title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 1194/2011/ES ( 2011. gada 16. novembris ), ar ko izveido Eiropas Savienības rīcību attiecībā uz Eiropas mantojuma zīmi

text:
               22.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 303/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 1194/2011/ES
   (2011. gada 16. novembris),
   ar ko izveido Eiropas Savienības rīcību attiecībā uz Eiropas mantojuma zīmi
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 167. panta 5. punkta pirmo ievilkumu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Līgums par Eiropas Savienības darbību (LESD) ir vērsts uz aizvien ciešāku Eiropas tautu savienību un uztic Savienībai uzdevumu inter alia veicināt dalībvalstu kultūru uzplaukumu, respektējot to nacionālās un reģionālās atšķirības un vienlaikus izceļot kopīgo kultūras mantojumu. Šajā ziņā Savienība vajadzības gadījumā atbalsta un papildina dalībvalstu rīcību, lai uzlabotu zināšanas par Eiropas tautu kultūru un vēsturi un tās popularizētu.

               (2)

               Labākas zināšanas un izpratne, īpaši jauniešu vidū, par kopīgo, tomēr dažādo mantojumu palīdzētu stiprināt viņu piederības izjūtu Savienībai un izvērstu kultūru dialogu. Tādēļ ir svarīgi veicināt plašāku kultūras mantojuma pieejamību un uzsvērt tā eiropeisko dimensiju.

               (3)

               Ar LESD ir izveidota arī Savienības pilsonība, kas papildina attiecīgo dalībvalstu pilsonību un ir būtisks elements Eiropas integrācijas procesa saglabāšanā un stiprināšanā. Lai iedzīvotāji pilnībā atbalstītu Eiropas integrāciju, lielāks uzsvars būtu jāliek uz viņu kopīgajām vērtībām, vēsturi un kultūru kā galvenajiem faktoriem viņu līdzdalībai tādā sabiedrībā, kas dibināta uz brīvības, demokrātijas, cilvēktiesību ievērošanas, kultūru un valodu daudzveidības, iecietības un solidaritātes principiem.

               (4)

               2006. gada 28. aprīlī Granādā (Spānijā) uzsāka valdību iniciatīvu “Eiropas mantojuma zīme” (“valdību iniciatīva”).

               (5)

               Padome 2008. gada 20. novembrī pieņēma secinājumus (3) ar mērķi valdību iniciatīvu pārveidot par Savienības rīcību (“rīcība”), uzaicinot Komisiju iesniegt atbilstīgu priekšlikumu Savienības Eiropas mantojuma zīmes (“zīme”) izveidei un precizēt projekta īstenošanas praktiskās procedūras.

               (6)

               Komisijas veiktā sabiedriskā apspriešana un ietekmes novērtējums apstiprināja, ka valdību iniciatīva ir noderīga, taču tika norādīts, ka tā ir jāpilnveido, lai tā pilnībā īstenotu savu potenciālu, un ka Savienības iesaistīšanās radītu tai uzskatāmu papildu vērtību un palīdzētu uzlabot tās kvalitāti.

               (7)

               Zīmei būtu jāizmanto pieredze, kas gūta saistībā ar valdību iniciatīvu.

               (8)

               Zīmei būtu jātiecas veidot papildu vērtību un papildināmību attiecībā uz citām iniciatīvām, piemēram, UNESCO“Pasaules mantojuma sarakstu”, UNESCO“Cilvēces nemateriālā kultūras mantojuma reprezentatīvo sarakstu” un Eiropas Padomes “Eiropas kultūras ceļiem”. Tās papildu vērtības pamatā vajadzētu būt ieguldījumam, ko atlasītie objekti devuši Eiropas vēsturē un kultūrā, tostarp Savienības veidošanā, kā arī uzskatāmai izglītojošai dimensijai, kas būtu vērsta uz iedzīvotājiem, īpaši jauniešiem, un sadarbības tīkliem starp šiem objektiem, lai dalītos pieredzē un paraugpraksē. Rīcībā galvenā uzmanība būtu jāpievērš objektu popularizēšanai un to pieejamībai, kā arī sniegtās informācijas un piedāvāto pasākumu kvalitātei, nevis objektu saglabāšanai, kas būtu jānodrošina ar jau esošiem aizsardzības pasākumiem.

               (9)

               Papildus tam, lai stiprinātu Eiropas iedzīvotāju piederības izjūtu Savienībai un veicinātu kultūru dialogu, rīcība varētu arī sniegt ieguldījumu, lai celtu kultūras mantojuma vērtību un savdabību, palielinātu mantojuma nozīmi reģionu ekonomiskajā un ilgtspējīgā attīstībā, jo īpaši ar kultūras tūrisma starpniecību, lai veidotu sinerģijas starp kultūras mantojumu un mūsdienu jaunradi un radošumu un, plašākā kontekstā, lai atbalstītu demokrātijas vērtības un cilvēktiesības, kas ir Eiropas integrācijas pamatā.

               (10)

               Minētie mērķi pilnībā atbilst mērķiem, kas izvirzīti Komisijas paziņojumā “Eiropas darba kārtība kultūrai augošas globalizācijas apstākļos”, kas ietver kultūras daudzveidības un kultūru dialoga sekmēšanu, kā arī kultūras kā jaunrades katalizatora veicināšanu.

               (11)

               Ļoti svarīgi, lai zīmi piešķirtu, pamatojoties uz kopīgiem, skaidriem un pārredzamiem kritērijiem un procedūrām, tostarp pirmajos divos atlases gados, kad būtu jāpiemēro pārejas laika noteikumi.

               (12)

               Objektu atlases procedūra saskaņā ar šo rīcību būtu jāveic divos posmos. Objekti būtu vispirms sākotnēji jāatlasa valstu līmenī. Atbilstīgos gadījumos dalībvalstis varētu iesaistīt vietējās un reģionālās iestādes. Pēc tam būtu jāveic atlase Savienības līmenī. Katrs objekts, kam piešķirta zīme, būtu jāpārrauga, lai nodrošinātu nepārtrauktu atbilsmi kritērijiem, kā tie noteikti zīmei.

               (13)

               Veicot šīs rīcības pirmo novērtējumu, būtu jāizskata iespēja paplašināt tās ģeogrāfisko darbības jomu.

               (14)

               Ja starp vairākiem objektiem, kas atrodas vienā dalībvalstī, pastāv skaidra tematiska saikne, šai rīcībai būtu jāatļauj iesniegt kopīgus pieteikumus. Šādiem kopīgajiem pieteikumiem vajadzētu ietvert pamatotu skaitu iesaistīto objektu, un tiem vajadzētu apliecināt Eiropas mēroga papildu vērtību salīdzinājumā ar to pašu objektu individuāliem pieteikumiem.

               (15)

               Līdzīgi, konkrētu objektu starptautiskās dimensijas dēļ šai rīcībai būtu jāatļauj iesniegt kopīgus pieteikumus gan par objektiem, kas atrodas dažādās dalībvalstīs un kas attiecas uz vienu konkrētu tematu, gan par objektiem, kas atrodas vismaz divu dalībvalstu teritorijā.

               (16)

               Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā lēmuma īstenošanai un jo īpaši noteikumus par objektu izraudzīšanu zīmes piešķiršanai, zīmes atsaukšanu un oficiālo kārtību, kādā no zīmes var atteikties, Komisijai būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras.

               (17)

               Zīmes administratīvajai pārvaldībai vajadzētu būt neapgrūtinošai un elastīgai, ievērojot subsidiaritātes principu.

               (18)

               Ņemot vērā to, ka šā lēmuma mērķus nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo Eiropas mantojuma zīmei jo īpaši vajadzīgi jauni, kopīgi, skaidri un pārredzami kritēriji un procedūras, kā arī labāka koordinācija starp dalībvalstīm, un to, ka tie ir labāk sasniedzami Savienības līmenī, Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā paredz vienīgi to, kas ir vajadzīgs minēto mērķu sasniegšanai,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Rīcības izveide
   Ar šo lēmumu izveido Eiropas Savienības rīcību (“rīcība”) “Eiropas mantojuma zīme” (“zīme”).
   2. pants
   Definīcijas
   Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:

               1)

               “objekti” ir pieminekļi, dabas, zemūdens, arheoloģiski, rūpnieciski vai pilsētvides objekti, kultūras ainavas, piemiņas vietas, kultūras preces un priekšmeti un nemateriāls mantojums, kas saistīts ar kādu vietu, tostarp mūsdienu mantojums;

               2)

               “starptautiskais objekts” ir:

                           a)

                           vairāki objekti, kas atrodas dažādās dalībvalstīs un ir veltīti vienam konkrētam tematam, lai varētu iesniegt kopīgu pieteikumu; vai

                           b)

                           viens objekts, kas atrodas vismaz divu dalībvalstu teritorijā;

               3)

               “valsts nozīmes tematiskais objekts” ir vairāki objekti, kas atrodas vienā dalībvalstī un ir veltīti vienam konkrētam tematam, lai varētu iesniegt kopīgu pieteikumu.

         3. pants
   Mērķi
   1.   Rīcība sekmē šādu vispārēju mērķu sasniegšanu:

               a)

               pamatojoties uz Eiropas vēstures un kultūras mantojuma kopīgajām vērtībām un elementiem, kā arī uz izpratni par nacionālo un reģionālo daudzveidību, stiprināt Eiropas pilsoņu, jo īpaši jauniešu, piederības izjūtu Savienībai;

               b)

               stiprināt kultūru dialogu.

         2.   Lai sasniegtu 1. punktā noteiktos mērķus, rīcība tiek vērsta uz šādu starpposma mērķu sasniegšanu:

               a)

               uzsvērt simbolisko vērtību un vairot savdabību objektiem, kam ir bijusi nozīmīga loma Eiropas vēsturē un kultūrā un/vai Eiropas veidošanā;

               b)

               palielināt Eiropas iedzīvotāju izpratni par Eiropas vēsturi un Savienības veidošanu un viņu kopīgo, tomēr atšķirīgo kultūras mantojumu, jo īpaši saistībā ar demokrātijas vērtībām un cilvēktiesībām, kas ir Eiropas integrācijas procesa pamatā.

         3.   Paši objekti tiek vērsti uz šādu konkrētu mērķu sasniegšanu:

               a)

               izcelt to eiropeisko nozīmi;

               b)

               palielināt Eiropas pilsoņu, īpaši jauniešu, izpratni par viņu kopīgo kultūras mantojumu;

               c)

               visā Savienībā atvieglot dalīšanos pieredzē un paraugprakses apmaiņu;

               d)

               palielināt un/vai uzlabot to pieejamību visiem, īpaši jauniešiem;

               e)

               izvērst kultūru dialogu, jo īpaši jauniešu vidū, nodrošinot mākslas, kultūras un vēstures izglītību;

               f)

               veicināt sinerģiju starp kultūras mantojumu, no vienas puses, un mūsdienu jaunradi un radošumu, no otras puses;

               g)

               sekmēt reģionu pievilcību un ekonomisko un ilgtspējīgo attīstību, jo īpaši ar kultūras tūrisma starpniecību.

         4. pants
   Dalība rīcībā
   Rīcībā brīvprātīgi var iesaistīties Eiropas Savienības dalībvalstis.
   5. pants
   Rīcības papildu vērtība un papildināmība ar citām iniciatīvām
   Komisija un dalībvalstis nodrošina rīcības papildu vērtību un papildināmību attiecībā uz citām iniciatīvām kultūras mantojuma jomā, tostarp UNESCO“Pasaules mantojuma” sarakstu, UNESCO“Cilvēces nemateriālā kultūras mantojuma reprezentatīvo sarakstu” un Eiropas Padomes “Eiropas kultūras ceļiem”.
   6. pants
   Tiesības izmantot rīcību
   Uz zīmes piešķiršanu ir tiesīgi kandidēt objekti 2. panta nozīmē.
   7. pants
   Kritēriji
   1.   Zīmi piešķir, pamatojoties uz turpmāk minētajiem kritērijiem (“kritēriji”):

               a)

               objektiem, kas kandidē uz zīmes piešķiršanu, jābūt simboliskai eiropeiskai vērtībai un jābūt bijušai svarīgai lomai Eiropas vēsturē un kultūrā un/vai Savienības veidošanā. Tāpēc tiem jāpamato vismaz viens no šādiem aspektiem:

                           i)

                           to pārrobežu vai Eiropas mēroga iezīmes, proti, kā to agrākā un tagadējā ietekme un to izraisītā interese pārsniedz vienas dalībvalsts robežas;

                           ii)

                           to loma un nozīme Eiropas vēsturē un Eiropas integrācijā un to saikne ar īpaši svarīgiem Eiropas notikumiem, personībām vai kustībām;

                           iii)

                           to loma un nozīme tādu kopīgo vērtību pilnveidošanā un izplatīšanā, kas ir Eiropas integrācijas pamatā;

               b)

               par objektu, kas kandidē uz zīmes piešķiršanu, iesniedz projektu, kura īstenošanai jāsāk vēlākais izraudzīšanas gada beigās un kurā ietver visus šādus turpmāk minētos elementus:

                           i)

                           veidot izpratni par objekta eiropeisko nozīmi, konkrēti – nodrošinot atbilstīgus informācijas sniegšanas pasākumus un informatīvas zīmes un apmācot personālu;

                           ii)

                           rīkot izglītojošus pasākumus, īpaši jauniešiem, kas uzlabo izpratni par Eiropas kopīgo vēsturi un tās kopīgo, tomēr atšķirīgo mantojumu un kas stiprina piederības izjūtu kopējai telpai;

                           iii)

                           popularizēt daudzvalodību un padarīt objektus pieejamākus, lietojot vairākas Savienības valodas;

                           iv)

                           piedalīties zīmi saņēmušo objektu sadarbības tīklu darbībās, lai apmainītos ar pieredzi un sāktu kopīgus projektus;

                           v)

                           veicināt objekta savdabību un pievilcību Eiropas mērogā, inter alia izmantojot iespējas, ko sniedz jaunās tehnoloģijas un digitāli un interaktīvi līdzekļi, un tiecoties veidot sinerģiju ar citām Eiropas iniciatīvām.

                     Mākslas un kultūras pasākumu rīkošana, kas sekmē Eiropas kultūras speciālistu, mākslinieku un krājumu mobilitāti, rosina kultūru dialogu un palīdz veidot saikni starp mantojumu un mūsdienu jaunradi un radošumu, ir jāatbalsta, ja tas iespējams, ņemot vērā objekta specifiku;

               c)

               par objektu, kas kandidē uz zīmes piešķiršanu, iesniedz darba plānu, kurā ietver visus šādus turpmāk minētos elementus:

                           i)

                           nodrošināt objekta pienācīgu pārvaldību, tostarp mērķu un rādītāju noteikšanu;

                           ii)

                           nodrošināt objekta saglabāšanu un tā nodošanu nākamajām paaudzēm saskaņā ar attiecīgiem aizsardzības pasākumiem;

                           iii)

                           nodrošināt kvalitatīvas apmeklētāju uzņemšanas iespējas, piemēram, vēsturisku izklāstu, informāciju apmeklētājiem un informatīvas zīmes;

                           iv)

                           nodrošināt objekta pieejamību pēc iespējas plašākai sabiedrībai, inter alia pielāgojot objektu vai apmācot personālu;

                           v)

                           īpašu uzmanību pievērst jauniešiem, konkrēti – piešķirot tiem privileģētu piekļuvi objektam;

                           vi)

                           reklamēt objektu kā ilgtspējīga tūrisma galamērķi;

                           vii)

                           izveidot saskaņotu un visaptverošu saziņas stratēģiju, kurā uzsvērta objekta eiropeiskā nozīme;

                           viii)

                           nodrošināt, ka objekta pārvaldība ir pēc iespējas labvēlīgāka videi.

         2.   Attiecībā uz 1. punkta b) un c) apakšpunktā minētajiem kritērijiem katru objektu izvērtē samērīgā veidā, ņemot vērā tā raksturīgās iezīmes.
   8. pants
   Eiropas žūrija
   1.   Izveido Eiropas neatkarīgo ekspertu žūriju (“Eiropas žūrija”), lai tā veiktu atlasi un pārraudzību Savienības līmenī. Tā nodrošina, lai visās dalībvalstīs attiecībā uz objektiem pareizi piemērotu kritērijus.
   2.   Eiropas žūrijā ir 13 locekļi; četrus locekļus ieceļ Eiropas Parlaments, četrus – Padome, četrus – Komisija un vienu – Reģionu komiteja saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām. Eiropas žūrija izraugās savu priekšsēdētāju.
   3.   Eiropas žūrijas locekļi ir neatkarīgi eksperti ar ievērojamu pieredzi un zināšanām jomās, uz kurām attiecas rīcības mērķi. Katra iestāde un struktūra tiecas nodrošināt, lai to iecelto ekspertu zināšanas būtu pēc iespējas papildinošākas un lai šie eksperti tiktu izraudzīti, ņemot vērā līdzsvarotu ģeogrāfisko spektru.
   4.   Eiropas žūrijas locekļus ieceļ uz trim gadiem.
   Tomēr 2012. gadā Eiropas Parlaments ieceļ četrus ekspertus uz diviem gadiem, Padome – četrus uz trim gadiem, Komisija – četrus uz vienu gadu un Reģionu komiteja – vienu uz trim gadiem.
   5.   Eiropas žūrijas locekļi deklarē visus pastāvošus vai iespējamus interešu konfliktus saistībā ar konkrētu objektu. Gadījumā, ja kāds no žūrijas locekļiem sniedz šādu deklarāciju vai ja atklājas šāds interešu konflikts, minētais žūrijas loceklis nepiedalās objekta izvērtēšanā, nedz arī jebkuru citu objektu izvērtēšanā no attiecīgās dalībvalsts vai dalībvalstīm.
   6.   Komisija publisko visus Eiropas žūrijas ziņojumus, ieteikumus un paziņojumus.
   9. pants
   Pieteikuma veidlapa
   Lai procedūras būtu pēc iespējas racionālākas un neapgrūtinošākas, Komisija izveido vienotu pieteikuma veidlapu (“pieteikuma veidlapa”), kuras pamatā ir minētie kritēriji un kuru izmanto visi objekti, kas kandidē.
   10. pants
   Priekšatlase valstu līmenī
   1.   Par objektu priekšatlasi zīmes piešķiršanai atbild dalībvalstis.
   2.   Katra dalībvalsts var reizi divos gados priekšatlasē izvirzīt ne vairāk kā divus objektus.
   3.   Priekšatlases pamatā ir kritēriji, un tajā izmanto pieteikuma veidlapu.
   4.   Katra iesaistītā dalībvalsts saskaņā ar subsidiaritātes principu izveido savas priekšatlases procedūras un grafiku, cenšoties panākt pēc iespējas neapgrūtinošākus un elastīgākus administratīvos pasākumus. Līdz atlases procedūras gada 1. martam tās nosūta Komisijai priekšatlasē izvirzīto objektu pieteikuma veidlapas saskaņā ar pielikumā iekļauto grafiku.
   5.   Komisija publisko priekšatlasē izvirzīto objektu pilnu sarakstu un pēc priekšatlases posma pabeigšanas par to nekavējoties informē Eiropas Parlamentu, Padomi un Reģionu komiteju, lai Eiropas Parlaments, Padome, Reģionu komiteja, dalībvalstis vai jebkura cita persona vai vienība varētu iesniegt Komisijai jebkādas piezīmes, kas varētu ietekmēt minēto objektu atlasi.
   11. pants
   Atlase Savienības līmenī
   1.   Objektu atlasi zīmes piešķiršanai veic Eiropas žūrija Komisijas atbildībā.
   2.   Eiropas žūrija izvērtē priekšatlasē izvirzīto objektu pieteikumus un atlasa ne vairāk kā vienu objektu no katras dalībvalsts. Vajadzības gadījumā var pieprasīt papildu informāciju un rīkot objektu apmeklējumus.
   3.   Atlases pamatā ir kritēriji, un tajā izmanto pieteikuma veidlapu. Eiropas žūrija arī pienācīgi ņem vērā piezīmes, kas minētas 10. panta 5. punktā.
   4.   Eiropas žūrija sniedz ziņojumu par priekšatlasē izvirzītajiem objektiem un vēlākais līdz atlases procedūras gada beigām to nosūta Komisijai. Minētajā ziņojumā iekļauj ieteikumu par zīmes piešķiršanu un sniedz pavadpaskaidrojumu par saviem secinājumiem attiecībā uz tiem objektiem, kas tika atlasīti, un tiem, kas netika atlasīti. Komisija minēto ziņojumu nekavējoties pārsūta informācijai Eiropas Parlamentam, Padomei un Reģionu komitejai.
   5.   Objekti, kas kandidēja un netika atlasīti, var nākamajos gados iesniegt jaunu pieteikumu priekšatlasei valsts līmenī.
   12. pants
   Starptautiski objekti
   1.   Lai starptautisks objekts būtu tiesīgs kandidēt uz zīmes piešķiršanu, tas atbilst visiem šādiem turpmāk minētajiem nosacījumiem:

               a)

               ikviens iesaistītais objekts pilnībā atbilst kritērijiem;

               b)

               vienu no iesaistītajiem objektiem izraugās par koordinējošo objektu, kas kalpos par vienoto kontaktpunktu Komisijai;

               c)

               pieteikumu iesniedz ar vienotu nosaukumu;

               d)

               ja vajadzīgs, sniedz pamatojumu par skaidru tematisko saikni.

         2.   Attiecībā uz pieteikumiem par starptautiskiem objektiem ievēro to pašu procedūru, ko piemēro citiem objektiem. Pēc apspriešanās starp iesaistītajiem objektiem un iesaistot attiecīgās valstu iestādes, par katru iesaistīto objektu aizpilda pieteikuma veidlapu un to nosūta koordinējošajam objektam. Starptautiskus objektus, ievērojot 10. panta 2. punktā noteiktos objektu skaitliskos ierobežojumus, priekšatlasē izvirza tā dalībvalsts, kurā atrodas koordinējošais objekts, un tos ierosina visu attiecīgo dalībvalstu vārdā pēc tam, kad šīs dalībvalstis par to vienojušās.
   3.   Kad ir atlasīts starptautisks objekts, šim starptautiskajam objektam zīmi piešķir kā kopumam un ar vienu nosaukumu.
   4.   Ja starptautisks objekts atbilst visiem kritērijiem, atlases laikā šim objektam dod priekšroku.
   13. pants
   Valsts nozīmes tematiski objekti
   1.   Lai valsts nozīmes tematisks objekts būtu tiesīgs kandidēt uz zīmes piešķiršanu, tas atbilst visiem šādiem turpmāk minētajiem nosacījumiem:

               a)

               uzrāda kopīga pieteikuma eiropeisko papildu vērtību salīdzinājumā ar individuāliem pieteikumiem;

               b)

               uzrāda skaidru tematisko saikni;

               c)

               ikviens iesaistītais objekts pilnībā atbilst kritērijiem;

               d)

               vienu no iesaistītajiem objektiem izraugās par koordinējošo objektu, kas kalpos par vienoto kontaktpunktu Komisijai;

               e)

               pieteikumu iesniedz ar vienotu nosaukumu.

         2.   Attiecībā uz pieteikumiem par valsts nozīmes tematiskiem objektiem ievēro to pašu procedūru, ko piemēro citiem objektiem. Par katru iesaistīto objektu aizpilda pieteikuma veidlapu un to nosūta koordinējošajam objektam. Valsts nozīmes tematiskus objektus, ievērojot 10. panta 2. punktā noteiktos objektu skaitliskos ierobežojumus, priekšatlasē izvirza attiecīgā dalībvalsts.
   3.   Kad ir atlasīts valsts nozīmes tematisks objekts, šim valsts nozīmes tematiskajam objektam zīmi piešķir kā kopumam un ar vienu nosaukumu.
   14. pants
   Objektu izraudzīšanās
   1.   Komisija, pienācīgi ņemot vērā Eiropas žūrijas ieteikumu, izraugās objektus, kam piešķirama zīme. Komisija par tās izraudzītajiem objektiem informē Eiropas Parlamentu, Padomi un Reģionu komiteju.
   2.   Zīmi piešķir uz neierobežotu laiku, ievērojot 15. pantā izklāstītos nosacījumus un atkarībā no tā, vai rīcība turpinās, un neskarot 16. pantu.
   15. pants
   Pārraudzība
   1.   Katru objektu, kam piešķirta zīme, regulāri pārrauga, lai nodrošinātu, ka tas joprojām atbilst kritērijiem un tiek ievērots kopā ar tā pieteikumu iesniegtais projekts un darba plāns.
   2.   Dalībvalstis ir atbildīgas par visu to teritorijā esošo objektu pārraudzību. Par starptautiska objekta pārraudzību atbild dalībvalsts, kurā atrodas koordinējošais objekts.
   3.   Dalībvalstis vāc visu vajadzīgo informāciju un saskaņā ar pielikumā iekļauto grafiku katru ceturto gadu sagatavo ziņojumu. Dalībvalstis šo ziņojumu nosūta Komisijai līdz pārraudzības procedūras gada 1. martam. Komisija ziņojumu iesniedz Eiropas žūrijai izskatīšanai.
   4.   Eiropas žūrija līdz pārraudzības procedūras gada beigām sniedz ziņojumu par situāciju objektos, kas saņēmuši zīmi, un vajadzības gadījumā tajā iekļauj ieteikumus, kas jāņem vērā nākamajā pārraudzības periodā.
   5.   Komisija, sadarbojoties ar Eiropas žūriju, nosaka kopīgus rādītājus, lai dalībvalstis varētu nodrošināt saskaņotu pieeju pārraudzības procedūrai.
   16. pants
   Zīmes anulēšana vai atteikšanās no tās
   1.   Ja Eiropas žūrija konstatē, ka objekts vairs neatbilst kritērijiem vai ka vairs netiek ievērots kopā ar tā pieteikumu iesniegtais projekts un darba plāns, tā ar Komisijas starpniecību sāk pārrunas ar attiecīgo dalībvalsti nolūkā veicināt vajadzīgos objekta pielāgojumus.
   2.   Ja vajadzīgie objekta pielāgojumi nav veikti 18 mēnešu laikā pēc pārrunu sākuma, Eiropas žūrija par šo faktu paziņo Komisijai. Paziņojumam pievieno iemeslu izklāstījumu un tajā iekļauj praktiskus ieteikumus stāvokļa uzlabošanai.
   3.   Ja 18 mēnešu laikā pēc 2. punktā minētā paziņojuma praktiskie ieteikumi nav īstenoti, Eiropas žūrija sniedz Komisijai ieteikumu anulēt attiecīgajam objektam piešķirto zīmi.
   4.   Ja Eiropas žūrija konstatē, ka kāds objekts, kas iesaistīts starptautiskā objektā vai valsts nozīmes tematiskā objektā, vairs neatbilst kritērijiem vai ka vairs netiek ievērots kopā ar tā pieteikumu iesniegtais projekts un darba plāns, piemēro 1., 2. un 3. punktā izklāstīto procedūru. Saskaņā ar šo punktu zīmes anulēšanu piemēro visam starptautiskajam objektam vai valsts nozīmes tematiskajam objektam kopumā. Tomēr gadījumos, kad starptautiskā objekta vai valsts nozīmes tematiskā objekta saskaņotība netiks nelabvēlīgi ietekmēta, Eiropas žūrija var ieteikt anulēšanu piemērot tikai iesaistītajam objektam.
   5.   Komisija, pienācīgi ņemot vērā 3. punktā minēto ieteikumu, pieņem lēmumu atsaukt zīmi. Komisija par zīmes atsaukšanu informē Eiropas Parlamentu, Padomi un Reģionu komiteju.
   6.   Objekti var jebkurā laikā atteikties no zīmes, un šādos gadījumos par šo atteikšanos paziņo attiecīgajai dalībvalstij, kas savukārt par to informē Komisiju. Komisija oficiāli noformē atteikšanos un par to informē Eiropas Parlamentu, Padomi un Reģionu komiteju.
   17. pants
   Praktiski pasākumi
   1.   Komisija īsteno rīcību. Tā jo īpaši:

               a)

               nodrošina rīcības vispārēju saskaņotību un kvalitāti;

               b)

               nodrošina koordināciju starp dalībvalstīm un Eiropas žūriju;

               c)

               ievērojot mērķus un kritērijus, ciešā sadarbībā ar Eiropas žūriju izstrādā norādes, kas palīdz veikt atlases un pārraudzības procedūras;

               d)

               sniedz atbalstu Eiropas žūrijai.

         2.   Komisija atbild par informācijas sniegšanu saistībā ar zīmi un tās uzskatāmības nodrošināšanu Savienības līmenī, jo īpaši izveidojot un uzturot īpašu tīmekļa vietni. Komisija arī nodrošina to, ka rīcībai tiek izveidots logotips.
   3.   Komisija sekmē sadarbības tīklu veidošanu starp objektiem, kam piešķirta zīme.
   4.   Šā panta 2. un 3. punktā minētās darbības, kā arī Eiropas žūrijas izmaksas sedz ar finansējumu, kas paredzēts 20. pantā.
   18. pants
   Novērtējums
   1.   Komisija nodrošina rīcības ārēju un neatkarīgu novērtējumu. Šādu novērtējumu veic katru sesto gadu saskaņā ar pielikumā iekļauto grafiku un tajā izskata visus elementus, tostarp rīcības īstenošanai izmantoto procesu efektivitāti, objektu skaitu, rīcības ietekmi, iespēju paplašināt tās ģeogrāfisko darbības jomu, kā to varētu uzlabot un vai tā būtu jāturpina.
   2.   Komisija sešu mēnešu laikā pēc 1. punktā paredzētā novērtējuma pabeigšanas sniedz par to ziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei un Reģionu komitejai, vajadzības gadījumā pievienojot attiecīgus priekšlikumus.
   19. pants
   Pārejas noteikumi
   1.   Dalībvalstis, kas nepiedalījās valdību 2006. gada iniciatīvā “Eiropas mantojuma zīme” (“valdību iniciatīva”), 2013. gadā priekšatlasē var izvirzīt līdz četriem objektiem zīmes piešķiršanai.
   2.   Dalībvalstis, kas piedalījās valdību iniciatīvā, 2014. gadā priekšatlasē var izvirzīt līdz četriem objektiem zīmes piešķiršanai. Dalībvalstis var izvirzīt objektus, kuriem ar valdību iniciatīvu zīme jau tikusi piešķirta.
   3.   Visus objektus, kas minēti 1. un 2. punktā, Eiropas žūrija novērtē pēc tiem pašiem kritērijiem, un attiecībā uz tiem ievēro to pašu procedūru, ko piemēro pārējiem objektiem.
   4.   Ja viens no 1. un 2. punktā minētajiem objektiem neatbilst kritērijiem vai ir vajadzīga papildu informācija, Eiropas žūrija ar Komisijas starpniecību sāk pārrunas ar attiecīgo dalībvalsti, lai noteiktu, vai līdz lēmuma pieņemšanai pieteikumu iespējams uzlabot. Vajadzības gadījumā var rīkot attiecīgā objekta apmeklējumus.
   20. pants
   Finanšu noteikumi
   1.   Rīcības īstenošanai laikposmā no 2012. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim paredzētais finansējums ir EUR 650 000.
   2.   Gada apropriācijas piešķir budžeta lēmējinstitūcija atbilstīgi daudzgadu finanšu shēmai.
   21. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2011. gada 16. novembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         W. SZCZUKA

      (1)  OV C 267, 1.10.2010., 52. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2010. gada 16. decembra nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2011. gada 19. jūlija nostāja pirmajā lasījumā. Eiropas Parlamenta 2011. gada 16. novembra nostāja.

      (3)  OV C 319, 13.12.2008., 11. lpp.

      PIELIKUMS

         Grafiks

                  Gads

                  2011

                  Lēmuma stāšanās spēkā
                  Sagatavošana

                  2012

                  Sagatavošana

                  2013

                  Dalībvalstis, kas nepiedalījās valdību iniciatīvā, pirmoreiz izvirza objektus, kuri kandidē

                  2014

                  Dalībvalstis, kas piedalījās valdību iniciatīvā, pirmoreiz izvirza objektus, kuri kandidē

                  2015

                  Atlase

                  2016

                  Pārraudzība

                  2017

                  Atlase

                  2018

                  Zīmes novērtēšana

                  2019

                  Atlase

                  2020

                  Pārraudzība

                  2021

                  Atlase

                  2022

                  —

                  2023

                  Atlase

                  2024

                  Pārraudzība
                  Zīmes novērtēšana

                  2025

                  Atlase

                  …

                  …


title: 2011/58/ES: Padomes Lēmums ( 2010. gada 25. oktobris ) par to, lai Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti, ar kuru izveido strīdu izšķiršanas mehānismu

text:
               1.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 27/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2010. gada 25. oktobris)
   par to, lai Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti, ar kuru izveido strīdu izšķiršanas mehānismu
   (2011/58/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 24. februārī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Vidusjūras reģiona partneriem, lai izveidotu strīdu izšķiršanas mehānismu attiecībā uz tirdzniecības noteikumiem.

               (2)

               Komisija risināja sarunas, apspriežoties ar komiteju, kas izveidota ar LESD 207. pantu, un saskaņā ar Padomes dotajiem sarunu norādījumiem.

               (3)

               Šīs sarunas ir noslēgušās, un 2009. gada 9. decembrī tika parafēts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti, ar kuru izveido strīdu izšķiršanas mehānismu (turpmāk “nolīgums”).

               (4)

               Nolīgums būtu jāparaksta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināta Nolīguma parakstīšana starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti, ar kuru izveido strīdu izšķiršanas mehānismu, ņemot vērā tā noslēgšanu (1).
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2010. gada 25. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  Nolīguma teksts tiks publicēts kopā ar lēmumu par tā noslēgšanu.


title: 2009/577/EK: Padomes Lēmums ( 2009. gada 27. jūlijs ), ar ko ieceļ amatā Reģionu komitejas locekli no Spānijas

text:
               30.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 198/56

      PADOMES LĒMUMS

   (2009. gada 27. jūlijs),
   ar ko ieceļ amatā Reģionu komitejas locekli no Spānijas
   (2009/577/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 263. pantu,
   ņemot vērā Spānijas valdības ierosinājumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 24. janvārī ir pieņēmusi Lēmumu 2006/116/EK, ar ko uz laiku no 2006. gada 26. janvāra līdz 2010. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (1).

               (2)

               Pēc Manuel CHAVES GONZÁLES kunga atkāpšanās no amata ir atbrīvojusies viena Reģionu komitejas locekļa vieta,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2010. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā par locekli ir iecelts:

      José Antonio GRIŇÁN MARTÍNEZ kungs, Presidente de la Junta de Andalucía.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2009. gada 27. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         C. BILDT

      (1)  OV L 56, 25.2.2006., 75. lpp.


title: 2007/618/EK: Padomes Lēmums ( 2007. gada 18. septembris ), ar ko ieceļ amatā Reģionu komitejas locekli un komitejas locekļa aizstājēju no Somijas

text:
               25.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 249/10

      PADOMES LĒMUMS

   (2007. gada 18. septembris),
   ar ko ieceļ amatā Reģionu komitejas locekli un komitejas locekļa aizstājēju no Somijas
   (2007/618/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 263. pantu,
   ņemot vērā Somijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 24. janvārī pieņēma Lēmumu 2006/116/EK (1), ar ko laikposmam no 2006. gada 26. janvāra līdz 2010. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus.

               (2)

               Pēc MYLLYVIRTA kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies viena Reģionu komitejas locekļa vieta. Pēc PEIPONEN kundzes pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies viena Reģionu komitejas locekļa aizstājēja vieta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo amata pilnvaru laiku, proti, līdz 2010. gada 25. janvārim, tiek iecelts šāds Reģionu komitejas loceklis un locekļa aizstājējs:

               a)

               komitejas loceklis:

                           —

                              Jyrki MYLLYVIRTA kungs, Lahti mērs (pilnvaru maiņa);

               b)

               komitejas locekļa aizstājējs:

                           —

                              Irja SOKKA kundze, Kuopio pilsētas domes locekle.

         2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   Tas stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2007. gada 18. septembrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         R. PEREIRA

      (1)  OV L 56, 25.2.2006., 75. lpp.


title: 2006/824/EK: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2006. gada 27. aprīlis ) par Eiropas Rekonstrukcijas aģentūras 2004. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               6.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 340/74

      EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS

   (2006. gada 27. aprīlis)
   par Eiropas Rekonstrukcijas aģentūras 2004. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2006/824/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Rekonstrukcijas aģentūras 2004. finanšu gada galīgos pārskatus (1),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Rekonstrukcijas aģentūras 2004. finanšu gada pārskatiem ar Aģentūras atbildēm (2),

               —

               ņemot vērā Padomes 2006. gada 14. marta ieteikumu (5972/2006 – C6-0093/2006),

               —

               ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2000. gada 5. decembra Regulu (EK) Nr. 2667/2000 par Eiropas Rekonstrukcijas aģentūru (4) un it īpaši tās 8. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A6-0095/2006),

               1.

               sniedz Eiropas Rekonstrukcijas aģentūras direktoram apstiprinājumu par aģentūras 2004. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus komentārus pievienotajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, Eiropas Rekonstrukcijas aģentūras direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu “Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī” (L sērijā).

         Josep BORRELL FONTELLES

            priekšsēdētājs

         Julian PRIESTLEY

            ģenerālsekretārs

      (1)  OV C 332, 28.12.2005., 19. lpp.

      (2)  OV C 332, 28.12.2005., 15. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 306, 7.12.2000., 7. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2068/2004 (OV L 358, 3.12.2004., 2. lpp.)

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1261/2005 (OV L 201, 2.8.2005., 3. lpp.).


title: 2005/192/EK, Euratom: Padomes un Komisijas Lēmums (2005. gada 21. februāris) par Protokola noslēgšanu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

text:
               10.3.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 63/21

      PADOMES UN KOMISIJAS LĒMUMS

   (2005. gada 21. februāris)
   par Protokola noslēgšanu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
   (2005/192/EK, Euratom)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 310. pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas otro teikumu un 300. panta 3. punkta otro daļu.
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 101. panta otro daļu,
   ņemot vērā 2003. gada Pievienošanās aktu, un jo īpaši tā 6. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   ņemot vērā Padomes apstiprinājumu saskaņā ar Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma 101. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Protokols Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībā, ir parakstīts Eiropas Kopienas un dalībvalstu vārdā 2004. gada 12. decembrī saskaņā ar Padomes Lēmumu 2004/896/EK (1).

               (2)

               Kamēr Protokols nav stājies spēkā, to no 2004. gada 1. maija piemēro provizoriski.

               (3)

               Protokols būtu jānoslēdz,

         IR PIEŅĒMUŠAS ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Kopienas, Eiropas Atomenerģijas kopienas un dalībvalstu vārdā tiek noslēgts Protokols Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai.
   Protokola teksts (2) ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu vārdā sniedz Protokola 15. pantā paredzēto paziņojumu. Komisijas priekšsēdētājs vienlaikus sniedz šādu paziņojumu Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā.

      Briselē, 2005. gada 21. februārī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. ASSELBORN

            Komisijas vārdā —

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 388, 29.12.2004., 1. lpp.

      (2)  OV L 388, 29.12.2004., 6. lpp.


title: 2009/221/EK: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2008. gada 22. aprīlis ) par Eiropas Jūras drošības aģentūras 2006. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               31.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 88/192

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2008. gada 22. aprīlis)
   par Eiropas Jūras drošības aģentūras 2006. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2009/221/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Jūras drošības aģentūras 2006. finanšu gada galīgos pārskatus (1),
   ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Jūras drošības aģentūras 2006. finanšu gada galīgajiem pārskatiem ar aģentūras atbildēm (2),
   ņemot vērā Padomes 2008. gada 12. februāra ieteikumu (5843/2008 – C6-0084/2008),
   ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Regulu (EK) Nr. 1406/2002, ar ko izveido Eiropas Jūras drošības aģentūru (4), un it īpaši tās 19. pantu,
   ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (5), un it īpaši tās 94. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Transporta un tūrisma komitejas atzinumu (A6-0115/2008),

               1.

               sniedz Eiropas Jūras drošības aģentūras izpilddirektoram apstiprinājumu par aģentūras 2006. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, Eiropas Jūras drošības aģentūras izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Hans-Gert PÖTTERING

            Ģenerālsekretārs

         Harald RØMER

      (1)  OV C 261, 31.10.2007., 20. lpp.

      (2)  OV C 309, 19.12.2007., 55. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 208, 5.8.2002., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

    ---documentbreak---

               31.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 88/193

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2008. gada 22. aprīlis)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Jūras drošības aģentūras 2006. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Jūras drošības aģentūras 2006. finanšu gada galīgos pārskatus (1),
   ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Jūras drošības aģentūras 2006. finanšu gada galīgajiem pārskatiem ar aģentūras atbildēm (2),
   ņemot vērā Padomes 2008. gada 12. februāra ieteikumu (5843/2008 – C6-0084/2008),
   ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 27. jūnija Regulu (EK) Nr. 1406/2002, ar ko izveido Eiropas Jūras drošības aģentūru (4), un it īpaši tās 19. pantu,
   ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (5), un it īpaši tās 94. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Transporta un tūrisma komitejas atzinumu (A6-0115/2008),

               A.

               tā kā Revīzijas palāta ir norādījusi, ka tā ir guvusi pamatotu pārliecību par to, ka gada pārskati par 2006. finanšu gadu ir ticami un ka pakārtotie darījumi kopumā ir likumīgi un pareizi;

               B.

               tā kā 2007. gada 24. aprīlī Parlaments sniedza Eiropas Jūras drošības aģentūras izpilddirektoram apstiprinājumu par aģentūras 2005. finanšu gada budžeta izpildi (6) un lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu pievienotajā rezolūcijā cita starpā:

                           —

                           atzīmē, ka 2005. gada finanšu gada budžeta izpildi ietekmēja novilcināta darbinieku pieņemšana darbā un ka šiem apstākļiem bija negatīvas sekas attiecībā uz administratīviem izdevumiem paredzēto apropriāciju izlietojumu,

                           —

                           atzīmē, ka darījumu dokumentācijā, kas ir viens no labi funkcionējošas iekšējās kontroles sistēmas priekšnosacījumiem, ir atklāti daži trūkumi un ka saistību un maksājumu dokumenti bieži vien izrādījās nepilnīgi vai neskaidri,

                           —

                           turklāt atzīmē dažādus trūkumus publiskā iepirkuma pārvaldībā un pieprasa aģentūrai ievērot normatīvās prasības,

         Vispārējie apsvērumi, kas attiecas uz ES aģentūru horizontālā līmeņa jautājumiem un tādējādi ir būtiski katras aģentūras budžeta izpildes apstiprināšanas procedūrā

               1.

               atzīmē, ka, Revīzijas palātai veicot 24 aģentūru un citu satelītdienestu revīziju, to budžets 2006. gadā veidoja 1 080,5 milj. EUR (vislielākais budžets 271 milj. EUR apmērā bija Eiropas Rekonstrukcijas aģentūrai, bet vismazākais 5 milj. EUR apmērā – Eiropas Policijas akadēmijai (CEPOL));

               2.

               norāda, ka pie ārējām ES struktūrvienībām, kurās jāveic revīzija un jāapstiprina budžeta izpilde, tagad pieder ne tikai tradicionālās regulatīvās aģentūras, bet arī izpildaģentūras, kas izveidotas konkrētu programmu īstenošanai, un tuvākajā nākotnē pie tām piederēs arī kopuzņēmumi, kuri dibināti publiskā un privātā sektora partnerības ietvaros (kopīgas tehnoloģiju iniciatīvas);

               3.

               konstatē, ka to aģentūru skaits, uz kurām attiecas budžeta izpildes apstiprinājuma procedūra, ir mainījies šādi: 2000. finanšu gadā – 8, 2001. gadā – 10, 2002. gadā – 11, 2003. gadā – 14, 2004. gadā – 14, 2005. gadā – 16, 2006. gadā – 20 regulatīvās aģentūras un 2 izpildaģentūras (izņemot 2 aģentūras, kurās revīziju veic Revīzijas palāta, bet tām paredzēta budžeta izpildes iekšēja apstiprināšana);

               4.

               tādēļ secina, ka revīzijas veikšana/budžeta izpildes apstiprināšana ir apgrūtinošs un nesamērīgi sarežģīts process, ņemot vērā aģentūru/satelītdienestu budžeta salīdzinošo lielumu; uzdod atbildīgajai komitejai rūpīgi pārskatīt aģentūru un satelītdienestu budžeta izpildes apstiprināšanas procesu, lai izstrādātu vienkāršāku un racionālāku pieeju, paturot prātā, ka turpmākajos gados arvien pieaugs to struktūrvienību skaits, kurām būs jāsagatavo īpašs ziņojums par budžeta izpildes apstiprināšanu;

         Pamatapsvērumi

               5.

               prasa Komisijai, pirms dibināt jaunu aģentūru vai pārveidot jau esošu aģentūru, sniegt nepārprotamus paskaidrojumus par šādiem jautājumiem: aģentūras veids, aģentūras mērķi, aģentūras iekšējās pārvaldes struktūra, produkti, pakalpojumi, pamatprocedūras, mērķgrupa, klienti un ieinteresētās personas, oficiālas attiecības ar ārējiem dalībniekiem, atbildība par budžeta izpildi, finanšu plānošana, kā arī personāla un kadru politika;

               6.

               pieprasa, lai visas aģentūras tiktu pārvaldītas, pamatojoties uz ikgadēju darbības nolīgumu, ko aģentūra sagatavo kopā ar atbildīgo ģenerāldirektorātu un kurā iekļauti galvenie mērķi nākamajam gadam, finanšu shēma un skaidri rādītāji darbības rezultātu vērtēšanai;

               7.

               pieprasa, lai Revīzijas palāta vai cits neatkarīgs revidents sistemātiski (un tieši šajā nolūkā) pārbaudītu aģentūru darbības rezultātus; uzskata, ka, veicot šādu revīziju, nedrīkst aprobežoties ar ierastajiem finanšu pārvaldības elementiem un publisko līdzekļu pienācīgu izlietojumu, bet jāizvērtē arī administrācijas efektivitāte un lietderīgums un katrā aģentūrā jāparedz finanšu pārvaldības novērtēšana;

               8.

               pauž uzskatu, ka attiecībā uz aģentūrām, kuras pastāvīgi pārāk augstu novērtē savas finanšu vajadzības, ir jāparedz tehnisks samazinājums, pamatojoties uz brīvajām amata vietām; uzskata, ka tādējādi ilgtermiņā samazināsies aģentūrām piešķiramie ieņēmumi un līdz ar to – arī administratīvās izmaksas;

               9.

               kā nopietnu problēmu min to, ka vairākas aģentūras ir kritizētas par publiskā iepirkuma normatīvu, Finanšu regulas, Civildienesta noteikumu u. c. noteikumu neievērošanu; uzskata, ka galvenais iemesls ir tas, ka šie noteikumi un Finanšu regula ir galvenokārt domāti lielākām iestādēm un parasti mazākajām aģentūrām trūkst “kritiskās masas”, lai pildītu šīs normatīvās prasības; tādēļ aicina Komisiju rast ātru risinājumu efektivitātes uzlabošanai, apvienojot vairāku aģentūru administratīvās funkcijas, lai sasniegtu šo “kritisko masu” (paturot prātā vajadzīgās izmaiņas pamatregulās, kas reglamentē aģentūru darbību un budžeta neatkarību), vai steidzami sagatavot īpašu noteikumu projektu (it īpaši īstenošanas noteikumus aģentūrām), kas nodrošinātu tām pilnīgu atbilstību prasībām;

               10.

               uzstāj, lai Komisija, gatavojot provizorisko budžeta projektu, ņem vērā atsevišķo aģentūru budžeta izpildes rezultātus iepriekšējos gados, jo īpaši n-1 gadā, un attiecīgi pārskata konkrēto aģentūru pieprasīto budžetu; aicina Parlamenta atbildīgo komiteju respektēt šādas pārskatīšanas rezultātus un, ja to nav izdarījusi Komisija, pašai pārskatīt attiecīgo budžetu līdz saprātīgam līmenim, kas atbilst katras aģentūras līdzekļu apgūšanas un īstenošanas spējām;

               11.

               atgādina, ka lēmumā par 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu Parlaments aicināja Komisiju ik pēc pieciem gadiem iesniegt pētījumu par katras pastāvošās aģentūras “pievienoto vērtību”; ja kādas aģentūras “pievienotā vērtība” novērtēta negatīvi, aicina visas attiecīgās iestādes īstenot vajadzīgos pasākumus, no jauna formulējot aģentūras pilnvaras vai slēdzot to; norāda, ka 2007. gadā Komisija nav veikusi nevienu šādu novērtējumu; uzstāj, lai Komisija līdz lēmuma pieņemšanai par 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu iesniedz vismaz piecus novērtējumus, vispirms pievēršoties vecākajām aģentūrām;

               12.

               pauž uzskatu, ka nekavējoties jāpilda Revīzijas palātas ieteikumi un aģentūrām izmaksājamās subsīdijas jāsamēro ar to faktiskajām vajadzībām pēc naudas līdzekļiem; turklāt uzskata, ka grozījumi, kas izdarīti vispārējā Finanšu regulā, ir jāiekļauj gan aģentūru finanšu pamatregulās, gan citos īpašos finanšu noteikumos;

         Pārskatu sagatavošanas principi

               13.

               atzīmē, ka aģentūrām nav vienotas pieejas attiecībā uz to, kā atskaitīties par savu darbību attiecīgajā finanšu gadā un kā sagatavot ziņojumus un pārskatus par budžeta un finanšu vadību, un trūkst vienotas pieejas jautājumam, vai aģentūras direktoram ir jāsagatavo ticamības deklarācija; konstatē, ka ne visas aģentūras skaidri apzinās atšķirību starp a) sabiedrības iepazīstināšanu ar aģentūras darbu un b) tehnisko ziņojumu par budžeta un finanšu vadību;

               14.

               atzīmē, ka daudzu aģentūru direktori par 2006. gadu ir sagatavojuši ticamības deklarāciju, vienā gadījumā iekļaujot tajā svarīgu atrunu, lai gan Komisijas norādījumi par darbības pārskatu sagatavošanu to skaidri neparedz;

               15.

               atgādina, ka Parlamenta 2005. gada 12. aprīļa rezolūcijas (7) 26. punktā ietverts aicinājums aģentūru direktoriem turpmāk pievienot gada darbības pārskatam, kuru iesniedz kopā ar informāciju par finansēm un vadību, ticamības deklarāciju par darbību likumību un pareizību līdzīgi deklarācijai, ko paraksta Komisijas ģenerālsekretāri;

               16.

               aicina Komisiju attiecīgi grozīt norādījumus aģentūrām;

               17.

               turklāt mudina Komisiju strādāt ar aģentūrām, lai sagatavotu vienotu paraugu, kas piemērojams visām aģentūrām un satelītdienestiem, vienlaikus skaidri ievērojot atšķirību starp:

                           —

                           plašākai sabiedrībai paredzētu gada ziņojumu par struktūrvienības darbību, veicamo darbu un sasniegto,

                           —

                           finanšu pārskatiem un ziņojumu par budžeta izpildi,

                           —

                           darbības pārskatu saskaņā ar Komisijas ģenerāldirektoru darbības pārskatiem,

                           —

                           struktūrvienības direktora parakstītu ticamības deklarāciju, kas satur atrunas vai piezīmes, kuras, pēc direktora ieskatiem, jādara zināmas iestādei, kas apstiprina budžeta izpildi;

         Revīzijas palātas vispārējie konstatējumi

               18.

               atzīmē Revīzijas palātas konstatējumu (gada pārskata 10.29. punkts (8), ka Komisijas izmaksātās subsīdijas no Kopienas budžeta nebalstās uz pietiekami pamatotām aplēsēm par aģentūru vajadzībām pēc naudas līdzekļiem, kas – kopā ar pārnesumiem – rada apjomīgu naudas līdzekļu atlikumu; turklāt atzīmē, ka Revīzijas palāta iesaka pieskaņot izmaksājamās subsīdijas aģentūru faktiskajām vajadzībām pēc naudas līdzekļiem;

               19.

               atzīmē, ka 2006. gada beigās grāmatvedības sistēma ABAC vēl nebija ieviesta 14 aģentūrās (zemsvītras piezīme gada pārskata 10.31. punktā);

               20.

               ņem vērā Revīzijas palātas piezīmi (gada pārskata 1.25. punkts), ka dažās aģentūrās ir uzskaitītas uzkrātās maksas par neizmantotajiem atvaļinājumiem; norāda, ka trijām aģentūrām (Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centram (Cedefop), Eiropas Policijas akadēmijai (CEPOL) un Eiropas Dzelzceļa aģentūrai) Revīzijas palāta ir iekļāvusi piezīmes ticamības deklarācijā par 2006. finanšu gadu (par 2005. gadu – Cedefop, Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei, Eiropas Rekonstrukcijas aģentūrai);

         Iekšējā revīzija

               21.

               atgādina, ka saskaņā ar Finanšu regulas 185. panta 3. punktu Komisijas iekšējais revidents ir arī iekšējais revidents regulatīvajās aģentūrās, kuras saņem dotācijas no ES budžeta; norāda, ka iekšējais revidents ziņo katras aģentūras valdei un direktoram;

               22.

               vērš uzmanību uz šādu atrunu, kas ietverta iekšējā revidenta gada darbības ziņojumā par 2006. gadu:
               “Komisijas iekšējais revidents nespēj pienācīgi pildīt pienākumu, kas viņam noteikts Finanšu regulas 185. pantā kā Kopienas struktūrvienību iekšējam revidentam, nepietiekamā personālsastāva dēļ.”;

               23.

               tomēr ņem vērā iekšējā revidenta darbības ziņojumā par 2006. gadu iekļauto piezīmi, ka, sākot ar 2007. gadu, Komisijai piešķirot papildu personālsastāvu Iekšējās revīzijas dienestam (IRD), visās izveidotajās regulatīvajās aģentūrās katru gadu būs jāveic iekšējā revīzija;

               24.

               atzīmē, ka saskaņā ar Finanšu regulas 185. pantu Iekšējās revīzijas dienestam revīzija jāveic arvien lielākā skaitā regulatīvo aģentūru, izpildaģentūru un kopuzņēmumu; aicina Komisiju informēt atbildīgo komiteju par to, vai Iekšējās revīzijas dienestam būs pietiekams personālsastāvs, lai turpmākajos gados veiktu gada revīziju visās šajās struktūrvienībās;

               25.

               konstatē, ka saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 72. panta 5. punktu visām aģentūrām ik gadu jāiesniedz Komisijai un iestādei, kas apstiprina budžeta izpildi, direktora sagatavots ziņojums, kurā apkopoti dati par iekšējā revidenta veikto iekšējo revīziju skaitu un veidu, sniegtajiem ieteikumiem un šajā sakarā veiktajiem pasākumiem; aicina aģentūras norādīt, vai šī prasība ir izpildīta un kādā veidā;

               26.

               ņemot vērā iekšējo revidentu iespējas, jo īpaši attiecībā uz mazākajām aģentūrām, pieņem zināšanai iekšējā revidenta 2006. gada 14. septembra priekšlikumu Parlamenta atbildīgajai komitejai atļaut mazākajām aģentūrām iepirkt iekšējās revīzijas pakalpojumus no privātā sektora;

         Aģentūru novērtējums

               27.

               atgādina, ka Parlamenta, Padomes un Komisijas kopīgajā paziņojumā (9), par kuru vienojās, to saskaņojot pirms Ecofin budžeta Padomes 2007. gada 13. jūlija sanāksmes, iekļauts aicinājums uzskaitīt i) aģentūras, kuru darbību Komisija grasās izvērtēt, un ii) aģentūras, kuru darbība jau ir izvērtēta, pievienojot galveno rezultātu kopsavilkumu;

         Disciplinārās procedūras

               28.

               atzīmē, ka atsevišķām aģentūrām, ja tās ir nelielas, ir grūti izveidot īpašas (ad hoc) disciplinārlietu kolēģijas, kurās būtu pārstāvēts attiecīgi kvalificēts personāls, bet Komisijas Izmeklēšanas un disciplinārlietu biroja (IDOC) kompetence neattiecas uz aģentūrām; aicina aģentūras apsvērt iespēju izveidot aģentūru disciplinārlietu kolēģiju;

         Iestāžu nolīguma projekts

               29.

               atgādina, ka Komisijas prezentētajā Iestāžu nolīguma projektā par Eiropas regulatīvo aģentūru darbības pamatprincipiem (COM(2005) 59) bija paredzēts noteikt horizontālus principus attiecībā uz Eiropas regulatīvo aģentūru izveidi, struktūru, darbību, novērtēšanu un kontroli; atzīmē, ka šis projekts ir vērtīga iniciatīva, mēģinot loģiski pamatot aģentūru izveidi un vadīšanu; atzīmē konstatējumu Komisijas 2006. gada kopsavilkuma pārskatā (COM(2007) 274 3.1. punkts), ka, lai arī pārrunu sekmīgā gaita pēc minētā priekšlikuma publicēšanas pakāpeniski apstājās, Padome 2006. gada beigās atsāka saturiskas sarunas; pauž nožēlu, ka dokumenta pieņemšana ir aizkavējusies;

               30.

               tādēļ atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos 2008. gadā nākt klajā ar paziņojumu par regulatīvo aģentūru nākotni;

         Pašfinansētās aģentūras

               31.

               atgādina, ka divās pašfinansētajās aģentūrās budžeta izpildi direktoram apstiprina valde; atzīmē, ka abās aģentūrās ir uzkrāts liels pārpalikums no maksājumu ieņēmumiem, kuri pārnesti no iepriekšējiem gadiem:

                           —

                           Iekšējā tirgus saskaņošanas birojā nauda un tās ekvivalenti veido 281 milj. EUR (10),

                           —

                           Kopienas Augu šķirņu birojā nauda un tās ekvivalenti veido 18 milj. EUR (11);

         Īpašie apsvērumi

               32.

               atzīmē, ka aģentūrai no Eiropas Savienības 2006. finanšu gada vispārējā budžeta bija piešķirti 44,738 milj. EUR saistību apropriācijās un 44,738 milj. EUR – maksājumu apropriācijās;

               33.

               pauž bažas sakarā ar konstatējumu Revīzijas palātas ziņojumā par 2006. gadu, ka vairāk nekā 43 % maksājumu apropriāciju nācās anulēt 2006. gada beigās un turklāt gada pēdējā ceturksnī notika sevišķi daudz darījumu, tādējādi budžeta izpildē netika stingri ievērots precizitātes princips;

               34.

               turklāt atzīmē Revīzijas palātas konstatējumu, ka budžeta sagatavošanas un štatu saraksta izveides procedūras nebija pietiekami stingras un tāpēc bija daudz pārskaitījumu no vienas budžeta pozīcijas uz citu, kā arī darbinieku pieņemšana darbā netika pienācīgi plānota un budžets netika pareizi sagatavots;

               35.

               atzīmē to maksājumu apropriāciju zemo izlietojuma līmeni, kuras paredzētas piesārņojuma novēršanas pasākumiem jūrā (67,7 %), lai arī viscaur procedūrai, kura noslēdzās ar budžeta pieņemšanu, Parlaments bija atbalstījis šos pasākumus; ņemot vērā, ka 2006. un 2007. gadā nebija iespējams nodrošināt piesārņojuma novēršanas kuģi, kas apsekotu Atlantijas loka rajonu, kurš ietver Galisijas krastus un Biskajas līci, mudina Komisiju un aģentūru pielikt lielākas pūles, lai šo mērķi sasniegtu 2008. gadā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 2038/2006 par daudzgadu finansējumu Eiropas Jūras drošības aģentūras rīcībai reaģēšanas pasākumu kuģu izraisīto piesārņojumu jomā (12);

               36.

               tomēr atzīst, ka aģentūras pārvietošana no Briseles uz Lisabonu, kā tas norādīts aģentūras atbildēs, nevarēja neietekmēt budžetu un šo ietekmi bija grūti paredzēt, turklāt darbu atstāja gandrīz 20 % līgumdarbinieku;

               37.

               ar bažām atzīmē Revīzijas palātas konstatējumus, ka dažas juridiskās saistības bija iegrāmatotas pirms attiecīgo budžeta saistību formulēšanas un daži līgumi paredzēja avansa maksājumu 100 % apmērā;

               38.

               aicina aģentūru steidzami rīkoties sakarā ar Revīzijas palātas konstatējumu par aģentūras uzskaites sistēmas trūkumiem, jo pēc ierakstiem nevar fiziski izsekot visiem pamatlīdzekļiem un, piemēram, datoriekārtas nav iekļautas uzskaites sistēmā;

               39.

               norāda, ka aģentūras bilancē ir iekļauta nauda un tās ekvivalenti 11,6 milj. EUR apmērā un uzkrātais līdzekļu atlikums 7,18 milj. EUR;

               40.

               vērš uzmanību uz aģentūras grāmatveža paziņojumu pārskatā par budžeta un finanšu vadību, ka štatu saraksta izveide un ar to saistītā budžeta izpilde bija apgrūtināta, jo ļoti daudzi darbinieki bija iesnieguši atlūgumu sakarā ar aģentūras pārvietošanu uz Lisabonu, lai gan tieši 2006. gadā tika pieliktas ievērojamas pūles saistībā ar personāla pieņemšanu darbā;

               41.

               ar interesi atzīmē pārskatā par budžeta un finanšu vadību, ka sakarā ar pakāpenisku atteikšanos no SI2 programmas 2007. gadā aģentūra vēlējās iesaistīties tā dēvētās jaunās paaudzes finanšu sistēmas ABAC (uzskaite, ievērojot uzkrāšanas principu) izmēģinājuma projektā un no 2006. gada aprīļa tā izmanto tās pašas finanšu sistēmas, kuras ārpakalpojumiem izmanto Komisija, un visas šīs sistēmas nodrošina un uztur Komisijas Informātikas ģenerāldirektorāts (DG DIGIT);

               42.

               uzskata, ka ir vajadzīgi jauni pētījumi, lai noskaidrotu aģentūru sistēmu un dienestu apvienošanas iespējamību, kas būtu īpaši izdevīga nelielām aģentūrām, kurām pietrūkst “kritiskās masas”, vai jaunām aģentūrām, kas tikai uzsāk darbu;

               43.

               atzīmē aģentūras gada ziņojumā teikto, ka ceļa izdevumu atlīdzināšana arvien lielākam skaitam cilvēku, kas piedalās tās sanāksmēs, ir darbietilpīgs process un ka aģentūra pašlaik uzlabo attiecīgās procedūras; aicina Revīzijas palātu nākamajos ziņojumos par aģentūrām aplūkot kopumā jautājumu par ceļa izdevumu atlīdzināšanu, ko veic aģentūras.

      (1)  OV C 261, 31.10.2007., 20. lpp.

      (2)  OV C 309, 19.12.2007., 55. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 208, 5.8.2002., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (6)  OV L 187, 15.7.2008., 149. lpp.

      (7)  Eiropas Parlamenta rezolūcija ar piezīmēm lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu Eiropas Jūras drošības aģentūras izpilddirektoram 2003. finanšu gada ietvaros (OV L 196, 27.7.2005., 139. lpp.).

      (8)  OV C 273, 15.11.2007., 1. lpp.

      (9)  Padomes dokuments DS 605/1/07 Rev1.

      (10)  Avots: Ziņojums par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja 2006. finanšu gada pārskatiem, ar Biroja atbildēm (OV C 309, 19.12.2007., 141. lpp.).

      (11)  Avots: Ziņojums par Kopienas Augu šķirņu biroja 2006. finanšu gada pārskatiem, ar Biroja atbildēm (OV C 309, 19.12.2007., 135. lpp.).

      (12)  OV L 394, 30.12.2006., 1. lpp.


title: Padomes lēmums (1988. gada 7. jūnijs) par Starptautiskās konvencijas par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu E4. pielikuma akceptēšanu Kopienas vārdā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31988D0356

Oficiālais Vēstnesis L 161 , 28/06/1988 Lpp. 0012 - 0015 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 11 Sējums 14 Lpp. 0090  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 11 Sējums 14 Lpp. 0090

		Padomes lēmums(1988. gada 7. jūnijs)par Starptautiskās konvencijas par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu E4. pielikuma akceptēšanu Kopienas vārdā(88/356/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 28., 43., 113. un 235. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],tā kā Kopiena ar Lēmumu 75/199/EEK [2] ir noslēgusi Starptautisko konvenciju par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu;tā kā Starptautiskās konvencijas par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu pielikumu pieņemšana efektīvi veicina starptautiskās preču tirdzniecības attīstību un atvieglošanu;tā kā Kopiena var pieņemt E4. pielikumu par nodokļu atmaksu;tā kā tomēr līdz ar šī pielikuma pieņemšanu ir jāparedz dažas atrunas, lai ņemtu vērā muitas savienības īpašās prasības un muitas tiesību aktu saskaņošanā sasniegto,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā tiek akceptēts Starptautiskās konvencijas par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu E4. pielikums par nodokļu atmaksu, paredzot vienu vispārīgu atrunu un atrunu attiecībā uz standartu 5. punktu.E4. pielikuma teksts un minētās atrunas ir pievienotas šim lēmumam.2. pantsPadomes priekšsēdētājs izraugās personu, kas ir pilnvarota informēt Muitas sadarbības padomes ģenerālsekretāru par to, ka Kopiena ir akceptējusi šī lēmuma 1. pantā minēto pielikumu, paredzot tajā pašā pantā minētās atrunas.Luksemburgā, 1988. gada 7. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Bangemann[1] OV C 167, 27.6.1988.[2] OV L 100, 21.4.1975., 1. lpp.--------------------------------------------------E4. PIELIKUMSPIELIKUMS PAR NODOKĻU ATMAKSUIEVADSJa ievestos materiālus, par kuriem samaksāti ievedmuitas nodokļi un citi maksājumi, izmanto ražošanā vai pārstrādā (vai noteiktos apstākļos labo) un pēc tam izved, tos bieži vien ārvalstu tirgū var piedāvāt pārdošanai par konkurētspējīgākām cenām, ja, šos materiālus izvedot, atmaksā ievedmuitas nodokļus un citus maksājumus. Nodokļu atmaksas procedūra nodrošina šādas atmaksas veikšanu.Tā kā tomēr šāda atmaksa var veicināt tādu ārvalstu preču ievešanu, kurām līdzvērtīgas preces ir pieejamas no vietējiem avotiem, var būt vajadzība paredzēt dažus ierobežojumus šādas atmaksas piemērošanai noteiktām preču kategorijām vai noteiktām pārstrādes vai ražošanas darbībām. Apjomu, par kuru var piešķirt nodokļu atmaksu, precizē pēc vajadzības katra valsts.Šis pielikums attiecas ne tikai uz nodokļu atmaksas piešķiršanu gadījumos, kad preces ir izmantotas ražošanā, pārstrādātas vai labotas, bet arī uz iespēju piešķirt nodokļu atmaksu gadījumos, kad preces ir ievestas un pēc tam tiek izvestas atpakaļ tādā pašā stāvoklī. Tomēr pielikums neattiecas uz atmaksu, ko veic taisnīguma apsvērumu dēļ, piemēram, ja preces atdot piegādātājam kā neatbilstīgas līgumam. Pielikums neattiecas arī uz tādu nodokļu un citu maksājumu atmaksu preces izvedot, kas nav ievedmuitas nodokļi un citi maksājumi.DEFINĪCIJASŠajā pielikumā:a) "nodokļu atmaksas procedūra" ir muitas procedūra, kas preču izvešanas brīdī nodrošina (pilnīgu vai daļēju) atmaksu attiecībā uz ievedmuitas nodokļiem un citiem maksājumiem, kuri iekasēti par precēm vai to sastāvā esošiem materiāliem, vai materiāliem, kas izmantoti šo preču ražošanā;b) "nodokļu atmaksa" ir ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu summas atmaksa saskaņā ar nodokļu atmaksas procedūru;c) "ievedmuitas nodokļi un citi maksājumi" ir muitas nodokļi un visi citi nodokļi, maksas vai citi maksājumi, kurus iekasē vai nu preces ievedot, vai saistībā ar preču ievešanu, neieskaitot maksas un maksājumus, kas nepārsniedz sniegto pakalpojumu aptuvenās izmaksas.PRINCIPS1. Standarts.Nodokļu atmaksas noteikumus reglamentē šī pielikuma noteikumi.DARBĪBAS JOMA2. Standarts.Attiecīgās valsts tiesību aktos precizē gadījumus, kuros var pieprasīt nodokļu atmaksu, un nosacījumus, ar kuriem atmaksu veic.1. piezīmeGadījumus, kuros var pieprasīt atmaksu, var precizēt, atsaucoties uz noteiktām precēm vai preču grupām vai uz noteiktiem preču izmantošanas veidiem. Nodokļu atmaksu var arī attiecināt tikai uz noteiktām ievedmuitas nodokļu un citu maksājumu kategorijām vai uz gadījumiem, kad preces ir pārstrādātas, izmantotas ražošanā, labotas vai izmantotas citos atļautos veidos. Nodokļu atmaksu attiecībā uz precēm, ko pilnīgi izlieto izvedamu preču ražošanā, parasti nepiemēro tikai ražošanas palīglīdzekļiem, piemēram, eļļošanas līdzekļiem, bet var piemērot arī šādas ražošanas atkritumiem vai zudumiem.2. piezīmeAtmaksu saskaņā ar nodokļu atmaksas procedūru nepiemēro gadījumos, kad ievedmuitas nodokļi un citi maksājumi ir atmaksāti vai tos nākotnē atmaksās saskaņā ar citiem noteikumiem.3. Ieteicamā prakse.Nodokļu atmaksas procedūru piemēro arī gadījumos, kad preces vai materiāli, par kuriem ir samaksāti ievedmuitas nodokļi un citi maksājumi, ir aizstāti ar līdzvērtīgām precēm vai materiāliem, ko izmanto izvedamu preču ražošanā.NOSACĪJUMI, KAS JĀIZPILDA4. Standarts.Ieinteresētās personas glabā krājumu vai inventāra uzskaites dokumentus, lai varētu pārbaudīt nodokļu atmaksas pieprasījuma pamatotību.5. Standarts.Ja patēriņam paredzētu preču ievešanas brīdī ir zināms vai paredzams, ka pieprasīs nodokļu atmaksu, deklarētājam var prasīt šo nodomu paziņot, lai atvieglotu vēlāko pieprasījuma iesniegšanu, tomēr nodokļu atmaksu neietur tikai tādēļ, ka šāds paziņojums nav sniegts, un šāda paziņojuma dēļ arī nepieprasa izvest attiecīgās preces.PiezīmeMuita var pieprasīt, lai preces, par kurām plāno pieprasīt nodokļu atmaksu, nošķir no citām precēm vai pārstrādā, vai izmanto ražošanā muitas uzraudzībā.LAIKS, KURĀ PRECES PALIEK MUITAS TERITORIJĀ6. Standarts.Ja preču izvešanai ir noteikts termiņš, kuru pārsniedzot par tām vairs nevar pretendēt uz nodokļu atmaksu, nosakot šādu termiņu, ir jāņem vērā tā procesa vai ražošanas veids, kurā preces var izmantot, un komerciālie vai citi saistītie faktori.7. Ieteicamā prakse.Ja preču izvešanai ir noteikts termiņš, to pēc pieprasījuma pagarina, ja muitas iestādes šajā pieprasījumā minētos iemeslus uzskata par pamatotiem.IZVEŠANAS DEKLARĀCIJA UN NODOKĻU ATMAKSAS PIEPRASĪJUMS8. Standarts.Kompetentai muitas iestādei iesniedz izvešanas deklarāciju par precēm, kurām piemēro nodokļu atmaksu, kopā ar apliecinošiem dokumentiem.9. Ieteicamā prakse.Pēc izvedēja pieprasījuma un pamatotu iemeslu dēļ muitas iestādes cik vien iespējams ļauj izvedamās preces pārbaudīt privātās telpās, un šādu pārbaužu izmaksas sedz izvedējs.Muitas iestādes pašas var pieprasīt izvedamās preces uzrādīt pārbaudei privātās telpās.10. Ieteicamā prakse.Ja preču izvešanu saskaņā ar nodokļu atmaksas procedūru kontrolē, izmantojot izvedēja uzskaites dokumentus, tad, preces izvedot, parasti neprasa tās uzrādīt.11. Standarts.Nodokļu atmaksas pieprasījumā ietver (vai ar apliecinošajiem dokumentiem sniedz) tādus pierādījumus, kādi vajadzīgi, lai parādītu, ka nosacījumi nodokļu atmaksai ir izpildīti.PiezīmeDati, ko muitas iestādes var pieprasīt attiecībā uz nodokļu atmaksas veikšanu, ietver šādas ziņas:a) pieprasījuma iesniedzējs;b) patēriņam paredzēto preču sākotnējā muitošana (piemēram, patēriņam paredzēto preču deklarācijas numurs un datums);c) nomaksātie ievedmuitas nodokļi un citi maksājumi;d) preču veids vai tarifu apraksts un daudzums;e) lietojums, process vai ražošana, kurā preces ir izmantotas;f) sīkas ziņas par izvešanu.12. Ieteicamā prakse.Ja ir noteikts termiņš, pēc kura nodokļu atmaksas pieprasījumus nepieņems, ir jāparedz tā pagarināšana komerciālu vai citu iemeslu dēļ, kurus muitas iestādes uzskata par pamatotiem.NODOKĻU ATMAKSAS VEIKŠANA13. Standarts.Nodokļu atmaksu izdara iespējami īsā laikā pēc pieprasījuma pārbaudes.14. Ieteicamā prakse.Nodokļu atmaksu izdara arī tad, ja preces novieto glabāšanā muitas noliktavā, ar noteikumu, ka tās pēc tam izvedīs.15. Ieteicamā prakse.Ja muitas iestādēm lūdz, tās par precēm, ko izved konkrētā laika posmā, nodokļu atmaksu izdara periodiski.INFORMĀCIJA PAR NODOKĻU ATMAKSU16. Standarts.Muitas iestādes nodrošina, lai visas attiecīgās ziņas par nodokļu atmaksas procedūru būtu viegli pieejamas ikvienai ieinteresētai personai.--------------------------------------------------Komentāri un atrunas, ko Kopiena paredz attiecībā uz Starptautiskās konvencijas par muitas procedūru vienkāršošanu un saskaņošanu E4. pielikumu1. Vispārīga atruna (vispārīga piezīme).Kopienas tiesību akti vispārīgi atbilst šī pielikuma noteikumiem. Tomēr jomās, uz ko Kopienas tiesību akti neattiecas, dalībvalstis vajadzības gadījumā paredz savas atrunas.2. Standartu 5. punkts.Deklarācijā par laišanu brīvā apgrozībā ir jāietver noteiktas ziņas par atmaksas sistēmas izmantošanu režīmā "ievešana pārstrādei". Turklāt, lai šo sistēmu varētu izmantot, atļaujai attiecībā uz ievešanu pārstrādei ir jābūt izdotai vai — atsevišķos gadījumos — pieprasītai pirms minētās laišanas brīvā apgrozībā.--------------------------------------------------