title: 2014/878/ES: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums ( 2014. gada 26. novembris ) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar 13. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (Somijas pieteikums EGF/2014/008 FI/ STX Rauma )

text:
               6.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 350/11

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
   (2014. gada 26. novembris)
   par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar 13. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (Somijas pieteikums EGF/2014/008 FI/STX Rauma)

      (2014/878/ES)

   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1309/2013 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (2014–2020) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1927/2006 (1), un jo īpaši tās 15. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes 2013. gada 2. decembra Regulu (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (2), un jo īpaši tās 12. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (3) un jo īpaši tā 13. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds (EGF) tika izveidots, lai sniegtu atbalstu darba ņēmējiem, kas atlaisti no darba, un pašnodarbinātām personām, kuru darbība ir beigusies, tādēļ ka globalizācijas dēļ ir notikušas lielas strukturālas pārmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos, turpinās globālā finanšu un ekonomikas krīze, uz ko attiecas Regula (EK) Nr. 546/2009 (4), vai ir sākusies jauna globāla finanšu un ekonomikas krīze, un lai palīdzētu viņiem no jauna iekļauties darba tirgū.

               (2)

               EGF nepārsniedz maksimālo apjomu EUR 150 miljoni gadā (2011. gada cenās), kā noteikts Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 12. pantā.

               (3)

               Somija 2014. gada 27. maijā iesniedza pieteikumu EGF izmantošanai saistībā ar darbinieku atlaišanu STX Finland Oy Raumā un ir sniegusi papildu informāciju, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 1309/2013 8. panta 3. punktā. Šis pieteikums atbilst Regulas (ES) Nr. 1309/2013 13. pantā norādītajām prasībām EGF finansiālā ieguldījuma noteikšanai.

               (4)

               Tādēļ EGF būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu EUR 1 426 800 apmērā saistībā ar Somijas iesniegto pieteikumu,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības 2014. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, lai piešķirtu EUR 1 426 800 saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2014. gada 26. novembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. GOZI

      (1)  OV L 347, 20.12.2013., 855. lpp.

      (2)  OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.

      (3)  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

      (4)  OV L 167, 29.6.2009., 26. lpp.


title: 2005/553/EK: Eiropas Parlamenta Lēmums (2005. gada 12. aprīlis) par 2003. finanšu gada sestā, septītā, astotā un devītā Eiropas Attīstības fonda budžeta izpildi

text:
               27.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 196/152

      EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS

   (2005. gada 12. aprīlis)
   par 2003. finanšu gada sestā, septītā, astotā un devītā Eiropas Attīstības fonda budžeta izpildi
   (2005/553/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā ziņojumu par paveiktā darba kontroli attiecībā uz 2002. gada budžeta izpildi (KOM(2004) 0648 – C6-0126/2004),
   ņemot vērā sestā, septītā, astotā un devītā Eiropas Attīstības fonda bilances un pārskatus par 2003. gadu (KOM(2004) 0667 – C6-0165/2004),
   ņemot vērā Finanšu vadības ziņojumu par sesto, septīto, astoto un devīto Eiropas Attīstības fondu 2003. gadā (SEK(2004) 1271),
   ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par sestā, septītā, astotā un devītā Eiropas Attīstības fonda darbībām 2003. finanšu gadā kopā ar iestāžu atbildēm (1),
   ņemot vērā Revīzijas palātas ticamības deklarāciju par Eiropas Attīstības fondiem (2),
   ņemot vērā Padomes 2005. gada 8. marta ieteikumus (6865/2005 – C6-0078/2005, 6866/2005 – C6-0079/2005, 6867/2005 – C6-0080/2005, 6868/2005 – C6-0081/2005),
   ņemot vērā 1995. gada 20. decembra Iekšējā nolīguma starp dalībvalstu valdību pārstāvjiem 33. pantu, Padomes sēdi par Kopienas palīdzības finansēšanu un administrēšanu saskaņā ar ceturtās ĀKK un EK konvencijas otro finanšu protokolu (3),
   ņemot vērā 2000. gada 18. septembra Iekšējā nolīguma starp dalībvalstu valdību pārstāvjiem 32. pantu, Padomes sanāksmi par Kopienas palīdzības finansēšanu un administrēšanu saskaņā ar finanšu protokolu partnerattiecību nolīgumam starp Āfrikas, Karību un Klusā okeāna valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kas parakstīts 2000. gada 23. jūnijā Kotonū (Beninā), un finanšu palīdzības sadalījumu tām aizjūras valstīm un teritorijām, uz kurām attiecas EK līguma ceturtā daļa (4),
   ņemot vērā 1998. gada 16. jūnija Finanšu Regulas 74. pantu, ko piemēro finanšu kooperācijas attīstībai saskaņā ar ceturto ĀKK UN EK konvenciju (5),
   ņemot vērā 2003. gada 27. marta Finanšu regulas 119. pantu, ko piemēro devītajam Eiropas Attīstības fondam (6),
   ņemot vērā Reglamenta 70. un 71. pantu un V pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Attīstības komitejas atzinumu (A6-0069/2005),

               1.

               Atzīmē, ka 2003. gada 31. decembrī sestā, septītā, astotā un devītā Eiropas Attīstības fonda stāvoklis bija:
               EAF resursu kopējais izlietojums uz 2003. gada 31. decembri

                           (miljoni EUR)

                              Stāvoklis 2002. g. beigās

                              Budžeta īstenošana 2003. finanšu gada laikā

                              Stāvoklis 2003. g. beigās

                           Kop. apjoms

                           Realizācijas rādītājs, % (9)

                           6. EAF

                           7. EAF

                           8. EAF (10)

                           9. EAF (11)

                           Kop. apjoms (11)

                           6. EAF

                           7. EAF

                           8. EAF (10)

                           9. EAF (11)

                           Kop. apjoms (11)

                           Realizācijas rādītājs, % (9)

                              A – RESURSI
                               (7)

                              32 840,4

                           – 357,5

                           – 585,6

                           – 1 736,7

                           15 493,1

                              12 813,3

                              7 471,6

                              10 926,1

                              11 762,9

                              15 493,1

                              45 653,7

                           B – IZLIETOJUMS

                                          1.

                                       Finanšu saistības

                              29 921,2

                              91,1

                              – 13,1

                              – 2,6

                              255,1

                              3 522,4

                              3 761,8

                              7 471,6

                              10 926,1

                              11 762,9

                              3 522,4

                              33 683,0

                              73,8

                                          2.

                                       Individuālās tiesiskās saistības

                              24 824,2

                              75,6

                              30,7

                              311,7

                              1 406,6

                              1 133,7

                              2 882,7

                              7 349,6

                              10 297,1

                              8 926,5

                              1 133,7

                              27 706,9

                              60,7

                                          3.

                                       Maksājumi
                                        (8)

                              21 536,4

                              65,6

                              47,0

                              486,2

                              1 559,6

                              281,7

                              2 374,5

                              7 282,1

                              9 718,6

                              6 628,5

                              281,7

                              23 910,9

                              52,4

                              C – Nenokārtoti maksājumi (B1–B3)

                              8 384,8

                              25,5

                              189,5

                              1 207,5

                              5 134,4

                              3 240,7

                              9 772,1

                              21,4

                              D – Rīcībā esošais atlikums (A–B1)

                              2 919,2

                              8,9

                              0,0

                              0,0

                              0,0

                              11 970,7

                              11 970,7

                              26,2

                              Avots: Revīzijas palāta, gada pārskats par 2003. finanšu gadu, 403. lpp.

               2.

               Apstiprina pārskatu slēgšanu, sakarā ar 2003. finanšu gada sestā, septītā, astotā un devītā Eiropas Attīstības fonda izpildi;

               3.

               Uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu Komisijai, Padomei, Revīzijas palātai un Eiropas Investīciju bankai un publicēt to Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērija).

         Josep BORRELL FONTELLES

            priekšsēdētājs

         Julian PRIESTLEY

            ģenerālsekretārs

      (1)  OV C 293, 30.11.2004., 315.lpp.

      (2)  OV C 293, 30.11.2004., 327. lpp.

      (3)  OV L 156, 29.5.1998., 108. lpp.

      (4)  OV L 317, 15.12.2000., 355. lpp.

      (5)  OV L 191, 7.7.1998., 53. lpp.

      (6)  OV L 83, 1.4.2003., 1. lpp.

      (7)  Sākotnējie piešķīrumi 6., 7., 8. un 9. EAF, procenti, dažādi resursi un pārskaitījumi no iepriekšējiem EAF.

      (8)  Ieskaitot Stabex pārskaitījumus (7. EAF: EUR 104 miljoni, 8. EAF: EUR 87 miljoni, kopā EUR 191 miljons).

      (9)  Resursu procenti.

      (10)  Ieskaitot EUR 732,9 miljonus finanšu saistībās, EUR 347,4 miljonus individuālās tiesiskās saistībās un EUR 97,7 miljonus maksājumos par Kotonū līguma avansa saistībām.

      (11)  NB: lai atvieglotu salīdzinājumu ar iepriekšējiem gadiem, šie skaitļi ietver tagad EIB autonomi veiktās operācijas (izvietojums: EUR 2 245 miljoni; finanšu saistības: EUR 366 miljoni; individuālās tiesiskās saistības: EUR 140 miljoni; maksājumi: EUR 4 miljoni).

      Avots: Revīzijas palāta, gada pārskats par 2003. finanšu gadu, 403. lpp.

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA

      ar komentāriem, kas ir būtiska sastāvdaļa lēmumam par apstiprinājumu Komisijai par 2003. finanšu gada sestā, septītā, astotā un devītā Eiropas Attīstības fonda budžeta izpildi
      EIROPAS PARLAMENTS,
      ņemot vērā ziņojumu par paveiktā darba kontroli attiecībā uz 2002. gada budžeta izpildi (KOM(2004) 0648 – C6-0126/2004),
      ņemot vērā sestā, septītā, astotā un devītā Eiropas Attīstības fonda bilances un pārskatus par 2003. gadu (KOM(2004) 0667 – C6-0165/2004),
      ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par sestā, septītā, astotā un devītā Eiropas Attīstības fondu darbībām 2003. finanšu gadā kopā ar iestāžu atbildēm (1),
      ņemot vērā Revīzijas palātas ticamības deklarāciju par Eiropas Attīstības fondiem (2),
      ņemot vērā 2001. gada 1. marta rezolūciju par Komisijas ziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam par Eiropas Kopienas attīstības politiku (3),
      ņemot vērā Parlamenta 2004. gada 22. aprīļa rezolūciju par Komisijas paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam par kopīgas nākotnes veidošanu; paplašinātās Eiropas Savienības politikas uzdevumi un budžeta līdzekļus laika periodā no 2007. līdz 2013. gadam (4),
      ņemot vērā Eiropas palīdzības sadarbības biroja darbības 2003. gada pārskatu,
      ņemot vērā Komisijas 2004. gada pārskatu Padomei un Eiropas Parlamentam par Eiropas Savienības attīstības politiku un ārējo palīdzību (KOM(2004) 0536),
      ņemot vērā Padomes 2005. gada 8. marta ieteikumus (6865/2005 – C6-0078/2005, 6866/2005 – C6-0079/2005, 6867/2005 – C6-0080/2005, 6868/2005 – C6-0081/2005),
      ņemot vērā 1995. gada 20. decembra Iekšējā nolīguma starp dalībvalstu valdību pārstāvjiem 33. pantu, Padomes sēdi par Kopienas palīdzības finansēšanu un administrēšanu saskaņā ar ceturtās ĀKK un EK konvencijas otro finanšu protokolu (5),
      ņemot vērā 2000. gada 18. septembra Iekšējā nolīguma starp dalībvalstu valdību pārstāvjiem 32. pantu, Padomes sanāksmi par Kopienas palīdzības finansēšanu un administrēšanu saskaņā ar finanšu protokolu partnerattiecību nolīgumam starp Āfrikas, Karību un Klusā okeāna valstīm un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, kas parakstīts 2000. gada 23. jūnijā Kotonū (Beninā), un finanšu palīdzības sadalījumu tām aizjūras valstīm un teritorijām, uz kurām attiecas EK līguma ceturtā daļa (6),
      ņemot vērā 1998. gada 16. jūnija Finanšu regulas 74. pantu, ko piemēro finanšu kooperācijas attīstībai saskaņā ar ceturto ĀKK un EK konvenciju (7),
      ņemot vērā 2003. gada 27. marta Finanšu regulas 119. un 120. pantu, ko piemēro devītajam Eiropas Attīstības fondam (8),
      ņemot vērā Reglamenta 70. pantu, 71. panta trešo ievilkumu un V pielikumu,
      ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Attīstības komitejas atzinumu (A6-0069/2005),

                  A.

                  tā kā 2003. gada 27. marta Finanšu Regulas 119. pants pieprasa, lai Komisija sper attiecīgos soļus saistībā ar novērojumiem par budžeta izpildes lēmumiem un pēc Parlamenta pieprasījuma ziņo par paveiktajiem pasākumiem sakarā ar šiem novērojumiem un komentāriem,

                  B.

                  tā kā EK ārējās palīdzības pārvaldības reforma sāka darbību 2000. gada maijā (9), un EK attīstības politikas reforma sākās 2000. gada novembrī (10),

                  C.

                  tā kā Partnerattiecību nolīgums starp Āfrikas, Karību un Klusā okeāna valstīm no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm no otras puses, kas parakstīts 2000. gada 23. jūnijā Kotonū (Beninā) (11), stājās spēkā 2003. gada 1. aprīlī,

            1.   uzskata, ka attīstības politika ir Eiropas Savienības ārējās darbības būtiska sastāvdaļa, kuras mērķis ir nabadzības izskaušana, pastiprinot ar sociālo jomu, izglītību un veselību saistītās infrastruktūras, veicinot nabadzīgo iedzīvotāju grupu saimniecisko darbību, kā arī sniedzot atbalstu nabadzības skartajām valstīm, lai tās varētu attīstīt izaugsmi un vietējo potenciālu; uzsver, ka Tūkstošgades attīstības mērķu (MDGs) sasniegšana būtu nozīmīgs solis šī uzdevuma izpildē; uzskata, ka EAF ir svarīgs instruments šīs politikas īstenošanai ĀKK valstīs un ka jāpalielina to efektivitāte, lielāku uzmanību pievēršot nabadzības izskaušanas pasākumiem un ātrākai to ieviešanai, vienlaikus nodrošinot lielāku pārskatāmību, augstāku atbildības līmeni un atbilstību pareizas finanšu vadības principiem;
      2.   atzīst par pamatotiem Komisijas centienus koncentrēt ar attīstību saistītos pasākumus uz Tūkstošgades attīstības mērķu īstenošanu, tostarp 10 galveno rādītāju noteikšanu; izsaka gandarījumu par šo galveno rādītāju izmantošanu Eiropas Attīstības fondu termiņa vidusposma pārskatos, novērtējot sasniegto nabadzības izskaušanā, aicina Komisiju pastiprināt centienus šajā virzienā un iesaka 35 % no izdevumiem, kas Eiropas Savienībā paredzēti sadarbībai attīstības jomā, veltīt Tūkstošgades attīstības mērķu sasniegšanai;
      3.   izprot problēmas, kas saistītas ar Kopienas Tūkstošgades attīstības mērķu īstenošanas pasākumu palīdzības ietekmes novērtēšanu, ja pasākumā ir iesaistīti vairāki finansētāji; izsaka nožēlu par to, ka Komisija nav papūlējusies izstrādāt atbilstīgu mehānismu šādas ietekmes novērtēšanai un tādēļ, izdarot novērtējumu, aprobežojas tikai ar to, ka nosaka jaunattīstības valstu panākumus Tūkstošgades attīstības mērķu īstenošanā; izsaka nožēlu arī par to, ka Komisijas atbildes uz Attīstības komitejas anketas jautājumiem par Tūkstošgades attīstības mērķu īstenošanu saistībā ar Komisijas attīstības pasākumiem ir īpaši nenoteiktas;
      4.   atzinīgi vērtē Komisijas panāktos uzlabojumus pārskatu sagatavošanas sistēmā un atzīst, ka 2004. gada pārskata par Eiropas Kopienas attīstības politiku un ārējo palīdzību kvalitāte ir uzlabojusies (KOM(2004) 0536 un SEK(2004) 1027);
      5.   pieņem lēmumu ieviest gadskārtējas plenārsēdes debates par Komisijas gada pārskatu par EK attīstības politiku un ārējo palīdzību;
      6.   atzinīgi vērtē to, ka 2003. gadā no ĀKK valstu finansēšanai atvēlētās kopējās summas EUR 4 079 miljoniem (EAF un ES vispārējais budžets) 33 % (EUR 1 346 miljoni) bija paredzēti sociālajai infrastruktūrai un pakalpojumiem; izsaka nožēlu par to, ka tikai EUR 62 miljonus (1,5 %) piešķīra pamatizglītībai un EUR 212 miljonus (5,2 %) – primārajai veselības aprūpei; mudina Komisiju palielināt šīm nozarēm paredzētos finanšu līdzekļus un aicina 20 % no Eiropas Savienības izdevumiem, kas paredzēti sadarbībai attīstības jomā, piešķirt pamatizglītībai un veselībai jaunattīstības valstīs;
      Pārskati

                  7.

                  atzīmē, ka bilances un pārskati tika nosūtīti ar nokavēšanos; atzīmē, ka EAF pārskatu modernizācijas pabeigšana ir paredzēta noteiktā termiņā; gaida Komisijas grāmatveža ziņojumu par Komisijas pārskatiem, tostarp arī EAF pārskatiem līdz 2005. gada 1. janvārim; lūdz informēt par jauno integrēto IT sistēmu (ABAC-FED) modernizācijas gaitu;

                  8.

                  atzīmē, ka, kaut arī Eiropas Investīciju bankas (turpmāk – EIB) pārvaldītos EAF fondus kā izlietojuma procedūras daļu nekontrolēja Revīzijas palāta vai Parlaments, tie ir konsolidēti ar EAF pārskatiem; uzskata, ka jāuzlabo to pārredzamība, ja informācija par šiem fondiem tiek sniegta izlietojuma iestādei, kas ir atbildīga par EAF pārskatu parakstīšanu;

            Ticamības deklarācija

                  9.

                  atzīmē, ka, izņemot šādas problēmas (12), Revīzijas palāta uzskata, ka pārskati patiesi atspoguļo sestā, septītā, astotā un devītā EAF ieņēmumus un izdevumus:

                              a)

                              EAF maksājamā summa (EUR 27,5 miljoni) nav iekļauta 2003. gada 31. janvāra bilancē,

                              b)

                              avanss (EUR 400 miljoni),

                              c)

                                 Stabex fondi,

                              d)

                              uz EIB pārvestie un neizmantotie fondi (EUR 209 miljoni);

                  10.

                  atzīmē Tiesas viedokli, ka Eiropas palīdzības sadarbības biroja ģenerāldirektoram vajadzēja izteikt iebildumu darbības gada ziņojumā un paziņojumu attiecībā uz vēl konstatējamiem parādiem un Stabex fondu pareizu izmantošanu, jo viņam slēdziena sastādīšanas laikā nebija pietiekamas informācijas;

                  11.

                  atzīmē, ka attiecībā uz notikušajām transakcijām Revīzijas palāta uzskata, ka pārskatos reģistrētie finanšu gada ienākumi, EAF sadalījumi un maksājumi, kopumā ņemot, ir likumīgi un regulāri; atzīmē, ka Revīzijas palāta ir izveidojusi viedokli, kas pamatojas uz uzraudzības sistēmas un kontroles analīzi, daudzu transakciju auditu un gada pārskata analīzi un Eiropas palīdzības sadarbības biroja ģenerāldirektora deklarāciju;

                  12.

                  mudina Komisiju veltīt uzmanību Revīzijas palātas atzīmētajiem trūkumiem uzraudzības sistēmu un kontroles darbā:

                              a)

                              iekšējās kontroles standartu realizācija ir ierobežota, jo to ieviešana delegācijās ir saistīta ar regresa procesu, kuru nevarēja veikt līdz 2004. gada beigām,

                              b)

                              lai palielinātu uzraudzības sistēmu un kontroles efektivitāti, pilnīgāk jāturpina un jārealizē rīcības plāni, īpaši delegāciju līmenī,

                              c)

                              kaut arī uzraudzības sistēmas un kontrole, kas aptver kontraktus un maksājumus, vispārīgos vilcienos ir izveidota apmierinoši, tomēr to nepieciešams uzlabot;

            Finanšu vadības ziņojums

                  13.

                  atzīmē, ka Finanšu pārvaldības ziņojums tika iesniegts ar novēlošanos; uzslavu pelna Finanšu pārvaldības ziņojumā iekļautās informācijas kvantitāte un kvalitāte, ieskaitot īpašu Parlamenta pieprasījumu tā 2002. gada izlietojuma ieteikumā; prasa Komisijai tālāk uzlabot šo ziņojumu nākotnē, īpaši attiecībā uz iespēju salīdzināt projektos ieguldītās summas, budžeta atbalstu un neparedzētu palīdzību devītajam EAF, salīdzinot ar iepriekšējiem EAF un ļaut pārskatīt EAF administrācijas izmaksas;

            Atbildība

                  14.

                  atzīmē, ka, kamēr par EAF politiku ir atbildīgs Attīstības un humānās palīdzības komisārs, Ārlietu un Eiropas kaimiņvalstu politikas komisārs ir atbildīgs par visiem vispārējās politikas un pārvaldības jautājumiem attiecībā uz EAF veikto Eiropas palīdzības darbību; atzīmē, ka Attīstības un humānās palīdzības komisārs ir pilnvarots pieņemt lēmumus attiecībā uz EAF un speciālām budžeta nozarēm, par ko viņš ir atbildīgs; paliek pie pārliecības, ka šīs “pilnvaras” ļaus Attīstības un humānās palīdzības komisāram uzņemties pilnu atbildību par EAF finansēto programmu īstenošanu un attīstības politiku Eiropas palīdzības zonā, kad Eiropas palīdzība ziņos Ārlietu un Eiropas kaimiņvalstu politikas komisāram; ir nobažījies, ka skaidrības trūkums par atbildību var radīt neskaidrības EAF uzskaitē;

            izpilde un nenokārtotās saistības (RAL)

                  15.

                  izsaka gandarījumu par 2003. gadā reģistrēto budžeta izpildes pieaugumu; tomēr atzīmē, ka ar devītā EAF ieviešanu un strauju jaunu fondu apgūšanu pieaug neapgūto resursu (nenokārtotās saistības vai RAL) līmenis par EUR 1 miljardu (2002. gada beigās tas bija EUR 8 385 miljardi, 2003. gada beigās – EUR 9 410 miljardi); atzīst, ka šis līmenis ir nepieņemami augsts un Komisijai steidzīgi nepieciešams paātrināt EAF palīdzības izmaksu;

                  16.

                  norāda, ka tikai ar izpildes paātrināšana nevar secināt, vai EAF darbība ir uzlabojusies – jādomā, kā labāk sasniegt mērķus; atzīmē finanšu vadības pārskatā iekļauto sasniegumu salīdzinājumu ar mērķiem, bet prasa Komisijai pielikt vairāk pūļu, nosakot kvantitatīvi novērtējamus mērķus, kā noteikts Finanšu regulā;

                  17.

                  norāda, ka daudzas dalībvalstis 2003. gadā nav pilnībā veikušas savas iemaksas, kas kopā ar maksājumiem Globālajam veselības fondam noveda pie iztrūkuma Komisijas fondos un maksājumu atlikšanas; aicina dalībvalstis pildīt savus tiesiskās saistības attiecībā uz EAF iemaksām;

            Budžeta atbalsts

                  18.

                  norāda uz arvien pieaugošo budžeta atbalsta nozīmi, jo 2003. gadā 19 ĀKK valstīm izmaksāja EUR 390 miljonus; atzīst, ka budžeta atbalsts var dot lielu ieguldījumu nabadzības samazināšanas mērķu sasniegšanā un saņēmējvalstu publisko finanšu pārvaldes uzlabošanā, jo īpaši pastiprinot šo valstu izpratni par “īpašumtiesībām”; uzsver, cik nozīmīga ir “mainīgu kvotu pieeja”; mudina Komisiju uzlabot ekonomisko reformu kontroles instrumentus un valsts finanšu vadības kvalitāti, kā noteikumus atbilstībai saņemt budžeta atbalstu;

                  19.

                  ja budžeta atbalsta fondu līdzekļus saņem ĀKK valsts, tad, saprotams, tie tiek izlietoti un kontrolēti saskaņā ar nacionālām, bet ne EAF procedūrām; apzinās, ka nepieciešams izmainīt Komisijas izpildes kontroles procedūras no tradicionālas kontroles un transakciju pārbaudes uz valsts finanšu pārvaldes novērtējumu, pamatotu uz uzraudzības informācijas un izpildes indikatoriem;

                  20.

                  tomēr atzīmē, ka Tiesa novēro gadījumus, kad budžeta atbalsta fondu izmantošanas kritēriji galvenokārt sastāv no makroekonomiskiem rādītājiem, kuri sniedz tikai daļu no informācijas par valsts finanšu pārvaldi; atsauc 2002. gada izlietojuma ziņojumā izteikto lūgumu par tādu novērtējumu, kurā visi trīs Kotonū nolīguma 61. panta 2. punktā (13) izklāstītie nosacījumi tiktu izpildīti; piekrīt Tiesai, ka novērtējumiem jāpiešķir oficiāls statuss attiecībā uz katru kritēriju;

                  21.

                  atzīmē, ka citi donori arī palielina budžeta atbalstu, un ka Komisija sadarbojas ar šiem donoriem, īpaši ar Pasaules banku, attīstot valsts finanšu pārvaldes novērtēšanas indikatorus; atzīmē Komisijas sniegto informāciju, atsaucoties uz lūgumu sniegt datus par 2002. gada budžeta izlietojumu ziņojumam par lietu stāvokli Valsts izdevumu un finansiālās atbildības programmā saistībā ar valsts finanšu pārvaldes izpildes indikatoru sagatavošanu; atzīmē Komisijas apgalvojumu, ka pagaidu vienošanās tika panākta 2004. gada sākumā, ka izstrādāto līdzekļu izmēģināšana tika plānota 2004. gada beigās, un ka lēmums par analītiskā ietvara noformēšanu jāpieņem līdz 2005. gada jūnijam; prasa līdz 2005. gada 1. septembrim aktualizēt programmas darbu;

            Augstākās revīzijas struktūrvienības

                  22.

                  atsauc to nozīmi, ko pievienojis Parlaments, Padome un Revīzijas palāta, iesaistot ACP valstu Augstākās revīzijas institūcijas (turpmāk – ARI) EAF kontrolē (14);

                  23.

                  atzīmē informāciju, ko sniedz Komisija savā finanšu vadības pārskatā par fondu izlietošanu ARI projektos 2003. finanšu gadā, kā pieprasa Parlaments savā 2002. gada izdevumu ziņojumā;

                  24.

                  atzīmē, ka Komisija izskata dažādus paņēmienus, lai atbalstītu un veicinātu ARI nozīmi ACP valstīs; prasa novērtēt dažādas iztirzātās izvēles, lai savlaicīgi izskatītu nākošo izdevumu izpildi;

            Budžeta izstrāde

                  25.

                  uzskata, ka EAF budžeta izstrāde novērsīs daudz komplikāciju un grūtību Eiropas attīstības fondu sekmīgā apguvē, palīdzēs paātrināt apmaksas operācijas; likvidēs pašreizējo demogrāfisko deficītu; uzskata, ka šim jautājumam jāpievēršas, apspriežot jauno finanšu perspektīvu;

            Palīdzības un atbalsta pārvaldes nodošana

                  26.

                  atbalsta, ka Komisija resursu un lēmumu pieņemšanas tiesības nodod Komisijas delegācijām; sagaida, ka šī jaunā organizatoriskā struktūra ļaus panākt augstāku saistību un maksājumu līmeni, nekā to, ko sasniedza Komisija 2003. gadā;

                  27.

                  tomēr saprot, ka līdz ar ieguvumiem jaunā struktūra ietver riskus; uzskata par nepieciešamu izmantot Komisijas štatu instrukciju “Ārējās palīdzības risku novērtēšana”;

                  28.

                  atzīmē Komisijas ziņojumu par saistību nodošanas procesa novērtējumu (15); saprot, ka dekoncentrācijas mēģinājums ir gandrīz pabeigts; gaida apstiprinājumu, ka resursu un lēmumu pieņemšanas tiesību nodošanai delegācijām sekos attiecīgu kontroles mehānismu ieviešana; nosaka termiņu ziņojumam par nākošo izdevumu izpildes novērtēšanas lietu stāvokli saistību nodošanas procesā, aprakstot sagaidāmos ieguvumus kopā ar kvantitatīvi novērtējamiem rādītājiem un norādot jau sasniegtos ieguvumus, kā arī detalizējot vietējās kontroles struktūras, ieskaitot iekšējo kontroles standartu īstenošanas stāvokli;

                  29.

                  atzīmē Komisijas apgalvojumu par to, ka tai ir pietiekams, pietiekoši labi kvalificēts un apmācīts personāls delegāciju finanšu pārvaldē; tomēr uzskata, ka Komisija ir izsmēlusi pārvaldes štatus, kas pārvalda EUR 10 miljonus, salīdzinot ar citiem galvenajiem donoriem;

                  30.

                  norāda uz riska faktoriem, kas pasliktina Komisijas pārstāvniecību stāvokli ĀKK valstīs, piemēram, grūtībām sameklēt atbilstošus darbiniekus un iespēju, ka Komisijas pārstāvniecībās varētu dažādi interpretēt noteikumus; uzsver, ka jāuzlabo noteikumi un jārod līdzsvars starp pastiprinātiem kontroles mehānismiem un nepieciešamību ziņot, no vienas puses, un efektīvu un ātru lēmumu pieņemšanu, piešķirot pārstāvniecībām tiesības pieņemt galvenos lēmumus par projektiem, no otras puses;

         Stabex fondi

                  31.

                  atzīmē, ka Komisija 2003. gadā ir veikusi Stabex fondu inventarizāciju, kas norāda, ka aptuveni EUR 700 miljoni palikuši nodošanai saņēmējvalstu vietējos pārskatos; atzīmē, ka, kaut gan fondi šajos pārskatos ir nodoti saņēmējvalstīm un formāli neskaitās EAF pārskatos, Komisija turpina dalīt atbildību par šiem fondiem un uztur kontroli par to pienācīgu izlietojumu; atzīmē Tiesas apsvērumu, ka pienācīga pārvaldījuma trūkums neļauj Komisijai kontrolēt fondu izmantošanu; atzīmē, ka Komisija cenšas ieviest uzlabotas pārvaldījuma procedūras 2004. gada beigās un pilnīgi tās ieviest 2005. gadā; aicina Komisiju sadarboties ar saņēmējvalstīm, lai uzlabotu pārvaldījumu un pēc iespējas ātrāk izmantotu neapgūtos fondus;

            Novērtējums

                  32.

                  atzīst par labu Komisijas centienus uzlabot iekšējo kontroli, kas ļaus izpildīt lielāko daļu no standartu prasībām; tomēr izsaka bažas par nespēju ierobežoto iespēju dēļ izpildīt 23. iekšējās kontroles standarta prasības attiecībā uz novērtējumu; prasa Komisijai ziņot, kā tiks panākta pareiza novērtēšana un tās uzraudzība, kā arī informēt, kad tā būs gatava ievērot standarta prasības;

            Izpildes gala termiņi

                  33.

                  aicina Komisiju izvirzīt un Padomi apstiprināt šādu priekšlikumu Finanšu regulas 119. panta pirmā punkta pirmā teikuma izmaiņas:
                  “Eiropas Parlaments līdz N +2 gada 30. jūnijam pēc Padomes ieteikuma, kas pieņemts ar kvalificētu balsu vairākumu, iesniedz Komisijai slēdzienu par budžeta izdevumiem attiecībā uz EAF resursu finansiālu izmantošanu N-tajam gadam saskaņā ar 1. panta 2. punktu.”

         (1)  OV C 293, 30.11.2004., 315. lpp.

         (2)  OV C 293, 30.11.2004., 327. lpp.

         (3)  OV C 277, 1.10.2001., 130. lpp.

         (4)  Pieņemtie teksti P5-TA(2004) 0367.

         (5)  OV L 156, 29.5.1998., 108. lpp.

         (6)  OV L 317, 15.12.2000., 355. lpp.

         (7)  OV L 191, 7.7.1998., 53. lpp.

         (8)  OV L 83, 1.4.2003., 1. lpp.

         (9)  Komisijas 2000. gada 16. maijā pieņemtais paziņojums Komisijai par ārējās palīdzības vadības reformu.

         (10)  Vispārējo jautājumu padomes (Attīstība) 2000. gada 10. novembrī pieņemtais Padomes un Komisijas paziņojums par Eiropas Kopienas attīstības politiku.

         (11)  OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.

         (12)  Revīzijas palātas gada pārskats par 2003. finanšu gadu, 387. lpp.

         (13)  Tieša budžeta palīdzība makroekonomikas vai nozares reformu atbalstam tiks piešķirta, ja:

                  a)

                  publiskā sektora izdevumi ir pietiekami pārredzami, ticami un ir iedarbīgi,

                  b)

                  valstī pastāv precīzi definētas makroekonomiskās vai nozaru politikas jomas, kurām piekrīt šīs valsts galvenie donori, un

                  c)

                  publiskie iepirkumi ir atklāti un pārskatāmi.

         (14)  Sk. Rezolūcijā punktus 21.-24. ar pavadkomentāriem lēmumam par sestā, septītā astotā un devītā EAF budžeta izlietojumu 2002. gadā (OV L 330, 4.11.2004., 128. lpp.).

         (15)  SEK(2004) 0561, 6.5.2004.


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2016/35 (2016. gada 14. janvāris), ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu

text:
               15.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 10/15

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2016/35
   (2016. gada 14. janvāris),
   ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2010. gada 26. jūlijā pieņēma Lēmumu 2010/413/KĀDP (1), ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu.

               (2)

               Amerikas Savienotās Valstis, Apvienotā Karaliste, Francija, Krievijas Federācija, Ķīna un Vācija, kuras atbalstīja Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos, 2013. gada 24. novembrī panāca vienošanos ar Irānu par kopīgu rīcības plānu, kurā izklāstīta pieeja virzībai uz Irānas kodoljautājuma visaptveroša ilgtermiņa risinājuma panākšanu. Tika panākta vienošanās, ka pirmais posms procesā virzībai uz šo visaptverošo risinājumu ietvertu sākotnējus savstarpēji saskaņotus pasākumus, kuri abām pusēm jāveic sešu mēnešu laikā, ko uz savstarpējas piekrišanas pamata var pagarināt.

               (3)

               Amerikas Savienotās Valstis, Apvienotā Karaliste, Francija, Krievijas Federācija, Ķīna un Vācija, kuras atbalstīja Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos, 2015. gada 14. jūlijā panāca vienošanos par Irānas kodoljautājuma visaptverošu ilgtermiņa risinājumu. Kopīgā visaptverošā rīcības plāna (KVRP) sekmīga īstenošana garantēs to, ka Irānas kodolprogrammai ir tikai miermīlīgs raksturs, un nodrošinās visaptverošu ar kodolmateriāliem saistīto sankciju atcelšanu.

               (4)

               Amerikas Savienotās Valstis, Apvienotā Karaliste, Francija, Krievijas Federācija, Ķīna un Vācija, kuras atbalstīja Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos, 2015. gada 14. jūlijā vienojās ar Irānu pagarināt kopīgā rīcības plāna pasākumu īstenošanu, lai ļautu veikt vajadzīgos pasākumus un sagatavošanās darbus KVRP īstenošanai.

               (5)

               Padome 2015. gada 14. jūlijā ar Lēmumu (KĀDP) 2015/1148 (2) nolēma pagarināt kopīgā rīcības plāna pasākumu īstenošanu līdz 2016. gada 14. janvārim.

               (6)

               Lai nodrošinātu pietiekamu laiku sagatavošanās darbiem, kas vajadzīgi KVRP īstenošanai, kopīgajā rīcības plānā noteikto Savienības ierobežojošo pasākumu apturēšana būtu jāpagarina līdz 2016. gada 28. janvārim. Attiecīgajiem līgumiem līdz minētajam datumam vajadzētu būt izpildītiem.

               (7)

               Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Lēmums 2010/413/KĀDP,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma 2010/413/KĀDP 26.a pantu aizstāj ar šādu:

      “26.a pants
      1.   Lēmuma 3.a panta 1. punktā minēto aizliegumu aptur līdz 2016. gada 28. janvārim, ciktāl tas attiecas uz Irānas jēlnaftas transportēšanu.
      2.   Lēmuma 3.a panta 2. punktā minēto aizliegumu aptur līdz 2016. gada 28. janvārim, ciktāl tas attiecas uz apdrošināšanas un pārapdrošināšanas nodrošināšanu saistībā ar Irānas jēlnaftas importu, pirkšanu vai transportēšanu.
      3.   Lēmuma 3.b pantā minēto aizliegumu aptur līdz 2016. gada 28. janvārim.
      4.   Lēmuma 4.c pantā minēto aizliegumu aptur līdz 2016. gada 28. janvārim, ciktāl tas attiecas uz zeltu un dārgmetāliem.
      5.   Lēmuma 10. panta 3. punkta a), b) un c) apakšpunktu aizstāj ar šādiem apakšpunktiem līdz 2016. gada 28. janvārim:

                  “a)

                  pārvedumus saistībā ar darījumiem, kuri attiecas uz pārtiku, veselības aprūpi, medicīnas iekārtām vai ir domāti lauksaimniecības vai humāniem mērķiem un kuru summa ir mazāka par EUR 1 000 000, kā arī pārvedumus saistībā ar personīgiem naudas pārvedumiem, kuru summa ir mazāka par EUR 400 000, īsteno bez iepriekšējas atļaujas. Ja pārveduma summa pārsniedz EUR 10 000, par to informē attiecīgās dalībvalsts kompetento iestādi;

                  b)

                  pārvedumiem saistībā ar darījumiem, kuri attiecas uz pārtiku, veselības aprūpi, medicīnas iekārtām vai ir domāti lauksaimniecības vai humāniem mērķiem un kuru summa ir lielāka par EUR 1 000 000, kā arī pārvedumiem saistībā ar personīgiem naudas pārvedumiem, kuru summa ir lielāka par EUR 400 000, ir vajadzīga attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes iepriekšēja atļauja. Attiecīgā dalībvalsts par jebkādu piešķirtu atļauju informē pārējās dalībvalstis;

                  c)

                  jebkādam citam pārvedumam, kura summa pārsniedz EUR 100 000, ir vajadzīga attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes iepriekšēja atļauja. Attiecīgā dalībvalsts par jebkādu piešķirtu atļauju informē pārējās dalībvalstis.”

            6.   Lēmuma 10. panta 4. punkta b) un c) apakšpunktu aizstāj ar šādiem apakšpunktiem līdz 2016. gada 28. janvārim:

                  “b)

                  jebkādus citus pārvedumus, kuru summa ir mazāka par EUR 400 000, īsteno bez iepriekšējas atļaujas. Ja pārveduma summa pārsniedz EUR 10 000, par to informē attiecīgās dalībvalsts kompetento iestādi;

                  c)

                  jebkādam citam pārvedumam, kura summa pārsniedz EUR 400 000, ir vajadzīga attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes iepriekšēja atļauja. Pēc četrām nedēļām uzskata, ka atļauja ir piešķirta, ja vien attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde nav minētajā laikposmā izteikusi iebildumus. Attiecīgā dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis gadījumā, ja atļauja ir liegta.”

            7.   Lēmuma 18.b pantā minētos aizliegumus aptur līdz 2016. gada 28. janvārim.
      8.   Lēmuma 20. panta 1. punkta b) un c) apakšpunktā un 20. panta 2. punktā minētos aizliegumus attiecībā uz Naftas ministriju, kas iekļauta II pielikumā, aptur līdz 2016. gada 28. janvārim, ciktāl tas nepieciešams, lai līdz 2016. gada 28. janvārim veiktu Irānas naftas ķīmijas produktu importa vai pirkuma līgumu izpildi.”

   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2016. gada 14. janvārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         A.G. KOENDERS

      (1)  Padomes Lēmums 2010/413/KĀDP (2010. gada 26. jūlijs), ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (OV L 195, 27.7.2010., 39. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2015/1148 (2015. gada 14. jūlijs), ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu (OV L 186, 14.7.2015., 2. lpp.).


title: Padomes Lēmums (2003. gada 18. jūnijs), ar ko groza Padomes Lēmumu 2000/604/EK par Ekonomikas politikas komitejas sastāvu un statūtiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003D0475

Oficiālais Vēstnesis L 158 , 27/06/2003 Lpp. 0055 - 0057

		Padomes Lēmums(2003. gada 18. jūnijs),ar ko groza Padomes Lēmumu 2000/604/EK par Ekonomikas politikas komitejas sastāvu un statūtiem(2003/475/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 209. pantu,ņemot vērā Komisijas atzinumu [1],tā kā:(1) Ekonomikas politikas komiteja ir paredzēta Līguma 272. pantā.(2) Padome 2000. gada 29. septembrī ir pieņēmusi Lēmumu 2000/604/EK par Ekonomikas politikas komitejas sastāvu un statūtiem [2].(3) Ar šo statūtu palīdzību Komiteja līdz šim ir spējusi pareizi darboties.(4) Pēc tam, kad 2002. gada decembrī valstu vadītāji vai valdības vadītāji Europadomes sanāksmē Kopenhāgenā pieņēma lēmumu, 2003. gada 16. aprīlī desmit jaunas dalībvalstis parakstīja līgumu par pievienošanos Eiropas Savienībai un ir sagaidāms, ka tās pievienosies 2004. gada 1. maijā.(5) Ekonomikas politikas komitejai pēc paplašināšanās jāturpina efektīvi darboties.(6) Attiecīgi jāpārskata Ekonomikas politikas komitejas sastāvs un statūti,(14) Dalībvalstīm, Komisijai un Eiropas Centrālajai bankai ir jābūt pienācīgi pārstāvētai Komitejā. Katrai no tām jāizvirza divi locekļi.IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Lēmumu 2000/604/EK groza šādi:a) lēmuma 14. apsvērumu aizstāj ar šādu apsvērumu:"(14) Dalībvalstīm, Komisijai un Eiropas Centrālajai bankai ir jābūt pienācīgi pārstāvētai Komitejā. Katrai no tām jāizvirza divi locekļi.";b) pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikumu.2. pantsŠis lēmums stājas spēkā 2003. gada 1. jūlijā.Luksemburgā, 2003. gada 18. jūnijāPadomes vārdā --priekšsēdētājsG. Drys[1] OV C 127, 29.5.2003., 33. lpp.[2] OV L 257, 11.10.2000., 28. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMS"PIELIKUMSEKONOMIKAS POLITIKAS KOMITEJAS STATŪTII DAĻA KOMITEJAS UZDEVUMI1. pants1. Neierobežojot Līguma 114. un 207. pantu, Ekonomikas politikas komiteja (še turpmāk "Komiteja") piedalās Padomes darbu sagatavošanā, koordinējot dalībvalstu un Kopienas ekonomikas politiku, kā arī sniedz padomus Komisijai un Padomei.2. Komiteja piedalās Padomes darba sagatavošanā, sniedzot ekonomiskās analīzes, atzinumus par metodoloģiju un projektus ieteikumiem politikas jautājumā, kas jo īpaši skar struktūrpolitiku, ar kuru paredzēts veicināt izaugsmes potenciālu un nodarbinātību Kopienā. Šajā sakarā īpašu uzmanību tā pievērš:a) preču, kapitāla, pakalpojumu un darba tirgus darbībai, ieskaitot izmaiņas algās, produktivitātē, nodarbinātībā un konkurētspējā;b) valsts sektora lomai un efektivitātei, kā arī valsts finanšu ilgtspējībai ilgā termiņā;c) tam, kā īpaša politika, piemēram, attiecībā uz vidi, pētniecību un attīstību, un sociālo kohēziju, iespaido visu ekonomiku.3. Iepriekšminētajās jomās Komiteja, neskarot Līguma 114. un 207. pantu, sniedz atbalstu Padomes darbā, jo īpaši palīdz formulēt ekonomikas politikas vispārīgās nostādnes, un tā sekmē daudzpusējās uzraudzības procedūru, kas minēta Līguma 99. panta 3. punktā. Šajā sakarā Komiteja regulāri novērtē situāciju valstīs, jo īpaši pievēršot uzmanību struktūru reformām dalībvalstīs.4. Neskarot Līguma 130. un 207. pantu, Komiteja sekmē Padomes darbu saskaņā ar sadaļu "Nodarbinātība" Līgumā.5. Komiteja palīdz Ekonomikas un finanšu komitejai, jo īpaši pārraugot īstermiņa un vidēja termiņa makroekonomiskas pārmaiņas dalībvalstīs un Kopienā, veicot analīzi un sniedzot atzinumus galvenokārt par metodoloģiskajiem jautājumiem, kas saistīti ar struktūrpolitikas un makroekonomikas politikas mijiedarbību, un par algu izmaiņām dalībvalstīs un Kopienā.6. Komiteja nodrošina sistēmu, saskaņā ar kādu tehniskā līmenī notiek dialogs par makroekonomiku, kas apvieno Komitejas pārstāvjus (tostarp Eiropas Centrālo banku), Ekonomikas un finanšu komiteju, Nodarbinātības komiteju, Komisiju un sociālos partnerus.7. Komisija konsultē Komiteju par Eiropas Savienības vispārējā budžeta neobligāto izdevumu palielināšanas maksimālo ātrumu, kā paredzēts Līguma 272. pantā.2. pantsKomiteja sniedz atzinumus pēc Padomes, Komisijas vai Ekonomikas un finanšu komitejas pieprasījuma vai pati pēc savas iniciatīvas.3. pantsPildot savus uzdevumus, Komitejai ir cieši sakari ar Ekonomikas un finanšu komiteju, sniedzot pārskatu Padomei. Palīdzot sagatavot ekonomikas politikas vispārīgās nostādnes, Komiteja ziņo Ekonomikas un finanšu komitejai. Tā saskaņo savu darbu ar Nodarbinātības komiteju, kā arī ar citām komitejām un darba grupām, sagatavojot Padomes darbu jomās, kurās šīs komitejas un darba grupas ir kompetentas.II DAĻA STRUKTŪRA4. pants1. Dalībvalstis, Komisija un Eiropas Centrālā banka katra ieceļ divus Komitejas locekļus.2. Komitejas locekļus izraugās no vecāko amatpersonu vidus, kuriem ir sevišķa kompetence ekonomikas un struktūrpolitikas izstrādes jomā.5. pantsKomitejas locekļi savus pienākumus pilda, ņemot vērā Kopienas vispārējās intereses.III DAĻA PRIEKŠSĒDĒTĀJS UN SEKRETARIĀTS6. pants1. Komiteja no savu locekļu vidus ar locekļu balsu vairākumu uz diviem gadiem ievēl priekšsēdētāju un ne vairāk kā trīs priekšsēdētāja vietniekus. Parasti divu gadu pilnvaru laiks nav pagarināms.2. Priekšsēdētājs deleģē savas balsstiesības citam viņa delegācijas loceklim.7. pantsJa priekšsēdētājs nespēj veikt savus pienākumus, viņu aizstāj ar vienu no Komitejas priekšsēdētāja vietniekiem.8. pants1. Komitejai palīdz sekretariāts, ko vada sekretārs. Sekretāru un sekretariāta personālu, kas vajadzīgs sekretariāta uzdevumu izpildei, nodrošina Komisija. Komisija ieceļ sekretāru pēc apspriešanās ar Komiteju. Sekretārs un viņa personāls, pildot viņu pienākumus, rīkojas atbilstoši Komitejas norādījumiem.2. Komitejas izdevumus iekļauj Komisijas tāmē.IV DAĻA PROCEDŪRA9. pantsAtzinumus vai ziņojumus, ja ir vajadzīgs balsojums, pieņem ar locekļu balsu vairākumu. Katram loceklim ir viena balss. Tomēr, ja ieteikumu vai atzinumu sniedz par jautājumiem, par kuriem Padome pēc tam var pieņemt lēmumu, centrālo banku un Komisijas pārstāvji var pilnā mērā piedalīties šo jautājumu apspriešanā, bet nevar piedalīties balsošanā. Komiteja ziņo arī par mazākuma vai atšķirīgiem viedokļiem, kas izteikti jautājumu apspriešanas laikā.10. pantsParasti Komitejas sanāksmēs drīkst izteikties tikai locekļi. Ārkārtas gadījumos priekšsēdētājs var piekrist alternatīviem noteikumiem.11. pantsKomiteja īpašu jautājumu izskatīšanu var uzticēt apakškomitejām vai darba grupām. Šādu grupu priekšsēdētāja pienākumus uzņemas Komitejas loceklis, kuru ieceļ Komiteja.12. pantsKomiteja, apakškomitejas vai darba grupas var aicināt palīgā ekspertus.13. pantsKomiteju sasauc priekšsēdētājs vai nu pēc savas ierosmes, vai arī pēc Padomes, Komisijas vai vismaz piecu locekļu pieprasījuma.14. pants1. Parasti Komiteju pārstāv priekšsēdētājs; jo īpaši Komiteja var pilnvarot priekšsēdētāju ziņot par apspriedēm un sniegt mutiskas atsauksmes par Komitejas sagatavotiem atzinumiem un ziņojumiem.2. Komitejas priekšsēdētājam ir pienākums uzturēt Komitejas attiecības ar Eiropas Parlamentu, kuru attiecīgā gadījumā pastāvīgi informē par Komitejas darbu.15. pants1. Ja vien nav nolemts citādi, Komitejas sēdes ir konfidenciālas. Tas pats attiecas uz darbu, ko veic apakškomitejās un darba grupās.2. Komitejas sagatavotos ziņojumus vai atzinumus nodod atklātībā pēc tam, kad tie nosūtīti adresātam, ja vien nav sevišķi svarīgu iemeslu saglabāt to konfidencialitātes statusu.16. pantsKomiteja apstiprina savu reglamentu."--------------------------------------------------


title: Padomes Lēmums (1986. gada 18. jūnijs) Kopienas vārdā akceptēt Muitas sadarbības padomes 1982. gada 16. jūnija Ieteikumu par kodu izmantošanu transporta veidu apzīmēšanai

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31986D0257

Oficiālais Vēstnesis L 167 , 24/06/1986 Lpp. 0032 - 0033 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 2 Sējums 4 Lpp. 0121  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 2 Sējums 4 Lpp. 0121

		Padomes Lēmums(1986. gada 18. jūnijs)Kopienas vārdā akceptēt Muitas sadarbības padomes 1982. gada 16. jūnija Ieteikumu par kodu izmantošanu transporta veidu apzīmēšanai(86/257/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā, paredzot konkrētus piemērošanas nosacījumus, Kopiena var akceptēt Muitas sadarbības padomes 1982. gada 16. jūnija Ieteikumu par koda izmantošanu transporta veidu apzīmēšanai,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsKopienas vārdā tiek akceptēts Muitas sadarbības padomes 1982. gada 16. jūnija Ieteikums par kodu izmantošanu transporta veidu apzīmēšanai, paredzot konkrētus piemērošanas nosacījumus.Ieteikuma teksts un ieteikuma piemērošanas nosacījumi ir pievienoti lēmumam.2. pantsPadomes priekšsēdētājs paziņo Muitas sadarbības padomes ģenerālsekretariātam par to, ka Kopiena akceptē šī lēmuma 1. pantā minēto ieteikumu, paredzot konkrētus piemērošanas nosacījumus.Luksemburgā, 1986. gada 18. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsN. Smit-kroes--------------------------------------------------Muitas Sadarbības Padomes Ieteikums(1982. gada 16. jūnijs)par kodu izmantošanu transporta veidu apzīmēšanaiMUITAS SADARBĪBAS PADOME,atvieglot datu starptautisko apmaiņu starp muitas pārvaldes iestādēm un starp šādām iestādēm un starptautiskās tirdzniecības dalībniekiem, kas tos izmanto,UZSKATOT,ka datu starptautiskā apmaiņā būtu vēlams transporta veidu apzīmēšanai izmantot starptautiski pieņemtu un vispārēji piemērojamu kodu,ka minētajā Ekonomikas komisijas Eiropai ieteikumā iekļautā kodu sistēma ir piemērots pamats transporta veidu apzīmēšanai starptautiskajā datu apmaiņā,valstis neatkarīgi no tā, vai tās ir vai nav Padomes dalībvalstis, kā arī muitas ūnijas un ekonomikas savienības, kas akceptē šo ieteikumu, paziņot ģenerālsekretāram par ieteikuma akceptēšanu, par dienu, no kuras ieteikumu piemēro, un par piemērošanas nosacījumiem. Ģenerālsekretārs šo informāciju nosūtīs visu dalībvalstu muitas pārvaldes iestādēm. Tāpat ģenerālsekretārs šo informāciju nosūtīs arī to valstu, kas nav dalībvalstis, muitas pārvaldes iestādēm, kā ar muitas ūnijām un ekonomikas savienībām, kas būs akceptējušas šo ieteikumu.ieteikumu Nr. 19, ko 1981. gada martā pieņēmusi Ekonomikas komisijas Eiropai (EKE) Darba grupa starptautiskās tirdzniecības procedūru atvieglošanas jautājumos, kurā starptautiskās tirdzniecības nolūkos ieteikts transporta veidu apzīmēšanai izmantot viencipara kodu sistēmu,UZSKATOT,ka datu starptautiskā apmaiņā būtu vēlams transporta veidu apzīmēšanai izmantot starptautiski pieņemtu un vispārēji piemērojamu kodu,ka minētajā Ekonomikas komisijas Eiropai ieteikumā iekļautā kodu sistēma ir piemērots pamats transporta veidu apzīmēšanai starptautiskajā datu apmaiņā,valstis neatkarīgi no tā, vai tās ir vai nav Padomes dalībvalstis, kā arī muitas ūnijas un ekonomikas savienības, kas akceptē šo ieteikumu, paziņot ģenerālsekretāram par ieteikuma akceptēšanu, par dienu, no kuras ieteikumu piemēro, un par piemērošanas nosacījumiem. Ģenerālsekretārs šo informāciju nosūtīs visu dalībvalstu muitas pārvaldes iestādēm. Tāpat ģenerālsekretārs šo informāciju nosūtīs arī to valstu, kas nav dalībvalstis, muitas pārvaldes iestādēm, kā ar muitas ūnijām un ekonomikas savienībām, kas būs akceptējušas šo ieteikumu.valstīm neatkarīgi no tā, vai tās ir vai nav Padomes dalībvalstis, kā arī muitas ūnijām un ekonomikas savienībām izmantot viencipara kodu sistēmu, kas iekļauta minētajā Ekonomikas komisijas Eiropai ieteikumā, kā arī vēlāk grozītos šo kodu variantus transporta veidu apzīmēšanai starptautiskā datu apmaiņā starp muitas pārvaldes iestādēm un starp muitas pārvaldes iestādēm un starptautiskās tirdzniecības dalībniekiem, kas tos lieto, gadījumos, kad ir vajadzīgs apzīmējums koda veidā,LŪDZka datu starptautiskā apmaiņā būtu vēlams transporta veidu apzīmēšanai izmantot starptautiski pieņemtu un vispārēji piemērojamu kodu,ka minētajā Ekonomikas komisijas Eiropai ieteikumā iekļautā kodu sistēma ir piemērots pamats transporta veidu apzīmēšanai starptautiskajā datu apmaiņā,valstis neatkarīgi no tā, vai tās ir vai nav Padomes dalībvalstis, kā arī muitas ūnijas un ekonomikas savienības, kas akceptē šo ieteikumu, paziņot ģenerālsekretāram par ieteikuma akceptēšanu, par dienu, no kuras ieteikumu piemēro, un par piemērošanas nosacījumiem. Ģenerālsekretārs šo informāciju nosūtīs visu dalībvalstu muitas pārvaldes iestādēm. Tāpat ģenerālsekretārs šo informāciju nosūtīs arī to valstu, kas nav dalībvalstis, muitas pārvaldes iestādēm, kā ar muitas ūnijām un ekonomikas savienībām, kas būs akceptējušas šo ieteikumu.Piemērošanas nosacījumi1. Ieteikumu Kopienā piemēro no 1988. gada 1. janvāra.2. Kopiena neizmanto kodu Nr. 6 (pārvadājumi ar vairākiem transporta veidiem), jo tā pārvadājumus ar vairākiem transporta veidiem neatzīst par atsevišķu transporta veidu.3. Kodu Nr. 9 (nenoteikts) izmanto attiecībā uz pašgājējiem transporta līdzekļiem.--------------------------------------------------


title: 2009/785/EK: Komisijas Lēmums ( 2009. gada 26. oktobris ), ar kuru groza Lēmumu 2008/359/EK, ar ko izveido Augsta līmeņa grupu lauksaimniecības un pārtikas rūpniecības konkurētspējas jautājumos, lai pagarinātu tā piemērošanas termiņu

text:
               27.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 280/56

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2009. gada 26. oktobris),
   ar kuru groza Lēmumu 2008/359/EK, ar ko izveido Augsta līmeņa grupu lauksaimniecības un pārtikas rūpniecības konkurētspējas jautājumos, lai pagarinātu tā piemērošanas termiņu
   (2009/785/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas 2008. gada 28. aprīļa Lēmums 2008/359/EK, ar ko izveido Augsta līmeņa grupu lauksaimniecības un pārtikas rūpniecības konkurētspējas jautājumos (1), ir piemērojams ierobežotu laiku.

               (2)

               Augsta līmeņa grupa ir uzlabojusi Kopienas lauksaimniecības un pārtikas rūpniecības konkurētspēju, izstrādājot ziņojumu par Eiropas lauksaimniecības un pārtikas rūpniecības konkurētspēju (2), 30 ieteikumus un svarīgāko ierosmju ceļvedi, kurā ietverti īstenošanas pasākumi. Šīs ierosmes ir jāturpina.

               (3)

               Augsta līmeņa grupai lauksaimniecības un pārtikas rūpniecības konkurētspējas jautājumos ir jāturpina darbs ar tādiem pašiem noteikumiem, kādi ir paredzēti minētajā lēmumā.

               (4)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Lēmums 2008/359/EK,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   Vienīgais pants
   Lēmuma 2008/359/EK 6. pantu aizstāj ar šādu pantu:

      “6. pants
      Beigu termiņš
      Šo lēmumu piemēro līdz 2010. gada 31. decembrim.”

      Briselē, 2009. gada 26. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētāja vietnieks

         Günter VERHEUGEN

      (1)  OV L 120, 7.5.2008., 15. lpp.

      (2)  http://ec.europa.eu/enterprise/sectors/food/files/high_level_group_2008/documents_hlg/final_report_hlg_17_03_09_en.pdf


title: 2006/516/EK: Padomes Lēmums ( 2006. gada 27. jūnijs ), lai Eiropas Kopienas vārdā noslēgtu Protokolu par augsnes aizsardzību, Protokolu par enerģētiku un Protokolu par tūrismu, kas pievienoti Alpu Konvencijai - Dikjarazzjonijiet

text:
               25.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 201/31

      PADOMES LĒMUMS

   (2006. gada 27. jūnijs),
   lai Eiropas Kopienas vārdā noslēgtu Protokolu par augsnes aizsardzību, Protokolu par enerģētiku un Protokolu par tūrismu, kas pievienoti Alpu Konvencijai
   (2006/516/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 175. panta 1. punktu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Konvencija par Alpu aizsardzību (turpmāk – “Alpu Konvencija”) ir Eiropas Kopienas vārdā noslēgta ar Padomes Lēmumu 96/191/EK (2).

               (2)

               Ar Padomes Lēmumu 2005/923/EK (3) Padome nolēma Eiropas Kopienas vārdā parakstīt Protokolu par augsnes aizsardzību, Protokolu par enerģētiku un Protokolu par tūrismu, kas pievienoti Alpu Konvencijai.

               (3)

               Protokoli ir būtisks posms Alpu Konvencijas īstenošanā, un Eiropas Kopiena ir apņēmusies īstenot minētās konvencijas mērķus.

               (4)

               Ar Alpiem saistītās ekonomikas, sociālās un ekoloģiskās pārrobežu problēmas joprojām ir nopietns uzdevums, kam jāpievēršas šajā ļoti apdraudētajā apgabalā.

               (5)

               Alpu reģionā būtu jāveicina un jāstiprina Kopienas politika, jo īpaši prioritārajās jomās, kā tās definētas Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 1600/2002/EK (2002. gada 22. jūlijs), ar ko nosaka Sesto Kopienas vides rīcības programmu (4).

               (6)

               Viens no galvenajiem Protokola par augsnes aizsardzību mērķiem ir augsnes daudzfunkcionālās nozīmes saglabāšana ilgtspējīgas attīstības perspektīvā. Ir jānodrošina ilgtspējīgs augsnes ražīgums atbilstīgi tās dabiskajām funkcijām, augsnes kā dabas un kultūras vēstures fonda funkcijām un augsnes izmantojumam lauksaimniecībā un mežsaimniecībā, urbanizācijā un ar tūrismu saistītās darbībās, cita veida ekonomiskā izmantojumā, transporta un infrastruktūras jomā, kā arī atbilstoši augsnes izmantojumam par izejvielu avotu.

               (7)

               Izvēloties pieeju augsnes aizsardzībai, būtu jāņem vērā reģionālo un vietējo apstākļu būtiskās atšķirības Alpu reģionā. Protokols par augsnes aizsardzību varētu palīdzēt īstenot atbilstīgus pasākumus valsts un reģionālā līmenī.

               (8)

               Protokola prasības – piemēram, attiecībā uz augsnes monitoringu, erozijas, applūšanas un zemes nogruvumu riska zonu noteikšanu, piesārņoto vietu uzskaiti un saskaņotu datu bāzu izveidi – var būt nozīmīgi Kopienas politikas elementi augsnes aizsardzības jomā, kā apliecināts, inter alia, Padomes Direktīvā 85/337/EEK (1985. gada 27. jūnijs) par dažu sabiedrisku un privātu projektu ietekmes uz vidi novērtējumu (5), Padomes Direktīvā 86/278/EEK (1986. gada 12. jūnijs) par vides, jo īpašo augsnes, aizsardzību, lauksaimniecībā izmantojot notekūdeņu dūņas (6), Padomes Direktīvā 92/43/EEK (1992. gada 21. maijs) par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību (7), Padomes Direktīvā 99/31/EK (1999. gada 26. aprīlis) par atkritumu poligoniem (8), Padomes Regulā (EK) Nr. 1257/1999 (1999. gada 17. maijs) par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai (9) un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2000/60/EK (2000. gada 23. oktobris), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (10).

               (9)

               Protokolā par enerģētiku ir paredzēts veikt attiecīgus pasākumus energotaupības, enerģijas ražošanas, tostarp atjaunojamās enerģijas popularizēšanas, transporta, piegādes un izmantošanas jomā, lai radītu ilgtspējīgai attīstībai piemērotus apstākļus.

               (10)

               Protokols par enerģētiku ir saskaņā ar Sesto vides rīcības programmu par klimata pārmaiņu radīto problēmu novēršanu un dabas resursu ilgtspējīgas apsaimniekošanas un izmantošanas veicināšanu. Tāpat protokola ir saskaņā ar Kopienas enerģētikas politiku, kā tā izklāstīta Baltajā grāmatā “Kopienas stratēģija un rīcības plāns”, Zaļā grāmatā “Virzoties uz Eiropas stratēģiju enerģijas piegādes jomā”, Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2001/77/EK (2001. gada 27. septembris) par tādas elektroenerģijas pielietojuma veicināšanu iekšējā elektrības tirgū, kas ražota, izmantojot neizsīkstošos enerģijas avotus (11), Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/91/EK (2002. gada 16. decembris) par ēku energoefektivitāti (12) un Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 1230/2003/EK (2003. gada 26. jūnijs), ar ko pieņem daudzgadu programmu par rīcību enerģijas jomā: Saprātīga enerģija Eiropai (2003.–2006.) (13).

               (11)

               Protokola par enerģētiku ratificēšana stiprinātu pārrobežu sadarbību ar Šveici, Lihtenšteinu un Monako. Tas palīdzētu nodrošināt to, lai partneriem reģionos būtu tādi paši mērķi kā Eiropas Kopienai un lai šādas iniciatīvas attiektos uz visu Alpu ekoloģisko reģionu.

               (12)

               Eiropas Enerģētikas tīklam (TEN-E) būtu jāpiešķir prioritāte un saskaņošanas un īstenošanas pasākumi, kas TEN-E pamatnostādnēs paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 1229/2003/EK (2003. gada 26. jūnijs), ar ko nosaka vairākas pamatnostādnes attiecībā uz Eiropas enerģētikas tīkliem (14), būtu jāpiemēro, izstrādājot jaunus pārrobežu savienojumus, jo īpaši augstsprieguma līnijas.

               (13)

               Eiropas Kopiena, tās dalībvalstis, Šveice, Lihtenšteina un Monako ir puses ANO Vispārējai konvencijai par klimata pārmaiņām (UNFCCC) un Kioto Protokolam. UNFCCC un Kioto Protokolā ir paredzēts, ka puses izstrādā, īsteno, publicē un regulāri atjaunina valsts un reģionālas programmas, kas ietver pasākumus klimata pārmaiņu seku mazināšanai, risinot jautājumus saistībā ar visu Monreālas Protokolā neiekļauto siltumnīcefekta gāzu antropogēnām emisijām, iedalot tās pēc to avotiem, un ar attiecīgo gāzu piesaisti.

               (14)

               Protokols par enerģētiku sekmē UNFCCC prasību izpildi attiecībā uz pasākumiem, kas veicina atbilstošu pielāgošanos klimata pārmaiņām.

               (15)

               Lielākajā Alpu reģiona daļā tūrisms no ekonomikas viedokļa ir ārkārtīgi svarīga nozare, kas ir cieši saistīta ar tūrisma ietekmi uz vidi un vietējo sabiedrību un atkarīga no tās.

               (16)

               Tā kā kalnu reģions ir unikāls un ekoloģiski ļoti jutīgs apgabals, ir ārkārtīgi svarīgi saglabāt līdzsvaru starp ekonomiskajām interesēm, vietējo iedzīvotāju vajadzībām un vides aspektiem, lai tādējādi nodrošinātu reģiona ilgtspējīgu attīstību.

               (17)

               Tūrisms arvien vairāk kļūst par pasaules mēroga fenomenu, tomēr pamatā tas paliek vietējās un reģionālās atbildības jomā. Ciktāl tas saistīts ar Kopienu, šajā kontekstā attiecīgi ir, inter alia, šādi akti: Direktīva 85/337/EEK, Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1980/2000 (2000. gada 17. jūlijs) par pārskatīto Kopienas ekoetiķetes piešķiršanas programmu (15), Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 761/2001 (2001. gada 19. marts), ar ko organizācijām atļauj brīvprātīgi piedalīties Kopienas vides vadības un audita sistēmā (EMAS) (16) un Padomes 2002. gada 21. maija Rezolūcija par Eiropas tūrisma nākotni (17). Alpu Konvencijai un tās Protokolam par tūrismu kopā ar pārējiem protokoliem, kas var ietekmēt tūrisma nozari, vajadzētu būt pamatinstrumentam ieinteresēto pušu ieguldījuma stimulēšanai un koordinēšanai reģionālā un vietējā līmenī, lai ilgtspējību padarītu par galveno dzinuli Alpu reģiona tūrisma piedāvājuma kvalitātes uzlabošanai.

               (18)

               Protokola par tūrismu vispārīgais mērķis ir veicināt ilgtspējīgu tūrismu, jo īpaši nodrošinot to, ka tūrisma attīstības un pārvaldības plānos ir ņemta vērā tā ietekme uz vidi. Tādēļ protokolā ir paredzēti īpaši noteikumi un ieteikumi, ko var izmantot kā instrumentus, lai stiprinātu vides aspektu iestrādi ar tūrismu un jo īpaši tā kvalitatīvu attīstību saistītu jauninājumu un izpētes, uzraudzības un apmācības, pārvaldības instrumentu un stratēģiju, plānošanas un apstiprināšanas procedūru risinājumos.

               (19)

               Minēto trīs protokolu pusēm būtu jāsekmē attiecīga izglītība un apmācība un līdztekus jāveicina sabiedrības informēšana par katra konkrētā protokola mērķiem, pasākumiem un īstenošanu.

               (20)

               Ir lietderīgi Eiropas Kopienai apstiprināt šos protokolus,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Kopienas vārdā tiek apstiprināti Protokols par augsnes aizsardzību (18), Protokols par enerģētiku (19) un Protokols par tūrismu (20), kas pievienoti Alpu Konvencijai, kura parakstīta Zalcburgā, 1991. gada 7. novembrī.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Kopienas vārdā deponēt apstiprināšanas dokumentu Austrijas Republikai saskaņā ar Protokola par augsnes aizsardzību 27. pantu, Protokola par enerģētiku 21. pantu un Protokola par tūrismu 28. pantu.
   Vienlaikus norīkotā persona vai personas deponē deklarācijas par protokoliem.
   3. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Luksemburgā, 2006. gada 27. jūnijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. PRÖLL

      (1)  2006. gada 13. jūnija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  OV L 61, 12.3.1996., 31. lpp.

      (3)  OV L 337, 22.12.2005., 27. lpp.

      (4)  OV L 242, 10.9.2002., 1. lpp.

      (5)  OV L 175, 5.7.1985., 40. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/35/EK (OV L 156, 25.6.2003., 17. lpp.).

      (6)  OV L 181, 4.7.1986., 6. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 807/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 36. lpp.).

      (7)  OV L 206, 22.7.1992., 7. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1882/2003 (OV L 284, 31.10.2003., 1. lpp.).

      (8)  OV L 182, 16.7.1999., 1. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1882/2003.

      (9)  OV L 160, 26.6.1999., 80. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2223/2004 (OV L 379, 24.12.2004., 1. lpp.).

      (10)  OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 2455/2001/EK (OV L 331, 15.12.2001., 1. lpp.).

      (11)  OV L 283, 27.10.2001., 33. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar EEZ Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 102/2005 (OV L 306, 24.11.2005., 34. lpp.).

      (12)  OV L 1, 4.1.2003., 65. lpp.

      (13)  OV L 176, 15.7.2003., 29. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 787/2004/EK (OV L 138, 30.4.2004., 12. lpp.).

      (14)  OV L 176, 15.7.2003., 11. lpp.

      (15)  OV L 237, 21.9.2000., 1. lpp.

      (16)  OV L 114, 24.4.2001., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 196/2006 (OV L 32, 4.2.2006., 4. lpp.).

      (17)  OV C 135, 6.6.2002., 1. lpp.

      (18)  OV L 337, 22.12.2005., 29. lpp.

      (19)  OV L 337, 22.12.2005., 36. lpp.

      (20)  OV L 337, 22.12.2005., 43. lpp.