvērtējuma inspekcija un izmēģinājuma darbības.

               (4)

               Saskaņā ar Lēmuma 2008/615/TI 36. panta 2. punktu Zviedrija ir informējusi Padomes Ģenerālsekretariātu par valsts DNS analīzes datnēm, kam piemēro minētā lēmuma 2. līdz 6. pantu, un par minētā lēmuma 3. panta 1. punktā minētās automātiskās meklēšanas nosacījumiem.

               (5)

               Saskaņā ar Lēmuma 2008/616/TI pielikuma 4. nodaļas 1.1. punktu Padomes attiecīgās darba grupas izstrādātā anketa attiecas uz katru no datu automatizētās apmaiņas veidiem un dalībvalstij tā ir jāaizpilda, tiklīdz dalībvalsts uzskata, ka tā izpilda priekšnosacījumus, lai veiktu attiecīgās kategorijas datu apmaiņu.

               (6)

               Zviedrija ir aizpildījusi anketu par datu aizsardzību un anketu par DNS datu apmaiņu.

               (7)

               Zviedrija ir veikusi sekmīgas izmēģinājuma darbības ar Nīderlandi.

               (8)

               Zviedrijā ir notikusi izvērtējuma inspekcija, un Nīderlandes izvērtējuma grupa ir sagatavojusi ziņojumu par izvērtējuma inspekciju un nosūtījusi to Padomes attiecīgajai darba grupai.

               (9)

               Padomei ir iesniegts vispārējs izvērtējuma ziņojums, kurā apkopoti anketas, izvērtējuma inspekcijas un izmēģinājuma darbību rezultāti attiecībā uz DNS datu apmaiņu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Attiecībā uz DNS datu automatizētu meklēšanu un salīdzināšanu Zviedrija ir pilnībā īstenojusi Lēmuma 2008/615/TI 6. nodaļā paredzētos vispārējos datu aizsardzības noteikumus un no šā lēmuma spēkā stāšanās dienas ir tiesīga saņemt un sniegt personas datus atbilstīgi minētā lēmuma 3. un 4. pantam.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2013. gada 21. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. HOGAN

      (1)  OV L 210, 6.8.2008., 1. lpp.

      (2)  OV L 210, 6.8.2008., 12. lpp.


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (ES) 2017/1689 (2017. gada 27. aprīlis) par Eiropas Jūras drošības aģentūras 2015. finanšu gada pārskatu apstiprināšanu

text:
               29.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 252/266

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS (ES) 2017/1689
   (2017. gada 27. aprīlis)
   par Eiropas Jūras drošības aģentūras 2015. finanšu gada pārskatu apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Jūras drošības aģentūras 2015. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Jūras drošības aģentūras 2015. finanšu gada pārskatiem ar Aģentūras atbildi (1),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību (2), kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, kuru Revīzijas palāta sniegusi par 2015. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2017. gada 21. februāra ieteikumu par apstiprinājumu, ko sniedz Aģentūrai par 2015. finanšu gada budžeta izpildi (05873/2017 – C8-0058/2017),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Regulu (EK) Nr. 1406/2002 par Eiropas Jūras drošības aģentūras izveidošanu (4) un jo īpaši tās 19. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1271/2013 par finanšu pamatregulu struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 208. pantā (5), un jo īpaši tās 108. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 94. pantu un IV pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Transporta un tūrisma komitejas atzinumu (A8-0130/2017),

               1.

               apstiprina Eiropas Jūras drošības aģentūras 2015. finanšu gada pārskatus;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu nosūtīt Eiropas Jūras drošības aģentūras izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai un nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Antonio TAJANI

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 449, 1.12.2016., 133. lpp.

      (2)  Skatīt 1. zemsvītras piezīmi.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 208, 5.8.2002., 1. lpp.

      (5)  OV L 328, 7.12.2013., 42. lpp.