title: 2004/903/EK: Padomes Lēmums (2004. gada 29. novembris) par nolīguma parakstīšanu starp Eiropas Kopienu un Sanmarīno Republiku, ar ko paredz līdzvērtīgus pasākumus tiem, kuri noteikti Padomes Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli un par nolīgumu papildinošā Saprašanās memoranda apstiprināšanu un parakstīšanu

text:
               28.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 381/32

         PADOMES LĒMUMS
   (2004. gada 29. novembris)
   par nolīguma parakstīšanu starp Eiropas Kopienu un Sanmarīno Republiku, ar ko paredz līdzvērtīgus pasākumus tiem, kuri noteikti Padomes Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli un par nolīgumu papildinošā Saprašanās memoranda apstiprināšanu un parakstīšanu
   (2004/903/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 94. pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2001. gada 16. oktobrī pilnvaroja Komisiju risināt sarunas ar Sanmarīno Republiku par nolīgumu, ar ko nodrošinātu to, ka Sanmarīno Republika pieņem pasākumus, kas ir līdzvērtīgi tiem, kurus piemēro Kopienā, ar mērķi nodrošināt procentu ienākumu no uzkrājumiem efektīvu aplikšanu ar nodokli.

               (2)

               Nolīguma teksts, kas izriet no šīm sarunām, pienācīgi atbilst sarunu pamatnostādnēm, kuras pieņēmusi Padome. Šim tekstam pievienots Saprašanās memorands starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm un Sanmarīno Republiku.

               (3)

               Ņemot vērā lēmuma pieņemšanu vēlāk par nolīguma noslēgšanu, nākamajā posmā ir vēlams parakstīt divus dokumentus, kuri parafēti 2004. gada 12. jūlijā un kurus apstiprināja Padome, pieņemot Saprašanās memorandu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.
   1. pants
   Ņemot vērā lēmuma pieņemšanu vēlāk par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Sanmarīno Republiku, ar ko paredz līdzvērtīgus pasākumus tiem, kuri noteikti Padomes Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli, Padomes priekšsēdētājs ar šo ir pilnvarots nosaukt personas, kas ir pilnvarotas Eiropas Kopienas vārdā parakstīt nolīgumu un to papildinošo Saprašanās memorandu, kā arī Eiropas Kopienas vēstules, kas jānosūta saskaņā ar nolīguma 21. panta 2. punktu un Saprašanās memoranda pēdējo daļu.
   Saprašanās memorandu ir apstiprinājusi Padome.
   Nolīguma teksts un Saprašanās memoranda teksts ir pievienoti šim lēmumam.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2004. gada 29. novembrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         L. J. BRINKHORST

   NOLĪGUMS
   starp Eiropas Kopienu un Sanmarīno Republiku, ar ko nosaka līdzvērtīgus pasākumus tiem, kuri noteikti Padomes Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli
   EIROPAS KOPIENA, turpmāk – “Kopiena”,
   un
   SANMARĪNO REPUBLIKA, turpmāk – “Sanmarīno”,
   abas turpmāk – “Līgumslēdzēja puse” vai “Līgumslēdzējas puses” (atkarībā no konteksta),
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   1. pants
   Mērķis
   1.   Nolīguma starp Kopienu un Sanmarīno mērķis ir nostiprināt un paplašināt pašreizējās attiecības starp abām Līgumslēdzējām pusēm, nosakot līdzvērtīgus pasākumus tiem, kas izklāstīti Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvā 2003/48/EK par procentu ienākumu no uzkrājumiem aplikšanu ar nodokli attiecībā uz faktiskajiem īpašniekiem, privātpersonām, rezidentiem nodokļu nolūkos Eiropas Kopienas dalībvalstī (turpmāk – “Direktīva”).
   2.   Sanmarīno veic nepieciešamos pasākumus un īpaši paredz noteikumus attiecībā uz procedūrām un sodiem, lai nodrošinātu, ka uzdevumus, kas nepieciešami šā nolīguma īstenošanai, veic izmaksātāji, kas izveidoti tās teritorijā, neatkarīgi no tās parādprasības parādnieka izveidošanas vietas, kura rada procentus.
   2. pants
   Faktiskā īpašnieka definīcija
   1.   Šajā nolīgumā “faktiskais īpašnieks” ir jebkura fiziska persona, kas saņem procentu maksājumu, vai jebkura fiziska persona, kuras labā nodrošina procentu maksājuma veikšanu, ja vien šāda persona nesniedz pierādījumus, ka tas nav saņemts vai tā maksājums nav nodrošināts tās labā. Fizisku personu neatzīst par faktisko īpašnieku, ja tā:

               a)

               darbojas kā izmaksātājs 4. panta nozīmē vai

               b)

               darbojas saskaņā ar uzdevumu, ko tai devusi juridiska persona, investīciju fonds vai līdzvērtīga iestāde kopēju ieguldījumu veikšanai vērtspapīros; vai

               c)

               darbojas citas fiziskas personas uzdevumā, kas ir faktiskais īpašnieks un atklāj izmaksātājam savu identitāti vai rezidences valsti saskaņā ar 3. pantu.

         2.   Ja izmaksātājam ir informācija, kas liek domāt, ka fiziskā persona, kura saņem procentu maksājumu vai kuras labā nodrošina procentu maksājuma veikšanu, varētu nebūt faktiskais īpašnieks, ja uz šo konkrēto personu neattiecas ne 1. punkta a), ne b) apakšpunkts, tas veic pamatotus pasākumus, lai noteiktu faktiskā īpašnieka identitāti saskaņā ar 3. pantu. Ja izmaksātājs nevar noteikt faktiskā īpašnieka identitāti, tas pret attiecīgo fizisko personu izturas kā pret faktisko īpašnieku.
   3. pants
   Faktiskā īpašnieka identitāte un rezidences valsts
   Lai noteiktu faktiskā īpašnieka identitāti un rezidences valsti, kā definēts 4. pantā, izmaksātājs fiksē tā vārdu, uzvārdu, adresi un dzīvesvietu saskaņā ar Sanmarīno Republikas noteikumiem pret nelikumīgi iegūtas naudas legalizēšanu. Attiecībā uz līgumattiecībām, kas noslēgtas 2004. gada 1. janvārī vai vēlāk, vai arī attiecībā uz darījumiem, kas šajā laikā veikti, nepastāvot līgumattiecībām, fiziskām personām, kuras uzrāda pasi vai oficiālu personas apliecību, ko izsniegusi dalībvalsts, bet kuras paziņo, ka ir trešās valsts vai Sanmarīno rezidenti, rezidences valsti nosaka, izmantojot nodokļu rezidences apliecību, ko izdevusi tās valsts kompetentā iestāde, par kuru fiziskā persona apgalvo, ka ir tās rezidents. Ja nav uzrādīta šāda apliecība, par rezidences valsti uzskata dalībvalsti, kas izsniegusi pasi vai citu oficiālu personas dokumentu.
   4. pants
   Izmaksātāja definīcija
   Šajā nolīgumā “izmaksātājs” Sanmarīno ir bankas Sanmarīnos tiesību aktu par bankām nozīmē, vērtspapīru tirgotāji federālā likuma “Par biržām un vērtspapīra tirdzniecību” nozīmē, fiziskas un juridiskas personas, kas ir Sanmarīno rezidenti vai izveidoti Sanmarīno, personālsabiedrības un ārvalstu uzņēmumu pastāvīgas pārstāvniecības, pat tādas, kas neregulāri pieņem, glabā, iegulda vai pārskaita trešo pušu aktīvus, vai tikai maksā procentus vai nodrošina procentu maksājumus, veicot uzņēmējdarbību.
   5. pants
   Kompetentās iestādes definīcija
   1.   Šajā nolīgumā “kompetentās iestādes” ir tās, kas minētas I pielikumā.
   2.   Līgumslēdzēju pusēs neietverto valstu kompetentās iestādes nozīmē tādu valstu iestādes, kuras ir kompetentas abpusējo vai daudzpusējo konvenciju nolūkos, vai, ja tādu nav, citas iestādes, kuru kompetencē ir izsniegt uzturēšanās apliecības nodokļu vajadzībām.
   6. pants
   Procentu maksājuma definīcija
   1.   Šajā nolīgumā “procentu maksājums” ir:

               a)

               procenti, kurus iemaksā vai ieskaita kontā un kuri attiecas uz visa veida parādprasībām, neatkarīgi no tā, vai tās ir nodrošinātas ar hipotēku vai nav, vai tās dod tiesības saņemt daļu no parādnieka peļņas vai ne, un jo īpaši uz ienākumiem no valsts vērtspapīriem un ienākumiem no obligācijām vai ķīlu zīmēm, tostarp prēmijām un balvām, kas attiecināmas uz šādiem vērtspapīriem, obligācijām vai ķīlu zīmēm. Kavējuma naudas maksājumus par novēlotiem maksājumiem neuzskata par procentu maksājumiem;

               b)

               procenti, kas uzkrāti vai kapitalizēti, pārdodot, atmaksājot vai izpērkot a) apakšpunktā minētās parādprasības;

               c)

               ienākumi, kas rodas no procentu maksājumiem, kurus tieši vai ar vienības starpniecību, kas minēta Direktīvas 4. panta 2. punktā, izmaksā:

                           i)

                           kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi vai salīdzināmi vai līdzvērtīgi kopīgo vērtspapīru investīciju uzņēmumi, kas izveidoti 19. pantā minētajā teritorijā;

                           ii)

                           saimnieciskās vienības, kas atrodas dalībvalstīs, kuras izmanto Direktīvas 4. panta 3. punktu un informē par to maksājumu pārstāvi;

                           iii)

                           kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi vai kopēju vērtspapīru investīciju salīdzināmi vai līdzvērtīgi uzņēmumi, kas nodibināti ārpus 19. punktā minētās teritorijas;

               d)

               ienākumi, kas gūti, pārdodot, atmaksājot vai izpērkot akcijas vai daļas šādos turpmāk minētos uzņēmumos vai saimnieciskās vienībās, ja tie tieši vai netieši ar citu tādu kolektīvo ieguldījumu uzņēmumu vai saimniecisko vienību starpniecību, kas norādīti turpmāk, iegulda vairāk nekā 40 % no saviem aktīviem a) apakšpunktā minētajās parādprasībās:

                           i)

                           kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi vai salīdzināmi vai līdzvērtīgi kopējo ieguldījumu vērtspapīros uzņēmumi, kas izveidoti 19. pantā noteiktajā teritorijā;

                           ii)

                           saimnieciskā vienība, kas izveidota dalībvalstī, kurā var izmantot Direktīvas 4. panta 3. punktā atrunāto izvēli;

                           iii)

                           kolektīvo ieguldījumu uzņēmumi vai salīdzināmi vai līdzvērtīgi kopīgo ieguldījumu vērtspapīros uzņēmumi, kas izveidoti ārpus 19. pantā minētās teritorijas.

         Tomēr Sanmarīno Republika var izvēlēties iekļaut d) apakšpunktā minētos ienākumus procentu definīcijā tikai tad, ja šādi ienākumi atbilst ieņēmumiem, kas tieši vai netieši iegūti no procentu maksājumiem a) un b) apakšpunkta nozīmē.
   2.   Attiecībā uz 1. punkta c) un d) apakšpunktu – ja izmaksātājam nav informācijas par to, cik liela ienākumu daļa gūta no procentu maksājumiem, par procentu maksājumu uzskata kopējo ienākumu summu.
   3.   Attiecībā uz 1. punkta d) apakšpunktu – ja izmaksātājam nav informācijas par to, cik liela procentuālā daļa no aktīviem ieguldīta parādprasībās, akcijās vai daļās, kā noteikts minētajā apakšpunktā, uzskata, ka šāda procentuālā daļa ir lielāka nekā 40 %. Ja izmaksātājs nevar noteikt ienākumu summu, kādu guvis faktiskais īpašnieks, uzskata, ka ienākums atbilst ieņēmumiem no akciju vai daļu pārdošanas, atmaksājuma vai izpirkšanas.
   4.   Attiecībā uz 1. punkta b) un d) apakšpunktu Sanmarīno Republika var izvēlēties pieprasīt maksājuma pārstāvjiem to teritorijā aprēķināt procentu summu par laika posmu, kas nedrīkst pārsniegt vienu gadu, un uzskatīt šādu procentu summu par procentu maksājumu pat, ja šajā laikā nav notikusi pārdošana, izpirkšana vai atmaksājums.
   5.   Vadoties pēc 1. punkta c) un d) apakšpunkta, Sanmarīno Republikai būs iespēja svītrot no procentu maksājumu definīcijas jebkurus ienākumus, kas atrunāti šajos nosacījumos no uzņēmumiem vai saimnieciskajām vienībām, kas nodibinātas attiecīgajā teritorijā, ja šādu saimniecisko vienību investīcijas 1. punkta a) apakšpunktā minētajās parāda piedziņas prasībās nepārsniedz 15 % to aktīvu.
   Ja Sanmarīno Republika izmanto šādu iespēju, paziņojot par to otrai Līgumslēdzējai pusei, tad šī iespēja būs saistoša abām Līgumslēdzējām pusēm.
   6.   1. punkta d) apakšpunktā un 3. punktā minētā procentuālā daļa no 2010. gada 31. decembra būs 25 %.
   7.   Procentuālās daļas, kas minētas 1. punkta d) apakšpunktā un 5. punktā, nosaka, atsaucoties uz fonda noteikumos vai attiecīgo uzņēmumu vai saimniecisko vienību dibināšanas dokumentos noteikto ieguldījumu politiku un, ja tādu nav, atsaucoties uz attiecīgo uzņēmumu vai saimniecisko vienību aktīvu faktisko sastāvu.
   7. pants
   Ieturējuma nodoklis
   1.   Sanmarīno pārejas perioda pirmajos trīs gados iekasē 15 %, turpmākajos trīs gados 20 %, bet pēc tam 35 % ieturējuma nodokli, ja īpašuma beneficiārs ir dalībvalsts rezidents.
   2.   Maksājumu pārstāvis iekasē ieturējuma nodokli šādi:

               a)

               par procentu maksājumu, kas minēts 6. panta 1. punkta a) apakšpunktā: par samaksāto vai kreditēto procentu summu;

               b)

               par procentu maksājumu, kas minēts 6. panta 1. punkta b) vai d) apakšpunktā: par to procentu vai ienākumu summu, kas norādīti minētajos punktos, vai ar līdzvērtīgas iedarbības nodevu, kura jāsedz saņēmējam par pilnu ieņēmumu summu, kas gūta, veicot pārdošanu, izpirkšanu vai atmaksāšanu;

               c)

               par procentu maksājumu, kas minēts 6. panta 1. punkta c) apakšpunktā: par to ienākumu summu, kas norādīti minētajā punktā;

               d)

               ja Sanmarīno Republika izmanto izvēli, kas minēta 6. panta 4. punktā: par aprēķināto procentu summu.

         3.   Mērķiem, kas norādīti 2. punkta a) un b) apakšpunktā, ieturējuma nodokli piedzen proporcionāli par laika posmu, kurā īpašuma beneficiārs ir bijis parādprasības īpašnieks. Ja maksājumu pārstāvis nevar noteikt īpašuma laika posmu, pamatojoties uz tā rīcībā esošo informāciju, tas rīkojas attiecībā pret īpašuma beneficiāru tā, it kā viņš būtu bijis parādprasības īpašnieks visu tās pastāvēšanas laiku, ja vien viņš neuzrāda pierādījumus par iegūšanas dienu.
   4.   Nodokļi, kas iekasēti par tiem pašiem procentu maksājumiem citādi, nekā noteikts šajā nolīgumā, un it īpaši ar Sanmarīno Republikas ieturējuma nodokli apliktie Sanmarīno Republikas izcelsmes procentu maksājumu ienākumi, tiek kreditēti attiecīgi pret ieturējuma nodokļa summu, kas aprēķināta saskaņā ar šo pantu.
   5.   Ieturējuma nodokļa piemērošana, ko veic maksājuma pārstāvis, kurš atrodas Sanmarīno Republikā, neaizkavēs Eiropas Kopienas dalībvalsti, kas ir īpašuma beneficiāra rezidences valsts nodokļu nolūkos, aplikt ar nodokļiem ienākumus saskaņā ar tās iekšzemes likumiem. Ja nodokļu maksātājs paziņo par viņa procentu ienākumiem, kas gūti no maksājumu pārstāvja Sanmarīno Republikā, nodokļu iestādēm tajā Eiropas Kopienas dalībvalstī, kura ir viņa rezidences valsts, tad procentu maksājumu ienākumi tur tiks aplikti ar nodokļiem uz tādām pašām likmēm, kādas tiek piemērotas iekšzemē iegūtajiem procentu maksājumiem.
   8. pants
   Ieņēmumu sadale
   1.   Sanmarīno patur 25 % no ieņēmumiem, kas gūti no ieturējuma saskaņā ar 7. pantu, un pārskaita 75 % no ieņēmumiem dalībvalstij, kas ir faktiskā īpašnieka rezidences valsts.
   2.   Šādus pārskaitījumus veic katru gadu vienā maksājumā vēlākais sešus mēnešus pēc Sanmarīno nodokļu gada beigām.
   3.   Sanmarīno Republika veiks nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu pareizu ieņēmumu sadales sistēmas darbību.
   9. pants
   Brīvprātīga informācijas atklāšana
   1.   Sanmarīno ir jānodrošina procedūra, kas ļautu atbilstīgi 2. pantam definētajam faktiskajam īpašniekam izvairīties no 7. pantā noteiktā ieturējuma, ja viņš īpaši pilnvaro savu izmaksātāju Sanmarīno ziņot par procentu maksājumiem attiecīgās valsts kompetentai iestādei. Šāda pilnvarošana attiecas uz visiem procentu maksājumiem, ko šis izmaksātājs ir veicis faktiskajam īpašniekam.
   2.   Faktiskā īpašnieka īpaša pilnvarojuma gadījumā izmaksātāja ziņojumā ir jāuzrāda vismaz šādi dati:

               a)

               faktiskā īpašnieka identitāte un rezidences valsts, kas noteikta saskaņā ar šā nolīguma 3. pantu, iespējas gadījumā papildinot to ar nodokļu identifikācijas numuru, ko piešķir Eiropas Kopienas dalībvalsts, kas ir faktiskā īpašnieka dzīvesvietas valsts;

               b)

               izmaksātāja nosaukums un adrese;

               c)

               faktiskā īpašnieka konta numurs vai, ja tāda nav, tās parādprasības identifikācija, kas rada procentus; un

               d)

               procentu maksājumu summa, kas aprēķināta saskaņā ar 6. pantu.

         3.   Sanmarīno kompetentā iestāde paziņo 2. punktā minēto informāciju tās dalībvalsts kompetentai iestādei, kas ir faktiskā īpašnieka rezidences valsts. Šādiem paziņojumiem jānotiek automātiski, un tie jāveic vismaz reizi gadā un sešu mēnešu laikā kopš Sanmarīno nodokļu gada beigām attiecībā uz visiem procentu maksājumiem, kas veikti attiecīgajā gadā.
   10. pants
   Nodokļu dubultās uzlikšanas novēršana
   1.   Dalībvalsts, kas ir īpašuma beneficiāra dzīvesvietas valsts nodokļu vajadzībām, saskaņā ar 2. un 3. punkta noteikumiem nodrošina, ka tiek novērsta nodokļu dubultā uzlikšana, kas var notikt, piemērojot 7. pantā minēto ieturējuma nodokli.
   2.   Ja procentiem, ko saņēmis faktiskais īpašnieks, izmaksātājs Sanmarīno ir piemērojis ieturējumu, tad dalībvalsts, kas ir faktiskā īpašnieka nodokļu rezidences valsts, atbilstīgi saviem tiesību aktiem piešķir viņam maksājamā nodokļa samazinājumu, kas ir vienāds ar ieturējuma summu. Ja šī summa pārsniedz nodokļa summu, kas saskaņā ar faktiskā īpašnieka nodokļu rezidences valsts tiesību aktiem jāmaksā par procentu summu, kurai piemēro ieturējumu, šī dalībvalsts atmaksā faktiskajam īpašniekam summu, par kādu ieturējuma summa pārsniedz maksājamā nodokļa summu.
   3.   Ja papildu 7. pantā minētajam ieturējuma nodoklim īpašuma beneficiāra saņemtajiem procentiem bijis piemērots jebkāda cita veida ieturējuma nodoklis, un dalībvalsts, kas ir dzīvesvietas valsts nodokļu vajadzībām, piešķir nodokļu atlaidi par šādu ieturējuma nodokli saskaņā ar saviem tiesību aktiem vai konvencijām par dubultās nodokļu uzlikšanas novēršanu, šādu citu ieturējuma nodokli kreditē pirms 2. punktā noteiktās procedūras piemērošanas.
   4.   Dalībvalsts, kas ir faktiskais īpašnieka nodokļu rezidences valsts, var aizstāt 2. un 3. punktā minēto maksājamā nodokļa samazinājuma mehānismu ar 7. pantā minētā ieturējuma atmaksājumu.
   11. pants
   Pārejas noteikumi attiecībā uz tirgojamiem parāda vērtspapīriem
   1.   No šā nolīguma piemērošanas dienas un tikmēr, kamēr vismaz viena dalībvalsts arī piemēro līdzīgus noteikumus, vēlākais līdz 2010. gada 31. decembrim vietējās un starptautiskās obligācijas un citus tirgojamus parāda vērtspapīrus, kuri pirmo reizi emitēti līdz 2001. gada 1. martam vai kuru sākotnējos emisijas prospektus līdz šim datumam apstiprinājušas kompetentās iestādes emisijas valstī, neuzskata par parādprasībām 6. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē, ar nosacījumu, ka nenotiek turpmākas šādu tirgojamu parāda vērtspapīru emisijas 2002. gada 1. martā vai pēc šīs dienas.
   Taču tikmēr, kamēr vismaz viena dalībvalsts arī piemēro līdzīgus noteikumus, šā panta noteikumus turpina piemērot pēc 2010. gada 31. decembra attiecībā uz tirgojamiem parāda vērtspapīriem:

               —

               kas ietver palielināšanas un pirmstermiņa izpirkšanas klauzulas un

               —

               ja izmaksātājs, kā noteikts 4. pantā, ir reģistrēts Sanmarīno, un

               —

               ja šis izmaksātājs tieši maksā procentus vai nodrošina, ka procentus maksā tieši faktiskā īpašnieka labā, kurš ir kādas dalībvalsts rezidents.

         Ja visas dalībvalstis pārstāj piemērot līdzīgus noteikumus, šā panta noteikumus turpina piemērot tikai attiecībā uz tirgojamiem vērtspapīriem:

               —

               kas ietver palielināšanas un pirmstermiņa izpirkšanas klauzulas un

               —

               ja emitenta izmaksātājs ir reģistrēts Sanmarīno, un

               —

               ja šis izmaksātājs tieši maksā procentus vai nodrošina, ka procentus maksā tieši faktiskā īpašnieka labā, kurš ir dalībvalsts rezidents.

         Ja valdība vai saistīta vienība, kura darbojas kā valsts iestāde vai kuras loma atzīta ar starptautisku līgumu (kuri uzskaitīti šā nolīguma II pielikumā), 2002. gada 1. martā vai vēlāk vēlreiz emitē iepriekš minēto tirgojamo parāda vērtspapīru, tad visu šādu vērtspapīru emisiju, ko veido sākotnējā emisija un jebkura turpmāka emisija, uzskata par parādprasību 6. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē.
   Ja iepriekš minēto tirgojamo parāda vērtspapīru turpmāku emisiju 2002. gada 1. martā vai vēlāk emitē kāds cits emitents, uz kuru neattiecas ceturtā daļa, tad šādu turpmāku emisiju uzskata par parādprasību 6. panta 1. punkta a) apakšpunkta nozīmē.
   2.   Šā panta noteikumi neliedz Sanmarīno un dalībvalstīm joprojām uzlikt nodokļus ienākumiem no tirgojamiem parāda vērtspapīriem, kas minēti 1. punktā, saskaņā ar to tiesību aktiem.
   12. pants
   Citi ieturējuma nodokļi – saistība ar citiem nolīgumiem
   1.   Šis nolīgums neaizliedz pusēm piemērot citus ieturējuma nodokļus, kas nav minēti šajā nolīgumā, saskaņā ar to tiesību aktiem vai dubultās taksācijas konvencijām.
   2.   Dubultās taksācijas konvenciju nosacījumi starp Sanmarīno Republiku un Eiropas Kopienu dalībvalstīm neaizliedz aplikšanu ar šajā nolīgumā atrunāto ieturējuma nodokli.
   13. pants
   Informācijas apmaiņa
   1.   Sanmarīno un jebkādas dalībvalsts kompetentās iestādes apmainās ar informāciju par darbībām, ko lūgumu saņēmējas valsts tiesību aktos atzīst par nodokļu krāpšanu, vai līdzīgām darbībām attiecībā uz ienākumiem, kuriem piemērojams šis nolīgums. “Līdzīgas darbības” ietver pārkāpumus ar to pašu ļaunprātības pakāpi, kāda ir noteikta nodokļu krāpšanai lūgumu saņēmējas valsts likumos. Atbildot uz attiecīgi pamatotu lūgumu, lūgumu saņēmēja valsts sniedz informāciju attiecībā uz jautājumiem, ko tā izmeklē vai var izmeklēt administratīvās lietās, civillietās un krimināllietās.
   2.   Nosakot to, vai var informāciju sniegt, atbildot uz lūgumu, lūgumu saņēmēja valsts piemēro noilguma termiņu, kas piemērojams saskaņā ar lūgumu iesniedzējas valsts tiesību aktiem, nevis noilguma termiņu, kas piemērojams saskaņā ar tās pašas tiesību aktiem.
   3.   Lūgumu saņēmēja valsts sniedz informāciju, ja lūgumu iesniedzējai valstij ir pamatotas aizdomas, ka attiecīgās darbības būtu atzīstamas par nodokļu krāpšanu vai līdzīgām darbībām. Lūgumu iesniedzējas valsts aizdomas par nodokļu krāpšanu vai līdzīgām darbībām var balstīties uz:

               a)

               dokumentiem, kuru autentiskums ir vai nav apstiprināts un kuri ietver, bet neaprobežojas ar uzskaites dokumentiem, grāmatvedības uzskaites vai bankas konta informāciju;

               b)

               nodokļu maksātāja liecībām;

               c)

               informāciju, kas saņemta no ziņotāja vai citas trešās personas un ir neatkarīgi apstiprināta, vai citādi tāda, kas šķiet ticama; vai

               d)

               netiešiem pierādījumiem.

         4.   Pieprasījuma izteicējas valsts kompetenta iestāde pieprasījuma saņēmējas valsts kompetentai iestādei sniegs informāciju, pieprasot informāciju saskaņā ar šo nolīgumu, lai parādītu saistību ar prasīto informāciju par:

               a)

               personas identitāti, kura tiek izmeklēta;

               b)

               paziņojumu par nepieciešamo informāciju, ieskaitot tās raksturu un formu, kādā prasītāja valsts vēlas to saņemt no pieprasījuma saņēmējas valsts;

               c)

               informācijas sniegšanas nodokļu iemeslu;

               d)

               iemeslus tam, ka informācija ir pieprasījuma saņēmējas valsts īpašumā vai pieder vai to kontrolē persona pieprasījuma izteicējas valsts jurisdikcijā;

               e)

               cik vien iespējams, jebkuras personas vārdu un adresi, kura īpašumā varētu būt pieprasītā informācija;

               f)

               paziņojums par to, ka pieprasījums atbilst pieprasījuma izteicējas valsts likumdošanai un administratīvajai praksei, ka, ja pieprasītā informācija ir pieprasījuma izteicējas valsts jurisdikcijā, tad pieprasījuma izteicējas valsts kompetentā iestāde spēs iegūt informāciju saskaņā ar pieprasījuma izteicējas valsts likumiem vai administratīvās prakses ietvaros, un ka tas notiek saskaņā ar šo nolīgumu;

               g)

               paziņojums par to, ka pieprasījuma izteicēja valsts savā teritorijā ir izmantojusi visus pieejamos līdzekļus, lai iegūtu informāciju, izņemot tos, kas radītu nevēlamus sarežģījumus.

         5.   Pieprasījuma saņēmējas valsts kompetentai iestādei cik vien ātri iespējams ir jāsniedz informācija pieprasījuma izteicējai valstij.
   6.   Sanmarīno uzsāk divpusējas sarunas ar katru atsevišķu dalībvalsti, lai definētu atsevišķas tādu gadījumu kategorijas, kuras atzīst par “līdzīgām darbībām” saskaņā ar tajās valstīs piemērotām nodokļu procedūrām
   14. pants
   Konfidencialitāte
   Visa informācija, kuru saņēmusi Līgumslēdzēja puse saskaņā ar šo nolīgumu, jāuzskata par konfidenciālu, un tā var tikt atklāta tikai attiecīgās Līgumslēdzējas puses jurisdikcijā esošām personām vai iestādēm (ieskaitot tiesas un administratīvās iestādes), kuras novērtē vai iekasē, ievieš vai ierosina prasības vai sniedz apelācijas saistībā ar šajā nolīgumā minētajiem nodokļiem. Šādas personas vai iestādes izmantos šādu informāciju tikai tādiem nolūkiem. Tās var atklāt informāciju publiskās tiesu prāvās vai juridiskos lēmumos. Informāciju nedrīkst atklāt jebkurai citai personai vai iestādei, vai kādai jurisdikcijai bez iepriekšējas rakstveida piekrišanas no saņēmējas puses kompetentās iestādes puses.
   15. pants
   Konsultācijas un pārskatīšana
   1.   Ja attiecībā uz šā nolīguma interpretēšanu vai piemērošanu rodas domstarpības Sanmarīno kompetentās iestādes un vienu vai vairāku I pielikumā minēto pārējo kompetento iestāžu starpā, tās centīsies šīs domstarpības atrisināt, savstarpēji vienojoties. Tās tūlīt paziņo Eiropas Kopienu Komisijai un pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm par to apspriežu rezultātiem. Attiecībā uz interpretācijas jautājumiem Komisija var piedalīties apspriedēs pēc jebkuras I pielikumā minētās kompetentās iestādes lūguma.
   2.   Līgumslēdzējas puses apspriežas vismaz ik pa trim gadiem vai pēc vienas vai otras Līgumslēdzējas puses lūguma, lai pārbaudītu šā nolīguma īstenošanas tehniskos aspektus un – ja Līgumslēdzējas puses to uzskata par vajadzīgu – to uzlabotu, un novērtētu starptautiskos notikumus. Apspriedes rīko viena mēneša laikā no lūguma saņemšanas dienas vai – steidzamos gadījumos – cik vien drīz iespējams.
   3.   Balstoties uz šādu novērtējumu, Līgumslēdzējas puses var savstarpēji apspriesties, lai pārbaudītu, vai šajā nolīgumā ir jāveic maiņas, lai ņemtu vērā starptautiskos notikumus.
   4.   Tiklīdz ir iegūta pietiekama pieredze šā nolīguma pilnīgā īstenošanā, Līgumslēdzējas puses savstarpēji apspriežas, lai pārbaudītu, vai šajā nolīgumā ir jāveic izmaiņas, lai ņemtu vērā starptautiskos notikumus.
   5.   Šā panta 1., 2. un 3. punktā minētajās apspriedēs katra Līgumslēdzēja puse informē otro Līgumslēdzēju pusi par iespējamajiem notikumiem, kas varētu ietekmēt šā nolīguma pareizu darbību. Šie notikumi arī ietver jebkuru attiecīgu kādas Līgumslēdzējas puses un trešās valsts nolīguma noslēgšanu.
   16. pants
   Parakstīšana, stāšanās spēkā un izbeigšana
   1.   Šis nolīgums ir jāratificē vai jāapstiprina Līgumslēdzējām pusēm saskaņā ar to procedūrām. Līgumslēdzējas puses paziņo viena otrai par šo procedūru pabeigšanu. Šis nolīgums stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā, kas seko pēdējam no paziņojumiem.
   2.   Sanmarīno Republika saskaņā ar konstitucionālo prasību izpildi saistībā ar starptautisko līgumu noslēgšanu un neceļot iebildumus pret 17. pantu, ieviesīs un piemēros šo līgumu no 2005. gada 1. jūlija un paziņos par to Kopienai.
   3.   Šis nolīgums paliek spēkā, līdz to izbeidz kāda no Līgumslēdzējām pusēm.
   4.   Jebkura Līgumslēdzēja puse var izbeigt šo nolīgumu, paziņojot par to otrai pusei. Šādā gadījumā nolīgums zaudē savu spēku divpadsmit mēnešus pēc paziņojuma.
   17. pants
   Nolīguma piemērošana un piemērošanas apturēšana
   1.   Šo nolīgumu piemēro ar nosacījumu, ka dalībvalstu atkarīgās un saistītās teritorijas, kas minētas (Ekonomikas un finanšu lietu) Padomes ziņojumā 2000. gada 19. un 20. jūnija Santamarija da Feiras Eiropadomei, kā arī attiecīgi Amerikas Savienotās valstis, Šveice, Andora, Lihtenšteina un Monako pieņem un īsteno pasākumus, kas atbilst vai ir līdzvērtīgi pasākumiem, kas paredzēti Direktīvā vai šajā nolīgumā, izņemot šā nolīguma 15. pantu, kā arī ar nosacījumu, ka šiem pasākumiem noteikti tie paši īstenošanas termiņi.
   2.   Līgumslēdzējas puses vismaz sešus mēnešus pirms 16. panta 2. punktā minētās dienas, kopīgi vienojoties, nolemj, vai būs izpildīti 1. punktā izklāstītie nosacījumi, ņemot vērā attiecīgo pasākumu spēkā stāšanās dienas trešās valstīs un attiecīgajās atkarīgajās vai saistītajās teritorijās. Ja Līgumslēdzējas puses nenolemj, ka nosacījumi būs izpildīti, tās, kopīgi vienojoties, pieņem lēmumu noteikt jaunu datumu 16. panta 2. punktā paredzētajiem mērķiem.
   3.   Šā nolīguma piemērošanu vai tā atsevišķu daļu piemērošanu jebkura Līgumslēdzēja puse var apturēt ar tūlītēju iedarbību, par to paziņojot otrai pusei, ja direktīva vai kāda direktīvas daļa vairs nav piemērojama vai nu uz laiku, vai pastāvīgi saskaņā ar Kopienas tiesību aktiem, vai ja attiecīgā dalībvalsts aptur tā īstenošanai paredzēto tiesību aktu piemērošanu.
   4.   Jebkura Līgumslēdzēja puse var apturēt šā nolīguma piemērošanu, par to paziņojot otrai pusei, ja viena no trešām valstīm vai teritorijām, kas minētas 1. punktā, pārstāj piemērot minētajā punktā paredzētos pasākumus. Piemērošanas apturēšana notiek ne agrāk kā divus mēnešus pēc paziņošanas. Šā nolīguma piemērošanu atsāk, tiklīdz pasākumus atjauno.
   18. pants
   Prasības un galīgais norēķins
   1.   Ja šo nolīgumu izbeidz vai tā piemērošanu aptur pilnībā vai daļēji, tas saskaņā ar 10. pantu neskar fizisko personu prasības.
   2.   Šādā gadījumā Sanmarīno līdz šā nolīguma piemērošanas posma beigām sastāda galīgo norēķinu un veic galīgo maksājumu dalībvalstīm.
   19. pants
   Teritoriālā darbības joma
   Šo nolīgumu piemēro, no vienas puses, teritorijās, kurās piemēro Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu saskaņā ar minētā līguma nosacījumiem, un, no otras puses, Sanmarīno teritorijā.
   20. pants
   Pielikumi
   1.   Pielikumi ir šā nolīguma neatņemama sastāvdaļa.
   2.   Kompetento iestāžu sarakstu I pielikumā var grozīt, Sanmarīno gluži vienkārši paziņojot otrai Līgumslēdzējai pusei par minētā pielikuma a) apakšpunktā norādīto iestādi un Kopienai paziņojot par citām iestādēm.
   Saistīto vienību sarakstu II pielikumā var grozīt, savstarpēji vienojoties.
   21. pants
   Valodas
   1.   Šis nolīgums sastādīts divos eksemplāros angļu, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāliešu, katalāņu, latviešu, lietuviešu, poļu, portugāļu, ungāru, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, vācu un zviedru valodā; visi teksti ir vienlīdz autentiski.
   2.   Maltiešu valodas versijas īstenumu apliecinās Līgumslēdzējas puses, veicot vēstuļu apmaiņu. Šīs versijas teksts arī būs autentisks, tāpat kā iepriekšējā daļā minēto valodu versijas.

      EN FE DE LO CUAL, los plenipotenciarios abajo firmantes suscriben el presente Acuerdo.
      NA DŮKAZ ČEHOŽ připojili níže podepsaní zplnomocnění zástupci k této smlouvě své podpisy.
      TIL BEKRÆFTELSE HERAF har undertegnede befuldmægtigede underskrevet denne aftale.
      ZU URKUND DESSEN haben die unterzeichneten Bevollmächtigten ihre Unterschriften unter dieses Abkommen gesetzt.
      SELLE KINNITUSEKS on täievolilised esindajad käesolevale lepingule alla kirjutanud.
      ΣΕ ΠΙΣΤΩΣΗ ΤΩΝ ΑΝΩΤΕΡΩ, οι υπογράφοντες πληρεξούσιοι έθεσαν την υπογραφή τους κάτω από την παρούσα συμφωνία.
      IN WITNESS WHEREOF, the undersigned Plenipotentiaries have hereunto set their hands.
      EN FOI DE QUOI, les plénipotentiaires soussignés ont apposé leurs signatures au bas du présent accord.
      IN FEDE DI CHE, i plenipotenziari sottoscritti hanno apposto la propria firma in calce al presente accordo.
      TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo nolīgumu.
      TAI PALIUDYDAMI, šį Susitarimą pasirašė toliau nurodyti įgaliotieji atstovai.
      FENTIEK HITELÉÜL e megállapodást az alulírott meghatalmazottak alább kézjegyükkel látták el.
      B'XIEHDA TA' DAN, il-Plenipotenzjari hawn taħt iffirmati ffirmaw dan il-Ftehim.
      TEN BLIJKE WAARVAN de ondergetekende gevolmachtigden hun handtekening onder deze overeenkomst hebben geplaatst.
      W DOWÓD CZEGO, niżej podpisani pełnomocnicy złożyli swoje podpisy.
      EM FÉ DO QUE, os plenipotenciários abaixo assinados apuserem as suas assinaturas no final do presente Acordo.
      NA DÔKAZ ČOHO dolupodpísaní splnomocnení zástupcovia podpísali túto dohodu.
      V POTRDITEV TEGA so spodaj podpisani pooblaščenci podpisali ta sporazum.
      TÄMÄN VAKUUDEKSI allamainitut täysivaltaiset edustajat ovat allekirjoittaneet tämän sopimuksen.
      TILL BEVIS HÄRPÅ har undertecknade befullmäktigade undertecknat detta avtal.
      Hecho en Bruselas, el siete de diciembre del dos mil cuatro.
      V Bruselu dne sedmého prosince dva tisíce čtyři.
      Udfærdiget i Bruxelles den syvende december to tusind og fire.
      Geschehen zu Brüssel am siebten Dezember zweitausendundvier.
      Kahe tuhande neljanda aasta detsembrikuu seitsmendal päeval Brüsselis.
      Έγινε στις Βρυξέλλες, στις εφτά Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.
      Done at Brussels on the seventh day of December in the year two thousand and four.
      Fait à Bruxelles, le sept décembre deux mille quatre.
      Fatto a Bruxelles, addì sette dicembre duemilaquattro.
      Briselē, divi tūkstoši ceturtā gada septītajā decembrī.
      Pasirašyta du tūkstančiai ketvirtų metų gruodžio septintą dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kettőezer negyedik év december hetedik napján.
      Magħmul fi Brussel fis-seba' jum ta' Diċembru tas-sena elfejn u erbgħa.
      Gedaan te Brussel, de zevende december tweeduizendvier.
      Sporządzono w Brukseli dnia siódmego grudnia roku dwutysięcznego czwartego.
      Feito em Bruxelas, em sete de Dezembro de dois mil e quatro.
      V Bruseli siedmeho decembra dvetisícštyri.
      V Bruslju, dne sedmega decembra leta dva tisoč štiri.
      Tehty Brysselissä seitsemäntenä päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattaneljä.
      Som skedde i Bryssel den sjunde december tjugohundrafyra.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         Per la Repubblica di San Marino

   I PIELIKUMS
   LĪGUMSLĒDZĒJU PUŠU KOMPETENTO IESTĀŽU SARAKSTS
   Piemērojot šo nolīgumu, “kompetentās iestādes” ir šādas:

               a)

               Sanmarīno Republika: Il Segretario di Stato per le Finanze e il Bilancio vai pilnvarots pārstāvis;

               b)

               Beļģijas Karalistē – De Minister van Financiën/Le Ministre des Finances vai pilnvarots pārstāvis;

               c)

               Čehijas Republikā – Ministr financí vai pilnvarots pārstāvis;

               d)

               Dānijas Karalistē – Skatteministeren vai pilnvarots pārstāvis;

               e)

               Vācijas Federatīvajā Republikā – Der Bundesminister der Finanzen vai autorizēts pārstāvis;

               f)

               Igaunijas Republikā – Rahandusminister vai pilnvarots pārstāvis;

               g)

               Grieķijas Republikā – Ο Υπουργός των Οικονομικών vai pilnvarots pārstāvis;

               h)

               Spānijas Karalistē – El Ministro de Hacienda vai pilnvarots pārstāvis;

               i)

               Francijas Republikā – Le Ministre chargé du budget vai pilnvarots pārstāvis;

               j)

               Īrijā – The Revenue Commissioners vai to pilnvarots pārstāvis;

               k)

               Itālijas Republikā – Il Capo del Dipartimento per le Politiche Fiscali vai pilnvarots pārstāvis;

               l)

               Kipras Republikā – Υπουργός Οικονομικών vai pilnvarots pārstāvis;

               m)

               Latvijas Republikā – finanšu ministrs vai pilnvarots pārstāvis;

               n)

               Lietuvas Republikā – Finansų ministras vai pilnvarots pārstāvis;

               o)

               Luksemburgas Lielhercogistē – Le Ministre des Finances vai pilnvarots pārstāvis; taču 10. panta vajadzībām kompetentā iestāde ir “le Procureur Général d'Etat luxemburgeois”;

               p)

               Ungārijas Republikā – A pénzügyminiszter vai pilnvarots pārstāvis;

               q)

               Maltas Republikā – Il-Ministru responsabbli għall-Finanzi vai pilnvarots pārstāvis;

               r)

               Nīderlandes Karalistē – De Minister van Financiën vai pilnvarots pārstāvis;

               s)

               Austrijas Republikā – Der Bundesminister für Finanzen vai pilnvarots pārstāvis;

               t)

               Polijas Republikā – Minister Finansów vai pilnvarots pārstāvis;

               u)

               Portugāles Republikā – O Ministro das Finanças vai pilnvarots pārstāvis;

               v)

               Slovēnijas Republikā – Minister za finance vai pilnvarots pārstāvis;

               w)

               Slovākijas Republikā – Minister financií vai pilnvarots pārstāvis;

               x)

               Somijas Republikā – Valtiovarainministeriö/Finansministeriet vai pilnvarots pārstāvis;

               y)

               Zviedrijas Karalistē – Chefen för Finansdepartementet vai pilnvarots pārstāvis;

               z)

               Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karalistē un Eiropas teritorijās, par kuru ārējām attiecībām ir atbildīga Apvienotā Karaliste: Commissioners of Inland Revenue vai to pilnvarots pārstāvis un kompetenta Gibraltāra iestāde, ko Apvienotā Karaliste norīkos atbilstīgi Nolīgumiem par Gibraltāra iestādēm tādu ES un EK tiesību aktu un saistīto nolīgumu sakarā, par ko dalībvalstīm un Eiropas Savienības iestādēm paziņots 2000. gada 19. aprīlī, kuru eksemplāru Eiropas Savienības Padomes ģenerālsekretārs dara zināmu Sanmarīno, un kurš attieksies uz šo nolīgumu.

         II PIELIKUMS
   SAISTĪTU VIENĪBU SARAKSTS
   Šā nolīguma 11. panta nozīmē šādas vienības uzskata par “saistītām vienībām, kuras darbojas kā valstu iestādes vai kuru nozīme ir atzīta ar kādu starptautisku līgumu”.

               VIENĪBAS EIROPAS SAVIENĪBĀ:

                           Beļģijā

                                       —

                                          Vlaams Gewest (Flandrija)

                                       —

                                          Région wallonne (Valonija)

                                       —

                                          Région de Bruxelles-capitale/Brussels Hoofdstedelijk Gewest (Briseles apgabals) Communauté française (franču kopiena)

                                       —

                                          Vlaamse Gemeenschap (flāmu kopiena)

                                       —

                                          Deutschsprachige Gemeinschaft (vācvalodīgo kopiena)

                           Spānijā

                                       —

                                          Xunta de Galicia (Galīcijas reģiona izpildiestāde)

                                       —

                                          Junta de Andalucia (Andalūzijas reģiona izpildiestāde)

                                       —

                                          Junta de Extremadura (Estremadūras reģiona izpildiestāde)

                                       —

                                          Junta de Castilla-La Mancha (Kastīlijas un Lamančas reģiona izpildiestāde)

                                       —

                                          Junta de Castilla-León (Kastīlijas un Leonas reģiona izpildiestāde)

                                       —

                                          Gobierno Foral de Navarra (Navarras reģiona pašvaldība)

                                       —

                                          Govern de les Illes Balears (Baleāru salu reģiona pašvaldība)

                                       —

                                          Generalitat de Catalunya (Katalonijas autonomā novada pašvaldība)

                                       —

                                          Generalitat de Valencia (Valensijas autonomā reģiona pašvaldība)

                                       —

                                          Diputación General de Aragoi (Aragonas reģiona padome)

                                       —

                                          Gobierno de las Islas Canarias (Kanāriju salu pašvaldība)

                                       —

                                          Gobierno de Murcia (Mursijas pašvaldība)

                                       —

                                          Gobierno de Madrid (Madrides reģiona pašvaldība)

                                       —

                                          Gobierno de la Comunidad Autónoma del Pais Vasco/Euzkadi (Basku zemes autonomās kopienas valdība)

                                       —

                                          Diputación Foral de Guipúzcoa (Gipuskojas reģiona padome)

                                       —

                                          Diputación Foral de Vizcaya/Bizkaia (Biskajas reģiona padome)

                                       —

                                          Diputación Foral de Alava (Alavas reģiona padome)

                                       —

                                          Ayuntamiento de Madrid (Madrides pilsētas dome)

                                       —

                                          Ayuntamiento de Barcelona (Barselonas pilsētas dome)

                                       —

                                          Cabildo Insular de Gran Canaria (Grankanārijas salas padome)

                                       —

                                          Cabildo Insular de Tenerife (Tenerifes salas padome)

                                       —

                                          Institute de Crédito Oficial (Valsts kredītiestāde)

                                       —

                                          Instituto Catalán de Finanzas (Katalonijas Finanšu iestāde)

                                       —

                                          Institute Valenciano de Finanzas (Valensijas Finanšu iestāde)

                           Grieķijā

                                       —

                                          Оργανισμός Тηλεπικοινωνιών Ελλάδος (Valsts tālsakaru organizācija)

                                       —

                                          Оργανισμός Σιδηροδρόμων Ελλάδος (Valsts dzelzceļu organizācija)

                                       —

                                          Δημόσια Επιχείρηση Ηλεκτρισμού (Valsts elektrības sabiedrība)

                           Francijā

                                       —

                                          La caisse d’amortissement de la dette sociale (CADES) (Sociālo parādu amortizācijas/izpirkšanas fonds)

                                       —

                                          Agence française de développement (AFD) (Francijas Attīstības aģentūra)

                                       —

                                          Réseau ferré de France (RFF) (Francijas Dzelzceļu tīkls)

                                       —

                                          Caisse nationale des autoroutes (CNA) (Valsts autoceļu fonds)

                                       —

                                          Assistance publique hôpitaux de Paris (APHP) (Parīzes Valsts slimnīcu atbalsta fonds)

                                       —

                                          Charbonnages de France (CDF) (Francijas Akmeņogļu pārvalde)

                                       —

                                          Entreprise minière et chimique (EMC) (Kalnrūpniecības un ķīmijas sabiedrība)

                           Itālijā

                                       —

                                          Régions

                                       —

                                          Provinces

                                       —

                                          Communes

                                       —

                                          Cassa Depositi e Prestiti (Noguldījumu un aizdevumu fonds)

                           Latvijā

                                       —

                                       pašvaldības

                           Polijā

                                       —

                                          gminy (komūnas)

                                       —

                                          powiaty (apgabali)

                                       —

                                          województwa (vojevodistes/provinces)

                                       —

                                          związki gmin (komūnu apvienības)

                                       —

                                          związki powiatów (apgabalu apvienības)

                                       —

                                          związki województw (vojevodistu/provinču apvienības)

                                       —

                                          miasto stołeczne Warszawa (galvaspilsēta Varšava)

                                       —

                                          Agencja Restrukturyzacji i Modernizacji Rolnictwa (Lauksaimniecības pārstrukturizācijas un modernizācijas aģentūra)

                                       —

                                          Agencja Nieruchomości Rolnych (Lauksaimniecības īpašumu aģentūra)

                           Portugālē

                                       —

                                          Região Autónoma da Madeira (Madeiras autonomais apgabals)

                                       —

                                          Região Autónoma dos Açores (Azoru salu autonomais apgabals)

                                       —

                                          Communes

                           Slovākijā

                                       —

                                          mestá a obce (pašvaldības)

                                       —

                                          Železnice Slovenskej republiky (Slovākijas Dzelzceļa sabiedrība)

                                       —

                                          Štátny fond cestného hospodárstva (Valsts ceļu apsaimniekošanas fonds)

                                       —

                                          Slovenské elektrárne (Slovākijas elektrostacijas)

                                       —

                                          Vodohospodárska výstavba (Ūdens taupības būvsabiedrība)

               STARPTAUTISKAS VIENĪBAS:

                           —

                           Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka

                           —

                           Eiropas Investīciju banka

                           —

                           Āzijas Attīstības banka

                           —

                           Āfrikas Attīstības banka

                           —

                           Pasaules Banka/SRAB/SVF

                           —

                           Starptautiskā Finanšu korporācija

                           —

                           Amerikas Attīstības banka

                           —

                           Eiropas Padomes Sociālās attīstības fonds

                           —

                              Euratom

                           —

                           Eiropas Kopiena

                           —

                              Corporación Andina de Fomento (CAF) (Andu Attīstības sabiedrība)

                           —

                              Eurofima

                           —

                           Eiropas Ogļu un tērauda kopiena

                           —

                           Ziemeļvalstu investīciju banka

                           —

                           Karību jūras baseina valstu attīstības banka

                     11. pants neskar starptautiskas saistības, kādās Līgumslēdzējas puses varētu būt stājušās ar iepriekš minētajām starptautiskajām vienībām.

               VIENĪBAS TREŠĀS VALSTĪS:

                           Vienības, kas atbilst šādiem kritērijiem:

                                       1)

                                       Vienību nepārprotami uzskata par valsts iestādi saskaņā ar attiecīgas valsts kritērijiem.

                                       2)

                                       Šāda valsts iestāde ir ārpustirgus ražotājs, kas veic un finansē vairākas darbības, galvenokārt piedāvājot ārpustirgus preces un pakalpojumus, kas paredzēti sabiedrībai, un šīs darbības efektīvi kontrolē valsts.

                                       3)

                                       Šāda valsts iestāde ir liels un regulārs parāda instrumentu emitents.

                                       4)

                                       Attiecīgā valsts spēj nodrošināt to, ka tāda valsts iestāde neizpērk obligācijas pirms termiņa gadījumā, ja līgumā ir ietvertas palielināšanas klauzulas.

         SAPRAŠANĀS MEMORANDS
   starp Eiropas Kopienu, Beļģijas Karalisti, Čehijas Republiku, Dānijas Karalisti, Vācijas Federatīvo Republiku, Igaunijas Republiku, Grieķijas Republiku, Spānijas Karalisti, Francijas Republiku, Īriju, Itālijas Republiku, Kipras Republiku, Latvijas Republiku, Lietuvas Republiku, Luksemburgas Lielhercogisti, Ungārijas Republiku, Maltas Republiku, Nīderlandes Karalisti, Austrijas Republiku, Polijas Republiku, Portugāles Republiku, Slovēnijas Republiku, Slovākijas Republiku, Somijas Republiku, Zviedrijas Karalisti, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienoto Karalisti un Sanmarīno Republiku
   EIROPAS KOPIENA, turpmāk – “Kopiena”,
   BEĻĢIJAS KARALISTE,
   ČEHIJAS REPUBLIKA,
   DĀNIJAS KARALISTE,
   VĀCIJAS FEDERATĪVĀ REPUBLIKA,
   IGAUNIJAS REPUBLIKA,
   GRIEĶIJAS REPUBLIKA,
   SPĀNIJAS KARALISTE,
   FRANCIJAS REPUBLIKA,
   ĪRIJA,
   ITĀLIJAS REPUBLIKA,
   KIPRAS REPUBLIKA,
   LATVIJAS REPUBLIKA,
   LIETUVAS REPUBLIKA,
   LUKSEMBURGAS LIELHERCOGISTE,
   UNGĀRIJAS REPUBLIKA,
   MALTAS REPUBLIKA,
   NĪDERLANDES KARALISTE,
   AUSTRIJAS REPUBLIKA,
   POLIJAS REPUBLIKA,
   PORTUGĀLES REPUBLIKA,
   SLOVĒNIJAS REPUBLIKA,
   SLOVĀKIJAS REPUBLIKA,
   SOMIJAS REPUBLIKA,
   ZVIEDRIJAS KARALISTE,
   LIELBRITĀNIJAS UN ZIEMEĻĪRIJAS APVIENOTĀ KARALISTE
   UN
   SANMARĪNO REPUBLIKA, turpmāk – “Sanmarīno”,
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   Noslēdzot Nolīgumu, kas nosaka līdzvērtīgus pasākumus tiem, kas minēti Padomes 2003. gada 3. jūnija Direktīvā 2003/48/EK (turpmāk – Direktīva) par tādu ienākumu aplikšanu ar nodokļiem, kas gūti kā uzkrājumu procentu maksājumi, Eiropas Kopiena, Beļģijas Karaliste, Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Igaunijas Republika, Grieķijas Republika, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Īrija, Itālijas Republika, Kipras Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Luksemburgas Lielhercogiste, Ungārijas Republika, Maltas Republika, Nīderlandes Karaliste, Austrijas Republika, Polijas Republika, Portugāles Republika, Slovēnijas Republika, Slovākijas Republika, Somijas Republika, Zviedrijas Karaliste, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste un Sanmarīno Republika parakstīja Saprašanās memorandu, kas papildina šo nolīgumu.

               1.

               Saprašanās memoranda parakstītāji uzskata, ka Nolīgums starp Sanmarīno un Eiropas Kopienu paredz līdzvērtīgus pasākumus tiem, kas minēti Direktīvā, ir apdomāts un pieņemams abu pušu interešu aizstāvībai. Tāpēc puses labā ticībā piemēro atrunātos pasākumus un atturas no tādas vienpusējas rīcības, kas varētu apdraudēt šo nolīgumu bez pamatota iemesla. Ja 2003. gada 3. jūnijā pieņemtās Direktīvas un Nolīguma, it īpaši tā 4. un 6. panta, piemērošanā ir manāmas atšķirības, Līgumslēdzējas puses saskaņā ar Nolīguma 15. panta 1. punktu nekavējoties sāks apspriesties, lai nodrošinātu Nolīgumā paredzēto līdzvērtīgu pasākumu saglabāšanu. Saprašanās memoranda parakstītāji ņem vērā, ka Nolīguma 13. pantā minētā nodokļu samaksas pārkāpumu definīcija attiecas tikai uz vajadzībām saistībā ar uzkrājumu aplikšanu ar nodokļiem Nolīguma ietvaros un neiebilst pret turpmākām rīcībām un/vai lēmumiem saistībā ar nodokļu samaksas pārkāpumiem citos apstākļos un vietā.

               2.

               Direktīvā noteiktajā pārejas perioda laikā Eiropas Kopiena iesaistīsies diskusijās ar citiem svarīgiem finanšu centriem, lai uz to juridiskā pamata veicinātu līdzvērtīgu pasākumu pieņemšanu, kas tiek piemēroti Kopienā.

               3.

               Ņemot vērā, ka Sanmarīno Republika vēlas tālāk iesaistīties Eiropas ekonomikas vidē, kā arī pilnībā piedalīties Eiropas banku un finanšu sistēmā, kas būtu piemēroti un vēlami, Sanmarīno Republika un Eiropas Kopiena, cik vien ātri iespējams, uzsāks konsultācijas, lai noteiktu tos apstākļus, kas veicinātu saprātīgu abu pušu finanšu pakalpojumu, ieskaitot apdrošināšanu, pasākumu un sistēmu abpusējo atzīšanu. Šādā kontekstā Sanmarīno Republika apņemas pieņemt un ieviest acquis communautaire attiecīgajos uzņēmējdarbības sektoros tagad un tuvākā nākotnē, lai saglabātu pareizu iekšējā tirgus darbību, iekļaujot attiecīgus piesardzības noteikumus un attiecīgo Sanmarīno Republikas operatoru uzraudzību. Jebkurš nolīgums šajā jomā var noteikt arī to, ka Sanmarīno Republika apņemas ieviest citus Kopienas likumus, gan pašreizējos, gan tos, kas tiks ieviesti nākotnē, piemēram, par konkurenci un aplikšanu ar nodokļiem.

               4.

               Šādu padziļinātu attiecību kontekstā fiskālo nolīgumu noslēgšana ar Eiropas Savienības dalībvalstīm un Sanmarīno Republiku šajā ietvarā informācijas apmaiņai saskaņā ar Ekonomiskas sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) standartiem veicinās plašāku sadarbību ekonomikas un nodokļu jautājumos. Atzīstot Sanmarīno Republikas centienus, Sanmarīno Republika un Eiropas Savienības dalībvalstis varētu konsultēties, lai uz abpusēja pamata samazinātu vai atceltu dubulto aplikšanu ar nodokļiem attiecībā uz dažādiem ienākumu gūšanas veidiem.

               5.

               Eiropas Kopiena un Sanmarīno apspriedīsies, lai:

                           —

                           noteiktu procedūru vienkāršošanas veidus, kas atrunātas to nolīgumos par muitas savienību un sadarbību. Šajā sakarā Sanmarīno Republika ir gatava pieņemt datorizētās procedūras, kas būtu līdzīgas INTRASTAT sistēmai,

                           —

                           labāk izpētītu Sanmarīno Republikas pilsoņu un uzņēmumu iespējas piedalīties Kopienas attīstības un izpētes programmās un pasākumos.

      Parakstīts Briselē, 2004. gada 7. decembrī divos eksemplāros dāņu, holandiešu, angļu, somu, franču, vācu, grieķu, itāļu, portugāļu, spāņu un zviedru valodā; visi teksti ir vienlīdz autentiski.
      Čehu, igauņu, ungāru, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, slovāku un slovēņu valodas Nolīguma versiju autentiskumu apstiprina Līgumslēdzējas puses ar vēstuļu apmaiņu. Teksti būs autentiski, tāpat kā iepriekšējā punktā minēto valodu versijas.

         Pour le Royaume de Belgique
         Voor het Koninkrijk België
         Für das Königreich Belgien

         Za Českou republiku

         På Kongeriget Danmarks vegne

         Für die Bundesrepublik Deutschland

         Eesti Vabariigi nimel

         Για την Ελληνική Δημοκρατία

         Por el Reino de España

         Pour la République française

         Thar cheann Na hÉireann
         For Ireland

         Per la Repubblica italiana

         Για την Κυπριακή Δημοκρατία,

         Latvijas Republikas vārdā

         Lietuvos Respublikos vardu

         Pour le Grand-Duché de Luxembourg

         A Magyar Köztársaság részéről

         Għar-Republikka ta' Malta

         Voor het Koninkrijk der Nederlanden

         Für die Republik Österreich

         W imieniu Rzeczypospolitej Polskiej

         Pela República Portuguesa

         Za Republiko Slovenijo

         Za Slovenskú republiku

         Suomen tasavallan puolesta
         För Republiken Finland

         För Konungariket Sverige

         For the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         Per la Repubblica di San Marino


title: Padomes Lēmums ( 2011. gada 7. marts ), ar ko ieceļ Sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijas padomdevējas komitejas locekļus un viņu aizstājējus no Īrijas, Francijas un Nīderlandes

text:
               17.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 83/3

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 7. marts),
   ar ko ieceļ Sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijas padomdevējas komitejas locekļus un viņu aizstājējus no Īrijas, Francijas un Nīderlandes
   2011/C 83/03
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (1) un jo īpaši tās 75. pantu,
   ņemot vērā kandidātu sarakstus, ko Padomei iesniegušas dalībvalstu valdības,
   tā kā:

               (1)

               Ar Regulu (EK) Nr. 883/2004 tika izveidota Sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijas padomdevēja komiteja.

               (2)

               Padome ar 2010. gada 21. oktobra Lēmumu (2) ir iecēlusi Sociālā nodrošinājuma padomdevējas komitejas locekļus un to aizstājējus laikposmam no 2010. gada 20. oktobra līdz 2015. gada 19. oktobrim, izņemot dažus locekļus.

               (3)

               Itālijas, Francijas un Nīderlandes valdība ir izvirzījusi kandidātus vairākiem brīvajiem amatiem,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo par Sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijas padomdevējas komitejas locekļiem un viņu aizstājējiem uz laikposmu līdz 2015. gada 19. oktobrim ieceļ šādas personas:
   I.   VALDĪBAS PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Locekļi

               Aizstājēji

               Īrija

                  Anne McMANUS kundze

                  Tim RYAN kungs

               Nīderlande

                  A.A.J. VRIJ kundze

                  A.G. BLOEMHEUVEL kungs

   II.   ARODBIEDRĪBU PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Locekļi

               Aizstājēji

               Īrija

                  Stellan HERMANSSON kungs

                  Eamonn DEVOY kungs

               Nīderlande

                  G. VELDHUIS kungs

                  H. DE GEUS kundze

   III.   DARBA DEVĒJU ORGANIZĀCIJU PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Locekļi

               Aizstājēji

               Īrija

                  Claire JONES kundze

                  Jean WINTERS kundze

               Francija

                  Emilie MARTINEZ kundze

                  Marie-Christine FAUCHOIS kundze

               Nīderlande

                  L.M. VAN EMBDEN ANDRES kundze

                  R. BLAAKMAN kungs

         2. pants
   Vēl neizvirzītos locekļus un viņu aizstājējus Padome iecels vēlāk.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2011. gada 7. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         CZOMBA S.

      (1)  OV L 166, 30.4.2004., 1. lpp.

      (2)  OV C 290, 27.10.2010., 5. lpp.


title: 2007/4/EK,Euratom: Padomes Lēmums ( 2007. gada 1. janvāris ), ar ko groza Padomes reglamentu

text:
               4.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 1/9

      PADOMES LĒMUMS

   (2007. gada 1. janvāris),
   ar ko groza Padomes reglamentu
   (2007/4/EK, Euratom)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 207. panta 3. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 121. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, un jo īpaši tā 28. panta 1. punktu un 41. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Padomes reglamenta (1) III pielikuma 2. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Padomes reglamenta (turpmāk – “reglaments”) 11. panta 5. punkts paredz, ka gadījumā, ja Padomei jāpieņem lēmums, kam vajadzīgs kvalificēts balsu vairākums, un ja kāds Padomes loceklis to ir prasījis, pārbauda, vai dalībvalstis, kas veido šo balsu vairākumu, pārstāv vismaz 62 % no Eiropas Savienības iedzīvotāju kopskaita, kas aprēķināts atbilstīgi iedzīvotāju skaita rādītājiem, kas noteikti reglamenta III pielikuma 1. pantā.

               (2)

               Reglamenta III pielikuma 2. panta 2. punktā par to, kā piemērot noteikumus par balsu sadalījumu Padomē, ir paredzēts, ka kārtējā gada 1. janvārī Padome saskaņā ar informāciju, kas Eiropas Kopienu Statistikas birojā pieejama iepriekšējā gada 30. septembrī, pielāgo minētā pielikuma 1. pantā norādītos skaitļus.

               (3)

               Tādēļ būtu jāveic reglamenta pielāgojums,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Padomes reglamenta III pielikuma 1. pantu aizstāj ar šādu pantu:

      “1. pants
      Lai piemērotu EK līguma 205. panta 4. punktu, Euratom līguma 118. panta 4. punktu un ES līguma 23. panta 2. punkta trešo daļu un 34. panta 3. punktu, katras dalībvalsts iedzīvotāju kopskaits laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim ir šāds:

                  Dalībvalsts

                  Iedzīvotāju kopskaits
                  (× 1 000)

                  Vācija

                  82 438,0

                  Francija

                  62 886,2

                  Apvienotā Karaliste

                  60 421,9

                  Itālija

                  58 751,7

                  Spānija

                  43 758,3

                  Polija

                  38 157,1

                  Rumānija

                  21 610,2

                  Nīderlande

                  16 334,2

                  Grieķija

                  11 125,2

                  Portugāle

                  10 569,6

                  Beļģija

                  10 511,4

                  Čehija

                  10 251,1

                  Ungārija

                  10 076,6

                  Zviedrija

                  9 047,8

                  Austrija

                  8 265,9

                  Bulgārija

                  7 718,8

                  Dānija

                  5 427,5

                  Slovākija

                  5 389,2

                  Somija

                  5 255,6

                  Īrija

                  4 209,0

                  Lietuva

                  3 403,3

                  Latvija

                  2 294,6

                  Slovēnija

                  2 003,4

                  Igaunija

                  1 344,7

                  Kipra

                  766,4

                  Luksemburga

                  459,5

                  Malta

                  404,3

                  Kopā

                  492 881,2

                  slieksnis (62 %)

                  305 586,3”

   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā 2007. gada 1. janvārī.
   Lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2007. gada 1. janvārī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         F.-W. STEINMEIER

      (1)  Padomes Lēmums 2006/683/EK, Euratom (2006. gada 15. septembris), ar ko pieņem Padomes reglamentu (OV L 285, 16.10.2006., 47. lpp.).


title: 2007/263/EK: Komisijas Lēmums ( 2007. gada 23. aprīlis ), ar kuru groza Lēmumu 2004/210/EK, ar ko izveido zinātniskās komitejas patērētāju drošības, veselības aizsardzības un vides jomā (Dokuments attiecas uz EEZ )

text:
               1.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 114/14

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2007. gada 23. aprīlis),
   ar kuru groza Lēmumu 2004/210/EK, ar ko izveido zinātniskās komitejas patērētāju drošības, veselības aizsardzības un vides jomā
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2007/263/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši 152. un 153. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Komisijas Lēmumu 2004/210/EK (1) ir izveidota Patēriņa preču zinātniskā komiteja (SCCP), Veselības un vides apdraudējuma zinātniskā komiteja (SCHER) un Iespējamā un jaunatklātā veselības apdraudējuma zinātniskā komiteja (SCENIHR) (zinātniskās komitejas). Zinātnisko komiteju sastāvā ir locekļi, kurus amatā ieceļ Komisija.

               (2)

               Saskaņā ar minētā lēmuma 7. panta 1. punktu zinātnisko komiteju locekļu amata pilnvaru laiks ir trīs gadi, un pašreizējo locekļu pilnvaru laiks beigsies 2007. gada 24. jūlijā.

               (3)

               Nākamajos divos gados gaidāmas jaunas norises, kas būtiski ietekmēs Komisijas vajadzības pēc zinātniskiem ieteikumiem par apdraudējuma novērtējumu, kā arī zinātnisko komiteju struktūru un kompetences. Jo īpaši, 2008. gadā izveidojot Eiropas Ķīmisko vielu aģentūru (EĶVA), īstenojot ķīmisko vielu reģistrēšanu, vērtēšanu, licencēšanu un ierobežošanu (REACH) saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1907/2006 (2), būs no jauna jādefinē Veselības un vides apdraudējuma zinātniskās komitejas uzdevumi.

               (4)

               Lai labāk izvērtētu zinātnisko komiteju nākotnes uzdevumus un sagatavotu nākotnes vajadzībām piemērotu zinātnisko ieteikumu, struktūru un sastāvu, vienlaikus nodrošinot vajadzīgos zinātniskos ieteikumus līdz Eiropas Ķīmisko vielu aģentūras izveidei, ir lietderīgi izņēmuma gadījumos atļaut pagarināt zinātnisko komiteju locekļu amata pilnvaru laiku uz laika posmu, kas nepārsniedz 18 mēnešus.

               (5)

               Turklāt, ja rezerves sarakstā nav pieejami vajadzīgie eksperti, ir lietderīgi paredzēt iespēju zinātniskajās komitejās iecelt amatā jaunus locekļus, pirms tam publicējot uzaicinājumu izteikt ieinteresētību.

               (6)

               Ņemot vērā iepriekšējo pieredzi un lai apmierinātu tiešās vajadzības, steidzami jāpalielina Iespējamā un jaunatklātā veselības apdraudējuma zinātniskās komitejas locekļu skaitu.

               (7)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Lēmums 2004/210/EK,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Lēmumu 2004/210/EK groza šādi:

               1)

               Lēmuma 3. panta 2. punkta pirmo teikumu aizstāj ar šādu:
               “SCENIHR sastāvā ir ne vairāk kā 17 locekļi.”

               2)

               Lēmuma 7. pantu aizstāj ar šādu:
               “7. pants
               Amata pilnvaru laiks
               1.   Zinātniskajās komitejās locekļus ieceļ uz trīs gadiem, un viņi nevar strādāt ilgāk kā trīs secīgus termiņus. Lai saglabātu zināšanu turpināmību, izņēmuma gadījumos Komisija drīkst pagarināt zinātnisko komiteju locekļu amata pilnvaru laiku uz laika posmu, kas nepārsniedz 18 mēnešus.
               Komiteju locekļi pilda amata pienākumus līdz aizstāšanai vai līdz iecelšanas atjaunošanai.
               Komiteju locekļi, kuriem tikko beigušās trīs secīgu termiņu amata pilnvaras zinātniskajā komitejā, ir tiesīgi būt citas zinātniskās komitejas locekļi.
               2.   Ja konstatē, ka kāds komitejas loceklis nepiedalās zinātniskās komitejas darbā vai vēlas atkāpties no amata, Komisija var izbeigt komitejas locekļa dalību un iecelt aizvietotāju no 4. pantā minētā rezerves saraksta vai, pienācīgi pamatojot, pēc uzaicinājuma izteikt ieinteresētību.”

      Briselē, 2007. gada 23. aprīlī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 66, 4.3.2004., 45. lpp.

      (2)  OV L 396, 30.12.2006., 1. lpp.


title: 2011/470/ES: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums ( 2011. gada 6. jūlijs ) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (pieteikums EGF/2010/031 BE/ General Motors Belgium no Beļģijas)

text:
               27.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 195/54

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 6. jūlijs)
   par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (pieteikums EGF/2010/031 BE/General Motors Belgium no Beļģijas)
   (2011/470/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (1) un jo īpaši tā 28. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izveidi (2) un jo īpaši tās 12. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds (EGF) tika izveidots, lai sniegtu papildu atbalstu darbiniekiem, kuru atlaišana ir saistīta ar globalizācijas izraisītām lielām strukturālām izmaiņām pasaules tirdzniecības modeļos, un lai palīdzētu viņiem atgriezties darba tirgū.

               (2)

               Attiecībā uz pieteikumiem, kas iesniegti, sākot ar 2009. gada 1. maiju, EGF darbības joma tika paplašināta, iekļaujot atbalstu darbiniekiem, kuru atlaišana ir tieši saistīta ar pasaules finanšu un ekonomikas krīzi.

               (3)

               Saskaņā ar 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu EGF var izmantot, nepārsniedzot EUR 500 miljonu maksimālo apjomu gadā.

               (4)

               Beļģija 2010. gada 20. decembrī iesniedza pieteikumu par EGF izmantošanu saistībā ar atlaišanas gadījumiem uzņēmumā General Motors Belgium un četros tā piegādes uzņēmumos un līdz 2011. gada 24. janvārim pieteikumu papildināja, iesniedzot jaunu informāciju. Šis pieteikums atbilst finansiālā ieguldījuma noteikšanas prasībām, kas paredzētas Regulas (EK) Nr. 1927/2006 10. pantā. Tādēļ Komisija ierosina atļaut izmantot līdzekļus EUR 9 593 931 apmērā.

               (5)

               Tādēļ ir jāizmanto EGF, lai piešķirtu finansiālu ieguldījumu saistībā ar Beļģijas iesniegto pieteikumu,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, lai piešķirtu EUR 9 593 931 saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2011. gada 6. jūlijā

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

      (2)  OV L 406, 30.12.2006., 1. lpp.