title: Eiropadomes Lēmums ( 2009. gada 1. decembris ), ar ko pieņem Eiropadomes reglamentu

text:
               2.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 315/51

         EIROPADOMES LĒMUMS
   (2009. gada 1. decembris),
   ar ko pieņem Eiropadomes reglamentu
   (2009/882/ES)
   EIROPADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 235. panta 3. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Lisabonas Līgumu Eiropadome kļūst par Eiropas Savienības iestādi.

               (2)

               Tādēļ Eiropadomei būtu jāpieņem savs reglaments.

               (3)

               Lai reglamentu varētu nekavējoties pieņemt Lisabonas Līguma spēkā stāšanās dienā, šajā lēmumā būtu jāparedz iespēja, ka Eiropadome minētā reglamenta pieņemšanai var izmantot rakstisko procedūru, kas paredzēta tās reglamenta 7. pantā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Eiropadome pieņem savu reglamentu, kas pievienots pielikumā.
   2.   Lai pieņemtu savu reglamentu, Eiropadome var izmantot rakstisku procedūru, kas paredzēta minētā reglamenta 7. pantā.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2009. gada 1. decembrī

            Eiropadomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         H. VAN ROMPUY

   PIELIKUMS

      EIROPADOMES REGLAMENTS

   1. pants
   Paziņojumi par sanāksmēm un to norises vieta
   1.   Eiropadome sanāk divreiz pusgadā, un to sasauc priekšsēdētājs (1).
   Eiropadomes priekšsēdētājs, vēlākais, gadu pirms katra pusgada sākuma un ciešā sadarbībā ar dalībvalsti, kas minētajā pusgadā pildīs prezidentūras pienākumus, dara zināmas Eiropadomes sanāksmju norises dienas, ko viņš plāno minētajam pusgadam.
   Vajadzības gadījumā priekšsēdētājs sasauc Eiropadomes ārkārtas sanāksmi (2).
   2.   Eiropadome sanāk Briselē.
   Eiropadomes priekšsēdētājs ārkārtas gadījumā un ar Vispārējo lietu padomes un Pastāvīgo pārstāvju komitejas vienprātīgu piekrišanu var pieņemt lēmumu, ka Eiropadomes sanāksme notiks kādā citā vietā.
   2. pants
   Eiropadomes darba sagatavošana un turpināšana
   1.   Eiropadomes priekšsēdētājs nodrošina Eiropadomes darba sagatavošanu un nepārtrauktību sadarbībā ar Komisijas priekšsēdētāju un pamatojoties uz Vispārējo lietu padomes darbu (3).
   2.   Vispārējo lietu padome sagatavo Eiropadomes sanāksmes un nodrošina tām sekojošā darba kontroli, sadarbojoties ar Eiropadomes priekšsēdētāju un Komisiju (4).
   3.   Priekšsēdētājs izveido ciešu sadarbību un koordināciju ar Padomes prezidentūru un Komisijas priekšsēdētāju, jo īpaši regulāri rīkojot sanāksmes.
   4.   Slimības dēļ, nāves gadījumā vai gadījumā, kad viņa pilnvaras tiek anulētas saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 15. panta 5. punktu, Eiropadomes priekšsēdētāju aizstāj – vajadzības gadījumā līdz viņa pēcteča ievēlēšanai - ar kādu no Eiropadomes locekļiem, kurš pārstāv dalībvalsti, kas attiecīgajā pusgadā pilda Padomes prezidentūras pienākumus.
   3. pants
   Darba kārtība un sagatavošana
   1.   Saistībā ar 2. panta 2. punktā minēto sagatavošanas darbu Eiropadomes priekšsēdētājs – ciešā sadarbībā ar Eiropadomes locekli, kurš pārstāv dalībvalsti, kas attiecīgajā pusgadā pilda Padomes prezidentūras pienākumus, un ar Komisijas priekšsēdētāju – vismaz četras nedēļas pirms katras kārtējās Eiropadomes sanāksmes, kā minēts 1. panta 1. punktā, iesniedz Vispārējo lietu padomei darba kārtības projektu ar attiecīgām norādēm.
   Citu Padomes sastāvu sagatavotus Eiropadomes darba materiālus iesniedz Vispārējo lietu padomei, vēlākais, divas nedēļas pirms Eiropadomes sanāksmes.
   Eiropadomes priekšsēdētājs ciešā sadarbībā, kā minēts šā punkta pirmajā daļā, sagatavo pamatnostādņu projektu Eiropadomes secinājumiem un, attiecīgā gadījumā, Eiropadomes secinājumu projektus un lēmumu projektus, ko apspriež Vispārējo lietu padomē.
   Vispārējo lietu padomes pēdējā sanāksme notiek piecās dienās pirms Eiropadomes sanāksmes. Pamatojoties uz minētajā sanāksmē notikušo apspriešanu, Eiropadomes priekšsēdētājs nosaka provizorisku darba kārtību.
   2.   Izņemot ārkārtējus un neparedzamus iemeslus, kas saistīti, piemēram, ar aktuāliem starptautiskiem notikumiem, neviens cits Padomes sastāvs vai tās darba sagatavošanas struktūra laikā starp Vispārējo lietu padomes sanāksmi, kuras rezultātā nosaka provizorisku Eiropadomes darba kārtību, un Eiropadomes sanāksmi nedrīkst apspriest nevienu Eiropadomes izskatīšanai iesniegtu tematu.
   3.   Eiropadome apstiprina darba kārtību savas sanāksmes sākumā.
   Darba kārtībā iekļautajiem punktiem parasti vajadzētu būt izskatītiem iepriekš atbilstīgi šā panta noteikumiem.
   4. pants
   Eiropadomes sastāvs, delegācijas un darba norise
   1.   Katra kārtējā Eiropadomes sanāksme noris, ilgākais, divas dienas, ja vien Eiropadome vai Vispārējo lietu padome pēc Eiropadomes priekšsēdētāja iniciatīvas nepieņem citādu lēmumu.
   Eiropadomes loceklis, kurš pārstāv dalībvalsti, kas pilda Padomes prezidentūras pienākumus, ziņo Eiropadomei – saziņā ar tās priekšsēdētāju – par Padomes darba gaitu.
   2.   Eiropadome var uzaicināt Eiropas Parlamenta priekšsēdētāju, lai viņu uzklausītu (5). Šī viedokļu apmaiņa notiek Eiropadomes sanāksmes sākumā, ja vien Eiropadome vienprātīgi nenolemj citādi.
   Tikšanās, kas līdztekus Eiropadomes sanāksmei notiek ar trešo valstu vai starptautisku organizāciju pārstāvjiem vai citām personām, pēc Eiropadomes priekšsēdētāja ierosmes var rīkot tikai ārkārtas gadījumā un ja Eiropadome tam iepriekš izteikusi vienprātīgu piekrišanu.
   3.   Eiropadomes sanāksmes nav atklātas.
   4.   Eiropadomē ir dalībvalstu vai to valdību vadītāji, tās priekšsēdētājs un Komisijas priekšsēdētājs. Tās darbā piedalās Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos (6).
   Atkarībā no darba kārtības Eiropadomes locekļi var pieņemt lēmumu par to, ka kopā ar katru no viņiem piedalās viens ministrs, un Komisijas priekšsēdētājs – par Komisijas locekļa dalību (7).
   Delegācijas, kurām atļauts iekļūt ēkā, kur notiek Eiropadomes sanāksme, nepārsniedz divdesmit personas no katras dalībvalsts un no Komisijas un piecas personas no Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos biroja. Minētais skaits neietver tehniskos darbiniekus, kas pilda konkrētus drošības vai loģistikas atbalsta uzdevumus. Minēto delegāciju locekļu vārdus un amatus iepriekš paziņo Padomes Ģenerālsekretariātam.
   Priekšsēdētājs nodrošina šā reglamenta piemērošanu un gādā par darba netraucētu norisi.
   5. pants
   Pārstāvība Eiropas Parlamentā
   Eiropadomes priekšsēdētājs pārstāv Eiropadomi Eiropas Parlamentā.
   Pēc katras Eiropadomes sanāksmes Eiropadomes priekšsēdētājs sniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam (8).
   Eiropadomes loceklis, kurš pārstāv dalībvalsti, kas pilda Padomes prezidentūras pienākumus, informē Eiropas Parlamentu par attiecīgās prezidentūras prioritātēm un pusgada laikā panāktajiem rezultātiem.
   6. pants
   Nostājas pieņemšana, lēmumi un kvorums
   1.   Ja vien Līgumos nav paredzēts citādi, Eiropadome lēmumus pieņem, ievērojot konsensa principu (9).
   2.   Ja Eiropadome saskaņā ar Līgumiem pieņem kādu lēmumu un rīko balsojumu, tas notiek pēc Eiropadomes priekšsēdētāja ierosmes.
   Turklāt priekšsēdētājam jāuzsāk balsošanas procedūra arī pēc kāda Eiropadomes locekļa ierosmes, ja tam piekrīt Padomes locekļu vairākums.
   3.   Lai Eiropadome varētu balsot, ir jābūt klāt divām trešdaļām Eiropadomes locekļu. Balsošanas brīdī priekšsēdētājs pārbauda, vai ir kvorums. Kvoruma aprēķinā neieskaita Eiropadomes priekšsēdētāju un Komisijas priekšsēdētāju.
   4.   Katrs Eiropadomes loceklis var saņemt pilnvarojumu balsot tikai viena cita locekļa vārdā (10).
   Ja Eiropadome pieņem lēmumu balsojot, tad priekšsēdētājs un Komisijas priekšsēdētājs nepiedalās šajā balsojumā (11).
   5.   Procedūras jautājumus saskaņā ar šo reglamentu Eiropadome izlemj ar vienkāršu balsu vairākumu (12).
   7. pants
   Rakstiska procedūra
   Eiropadomes lēmumus par kādu steidzamu jautājumu var pieņemt, balsojot rakstiski, ja Eiropadomes priekšsēdētājs ierosina izmantot šo procedūru. Rakstisko balsošanu var izmantot, ja visi Eiropadomes locekļi, kuriem ir balsstiesības, piekrīt šai procedūrai.
   Padomes Ģenerālsekretariāts regulāri sagatavo kopsavilkumu par aktiem, kas pieņemti, izmantojot rakstisko procedūru.
   8. pants
   Protokols
   Katrai sanāksmei sagatavo protokolu, kura projektu piecpadsmit dienās pēc sanāksmes izstrādā Padomes Ģenerālsekretariāts. Šo projektu iesniedz Eiropadomei apstiprināšanai, un pēc tam to paraksta Padomes ģenerālsekretārs.
   Protokolā norāda:

               —

               Eiropadomei iesniegto dokumentu nosaukumus,

               —

               pieņemto secinājumu nosaukumus;

               —

               pieņemto lēmumu nosaukumus;

               —

               Eiropadomes deklarācijas un deklarācijas, kuru iekļaušanu ir pieprasījis kāds Eiropadomes loceklis.

         9. pants
   Apspriedes un lēmumi, pamatojoties uz dokumentiem un projektiem, kas sagatavoti valodās, kuras paredzētas spēkā esošajos noteikumos par valodām
   1.   Izņemot gadījumus, kad Eiropadome steidzamības dēļ vienprātīgi pieņem citādu lēmumu, Eiropadome apspriežas un pieņem lēmumus, pamatojoties tikai uz dokumentiem un projektiem, kas sagatavoti valodās, kuras paredzētas spēkā esošajos noteikumos par valodām.
   2.   Jebkurš Eiropadomes loceklis var iebilst pret apspriešanu, ja jebkuru ierosināto grozījumu teksts nav sagatavots viņa norādītajās 1. punktā minētajās valodās.
   10. pants
   Balsojumu rezultātu, balsojumu skaidrojumu un protokolu publiskošana un piekļuve dokumentiem
   1.   Gadījumos, kad saskaņā ar Līgumiem Eiropadome pieņem kādu lēmumu, Eiropadome var nolemt saskaņā ar attiecīgā lēmuma pieņemšanai piemērojamajiem balsošanas nosacījumiem publiskot balsojumu rezultātus, kā arī protokolā iekļautās deklarācijas un tos protokola punktus, kas saistīti ar šāda lēmuma pieņemšanu.
   Ja balsojuma rezultātus publisko, pēc attiecīgā Eiropadomes locekļa pieprasījuma publisko arī balsojuma laikā sniegtos balsojumu skaidrojumus, ievērojot šo reglamentu, juridisko noteiktību un Eiropadomes intereses.
   2.   Eiropadomes dokumentiem mutatis mutandis piemēro Padomes reglamenta II pielikumā izklāstītos noteikumus par publisku piekļuvi Padomes dokumentiem.
   11. pants
   Dienesta noslēpums un dokumentu iesniegšana izmantošanai tiesā
   Neskarot noteikumus par publisku piekļuvi dokumentiem, uz Eiropadomes apspriedēm attiecas pienākums ievērot dienesta noslēpumu, ja vien Eiropadome nenolemj citādi.
   Eiropadome var atļaut izmantošanai tiesā iesniegt tādu Eiropadomes dokumentu kopiju vai izrakstu, kuri vēl nav darīti publiski pieejami saskaņā ar 10. pantu.
   12. pants
   Eiropadomes lēmumi
   1.   Eiropadomes pieņemtos lēmumus paraksta tās priekšsēdētājs un Padomes ģenerālsekretārs. Ja Eiropadomes lēmumos nav norādīts konkrēts adresāts, tos publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Ja ir norādīts lēmumu adresāts, tad Padomes ģenerālsekretārs tos dara zināmus adresātam.
   2.   Mutatis mutandis Eiropadomes lēmumiem piemēro Padomes reglamenta VI pielikumā iekļautos noteikumus par aktu formu.
   13. pants
   Sekretariāts, budžets un drošība
   1.   Eiropadomei un tās priekšsēdētājam palīdz Padomes Ģenerālsekretariāts, ko vada ģenerālsekretārs.
   2.   Padomes ģenerālsekretārs piedalās Eiropadomes sanāksmēs. Viņš veic visus pasākumus, kas ir vajadzīgi darba organizācijai.
   3.   Ģenerālsekretārs pilnībā atbild par budžeta II iedaļā – Eiropadome un Padome – paredzēto apropriāciju pārvaldību un veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu to pienācīgu pārvaldību. Viņš īsteno attiecīgās apropriācijas saskaņā ar Savienības budžetam piemērojamās Finanšu regulas noteikumiem.
   4.   Attiecībā uz Eiropadomi mutatis mutandis piemēro Padomes drošības noteikumus.
   14. pants
   Eiropadomei adresētā sarakste
   Eiropadomei paredzēto saraksti adresē tās priekšsēdētājam uz šādu adresi:

               Conseil européen

               rue de la Loi, 175

               B-1048 Bruxelles

      (1)  Šis teikums ir pārņemts no Līguma par Eiropas Savienību (turpmāk “LES”) 15. panta 3. punkta pirmā teikuma.

      (2)  Šis teikums ir pārņemts no LES 15. panta 3. punkta pēdējā teikuma.

      (3)  Šis punkts ir pārņemts no LES 15. panta 6. punkta b) apakšpunkta.

      (4)  Šis punkts ir pārņemts no LES 16. panta 6. punkta otrās daļas otrā teikuma.

      (5)  Šī daļa ir pārņemta no Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk “LESD”) 235. panta 2. punkta.

      (6)  Šī daļa ir pārņemta no LES 15. panta 2. punkta.

      (7)  Šī daļa ir pārņemta no LES 15. panta 3. punkta otrā teikuma.

      (8)  Šī daļa ir pārņemta no LES 15. panta 6. punkta d) apakšpunkta.

      (9)  Šis punkts ir pārņemts no LES 15. panta 4. punkta.

      (10)  Šis teikums ir pārņemts no LESD 235. panta 1. punkta pirmās daļas.

      (11)  Šis teksts ir pārņemts no LESD 235. panta 1. punkta otrās daļas otrā teikuma.

      (12)  Šajā punktā ir pārņemts LESD 235. panta 3. punkta noteikums.


title: Padomes Lēmums ( 2010. gada 2. decembris ), ar ko ieceļ divus Eiropas Ķimikāliju aģentūras valdes locekļus

text:
               3.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 326/4

         PADOMES LĒMUMS
   (2010. gada 2. decembris),
   ar ko ieceļ divus Eiropas Ķimikāliju aģentūras valdes locekļus
   2010/C 326/03
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (2006. gada 18. decembris), kas attiecas uz ķimikāliju reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) un ar kuru izveido Eiropas Ķimikāliju aģentūru (1), un jo īpaši tās 79. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Regulas (EK) Nr. 1907/2006 79. pantā paredzēts, ka Padomei Eiropas Ķimikāliju aģentūras Valdē būtu jāieceļ viens pārstāvis no katras dalībvalsts.

               (2)

               Padome ar 2007. gada 7. jūnija Lēmumu (2) iecēla 27 Eiropas Ķimikāliju aģentūras Valdes locekļus.

               (3)

               Zviedrijas valdība ir informējusi Padomi par nodomu aizstāt Zviedrijas pārstāvi Valdē un ir izvirzījusi jaunu pārstāvja kandidātu, kas būtu jāieceļ amatā uz laikposmu līdz 2013. gada 31. maijam.

               (4)

               Slovēnijas valdība ir informējusi Padomi par nodomu aizstāt Slovēnijas pārstāvi Valdē un ir izvirzījusi jaunu pārstāvja kandidātu, kas būtu jāieceļ amatā uz laikposmu līdz 2013. gada 31. maijam,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Nina CROMNIER kundze, Zviedrijas valstspiederīgā, dzimusi 1966. gada 14. oktobrī, tiek iecelta par Eiropas Ķimikāliju aģentūras Valdes locekli uz laikposmu no 2010. gada 4. decembra līdz 2013. gada 31. maijam, aizstājot Ethel FORSBERG kundzi.
   2. pants
   Ar šo Simona FAJFAR kundze, Slovēnijas valstspiederīgā, dzimusi 1970. gada 17. novembrī, tiek iecelta par Eiropas Ķimikāliju aģentūras Valdes locekli uz laikposmu no 2010. gada 4. decembra līdz 2013. gada 31. maijam, aizstājot Marta CIRAJ kundzi.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2010. gada 2. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         E. SCHOUPPE

      (1)  OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.

      (2)  OV C 134, 16.6.2007., 6. lpp.


title: 2010/290/: Padomes Lēmums ( 2010. gada 19. janvāris ) par pārmērīga budžeta deficīta situāciju Slovākijā

text:
               21.5.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 125/48

         PADOMES LĒMUMS
   (2010. gada 19. janvāris)
   par pārmērīga budžeta deficīta situāciju Slovākijā
   (2010/290/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 126. panta 6. punktu saistībā ar 126. panta 13. punktu un 136. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Slovākijas izteiktos apsvērumus,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. panta 1. punktu dalībvalstīm jāizvairās no pārmērīga valsts budžeta deficīta.

               (2)

               Stabilitātes un izaugsmes pakta mērķis ir sakārtotas valsts finanses kā līdzeklis, lai nostiprinātu nosacījumus stabilām cenām un stiprai, stabilai izaugsmei, kas veicina nodarbinātības kāpumu.

               (3)

               Pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūra, ko regulē Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. pants, kuru sīkāk izskaidro Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (1) (kas ir Stabilitātes un izaugsmes pakta sastāvdaļa), paredz pieņemt lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu. Tāpat Regulā (EK) Nr. 1467/97 paredzēti noteikumi, lai īstenotu Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 104. pantu, kas kļuvis par 126. pantu Līgumā par Eiropas Savienības darbību. Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienotajā Protokolā par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru ir izklāstīti citi noteikumi par pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu. Padomes Regulā (EK) Nr. 479/2009 (2) paredzēti sīki izstrādāti noteikumi un definīcijas par to, kā piemērot minētā protokola noteikumus.

               (4)

               Ar Stabilitātes un izaugsmes pakta 2005. gada reformu tika meklētas iespējas uzlabot efektivitāti un ekonomisko pamatojumu, kā arī ilgstoši saglabāt valsts finanšu ilgtspējību. Tā mērķis bija nodrošināt jo īpaši to, lai ekonomiskais un budžeta stāvoklis būtu pilnībā ņemts vērā visos pārmērīga budžeta deficīta procedūras posmos. Tādējādi Stabilitātes un izaugsmes pakts ir atbalsts valdības politikai, lai ātrāk atkal sasniegtu stabilu budžeta stāvokli, ņemot vērā situāciju ekonomikā.

               (5)

               Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 104. panta 5. punktā – kas kļuvis par 126. panta 5. punktu Līgumā par Eiropas Savienības darbību – noteikts, ka Komisija adresē Padomei atzinumu, ja tā uzskata, ka dalībvalstī pastāv vai var rasties pārmērīgs budžeta deficīts. Komisija, ņēmusi vērā savu ziņojumu saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 104. panta 3. punktu, kas kļuvis par 126. panta 3. punktu Līgumā par Eiropas Savienības darbību, un ņemot vērā Ekonomikas un finanšu komitejas atzinumu saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 104. panta 4. punktu, kas kļuvis par 126. panta 4. punktu Līgumā par Eiropas Savienības darbību, ir secinājusi, ka Slovākijā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts. Tāpēc Komisija ir 2009. gada 11. novembrī adresējusi Padomei attiecīgu atzinumu par Slovākiju (3).

               (6)

               Līguma par Eiropas Savienības darbību 126. panta 6. punktā noteikts, ka Padomei ir jāizskata jebkādi apsvērumi, ko, iespējams, vēlētos iesniegt attiecīgā dalībvalsts, un tad, pamatojoties uz vispārēju novērtējumu, jāpieņem lēmums par to, vai pastāv pārmērīgs budžeta deficīts. Slovākijas gadījumā šā vispārējā novērtējuma rezultātā ir radušies šajā lēmumā izklāstītie secinājumi.

               (7)

               Atbilstīgi Slovākijas iestāžu 2009. gada oktobrī paziņotajiem datiem plānots, ka valsts budžeta deficīts Slovākijā sasniegs 6,3 % no IKP 2009. gadā, tādējādi aizvien pārsniedzot atsauces vērtību – 3 % no IKP – un netuvinoties tai. Var uzskatīt, ka atsauces vērtība ir pārsniegta izņēmuma kārtā Līgumā un Stabilitātes un izaugsmes paktā paredzētajā nozīmē. Konkrēti, apsverot citus jautājumus, tas ir ekonomikas nopietnas lejupslīdes rezultāts Līguma un Stabilitātes un izaugsmes pakta izpratnē. Saskaņā ar Komisijas dienestu 2009. gada rudens prognozi faktiskais IKP 2009. gadā samazināsies par 5,8 %. Lai gan atsauces vērtības (3 % no IKP) pārsniegšana galvenokārt atspoguļo ekonomikas lejupslīdes nopietnību, tā ir arī rezultāts tam, ka kopš 2005. gada strukturālā bilance ir nopietni pasliktinājusies. Turklāt nevar uzskatīt, ka plānotā atsauces vērtība pārsniegta ir tikai uz laiku, jo saskaņā ar Komisijas dienestu 2009. gada rudens prognozi valsts budžeta deficīts sasniegs 6 % no IKP 2010. gadā, pieņemot, ka politika nemainīsies. Līgumā minētais deficīta kritērijs nav izpildīts.

               (8)

               Saskaņā ar Slovākijas iestāžu 2009. gada oktobrī paziņotajiem datiem valsts kopējais parāds ir ievērojami zem atsauces vērtības – 60 % no IKP, un plānots, ka 2009. gadā tas būs 30 % no IKP. Saskaņā ar Komisijas dienestu rudens prognozi parāda attiecība strauji pieaugs, sasniedzot 42,7 % no IKP 2011. gadā, pieņemot, ka politika nemainīsies.

               (9)

               Saskaņā ar Stabilitātes un izaugsmes pakta noteikumiem Komisija savā ziņojumā sniedza apsvērumus par sistēmiskām pensiju reformām, aicinot ieviest vairāku līmeņu sistēmu, kas ietver obligātu pilnībā finansētu pensiju līmeni. Lai gan minēto reformu īstenošana rada īslaicīgu budžeta stāvokļa pasliktināšanos, tā nepārprotami uzlabo valsts finanšu ilgtspējību ilgtermiņā. Pamatojoties uz Slovākijas iestāžu aplēsēm, šīs reformas neto izmaksas būs līdz 1,1 % no IKP 2009.–2011. gadā, pieaugot līdz 1,2 % no IKP 2012. gadā. Atbilstoši Stabilitātes un izaugsmes paktam var ņemt vērā minēto reformu lineāri regresīvas neto izmaksas pārejas periodā un tikai gadījumos, kad deficīts saglabājas tuvu atsauces vērtībai. Tā kā 2009.–2011. gadā budžeta deficīts nav tuvu atsauces vērtībai, pensiju reformas izmaksas nevar tik ņemtas vērā.

               (10)

               Gatavojot Padomes lēmumu par pārmērīga budžeta deficīta pastāvēšanu atbilstīgi Līguma ar Eiropas Savienības darbību 126. panta 6. punktam, “būtiskos faktorus” saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1467/97 2. panta 4. punktu drīkst ņemt vērā tikai tad, ja vienlaikus ir pilnībā izpildīti divi nosacījumi, proti, ka budžeta deficīts joprojām saglabājas tuvu atsauces vērtībai un ka atsauces vērtība tiek pārsniegta tikai uz laiku. Slovākijas gadījumā šie abi nosacījumi nav izpildīti. Tāpēc šā lēmuma pieņemšanas gaitā nav ņemti vērā būtiskie faktori,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   No vispārējā novērtējuma izriet, ka Slovākijā pastāv pārmērīgs budžeta deficīts.
   2. pants
   Šis lēmums ir adresēts Slovākijas Republikai.

      Briselē, 2010. gada 19. janvārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         E. SALGADO

      (1)  OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.

      (2)  OV L 145, 10.6.2009., 1. lpp.

      (3)  Visi ar pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūru saistītie dokumenti attiecībā uz Slovākiju atrodami šajā tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/economy_finance/netstartsearch/pdfsearch/pdf.cfm?mode = _m2


title: Padomes Lēmums (ES) 2016/1780 (2016. gada 29. septembris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu, attiecībā uz kopēju pamatnostādņu pieņemšanu minētā nolīguma īstenošanai

text:
               7.10.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 272/72

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2016/1780
   (2016. gada 29. septembris)
   par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu, attiecībā uz kopēju pamatnostādņu pieņemšanu minētā nolīguma īstenošanai
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Nolīguma starp Eiropas Savienību un Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu (1) (“nolīgums”) 12. pantu ir izveidota Apvienotā komiteja (“Apvienotā komiteja”). Tajā ir paredzēts, ka Apvienotajai komitejai jo īpaši jāuzrauga nolīguma īstenošana.

               (2)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 810/2009 (2) ir paredzētas procedūras un nosacījumi vīzu izsniegšanai tranzītam vai plānotām uzturēšanās reizēm dalībvalstu teritorijā uz laiku, kas nav ilgāks par 90 dienām jebkurā 180 dienu laikposmā.

               (3)

               Ir vajadzīgas kopējas pamatnostādnes, lai nodrošinātu to, ka dalībvalstu diplomātiskās misijas un konsulāti nolīgumu īsteno pilnīgi saskaņotā veidā, un precizētu saikni starp nolīguma noteikumiem un nolīguma Pušu tiesību aktu noteikumiem, kurus joprojām piemēro tiem vīzu jautājumiem, uz kuriem neattiecas nolīgums.

               (4)

               Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā attiecībā uz kopēju pamatnostādņu pieņemšanu nolīguma īstenošanai.

               (5)

               Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK (3). Tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (6)

               Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (4). Tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (7)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostājas, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar 12. pantu Nolīgumā starp Eiropas Savienību un Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu, attiecībā uz kopēju pamatnostādņu pieņemšanu minētā nolīguma īstenošanai, pamatā ir Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2016. gada 29. septembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. ŽIGA

      (1)  OV L 52, 25.2.2011., 34. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 810/2009 (2009. gada 13. jūlijs), ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss) (OV L 243, 15.9.2009., 1. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

      (4)  Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

      PROJEKTS
      LĒMUMS Nr. …/…, KO PIEŅĒMUSI APVIENOTĀ KOMITEJA, KURA IZVEIDOTA AR NOLĪGUMU STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN GRUZIJU PAR VĪZU ATVIEGLOTU IZSNIEGŠANU,
      (… gada …)
      attiecībā uz kopēju pamatnostādņu pieņemšanu minētā nolīguma īstenošanai
      APVIENOTĀ KOMITEJA,
      ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu (1) (“nolīgums”) un jo īpaši tā 12. pantu,
      tā kā nolīgums stājās spēkā 2011. gada 1. martā,
      IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      Kopējās pamatnostādnes par to, kā īstenot Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu, ir izklāstītas šā lēmuma pielikumā.
      2. pants
      Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

         …,

               Eiropas Savienības vārdā –

               Gruzijas vārdā –

         (1)  OV L 52, 25.2.2011., 34. lpp.

         PIELIKUMS
         KOPĒJAS PAMATNOSTĀDNES PAR TO, KĀ ĪSTENOT NOLĪGUMU STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN GRUZIJU PAR VĪZU ATVIEGLOTU IZSNIEGŠANU
         Nolīguma starp Eiropas Savienību un Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu (“nolīgums”), kurš stājās spēkā 2011. gada 1. martā, mērķis ir uz savstarpīguma pamata atvieglot vīzu izsniegšanas procedūras Gruzijas pilsoņiem, kuru paredzētā uzturēšanās 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.
         Nolīgums uz savstarpīguma pamata nosaka juridiski saistošas tiesības un pienākumus nolūkā vienkāršot procedūras vīzu izsniegšanai Gruzijas pilsoņiem.
         Šīs pamatnostādnes, ko pieņēmusi Apvienotā komiteja, kura izveidota ar nolīguma 12. pantu (“Apvienotā komiteja”), ir paredzētas tam, lai nodrošinātu, ka Savienības dalībvalstu (“dalībvalstis”) diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti nolīgumu īsteno saskaņoti. Šīs pamatnostādnes nav nolīguma daļa un tādēļ nav juridiski saistošas. Tomēr diplomātiskajiem un konsulārajiem darbiniekiem, īstenojot nolīgumu, ir ļoti ieteicams tās konsekventi ievērot.
         Šīs pamatnostādnes ir iecerēts atjaunināt, ņemot vērā nolīguma īstenošanā gūto pieredzi, un par to ir atbildīga Apvienotā komiteja.
         Lai nodrošinātu nolīguma nepārtrauktu un saskaņotu īstenošanu un ievērojot Apvienotās komitejas vīzu atvieglotas izsniegšanas jautājumos reglamentu, Puses vienojās Apvienotās komitejas oficiālo sanāksmju starplaikos veidot neformālus kontaktus nolūkā risināt steidzamus jautājumus. Detalizēti ziņojumi par šiem jautājumiem un neformāliem kontaktiem tiks iesniegti nākamajā Apvienotās komitejas vīzu atvieglotas izsniegšanas jautājumos sanāksmē.
         I.   VISPĀRĪGI JAUTĀJUMI
         1.1.   Piemērošanas joma un mērķis
         Nolīguma 1. panta 1. punktā ir paredzēts:

            “1.   Šā nolīguma mērķis ir atvieglot vīzu izsniegšanu Gruzijas pilsoņiem, kuru paredzētā uzturēšanās 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.”

         Nolīgumu piemēro visiem Gruzijas pilsoņiem, kas iesniedz pieteikumus īstermiņa vīzai, neatkarīgi no valsts, kurā viņi dzīvo.
         Nolīgumu nepiemēro bezvalstniekiem, kuriem ir uzturēšanās atļauja, ko izsniegusi Gruzija. Minētajai personu kategorijai piemēro Savienības vīzu acquis noteikumus.
         Nolīguma 1. panta 2. punktā ir paredzēts:

            “2.   Ja Gruzija atjauno vīzas prasību visu dalībvalstu pilsoņiem vai dažām visu dalībvalstu pilsoņu kategorijām, pamatojoties uz savstarpīguma principu, uz attiecīgajiem Savienības pilsoņiem automātiski attiecas tādi paši vīzu režīma atvieglojumi, kādi saskaņā ar šo nolīgumu ir piešķirti Gruzijas pilsoņiem.”

         No 2006. gada 1. jūnija visi Savienības pilsoņi un bezvalstnieki, kuriem ir uzturēšanās atļauja, ko izsniegusi kāda dalībvalsts, ir atbrīvoti no vīzas prasības, ieceļojot Gruzijā uz laiku, kas 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas, vai šķērsojot Gruzijas teritoriju tranzītā.
         Lai nepieļautu diskriminējošu attieksmi no Gruzijas puses pret vienas vai vairāku dalībvalstu pilsoņiem vai atsevišķām šo pilsoņu kategorijām, nolīgumam pievienotā deklarācijā Savienība paziņoja par savu nodomu pārtraukt nolīguma piemērošanu, ja Gruzija atjauno vīzu prasību vienas vai vairāku dalībvalstu pilsoņiem vai atsevišķām šo pilsoņu kategorijām.
         1.2.   Nolīguma piemērošanas joma
         Nolīguma 2. pantā ir paredzēts:

            “1.   Šajā nolīgumā paredzētie vīzu režīma atvieglojumi attiecas uz Gruzijas pilsoņiem, ja tie jau nav atbrīvoti no vīzas prasības saskaņā ar Savienības vai dalībvalstu normatīvajiem aktiem, šo nolīgumu vai citiem starptautiskiem nolīgumiem.
            2.   Jautājumiem, kas nav reglamentēti ar šo nolīgumu, piemēram, atteikums piešķirt vīzu, ceļošanas dokumentu atzīšana, pierādījumi par pietiekamiem iztikas līdzekļiem, ieceļošanas atteikums un izraidīšanas pasākumi, ir piemērojami Gruzijas vai dalībvalstu, vai Savienības tiesību akti.”

         Nolīgums, neskarot 10. pantu, neietekmē esošos noteikumus par vīzas prasībām un atbrīvojumiem no vīzas prasības. Piemēram, saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 539/2001 (1) 4. pantu dalībvalstīm ir atļauts atbrīvot no vīzas prasības, citu personu kategoriju starpā, civilās gaisa un jūras transporta apkalpes. Kopš, attiecīgi, 2008. gada 13. decembrī un 2011. gada 7. martā stājās spēkā Šveices un Lihtenšteinas asociēšana ar Šengenas zonu, uzturēšanās atļaujas, ko izsniedz Šveice un Lihtenšteina, tiek atzītas par līdzvērtīgām Šengenas vīzām gan attiecībā uz tranzītu, gan īstermiņa uzturēšanos.
         Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 810/2009 (2) (“Vīzu kodekss”) piemēro visiem jautājumiem, uz kuriem neattiecas nolīgums, piemēram, tās Šengenas dalībvalsts noteikšana, kura ir atbildīga par vīzas pieteikuma apstrādi, vīzas izsniegšanas atteikuma iemesli, tiesības pārsūdzēt negatīvu lēmumu un vispārīgi noteikumi par personisku interviju ar vīzas pieteikuma iesniedzēju. Turklāt Šengenas noteikumus un – vajadzības gadījumā – valsts tiesību aktus arī joprojām piemēro jautājumiem, uz kuriem neattiecas nolīgums, piemēram, ceļošanas dokumentu atzīšana, pierādījumi par pietiekamiem iztikas līdzekļiem, liegums ieceļot dalībvalstu teritorijā un izraidīšanas pasākumi. Šajā sakarā ir nepieciešams sniegt precīzu informāciju par šiem jautājumiem (3).
         Pat tad, ja ir izpildīti nolīgumā paredzētie nosacījumi, piemēram, vīzas pieteikuma iesniedzējs ir iesniedzis dokumentāru pierādījumu par ceļojuma mērķi, kas jāiesniedz 4. pantā paredzētajām kategorijām, vīzas izsniegšanu tik un tā var atteikt, ja nav izpildīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/399 (4) (“Šengenas Robežu kodekss”) 6. panta nosacījumi, proti, personai nav derīga ceļošanas dokumenta, ir izdots brīdinājums Šengenas informācijas sistēmā (SIS), tiek uzskatīts, ka persona rada draudus sabiedriskajai kārtībai, iekšējai drošībai, u. c.
         Joprojām piemēro citas Vīzu kodeksā atļautās vīzu izsniegšanas iespējas. Piemēram, ja ir izpildīti Vīzu kodeksa 24. pantā paredzētie nosacījumi, daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar ilgu derīguma termiņu – līdz pieciem gadiem – var izsniegt vēl citām personu kategorijām, ne vien tām, kas minētas nolīguma 5. pantā. Tāpat joprojām piemēros Vīzu kodeksa 16. panta 5. un 6. punktā ietvertos noteikumus, kas atļauj atcelt vai samazināt vīzas nodevu.
         1.3.   Vīzu veidi, uz kuriem attiecas nolīgums
         Nolīguma 3. panta d) punktā “vīza” ir definēta kā “dalībvalsts izsniegta atļauja, kas vajadzīga tranzītam caur dalībvalstu teritoriju vai priekš uzturēšanās dalībvalstu teritorijā uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu periodā, sākot no pirmās ieceļošanas dienas dalībvalstu teritorijā”.
         Nolīgumā paredzētie atvieglojumi attiecas gan uz vienotajām vīzām, gan uz vīzām ar ierobežotu teritoriālo derīgumu, kuras izsniegtas tranzīta vai īslaicīgas uzturēšanās mērķiem.
         1.4.   Ar vīzu atļautā uzturēšanās ilguma aprēķināšana un jo īpaši jautājums par to, kā noteikt sešu mēnešu laikposmu
         Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 610/2013 (5) ir noteikta citāda “īslaicīgas uzturēšanās” definīcija. Pašreizējā “īslaicīgas uzturēšanās” definīcija ir šāda: “kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, katru reizi ņemot vērā pēdējās uzturēšanās 180 dienu laikposmu”. Minētā definīcija stājās spēkā 2013. gada 18. oktobrī un ir iekļauta Šengenas Robežu kodeksā.
         Ieceļošanas dienu rēķinās kā pirmo uzturēšanās dienu dalībvalstu teritorijā, bet izceļošanas dienu rēķinās kā pēdējo uzturēšanās dienu dalībvalstu teritorijā. Jēdziens “jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, katrā uzturēšanās dienā skaitot atpakaļ uz pēdējo 180 dienu laikposmu, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām 180 dienu laikposmā. Tas nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.
         Uzturēšanās ilguma aprēķināšanas piemērs pēc pašreizējās definīcijas:
         Persona, kurai ir daudzkārtēja ieceļošanas vīza uz 1 gadu (18.4.2010.–18.4.2011.), pirmo reizi ieceļo 2010. gada 19. aprīlī un uzturas trīs dienas. Pēc tam minētā persona atkal ieceļo 2010. gada 18. jūnijā un uzturas 86 dienas. Kāda ir situācija konkrētos datumos? Kad šī persona atkal drīkst ieceļot?
         2010. gada 11. septembrī: pēdējo 180 dienu laikā (16.3.2010.–11.9.2010.) persona ir uzturējusies trīs dienas (19.4.2010.–21.4.2010.) plus 86 dienas (18.6.2010.–11.9.2010.) = 89 dienas = atļautais uzturēšanās laiks nav pārsniegts. Persona vēl drīkst palikt vienu dienu.
         2010. gada 16. oktobrī: persona varētu ieceļot, lai uzturētos vēl trīs dienas (2010. gada 16. oktobrī zaudē nozīmi 2010. gada 19. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2010. gada 17. oktobrī zaudē nozīmi 2010. gada 20. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma; utt.)).
         2010. gada 15. decembrī: persona varētu ieceļot, lai uzturētos vēl 86 dienas (2010. gada 15. decembrī zaudē nozīmi 2010. gada 18. jūnija uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2010. gada 16. decembrī zaudē nozīmi 2010. gada 19. jūnija uzturēšanās, utt.).
         1.5.   Situācija attiecībā uz dalībvalstīm, kuras pievienojās Savienībai 2004. un 2007. gadā un vēl nav pilnībā integrētas Šengenas zonā, dalībvalstīm, kuras nepiedalās Savienības kopējā vīzu politikā, un asociētajām valstīm
         Vienīgi Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnībā. Tās arī turpmāk izsniegs valsts vīzas, kuras būs derīgas vienīgi attiecīgās valsts teritorijā. Kad minētās dalībvalstis Šengenas acquis piemēros pilnībā, tās turpinās piemērot nolīgumu.
         Visiem jautājumiem, kas nolīgumā nav skarti, turpina piemērot valsts tiesību aktus līdz dienai, kad minētās dalībvalstis sāk pilnībā piemērot Šengenas acquis. Sākot no minētās dienas, jautājumiem, kas nolīgumā nav skarti, piemēro Šengenas noteikumus un/vai valsts tiesību aktus.
         Bulgārijai, Horvātijai, Kiprai un Rumānijai ir atļauts atzīt uzturēšanās atļaujas, D vīzas un īstermiņa vīzas, ko izsniegušas Šengenas dalībvalstis un asociētās valstis attiecībā uz īstermiņa uzturēšanos to teritorijā (6).
         Saskaņā ar 21. pantu Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (7), visām Šengenas dalībvalstīm ilgtermiņa vīzas un uzturēšanās atļaujas, ko izdevusi kāda cita dalībvalsts, ir jāatzīst par derīgām īstermiņa uzturēšanās nolūkā to teritorijā. Šengenas dalībvalstis ieceļošanas un īstermiņa uzturēšanās nolūkā pieņem asociēto valstu izsniegtas uzturēšanās atļaujas, D vīzas un īstermiņa vīzas un otrādi.
         Nolīgums neattiecas uz Dāniju, Apvienoto Karalisti un Īriju, bet tajā ir ietvertas kopīgas deklarācijas par to, ka ir vēlams, lai minētās dalībvalstis noslēgtu divpusējus nolīgumus ar Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu.
         Lai gan Islande, Lihtenšteina, Norvēģija un Šveice ir Šengenas asociētās valstis, nolīgums uz tām neatteicas.
         1.6.   Nolīgums un divpusējie nolīgumi
         Nolīguma 13. pantā ir paredzēts:

            “Stājoties spēkā, šis nolīgums prevalē pār jebkuriem noteikumiem divpusējos vai daudzpusējos nolīgumos vai vienošanās, kas noslēgtas starp atsevišķām dalībvalstīm un Gruziju, ciktāl šo nolīgumu vai vienošanos noteikumi attiecas uz šā nolīguma reglamentētiem jautājumiem.”

         Sākot no nolīguma spēkā stāšanās dienas, spēkā esošajos divpusējos nolīgumos starp dalībvalstīm un Gruziju ietvertie noteikumi par jautājumiem, kurus skar nolīgums, vairs netiek piemēroti. Saskaņā ar Savienības tiesību aktiem dalībvalstīm jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai novērstu neatbilstības starp saviem divpusējiem nolīgumiem un nolīgumu.
         Ja kāda dalībvalsts ir noslēgusi divpusēju nolīgumu vai vienošanos ar Gruziju par jautājumiem, kurus neskar nolīgums, piemēram, paredzot atbrīvot no vīzas prasības dienesta pasu turētājus, minēto atbrīvojumu turpina piemērot pēc tam, kad ir stājies spēkā nolīgums.
         Divpusēji nolīgumi ar Gruziju, kuros paredz atbrīvot no vīzas prasības dienesta pasu turētājus, ir šādām dalībvalstīm: Bulgārijai, Kiprai, Latvijai, Ungārijai, Rumānijai un Slovākijai.
         Atbrīvojums no vīzas prasības, ko kāda dalībvalsts piešķīrusi dienesta pases turētājiem, attiecas vienīgi uz ceļošanu minētās dalībvalsts teritorijā, bet nevis uz ceļošanu uz pārējām Šengenas dalībvalstīm.
         1.7.   Kopīgā deklarācija par informācijas saskaņošanu attiecībā uz īstermiņa vīzu izsniegšanas procedūru un par dokumentiem, kas iesniedzami, pieprasot vīzu
         Nolīgumam ir pievienota kopīga deklarācija, kurā minēta Pušu apņemšanās sniegt Gruzijas pilsoņiem vienotu un saskaņotu informāciju par piekļuvi dalībvalstu diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem, kā arī informāciju par procedūrām un nosacījumiem, kas jāievēro, iesniedzot vīzas pieteikumu, un par izsniegto vīzu derīgumu. Minētā informācija ir pieejama Eiropas Savienības delegācijas Gruzijā tīmekļa vietnē: http://www.eeas.europa.eu/delegations/georgia/travel_eu/visa/index_en.htm.
         Vīzu kodeksa 47. pantā ir noteikts, ka dalībvalstu centrālajām iestādēm un konsulātiem ir jānodrošina plašai sabiedrībai visa svarīgā informācija par vīzas pieteikumu iesniegšanu.
         Dalībvalstu diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem tiek lūgts plaši izplatīt minēto informāciju (izmantojot konsulātu informācijas dēļus, informācijas lapas, interneta tīmekļa vietnes u. tml.), kā arī izplatīt precīzu informāciju par vīzu izsniegšanas nosacījumiem, dalībvalstu pārstāvētību Gruzijā un dalībvalstu sarakstu par to, kādi apliecinošie dokumenti ir vajadzīgi.
         1.8.   Informācija, ko Gruzijas iestādes ir sniegušas par nolīgumu
         Lai pareizi informētu Gruzijas pilsoņus par nolīguma priekšrocībām un dalībvalstu diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem, kur var iesniegt vīzas pieteikumus, Gruzijas Ārlietu ministrija ir izveidojusi īpašu saiti, kur ir pieejama minētā informācija. Tīmekļa vietnes adrese ir šāda:
         http://mfa.gov.ge/index.php?lang_id=GEO&sec_id=95&info_id=13448
         II.   KONKRĒTI NOTEIKUMI
         2.1.   Noteikumi, kas attiecas uz visiem vīzas pieteikumu iesniedzējiem
         Atgādinām, ka turpmāk minētie atvieglojumi attiecībā uz vīzas nodevu, vīzas pieteikumu izskatīšanas procedūru ilgumu un vīzas pagarināšanu ārkārtas apstākļos attiecas uz visiem vīzas pieteikumu iesniedzējiem, tostarp tūristiem.
         2.1.1.   Vīzas nodeva
         Nolīguma 6. panta 1. punkta pirmajā daļā ir paredzēts:

            “1.   Maksa par vīzas pieteikumu izskatīšanu Gruzijas pilsoņiem ir EUR 35.”

         Saskaņā ar nolīguma 6. panta 1. punktu maksa par vīzas pieteikumu izskatīšanu ir EUR 35. Minēto maksu piemēro visiem vīzas pieteikumu iesniedzējiem no Gruzijas (tostarp tūristiem), un tā attiecas uz īstermiņa vīzām neatkarīgi no ieceļošanu skaita.
         Nolīguma 6. panta 2. punktā ir paredzēts:

            “2.   Ja dalībvalstis sadarbojas ar ārpakalpojumu sniedzēju, iespējama maksa par papildu pakalpojumiem. Pakalpojumu maksa ir samērīga ar izmaksām, kas ārpakalpojuma sniedzējam radušās, pildot tā uzdevumus, un tā nedrīkst pārsniegt EUR 30. Attiecīgā(-ās) dalībvalsts(-is) saglabā iespēju, ka visi pieteikuma iesniedzēji var pieteikumus iesniegt tieši tās/to konsulātos.”

         Attiecībā uz sadarbības kārtību ar ārpakalpojumu sniedzējiem Vīzu kodeksa 43. pantā ir sniegta sīka informācija par viņu uzdevumiem.
         Nolīguma 6. panta 3. punktā ir paredzēts:

            “3.   No maksas par vīzu pieteikumu izskatīšanu ir atbrīvoti šādu kategoriju pilsoņi:

                        a)

                        pensionāri;” (NB! Lai šī kategorija saņemtu atbrīvojumu no maksas, vīzas pieteikuma iesniedzējiem jāuzrāda pierādījums par savu pensionāra statusu. Atbrīvojums no maksas nav attaisnots tajos gadījumos, kad ceļojuma mērķis ir algots darbs.);

                        “b)

                        bērni, kuri nav sasnieguši 12 gadu vecumu;” (NB! Lai šī kategorija saņemtu atbrīvojumu no maksas, vīzas pieteikuma iesniedzējiem jāuzrāda pierādījums par savu vecumu.);

                        “c)

                        valstu un reģionālo valdību, kā arī Augstāko un Konstitucionālo tiesu locekļi, ja viņi ar šo nolīgumu nav jau atbrīvoti no vīzu prasības;” (NB! Lai šī kategorija saņemtu atbrīvojumu no maksas, vīzas pieteikuma iesniedzējiem jāuzrāda Gruzijas iestāžu izsniegts pierādījums, kas apliecina šo personu amatu.);

                        “d)

                        personas ar invaliditāti un, ja vajadzīgs, viņus pavadošās personas;” (NB! Lai šī kategorija saņemtu atbrīvojumu no maksas, būtu jāuzrāda pierādījums, ka abi vīzas pieteikuma iesniedzēji ietilpst šajā kategorijā.).
                        Lai šī kategorija saņemtu atbrīvojumu no maksas, vīzas pieteikuma iesniedzējiem jāuzrāda (pirmās vai otrās pakāpes) “Gruzijas invalīda apliecība”, ko izsniegusi Gruzijas Veselības, nodarbinātības un sociālo lietu ministrija, vai valsts vai privātu slimnīcu vai klīniku izsniegta apliecība. Gadījumos, kad vīzas pieteikuma iesniedzēju invaliditāte ir acīmredzama (neredzīgas personas, personas, kurām trūkst vienas kājas), ir pieņemama vizuāla atzīšana, kas tiek veikta konsulārajā dienestā. Pavadošām personām principā nav nepieciešami nekādi papildu dokumenti.
                        Pamatotos gadījumos vīzas pieteikumu drīkst iesniegt personas ar invaliditāti pārstāvis vai aizbildnis.

                        “e)

                        tuvi radinieki – laulātie, bērni (tostarp adoptēti), vecāki (tostarp aizbildņi), vecvecāki un mazbērni –, kas apmeklē Gruzijas pilsoņus, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā;”.
                        Nolīguma 6. panta 3. punkta e) apakšpunkts regulē situāciju attiecībā uz tuviem radiniekiem no Gruzijas, kas ceļo uz dalībvalstīm, lai apmeklētu Gruzijas pilsoņus, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā.

                        “f)

                        oficiālu delegāciju dalībnieki, kas pēc Gruzijai adresēta oficiāla ielūguma piedalīsies sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu teritorijā;

                        g)

                        skolēni, studenti, pēcdiploma studenti un pavadošie pedagogi, kas ceļo ar mērķi mācīties vai izglītoties, tostarp apmaiņas programmās, kā arī citu ar mācībām saistītu pasākumu dēļ;

                        h)

                        žurnālisti un akreditētas personas, kas tos profesionālā statusā pavada;” (NB! Lai šī kategorija saņemtu atbrīvojumu no maksas, vīzas pieteikuma iesniedzējiem jāuzrāda pierādījums, kas apliecina, ka viņi ir profesionālu žurnālistikas vai plašsaziņas līdzekļu organizāciju biedri.);

                        “i)

                        starptautisku sporta pasākumu dalībnieki un personas, kas tos profesionālā statusā pavada;” (NB! Līdzjutēji netiks uzskatīti par pavadošām personām.);

                        “j)

                        pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvji, kuru ceļojuma mērķis ir apmācība, semināri un konferences, tostarp arī saskaņā ar apmaiņas programmām;

                        k)

                        personas, kas piedalās zinātnes, kultūras un mākslas pasākumos, tostarp universitātēs un citās apmaiņas programmās;

                        l)

                        personas, kas iesniegušas dokumentus, kas pierāda to vajadzību ceļot humanitāru apsvērumu dēļ, tostarp – lai saņemtu neatliekamu ārstniecisko palīdzību, un persona, kas šādu personu pavada; lai piedalītos tuva radinieka bēres, vai lai apmeklētu smagi slimu tuvu radinieku.”.

         Iepriekš minētās personu kategorijas ir atbrīvotas no maksas. Turklāt atbrīvojumu no maksas piešķir arī saskaņā ar Vīzu kodeksa 16. panta 4. punktu.
         Kā noteikts Vīzu kodeksa 16. panta 6. punktā, “Atsevišķos gadījumos iekasējamo vīzas nodevu var atcelt vai samazināt, ja tas palīdz veicināt kultūras vai sporta intereses, kā arī intereses ārpolitikas un attīstības politikas jomā, kā arī citās svarīgu sabiedrības interešu jomās vai humānu iemeslu dēļ”.
         Vīzu kodeksa 16. panta 7. punktā ir paredzēts, ka vīzas nodeva jāiekasē euro, trešās valsts valūtā vai valūtā, ko parasti lieto tajā trešā valstī, kurā iesniedz pieteikumu, un to neatmaksā, izņemot gadījumus, kad pieteikums nav pieņemams vai ja konsulāts nav kompetents.
         Ja maksa tiek iekasēta valūtā, kas nav euro, šajā valūtā iekasējamo vīzas nodevas summu noteiks un regulāri pārskatīs, piemērojot Eiropas Centrālās bankas noteikto euro valūtas maiņas kursa atsauces likmi. Iekasējamo summu var noapaļot, un konsulāti vietējās Šengenas sadarbības ietvaros nodrošinās, ka tie iekasē vienādas maksas.
         Lai nepieļautu neatbilstības, kuru rezultāts varētu būt vīzu izdevīgāka iegāde citur, dalībvalstu diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem Gruzijā būtu jānodrošina, ka visi vīzu pieteikumu iesniedzēji Gruzijā maksā vienādu vīzas nodevu, ja tā tiek iekasēta ārvalstu valūtās.
         Saskaņā ar Vīzu kodeksa 16. panta 8. punktu vīzas pieteikuma iesniedzējiem no Gruzijas izdos kvīti par samaksāto vīzas nodevu.
         2.1.2.   Vīzas pieteikumu izskatīšanas procedūru ilgums
         Nolīguma 7. pantā ir paredzēts:

            “1.   Dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti lēmumu par pieprasījumu izsniegt vīzu pieņem 10 kalendārajās dienās no pieteikuma un vīzas izsniegšanai nepieciešamo dokumentu saņemšanas dienas.
            2.   Atsevišķos gadījumos termiņu, kas vajadzīgs, lai pieņemtu lēmumu par vīzas pieteikumu, var pagarināt līdz 30 dienām, ja nepieciešama pieteikuma padziļināta pārbaude.
            3.   Steidzamos gadījumos lēmuma par vīzas pieteikuma pieņemšanu termiņu var samazināt līdz divām darbdienām vai mazāk.”.

         Principā lēmums par vīzas izsniegšanu tiks pieņemts 10 kalendāro dienu laikā no dienas, kad ir iesniegts pieņemams vīzas pieteikums.
         Minēto termiņu var pagarināt līdz 30 kalendārajām dienām, ja ir vajadzīga padziļināta pārbaude, piemēram, lai apspriestos ar centrālajām iestādēm.
         Visus minētos termiņus sāk skaitīt vienīgi tad, kad vīzas pieteikums ir pilnīgs, proti, no dienas, kad ir saņemts vīzas pieteikums un apliecinošie dokumenti.
         Dalībvalstu diplomātiskajās pārstāvniecībās un konsulārajos dienestos, kuros ir apmeklējumu sistēma, apmeklējuma saņemšanai nepieciešamo laiku neieskaita pieteikuma izskatīšanas laikā. Attiecībā uz šo jautājumu, kā arī citu praktisko kārtību vīzas pieteikuma iesniegšanai ir piemērojami Vīzu kodeksa 9. pantā izklāstītie vispārīgie noteikumi. Jo īpaši gadījumā, kad vīzas pieteikuma iesniegšanai ir nepieciešams apmeklējums, tas parasti notiks divu nedēļu laikā no dienas, kad apmeklējums ir lūgts.
         Nosakot apmeklējuma laiku, būtu jāņem vērā iespējamā steidzamība, ko norādījis vīzas pieteikuma iesniedzējs. Lēmumu par laika saīsināšanu lēmuma pieņemšanai par vīzas pieteikumu, kā noteikts nolīguma 7. panta 3. punktā, pieņem konsulārais darbinieks.
         Saskaņā ar Rokasgrāmatu par vīzu pieteikumu apstrādi un grozījumiem izsniegtajās vīzās (2. daļa, 3.2.2. punkts) būtu jāpielāgo Gruzijā atrodošos dalībvalstu konsulātu spēja izskatīt vīzu pieteikumus, lai ievērotu Vīzu kodeksā apmeklējumam noteikto divu nedēļu termiņu, tostarp arī īpaši noslogotos periodos.
         Pamatotos steidzamības gadījumos (kad vīzas pieteikumu nevarēja iesniegt agrāk tādu iemeslu dēļ, kurus vīzas pieteikuma iesniedzējs nevarēja paredzēt) apmeklējuma laiks būtu jānosaka nekavējoties vai jāsniedz tieša piekļuve pieteikuma iesniegšanai (saskaņā ar Vīzu kodeksa 9. panta 3. punktu).
         Turklāt konsulāts var lemt par paātrinātas procedūras izveidi vīzas pieteikumu iesniegšanai, lai pieņemtu konkrētu kategoriju vīzas pieteikuma iesniedzējus.
         2.1.3.   Vīzas pagarināšana ārkārtas apstākļos
         Nolīguma 9. pantā ir paredzēts:

            “Gruzijas pilsonim izsniegtās vīzas derīguma termiņu un/vai uzturēšanās ilgumu pagarina, ja dalībvalsts kompetenta iestāde uzskata, ka vīzas turētājs ir sniedzis pierādījumu par nepārvaramiem apstākļiem vai humāniem iemesliem, kas viņam neļauj izceļot no dalībvalstu teritorijas pirms vīzas derīguma termiņa vai vīzā atļautās uzturēšanās beigām. Šādu pagarinājumu piešķir bez maksas.”

         Attiecībā uz iespēju pagarināt vīzas derīguma termiņu pamatotu personisku iemeslu gadījumos, kad vīzas turētajam nav iespējams atstāt dalībvalsts teritoriju līdz vīzas uzlīmē norādītajam datumam, piemēro Vīzu kodeksa 33. panta noteikumus, ciktāl tie ir saderīgi ar nolīgumu. Tomēr saskaņā ar nolīgumu force majeure apstākļos vai humānu iemeslu dēļ vīzu pagarina bez maksas.
         2.2.   Noteikumi, kas attiecas uz konkrētām vīzas pieteikumu iesniedzēju kategorijām
         2.2.1.   Dokumentārs pierādījums, kas apliecina brauciena mērķi
         Nolīguma 4. panta 1. punktā uzskaitītajām personu kategorijām būs nepieciešams vienīgi norādītais dokumentārais pierādījums, kas apliecina ceļojuma mērķi. Kā noteikts nolīguma 4. panta 3. punktā, netiks pieprasīti nekādi citi pamatojumi, ielūgumi vai apstiprinājumi par ceļojuma mērķi. Tomēr tas nenozīmē, ka tiek atcelta vispārējā prasība ierasties personīgi, lai iesniegtu vīzas pieteikumu un apliecinošos dokumentus par iztikas līdzekļiem, – šī prasība paliek neskarta.
         Ja atsevišķos gadījumos joprojām pastāv šaubas par tā dokumenta autentiskumu, kas pierāda ceļojuma mērķi, vīzas pieteikuma iesniedzēju var aicināt uz papildu, padziļinātu interviju vēstniecībā/konsulātā, kur minēto iesniedzēju var iztaujāt par apmeklējuma faktisko mērķi vai pieteikuma iesniedzēja nodomu atgriezties (saskaņā ar Vīzu kodeksa 21. panta 8. punktu). Šādos atsevišķos gadījumos vīzas pieteikuma iesniedzējs var iesniegt papildu dokumentus, vai tos izņēmuma kārtā var pieprasīt konsulārais darbinieks. Apvienotā komiteja rūpīgi uzraudzīs minēto jautājumu.
         Tām personu kategorijām, kuras nav minētas nolīguma 4. panta 1. punktā (piemēram, tūristiem), turpina piemērot vispārējos noteikumus par ceļojuma mērķi pierādošajiem dokumentiem. Tas pats attiecas uz dokumentiem, kas apliecina vecāku piekrišanu tam, ka ceļo viņu bērni, kuri ir jaunāki par 18 gadiem.
         Jautājumos, kurus neskar šis nolīgums, piemēram, ceļošanas dokumentu atzīšana un garantijas saistībā ar atgriešanos un pietiekamiem iztikas līdzekļiem, piemēro Šengenas noteikumus un valsts tiesību aktus.
         Principā kopā ar vīzas pieteikumu tiks iesniegts nolīguma 4. panta 1. punktā prasītā uzaicinājuma, apliecības, dokumenta vai vēstules oriģināls. Tomēr konsulāts var sākt apstrādāt vīzas pieteikumu, pamatojoties uz uzaicinājuma, apliecības, dokumenta vai vēstules faksimilu vai kopijām. Taču konsulāts var pieprasīt dokumenta oriģinālu, ja vīzas pieteikums tiek iesniegts pirmo reizi, un pieprasīs to atsevišķos gadījumos, kad ir šaubas.
         Nolīguma 4. panta 1. punktā ir paredzēts:

            “1.   Turpmāk norādīto kategoriju Eiropas Savienības un Gruzijas pilsoņiem attiecīgi norādītie dokumenti ir pietiekami, lai pamatotu mērķi ieceļošanai otras Puses teritorijā:

                        a)

                        tuviem radiniekiem – laulātajam, bērniem (tostarp adoptētiem), vecākiem (tostarp aizbildņiem), vecvecākiem un mazbērniem, kas apmeklē Gruzijas pilsoņus –, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā:

                                    —

                                    uzņēmējas personas rakstisks uzaicinājums;”.

                              Nolīguma 4. panta 1. punkta a) apakšpunkts regulē situāciju attiecībā uz tuviem radiniekiem no Gruzijas, kas ceļo uz dalībvalstīm, lai apmeklētu Gruzijas pilsoņus, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā. Šis atvieglojums neattiecas uz Savienībā dzīvojošiem Savienības valstspiederīgajiem, kuri uzaicina radiniekus no Gruzijas.
                        Uzaicinātāja paraksta autentiskums jāapliecina kompetentajai iestādei saskaņā ar dzīvesvietas valsts tiesību aktiem.
                        Nepieciešams arī pierādīt uzaicinātāja likumīgo dzīvesvietu un ģimenes saites; piemēram, kopā ar uzņemošās personas rakstisko uzaicinājumu iesniedzot to dokumentu kopijas, kuros norādīts minētās personas statuss, piemēram, uzturēšanās atļaujas fotokopiju un dokumentu, kurš pierāda ģimenes saites.
                        Minētais noteikums, izņemot nepieciešamību pierādīt likumīgo dzīvesvietu un ģimenes saites, attiecas arī uz diplomātisko pārstāvniecību un konsulātu darbinieku radiniekiem, kuri ceļo uz dalībvalstu teritoriju, lai apmeklētu ģimeni uz laiku līdz 90 dienām.

                        “b)

                        oficiālu delegāciju dalībniekiem, kas pēc Gruzijai adresēta oficiāla ielūguma piedalīsies sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu teritorijā:

                                    —

                                    Gruzijas iestādes vēstule, kas apliecina, ka pieprasītājs ir šīs delegācijas loceklis un ieceļo dalībvalstu teritorijā, lai piedalītos iepriekšminētajos pasākumos; šai vēstulei pievieno oficiālā ielūguma kopiju;”.

                              Vēstulē, kuru kompetentā iestāde izsniedz, lai apliecinātu, ka konkrētā persona ir delegācijas loceklis un ieceļo otras Puses teritorijā, lai piedalītos oficiālā sanāksmē, jābūt norādītam vīzas pieteikuma iesniedzēja vārdam un uzvārdam. Vīzas pieteikuma iesniedzēja vārdam un uzvārdam nav obligāti jābūt norādītam oficiālajā ielūgumā piedalīties sanāksmē, taču tas var būt nepieciešams, ja oficiālais ielūgums ir adresēts konkrētai personai.
                        Minētais noteikums attiecas uz oficiālo delegāciju locekļiem neatkarīgi no tā, kāda veida pase (dienesta pase vai parastā pase) viņiem ir.

                        “c)

                        skolēniem, studentiem, personām, kas iegūst pēcdiploma izglītību, un pavadošiem pedagogiem, kas ceļo ar mērķi mācīties vai izglītoties, tostarp saskaņā ar apmaiņas programmām, kā arī citu ar skolu saistītu pasākumu dēļ:

                                    —

                                    uzņemošās universitātes, koledžas vai skolas rakstisks uzaicinājums vai dokuments, kas apliecina uzņemšanu, vai studenta apliecība, vai cits apliecinošs dokuments par apmeklējamiem kursiem;”.

                              Studenta apliecība tiek pieņemta kā ceļojuma mērķa apliecinājums tikai tad, ja to izsniegusi uzņēmēja universitāte, koledža vai skola, kurā norisināsies mācības vai izglītošanās.

                        “d)

                        personām, kas ceļo medicīnisku iemeslu dēļ, un nepieciešamajām pavadošajām personām:

                                    —

                                    medicīniskās iestādes oficiāls dokuments, kas apliecina medicīniskās aprūpes nepieciešamību šajā iestādē un pavadoņa nepieciešamību, un pierādījums par pietiekamiem finansiāliem līdzekļiem medicīniskās aprūpes izdevumu segšanai;”.

                              Jāiesniedz medicīniskās iestādes dokuments, kas apliecina minētos trīs elementus (medicīniskās aprūpes nepieciešamība minētajā iestādē, pavadoņa nepieciešamība un pierādījums par pietiekamiem finansiāliem līdzekļiem medicīniskās aprūpes izdevumu segšanai).

                        “e)

                        žurnālistiem un akreditētām personām, kas tos profesionālā statusā pavada:

                                    —

                                    apliecība vai cits dokuments, ko izsniegusi arodorganizācija, kas apliecina, ka attiecīgā persona ir kvalificēts žurnālists vai persona, kas to profesionālā statusā pavada, kā arī dokuments, ko izdevis tās darba devējs, kas apliecina, ka brauciena mērķis ir veikt žurnālista darbu vai palīdzēt veikt šādu darbu;”.

                              Šajā kategorijā nav ietverti ārštata žurnālisti un viņu palīgi.
                        Ir jāuzrāda apliecība vai dokuments, kas pierāda, ka vīzas pieteikuma iesniedzējs ir profesionāls žurnālists vai akreditēta persona, kura to profesionālā statusā pavada, un minētās personas darba devēja izsniegta dokumenta oriģināls, kurā norādīts, ka brauciena mērķis ir veikt žurnālista darbu vai palīdzēt veikt šādu darbu.
                        Šobrīd Gruzijā nav profesionālu plašsaziņas līdzekļu asociāciju, centru, iestāžu, savienību vai citu līdzīgu organizāciju, kas pārstāv žurnālistu vai akreditētu personu, kuras tos profesionālā statusā pavada, grupas intereses un varētu izsniegt apliecības, kas pierāda, ka attiecīgā persona ir profesionāls žurnālists vai akreditēta persona, kura to profesionālā statusā pavada konkrētā jomā. Kamēr šādas organizācijas nav izveidotas, konsulāti drīkst pieņemt darba devēja izsniegtu apliecību un preses akreditāciju vienā no dalībvalstu organizācijām.

                        “f)

                        starptautisku sporta pasākumu dalībniekiem un personām, kas tos profesionālā statusā pavada:

                                    —

                                    rakstisks uzaicinājums no uzņēmējorganizācijas, dalībvalstu kompetentajām iestādēm, valsts sporta federācijām vai valstu olimpiskajām komitejām;”.

                              Starptautisku sporta pasākumu gadījumā pavadošo personu sarakstā iekļauj vienīgi tās personas, kas sportistu pavada profesionālā statusā – trenerus, masierus, menedžerus, medicīnas personālu un sporta kluba vadītāju. Tāpēc līdzjutēji netiks uzskatīti par pavadošām personām.

                        “g)

                        darījumu cilvēkiem un uzņēmējdarbības organizāciju pārstāvjiem:

                                    —

                                    uzņēmējas juridiskās personas vai uzņēmuma, vai šādas juridiskās personas vai uzņēmuma organizācijas, filiāles vai biroja, vai dalībvalstu valsts vai reģionālās iestādes, vai tirdzniecības un rūpniecības izstāžu, konferenču un simpoziju, kas notiek dalībvalstu teritorijā, rīkošanas komitejas rakstisks uzaicinājums, ko apstiprinājusi Gruzijas Valsts reģistrācijas palāta;”.

                              Publiskā reģistra valsts aģentūra izsniegs dokumentu, ar kuru apstiprina uzņēmējdarbības organizāciju esamību.

                        “h)

                        profesiju pārstāvjiem, kas piedalās starptautiskās izstādēs, konferencēs, simpozijos, semināros vai citos līdzīgos pasākumus, kas norisinās ES dalībvalstu teritorijā:

                                    —

                                    uzņēmējorganizācijas rakstisks uzaicinājums, kas apstiprina, ka konkrētā persona piedalās attiecīgajā pasākumā;

                        i)

                        pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvjiem, kuru ceļojuma mērķis ir izglītošanās, semināri un konferences, tostarp saskaņā ar apmaiņas programmām:

                                    —

                                    uzņēmējorganizācijas rakstisks uzaicinājums, apstiprinājums, ka persona pārstāv pilsoniskās sabiedrības organizāciju un attiecīgā valsts reģistra izziņa par minētās organizācijas nodibināšanu, ko valsts iestāde izsniegusi saskaņā ar valsts tiesību aktiem;”.

                              Ir jāuzrāda pilsoniskās sabiedrības organizācijas izsniegts dokuments, ar kuru apstiprina, ka vīzas pieteikuma iesniedzējs pārstāv minēto organizāciju.
                        Kompetentā Gruzijas valsts iestāde, kas izsniedz izziņu par pilsoniskās sabiedrības organizācijas nodibināšanu, ir Publiskā reģistra valsts aģentūra.
                        Reģistrs, kurā tiek reģistrētas apliecības par pilsoniskās sabiedrības organizāciju nodibināšanu, ir Publiskā reģistra valsts aģentūra. Tieslietu ministrija un Publiskā reģistra valsts aģentūra sadarbojas ar vietējām iestādēm, lai izveidotu elektronisku NVO datubāzi, kas pēc izveides pabeigšanas būs pieejama Tieslietu ministrijas tīmekļa vietnē: https://enreg.reestri.gov.ge/main.php.
                        Nolīgums neattiecas uz pilsoniskās sabiedrības organizāciju locekļiem kā tādiem.

                        “j)

                        personām, kas piedalās zinātnes, kultūras un mākslas pasākumos, tostarp universitāšu un citās apmaiņas programmās:

                                    —

                                    uzņēmējorganizācijas rakstisks uzaicinājums piedalīties šajos pasākumos;

                        k)

                        šoferiem, kas veic starptautiskos kravu un pasažieru pārvadājumus uz dalībvalstu teritorijām ar transportlīdzekļiem, kas reģistrēti Gruzijā:

                                    —

                                    Gruzijas nacionālās starptautiskā autotransporta pārvadātāju sabiedrības vai apvienības rakstisks pieprasījums, kurā norādīts braucienu mērķis, ilgums un biežums;”.

                              Šobrīd Gruzijā ir divas šādas nacionālās pārvadātāju apvienības, kuras ir kompetentas izsniegt rakstisku pieprasījumu profesionāliem transportlīdzekļa vadītājiem: Gruzijas starptautiskā autotransporta pārvadātāju apvienība (GIRCA) un Gruzijas pasažieru autotransporta pārvadātāju apvienība (GACPR). Pārvadātāji, kuri nav minēto apvienību biedri, var uzrādīt pieprasījumu, ko izsniegusi Gruzijas Ekonomikas un ilgtspējīgas attīstības ministrijas Sauszemes transporta aģentūra. Labi zināmu pārvadātāju gadījumā konsulāti var pieņemt rakstisku pieprasījumu, kuru izsniedzis Gruzijas pārvadātājs/transporta uzņēmums, kas nodarbina attiecīgo šoferi. Pieprasījumā jānorāda braucienu mērķis, ilgums un biežums.

                        “l)

                        sadraudzības pilsētu organizēto oficiālo apmaiņas programmu dalībniekiem:

                                    —

                                    attiecīgo pilsētu vai citu apdzīvotu vietu administrācijas vadītāja/mēra vai pašvaldības iestāžu rakstisks uzaicinājums;”.

                              Pilsētas vai citas apdzīvotas vietas administrācijas vadītājs/mērs, kas ir kompetents izsniegt rakstisku uzaicinājumu, ir tās uzņemošās pilsētas vai citas apdzīvotās vietas administrācijas vadītājs/mērs, kurā norisināsies sadraudzības pasākums. Šī kategorija aptver tikai oficiālu sadraudzību.

                        “m)

                        militāro un civilo apbedījumu vietu apmeklējumam:

                                    —

                                    oficiāls dokuments, kas apliecina kapa esamību un ģimenes vai cita veida saikni starp mirušo un pieprasītāju.”.

                              Nolīgumā nav sīkāk norādīts, vai minētais oficiālais dokuments būtu jāizsniedz tās valsts iestādēm, kurā atrodas apbedījumu vieta, vai tās valsts iestādēm, kurā dzīvo persona, kas vēlas apmeklēt apbedījumu vietu. Būtu jāpieņem, ka šādu oficiālu dokumentu var izsniegt abu valstu kompetentās iestādes.
                        Jāuzrāda minētais oficiālais dokuments, kas apliecina kapa esamību un saglabāšanu, kā arī ģimenes vai cita veida saikni starp vīzas pieprasītāju un mirušo.
                        Nolīgums nerada jaunus noteikumus par to fizisko vai juridisko personu atbildību, kuras izsniedz rakstveida pieprasījumus. Ja šādi pieprasījumi ir izsniegti fiktīvi, piemēro attiecīgos Savienības un/vai valsts tiesību aktus.

         2.2.2.   Daudzkārtējo ieceļošanas vīzu izsniegšana
         Gadījumos, kad vīzas pieteikuma iesniedzējam ir bieži jāceļo uz dalībvalstu teritoriju, īstermiņa vīzas var izsniegt vairākiem apmeklējumiem ar noteikumu, ka minēto apmeklējumu kopējais ilgums nepārsniedz 90 dienas 180 dienu laikposmā.
         Nolīguma 5. pantā ir paredzēts:

            “1.   Dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu līdz pieciem gadiem šādu kategoriju pilsoņiem:

                        a)

                        laulātajiem, bērniem (tostarp adoptētiem), kas ir jaunāki par 21 gadu vai atrodas apgādībā, un vecākiem (tostarp aizbildņiem), kuri apmeklē Gruzijas pilsoņus, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā, ar ierobežotu derīguma termiņu līdz apmeklējamās personas uzturēšanās atļaujas beigām;

                        b)

                        valstu un reģionālo valdību, kā arī Augstāko un Konstitucionālo tiesu locekļiem, pildot dienesta pienākumus, ja viņi ar šo nolīgumu jau nav atbrīvoti no vīzu prasības, ar ierobežotu derīguma termiņu līdz viņu amata pilnvaru beigu laikam, ja tas ir īsāks par pieciem gadiem;

                        c)

                        oficiālu delegāciju pastāvīgiem dalībniekiem, kas pēc Gruzijai adresēta oficiāla ielūguma regulāri piedalīsies sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko kādas dalībvalsts teritorijā;”.

         Ņemot vērā minēto personu kategoriju profesionālos statusu vai viņu ģimenes saites ar Gruzijas pilsoni, kas likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā, ir pamatoti piešķirt viņiem daudzkārtēju ieceļošanas vīzu ar derīguma termiņu līdz pieciem gadiem vai ar derīguma termiņu līdz viņu amata pilnvaru termiņa beigām vai likumīgās uzturēšanās termiņa beigām, ja tie ir īsāki par pieciem gadiem.
         Personām, uz kurām attiecas nolīguma 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts, jāuzrāda pierādījums par uzaicinātājas personas likumīgo dzīvesvietu.
         Par personām, uz kurām attiecas nolīguma 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts, būtu jāiesniedz apstiprinājums par viņu profesionālo statusu un pilnvaru termiņu.
         Minēto noteikumu nepiemēro personām, uz kurām attiecas nolīguma 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts, ja tās ar nolīgumu ir atbrīvotas no vīzas prasības, t. i., ja tās ir diplomātisko pasu turētājas.
         Personām, uz kurām attiecas nolīguma 5. panta 1. punkta c) apakšpunkts, jāuzrāda pierādījums par viņu kā oficiālās delegācijas dalībnieka pastāvīgo statusu un nepieciešamību regulāri piedalīties sanāksmēs, apspriedēs, sarunās vai apmaiņas programmās.

            “2.   Dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu līdz vienam gadam šādu kategoriju pilsoņiem ar noteikumu, ka iepriekšējā gadā tie ir saņēmuši vismaz vienu vīzu un to ir izmantojuši atbilstoši apmeklētās dalībvalsts tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos un pastāv iemesli daudzkārtējās ieceļošanas vīzas pieprasīšanai:

                        a)

                        oficiālu delegāciju dalībniekiem, kas pēc Gruzijai adresēta oficiāla ielūguma regulāri piedalīsies sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu teritorijā;

                        b)

                        pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvjiem, kuri regulāri ceļo uz dalībvalstīm ar mērķi izglītoties, apmeklēt seminārus un konferences, tostarp saskaņā ar apmaiņas programmām;

                        c)

                        profesiju pārstāvjiem, kas piedalās starptautiskās izstādēs, konferencēs, simpozijos, semināros vai citos līdzīgos pasākumus un regulāri dodas uz dalībvalstīm;

                        d)

                        personām, kas piedalās zinātnes, kultūras un mākslas pasākumos, tostarp universitātes un citās apmaiņas programmās, un kas regulāri dodas uz dalībvalstīm;

                        e)

                        studentiem un personām, kuras iegūst pēcdiploma izglītību, kas regulāri ceļo ar mērķi mācīties vai izglītoties, tostarp saskaņā ar apmaiņas programmām;

                        f)

                        sadraudzības pilsētu vai pašvaldības iestāžu organizēto oficiālo apmaiņas programmu dalībniekiem;

                        g)

                        personām, kam medicīnisku iemeslu dēļ nepieciešams regulāri ieceļot, un nepieciešamām pavadošām personām;

                        h)

                        žurnālisti un akreditētas personas, kas tos profesionālā statusā pavada;

                        i)

                        uzņēmējiem un uzņēmējdarbības organizāciju pārstāvjiem, kas regulāri ceļo uz dalībvalstīm;

                        j)

                        starptautisku sporta pasākumu dalībniekiem un personām, kas tos profesionālā statusā pavada;

                        k)

                        šoferiem, kas veic starptautiskos kravu un pasažieru pārvadājumus uz dalībvalstu teritorijām ar transportlīdzekļiem, kas reģistrēti Gruzijā.

                  3.   Šā panta 2. punktā minēto kategoriju personām dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu no diviem līdz pieciem gadiem ar noteikumu, ka iepriekšējos divos gados tie ir izmantojuši uz vienu gadu izsniegto daudzkārtējo ieceļošanas vīzu atbilstoši uzņēmējas dalībvalsts tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos un joprojām pastāv iemesli daudzkārtējās ieceļošanas vīzas pieprasīšanai.
            4.   Personu, kas minētas no 1. līdz 3. punktam, uzturēšanās kopējais ilgums dalībvalstu teritorijā 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.”

         Principā daudzkārtējās ieceļošanas vīzas, kas derīgas vienu gadu, tiks izsniegtas iepriekš minētajām vīzas pieteikuma iesniedzēju kategorijām, ja iepriekšējā gada laikā (12 mēnešos) vīzas pieteikuma iesniedzējs ir saņēmis vismaz vienu vīzu un ir to izmantojis saskaņā ar tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos apmeklētās(-o) dalībvalsts(-u) teritorijā(-ās) (piemēram, persona nav pārsniegusi atļauto uzturēšanās ilgumu) un ja pastāv iemesli daudzkārtējās ieceļošanas vīzas pieprasīšanai. Gadījumos, kad nav pamata izsniegt vīzu ar derīguma termiņu uz vienu gadu, piemēram, ja apmaiņas programma ilgst mazāk par vienu gadu vai personai nav nepieciešams ceļot visu gadu, vīzas derīguma termiņš būs īsāks par vienu gadu ar nosacījumu, ka ir izpildītas pārējās prasības attiecībā uz vīzas izsniegšanu.
         Daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu no diviem līdz pieciem gadiem tiks izsniegtas nolīguma 5. panta 2. punktā minētajām vīzas pieteikuma iesniedzēju kategorijām ar nosacījumu, ka iepriekšējo divu gadu laikā (24 mēnešos) šīs personas ir izmantojušas divas uz vienu gadu izsniegtās daudzkārtējās ieceļošanas vīzas saskaņā ar tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos apmeklētās(-o) dalībvalsts(-u) teritorijā(-ās) un ka joprojām pastāv iemesli daudzkārtējās ieceļošanas vīzas pieprasīšanai. Jāpiezīmē, ka vīza, kuras derīguma termiņš ir no diviem līdz pieciem gadiem, tiks izsniegta vienīgi tad, ja vīzas pieteikuma iesniedzējam iepriekšējo divu gadu laikā ir izsniegtas divas vīzas, kuru derīguma termiņš ir vismaz viens gads, un ja minētā persona minētās vīzas ir izmantojusi saskaņā ar tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos apmeklētās(-o) dalībvalsts(-u) teritorijā(-ās). Pamatojoties uz katra vīzas pieteikuma novērtējumu, dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti lems par minēto vīzu derīguma termiņu, t. i., no diviem līdz pieciem gadiem.
         Attiecībā uz to, kā definēt kritērijus, kas minēti nolīguma 5. panta 2. punktā: “ar noteikumu, ka .. pastāv iemesli daudzkārtējās ieceļošanas vīzas pieprasīšanai”, un nolīguma 5. panta 3. punktā: “ar noteikumu, ka .. joprojām pastāv iemesli daudzkārtējās ieceļošanas vīzas pieprasīšanai”, piemēro Vīzu kodeksā noteiktos kritērijus daudzkārtējo ieceļošanas vīzu izsniegšanai. Tāpēc attiecīgajai personai ir jāpierāda vajadzība bieži ceļot uz vienu vai vairākām dalībvalstīm, piemēram, darījumdarbības nolūkos.
         Nav pienākuma izsniegt daudzkārtēju ieceļošanas vīzu, ja vīzas pieteikuma iesniedzējs nav izmantojis iepriekšējo vīzu.
         2.2.3.   Diplomātisko pasu turētāji
         Nolīguma 10. pantā ir paredzēts:

            “1.   Gruzijas pilsoņi, kas ir derīgu diplomātisko pasu turētāji, drīkst bez vīzas ieceļot, izceļot vai tranzītā šķērsot dalībvalstu teritorijas.
            2.   Pilsoņi, kas minēti 1. punktā, drīkst uzturēties dalībvalstu teritorijās ne ilgāk kā 90 dienas 180 dienu laikposmā”.

         Nolīgumā netiek reglamentētas procedūras diplomātu norīkošanai darbā uz dalībvalstīm. Piemēro parasto akreditācijas procedūru.
         III.   SADARBĪBA DOKUMENTU DROŠĪBAS JOMĀ
         Nolīgumam pievienotā kopīgā deklarācijā Puses vienojās, ka Apvienotajai komitejai būtu jāizvērtē attiecīgo ceļošanas dokumentu drošības līmeņa ietekme uz nolīguma darbību. Tāpēc Puses vienojās regulāri informēt viena otru par pasākumiem, kas veikti, lai novērstu ceļošanas dokumentu pavairošanu, izstrādātu ceļošanas dokumentu drošības tehniskos aspektus, kā arī attiecībā uz ceļošanas dokumentu izdošanas personalizācijas procesu.
         IV.   STATISTIKA
         Lai Apvienotā komiteja varētu efektīvi uzraudzīt nolīguma īstenošanu, dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti ik pēc 6 mēnešiem iesniedz Komisijai statistiku, precizējot pa mēnešiem, jo īpaši un ja iespējams datus par:

                     —

                     izsniegto daudzkārtējo ieceļošanas vīzu skaitu;

                     —

                     to vīzu skaitu, kuras izsniegtas bez maksas.

               V.   EIROPAS SAVIENĪBAS DEKLARĀCIJA PAR ATVIEGLOJUMIEM ĢIMENES LOCEKĻIEM
         Kaut arī nolīgumā nav paredzētas juridiski saistošas tiesības un pienākumi nolūkā atvieglot pārvietošanos lielākam skaitam Gruzijas pilsoņu, kas ir to Gruzijas pilsoņu ģimenes locekļi, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijās, Savienība ņem vērā Gruzijas ierosinājumu paplašināt to ģimenes locekļu definīciju, kuriem vajadzētu būt tiesībām izmantot vīzu atvieglotas izsniegšanas priekšrocības, kā arī to, cik lielu nozīmi Gruzija piešķir minētās kategorijas personu pārvietošanās vienkāršošanai.
         Tāpēc, lai atvieglotu pārvietošanos paplašinātam personu lokam, kam ir ģimenes saites (jo īpaši brāļi un māsas un viņu bērni) ar Gruzijas pilsoņiem, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijās, nolīguma pielikumā pievienotā deklarācijā dalībvalstu konsulārās iestādes tiek aicinātas pilnībā izmantot acquis paredzētās iespējas atvieglot vīzu izsniegšanu minētās kategorijas personām, tostarp jo īpaši vīzas pieteikuma iesniedzējiem pieprasīto dokumentāro pierādījumu vienkāršošanu, atbrīvošanu no pieteikuma izskatīšanas maksas un – atbilstošos gadījumos – daudzkārtējo ieceļošanas vīzu izsniegšanu.

            (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.).

            (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 810/2009 (2009. gada 13. jūlijs), ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss) (OV L 243, 15.9.2009., 1. lpp.).

            (3)  Sk. arī 1.7. punktu.

            (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/399 (2016. gada 9. marts) par Savienības Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV L 77, 23.3.2016., 1. lpp.).

            (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 610/2013 (2013. gada 26. jūnijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 562/2006, ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss), Konvenciju, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu, Padomes Regulu (EK) Nr. 1683/95 un Regulu (EK) Nr. 539/2001, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 767/2008 un Regulu (EK) Nr. 810/2009 (OV L 182, 29.6.2013., 1. lpp.).

            (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 565/2014/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko ievieš vienkāršotu režīmu personu kontrolei pie ārējām robežām, pamatojoties uz to, ka attiecībā uz tranzītu caur to teritorijām vai iecerēto uzturēšanos to teritorijās uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija dažus dokumentus vienpusēji atzīst par līdzvērtīgiem savām valsts vīzām, un ar ko atceļ Lēmumus Nr. 895/2006/EK un Nr. 582/2008/EK (OV L 157, 27.5.2014., 23. lpp.).

            (7)  OV L 239, 22.9.2000., 19. lpp.


title: Eiropas Centrālās bankas Lēmums (2001. gada 6. decembris) par euro banknošu emisiju (ECB/2001/15)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001D0913

Oficiālais Vēstnesis L 337 , 20/12/2001 Lpp. 0052 - 0054

		Eiropas Centrālās bankas Lēmums(2001. gada 6. decembris)par euro banknošu emisiju(ECB/2001/15)(2001/913/EK)EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienu dibināšanas līgumu (šeit turpmāk "Līgums"), jo īpaši tā 106. panta 1. punktu, un Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus (šeit turpmāk "Statūti"), jo īpaši to 16.pantu,tā kā:(1) Saskaņā ar Līguma 106. panta 1. punktu un Statūtu 16. pantu, vienīgi Eiropas Centrālās bankas (ECB) Padomei ir ekskluzīvas tiesības atļaut banknošu emisiju Kopienā; saskaņā ar šiem noteikumiem, ECB un valstu centrālās bankas (VCB) var emitēt banknotes, kas ir vienīgās banknotes, kam ir likumīga maksāšanas līdzekļa statuss iesaistītajās dalībvalstīs. Kopienu tiesībās ir paredzēta sistēma, kurā ir daudzi banknošu emitenti. ECB un VCB emitē euro banknotes.(2) Atbilstoši 10. pantam Padomes Regulā (EK) 974/98 (1998. gada 3. maijs) par euro ieviešanu [1], no 2002. gada 1. janvāra ECB un VCB (šeit turpmāk "Eurosistēma") laidīs apgrozībā euro denominētas banknotes. Euro banknotes izsaka vienu un to pašu vienoto valūtu, un uz tām attiecas vienots tiesisks režīms.(3) Uz euro banknošu emisiju nav jāattiecina daudzuma vai citi ierobežojumi, jo banknotes laiž apgrozībā pēc pieprasījuma.(4) Kopēji noteikumi par euro banknotēm ir iekļauti 2001. gada 30. augusta Lēmumā ECB/2001/7 par euro banknošu nominālvērtībām, specifikācijām, atkārtotu emisiju, apmaiņu un izņemšanu no apgrozības [2], kurā grozījumi izdarīti ar Lēmumu ECB/2001/14 [3]. ECB ir ieviesusi kopējas tehniskas specifikācijas euro banknotēm un kvalitātes kontroles pasākumus, lai nodrošinātu euro banknošu atbilstību šīm specifikācijām. Tādēļ visas euro banknotes ir vienādas pēc izskata un kvalitātes, un nav nekādu atšķirību starp vienas un tās pašas nominālvērtības banknotēm.(5) Eurosistēmas dalībniekiem uz visām euro banknotēm būtu jāattiecina identiskas pieņemšanas un apstrādes prasības, neatkarīgi no tā, kurš tās laiž apgrozībā. Tādēļ esošā prakse, kad valsts valūtas vienībās izteiktās banknotes nonāk atpakaļ centrālajā bankā, kas tās emitējusi, nav piemērojama euro banknotēm. Euro banknošu emisijas režīma pamatā ir princips, ka euro banknotes nenonāk atpakaļ bankā, kas tās emitējusi.(6) Atbilstoši Statūtu 29.1. pantam, katram Eiropas Centrālo banku sistēmas loceklim tiek piešķirta procentuālā daļa ECB kapitāla parakstīšanas atslēgā, kā paredzēts 1998. gada 1. decembra Lēmumā ECB/1998/13 par valstu centrālo banku procentuālajām daļām ECB kapitāla parakstīšanas atslēgā [4]; šo procentuālo daļu nosaka, pamatojoties uz katras dalībvalsts iedzīvotāju skaitu un iekšzemes kopproduktu, un tā nosaka iemaksas ECB kapitālā, VCB ārvalstu valūtas rezerves aktīvu pārvešanu uz ECB, valstu centrālo banku monetāro ienākumu sadalījumu un ECB peļņas un zaudējumu sadalījumu.(7) Euro banknotes ir likumīgs maksāšanas līdzeklis visās iesaistītajās dalībvalstīs. Tās brīvi būs apgrozībā euro zonā, Eurosistēmas dalībnieki tās atkārtoti emitēs, un tās varēs arī glabāt vai lietot ārpus euro zonas. Saistības attiecībā uz apgrozībā esošo euro banknošu kopējās vērtības emisiju tāpēc jāsadala starp Eurosistēmas dalībniekiem saskaņā ar objektīvu kritēriju. Piemērots kritērijs ir katras VCB daļa ECB apmaksātajā kapitālā. Šo daļu iegūst, VCB proporcionāli piemērojot Statūtu 29.1. panta minēto kapitāla parakstīšanas atslēgu. Šis kritērijs neattiecas uz ECB, un euro banknošu procentuālo daļu, ko emitē ECB, nosaka Padome.(8) Saskaņā ar Statūtu 9.2. pantu un 12.1. pantu, kas nosaka Eurosistēmas darbības decentralizācijas principu, visu euro banknošu, tostarp ECB emitēto euro banknošu, laišana apgrozībā un izņemšana no apgrozības, ir jāveic VCB. Saskaņā ar šo decentralizācijas principu arī euro banknošu fiziskā apstrāde ir jāveic VCB.(9) Starpība starp euro banknošu vērtību, kas ir iedalītas katrai VCB saskaņā ar banknošu sadales sistēmu, un vērtību euro banknotēm, ko šīs VCB laiž apgrozībā, rada Eurosistēmas iekšējo atlikumu. Sakarā ar to, ka ECB nelaiž apgrozībā euro banknotes, tai jāuztur Eurosistēmas iekšējās prasības pret VCB par vērtību, kas ir vienāda ar tās emitēto euro banknošu daļu. Šo Eurosistēmas iekšējo atlikumu atlīdzinājums ietekmē VCB ieņēmumu pozīcijas, un tādēļ uz to attiecas Lēmums ECB/2001/16 (2001. gada 6. decembris) par iesaistīto dalībvalstu centrālo banku monetāro ienākumu sadali no 2002. finanšu gada [5], kura pamatā ir Statūtu 32. pants,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsDefinīcijasŠajā lēmumā:a) "VCB" ir to dalībvalstu valsts centrālās bankas, kas ir pieņēmušas vienoto valūtu saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu;b) "euro banknotes" ir banknotes, kas atbilst Lēmuma ECB/2001/7 prasībām un Padomes noteiktajām tehniskajām specifikācijām;c) "kapitāla parakstīšanas atslēga" ir procentuālās daļas, ko iegūst, VCB piemērojot procentuālo daļu Statūtu 29.1. pantā paredzētajā atslēgā, un kas noteiktas ar Lēmumu ECB/1998/13;d) "banknošu sadales sistēma" ir procentuālās daļas, ko iegūst, ņemot vērā ECB daļu kopējā euro banknošu emisijā un VCB daļai šajā kopumā piemērojot kapitāla parakstīšanas atslēgu (noapaļojot tā, lai tā bez atlikuma būtu dalāma ar 0,0005). Šā lēmuma pielikumā precizēta banknošu sadales sistēma, ko piemēro no 2002. gada 1. janvāra.2. pantsEuro banknošu emisijaECB un VCB emitē euro banknotes.3. pantsEmitentu saistības1. VCB laiž apgrozībā un izņem no apgrozības euro banknotes, un veic jebkādu fizisko apstrādi saistībā ar visām euro banknotēm, tostarp tām, ko emitējusi ECB.2. Pēc turētāja pieprasījuma VCB pieņem visas euro banknotes apmaiņai pret līdzvērtīgas vērtības euro banknotēm vai, attiecībā uz kontu īpašniekiem, lai kreditētu viņu kontus, ko tur saņēmējā VCB.3. Visas euro banknotes, ko tās pieņem, VCB uzskata par saistībām un rīkojas ar tām pēc vieniem un tiem pašiem noteikumiem.4. VCB pieņemtās banknotes nepārsūta citām VCB un nodrošina to, ka šīs euro banknotes ir pieejamas atkārtotas emisijas vajadzībām. Izņēmuma gadījumos un saskaņā ar noteikumiem, ko noteikusi ECB:a) saņēmēja VCB var iznīcināt deformētas, sabojātas, nolietotas vai no apgrozības izņemtas euro banknotes;b) VCB turētās banknotes ar apgādi saistītu apsvērumu dēļ Eurosistēmā var pārdalīt vairumā.4. pantsEuro banknošu sadalījums Eurosistēmā1. Apgrozībā esošo euro banknošu kopējo vērtību sadala starp Eurosistēmas dalībniekiem, piemērojot banknošu sadales sistēmu.2. Starpība starp euro banknošu vērtību, kas ir iedalītas katrai VCB saskaņā ar banknošu sadales sistēmu, un euro banknošu vērtību, ko šīs VCB laiž apgrozībā, rada Eurosistēmas iekšējo atlikumu. ECB proporcionāli VCB daļām kapitāla parakstīšanas atslēgā uztur Eurosistēmas iekšējās prasības pret VCB atbilstīgi vērtībai, kas ir vienāda ar tās emitēto euro banknošu vērtību.5. pantsNobeiguma noteikumi1. Šis lēmums stājas spēkā 2002. gada 1. janvārī.2. Šo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Frankfurtē pie Mainas, 2001. gada 6. decembrīECB Padomes vārdā —Willem F. Duisenberg[1] OV L 139, 11.5.1998., 1. lpp.[2] OV L 233, 31.8.2001., 55. lpp.[3] Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts.[4] OV L 125, 19.5.1999., 33. lpp.[5] Sk. šī Oficiālā Vēstneša 55. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSBANKNOŠU SADALES SISTĒMA NO 2002. GADA 1. JANVĀRAEuropean Central Bank | 8 % |Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique | 3,2550 % |Deutsche Bundesbank | 27,8215 % |Bank of Greece | 2,3360 % |Banco de Espana | 10,1020 % |Banque de France | 19,1210 % |Central Bank of Ireland | 0,9650 % |Banca d'Italia | 16,9190 % |Banque centrale du Luxembourg | 0,1695 % |De Nederlandsche Bank | 4,8595 % |Oesterreichische Nationalbank | 2,6800 % |Banco de Portugal | 2,1845 % |Suomen Pankki | 1,5870 % |Kopā | 100,000 % |--------------------------------------------------


title: 2014/267/ES: Padomes Lēmums ( 2014. gada 6. maijs ) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma 31. protokolā par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības

text:
               13.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 138/98

         PADOMES LĒMUMS
   (2014. gada 6. maijs)
   par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma 31. protokolā par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības

      (2014/267/ES)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 173. panta 3. punktu un 182. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2894/94 (1994. gada 28. novembris) par Eiropas Ekonomikas zonas līguma īstenošanas kārtību (1) un jo īpaši tās 1. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu (2) (“EEZ līgums”) stājās spēkā 1994. gada 1. janvārī.

               (2)

               Saskaņā ar EEZ līguma 98. pantu EEZ Apvienotā komiteja var pieņemt lēmumu grozīt inter alia EEZ līguma 31. protokolu.

               (3)

               EEZ līguma 31. protokolā ietverti nosacījumi un noteikumi par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības.

               (4)

               Ir lietderīgi paplašināt EEZ līguma līgumslēdzēju pušu sadarbību, iekļaujot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1291/2013 (3).

               (5)

               Ir lietderīgi paplašināt EEZ līguma līgumslēdzēju pušu sadarbību, iekļaujot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1292/2013 (4).

               (6)

               EEZ līguma 31. protokols tādēļ būtu attiecīgi jāgroza, lai šo paplašināto sadarbību varētu uzsākt no 2014. gada 1. janvāra.

               (7)

               Savienības nostājai EEZ Apvienotajā komitejā tādēļ būtu jāpamatojas uz pievienoto lēmuma projektu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostājas, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā par ierosināto grozījumu EEZ līguma 31. protokolā attiecībā uz sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības, pamatā ir EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2014. gada 6. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         G. STOURNARAS

      (1)  OV L 305, 30.11.1994., 6. lpp.

      (2)  OV L 1, 3.1.1994., 3. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1291/2013 (2013. gada 11. decembris), ar ko izveido Pētniecības un inovācijas pamatprogrammu “Apvārsnis 2020” (2014.–2020. gads) un atceļ Lēmumu Nr. 1982/2006/EK (OV L 347, 20.12.2013., 104. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1292/2013 (2013. gada 11. decembris), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 294/2008 par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta izveidi (OV L 347, 20.12.2013., 174. lpp.).

         PROJEKTS

      APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. …/2014
      (… gada …),
      ar ko groza EEZ līguma 31. protokolu par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības
      EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 86. un 98. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Ir lietderīgi paplašināt EEZ līguma līgumslēdzēju pušu sadarbību, iekļaujot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1291/2013 (2013. gada 11. decembris), ar ko izveido Pētniecības un inovācijas pamatprogrammu “Apvārsnis 2020” (2014.–2020. gads) un atceļ Lēmumu Nr. 1982/2006/EK (1).

                  (2)

                  Ir lietderīgi paplašināt EEZ līguma līgumslēdzēju pušu sadarbību, iekļaujot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1292/2013 (2013. gada 11. decembris), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 294/2008 par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta izveidi (2).

                  (3)

                  EEZ līguma 31. protokols tādēļ būtu jāgroza, lai šo paplašināto sadarbību varētu uzsākt no 2014. gada 1. janvāra,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      EEZ Līguma 31. protokola 1. pantu groza šādi:

                  1)

                  panta 5. punktā pievieno šādu tekstu:

                              “—

                                 32013 R 1291: Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1291/2013 (2013. gada 11. decembris), ar ko izveido Pētniecības un inovācijas pamatprogrammu “Apvārsnis 2020” (2014.–2020. gads) un atceļ Lēmumu Nr. 1982/2006/EK (OV L 347, 20.12.2013., 104. lpp.).
                              Lihtenšteina tiek atbrīvota no dalības šajā programmā, kā arī no finansiāla atbalsta sniegšanas tai.”;

                  2)

                  panta 11. punkta a) apakšpunktā pievieno šādu tekstu:
                  “, kas grozīta ar:

                              —

                                 32013 R 1292: Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1292/2013 (2013. gada 11. decembris), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 294/2008 par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta izveidi (OV L 347, 20.12.2013., 174. lpp.)”;

                  3)

                  svītro 11. punkta b) apakšpunkta tekstu.

            2. pants
      Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc pēdējā paziņojuma iesniegšanas saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu (3).
      To piemēro no 2014. gada 1. janvāra.
      3. pants
      Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.

         Briselē,

               EEZ Apvienotās komitejas vārdā –

               priekšsēdētājs

               EEZ Apvienotās komitejas

               sekretāri

         (1)  OV L 347, 20.12.2013., 104. lpp.

         (2)  OV L 347, 20.12.2013., 174. lpp.

         (3)  [Konstitucionālās prasības nav norādītas.] [Konstitucionālās prasības ir norādītas.]