title: EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 62/04/COL ( 2004. gada 31. marts ), ar kuru četrdesmit piekto reizi groza procedūras un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā, grozot 24.A nodaļu Valsts atbalsts jūras transportam un VIII pielikumu, un ar ko ierosina attiecīgos pasākumus

text:
               13.9.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 240/9

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS

   Nr. 62/04/COL
   (2004. gada 31. marts),
   ar kuru četrdesmit piekto reizi groza procedūras un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā, grozot 24.A nodaļu “Valsts atbalsts jūras transportam” un VIII pielikumu, un ar ko ierosina attiecīgos pasākumus
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE,
   ŅEMOT VĒRĀ Eiropas Ekonomikas zonas līgumu (1), un jo īpaši tā 61. līdz 63. pantu, kā arī 26. protokolu,
   ŅEMOT VĒRĀ Līgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanu (2), jo īpaši tā 24. pantu, 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu, 3. protokola I daļas 1. pantu un 3. protokola II daļas 18. un 19. pantu (3),
   TĀ KĀ saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas līguma 24. pantu EBTA Uzraudzības iestāde īsteno EEZ līguma noteikumus par valsts atbalstu,
   TĀ KĀ saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas līguma 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu EBTA Uzraudzības iestāde sniedz paziņojumus un pamatnostādnes par EEZ līgumā iztirzātajiem jautājumiem, ja to skaidri paredz minētais līgums vai Uzraudzības un Tiesas līgums vai ja EBTA Uzraudzības iestāde to uzskata par nepieciešamu,
   ATGĀDINOT procedūras un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā (4), ko EBTA Uzraudzības iestāde pieņēma 1994. gada 19. janvārī (5),
   TĀ KĀ Eiropas Kopienu Komisija (tālāk tekstā – EK Komisija) 2004. gada 17. janvārī pieņēma paziņojumu, nosakot Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu jūras transportam, kā arī saskaņā ar EK Līguma 88. panta 1. punktu ierosināja attiecīgos pasākumus (6),
   TĀ KĀ minētais paziņojums ir attiecināms arī uz Eiropas Ekonomikas zonu,
   TĀ KĀ ir jānodrošina EEZ valsts atbalsta noteikumu vienāda piemērošana visā Eiropas Ekonomikas zonā,
   TĀ KA saskaņā ar EEZ līguma XV pielikuma beigu daļā iekļautās nodaļas “VISPĀRĪGI” II punktu EBTA Uzraudzības iestādei pēc apspriešanās ar Komisiju ir jāpieņem tiesību akti, kas atbilstu Eiropas Komisijas pieņemtajiem,
   APSPRIEDUSIES ar EK Komisiju,
   ATGĀDINOT, ka EBTA Uzraudzības iestāde par šo tēmu ir apspriedusies ar EBTA valstīm daudzpusējā sanāksmē 2004. gada 3. februārī,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1)

               Valsts atbalsta pamatnostādņu 24.A nodaļu un VIII pielikumu groza, pašreizējo 24.A nodaļu un VIII pielikumu aizstājot ar tekstu, kas pievienots šā lēmuma pielikumā. Tiek ierosināti šā lēmuma pielikumā iekļautie attiecīgie pasākumi.

               2)

               EBTA valstis informē ar vēstuli, tai pievienojot šā lēmuma kopiju un pielikumu. EBTA valstīm ne vēlāk kā līdz 2004. gada 30. jūnijam ir jāpaziņo par savu piekrišanu attiecīgajiem pasākumiem.

               3)

               Saskaņā ar EEZ līguma 27. protokola d) punktu Eiropas Komisiju informē ar šā lēmuma kopiju, ietverot pielikumu.

               4)

               Šo lēmumu, ietverot pielikumu, publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un EEZ pielikumā.

               5)

               Ja EBTA valstis piekrīt ierosinātajiem attiecīgajiem pasākumiem, Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un EEZ pielikumā publicē kopsavilkuma paziņojumu.

               6)

               Šis lēmums ir autentisks angļu valodā.

      Briselē, 2004. gada 31. martā

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā —

            priekšsēdētājs

         Hannes HAFSTEIN

            Kolēģijas loceklis

         Einar M. BULL

      (1)  Tālāk tekstā – EEZ līgums.

      (2)  Tālāk tekstā – Uzraudzības un Tiesas līgums.

      (3)  Uzraudzības un Tiesas līguma 3. protokols, kurā EBTA valstis izdarījušas grozījumus 2001. gada 10. decembrī. Grozījumi stājās spēkā 2003. gada 28. augustā.

      (4)  Tālāk tekstā – Valsts atbalsta pamatnostādnes.

      (5)  Pirmoreiz publicēti OV L 231, 3.9.1994., un EEZ pielikumā Nr. 32 tajā pašā datumā, jaunākie grozījumi izdarīti ar Kolēģijas Lēmumu Nr. 41/04/COL, 17.3.2004., vēl nav publicēts.

      (6)  OV C 13, 17.1.2004., 3. lpp.

      PIELIKUMS

         “24.A   VALSTS ATBALSTS JŪRAS TRANSPORTAM (1)

         24.A.1.   Ievads

                     (1)

                     Jūras transporta pakalpojumiem Eiropas Ekonomikas zonā ir būtiska nozīme. EEZ jūras transporta nozare un ar to saistītās darbības ir vienas no ievērojamākajām pasaulē. EK Komisijas Baltajā grāmatā “Eiropas transporta politika līdz 2010. gadam – laiks izlemt” (2) uzsvērta jūras transporta pakalpojumu būtiskā nozīme Kopienas ekonomikā un norādīts, ka tirdzniecībā starp Kopienu un pārējo pasauli 90 % no visām precēm tiek pārvadātas, izmantojot jūras transportu. No visiem preču pārvadājumiem starp EK dalībvalstīm 69 % ir īslīniju jūras pārvadājumi (41 %, ja ieskaita arī iekšzemes pārvadājumus).

                     (2)

                     Kopš septiņdesmitajiem gadiem Eiropas flote ir saskārusies ar konkurenci, ko rada kuģi, kas reģistrēti trešās valstīs, kurām maz rūp starptautiskā līmenī spēkā esošu sociālo un drošības normu ievērošana.

                     (3)

                     Astoņdesmito gadu beigās tika atzīts, ka Eiropas kuģiem trūkst konkurētspējas, un, tā kā nebija saskaņotu pasākumu Eiropas līmenī, vairākas EEZ valstis pieņēma atšķirīgus noteikumus jūras transporta atbalstam. EEZ valstu pieņemto stratēģiju daudzveidība un pasākumu atbalstam piešķirtā budžeta atšķirības atspoguļo šo valstu dažādo pieeju valsts atbalstam, kā arī to, kādu nozīmi tās piešķir jūrniecības nozarei.

                     (4)

                     Turklāt, lai veicinātu kuģu pārreģistrāciju, EEZ valstis atviegloja noteikumus attiecībā uz apkalpi, īpaši papildus galvenajiem reģistriem izveidojot otros reģistrus.

                     (5)

                     Otrie reģistri ir, pirmkārt, “ārzonas reģistri”, kas pieder vairāk vai mazāk autonomām teritorijām attiecībā pret EEZ valsti, un, otrkārt, “starptautiski reģistri”, kas tieši piesaistīti to izveidotājai valstij.

                     (6)

                     Neraugoties uz visiem pūliņiem, liela daļa EEZ flotes turpina kuģot zem trešu valstu karogiem. Tas izskaidrojams ar to, ka trešu valstu reģistri, kuri piemēro brīvpieejas reģistrēšanās politiku – un ko dažkārt dēvē par “aprēķina karogiem” –, ir bijuši un joprojām ir ievērojami konkurētspējīgāki nekā EEZ valstu reģistri.

               24.A.1.1.   Atbalsts kuģniecības nozarei

                     (1)

                     Ņemot vērā ārpuskopienas kuģu konkurences spiediena rezultātā EK dalībvalstīs pieņemto atbalsta shēmu daudzveidību, EK Komisija 1989. gadā pieņēma pirmās pamatnostādnes šajā jomā, lai panāktu zināmu vienādošanu attiecībā uz EK dalībvalstu darbībām. Tomēr šī metode izrādījās neefektīva, un Kopienas flotes pagrimums turpinājās. Pamatnostādnes tika attiecīgi pārskatītas, un 1997. gadā tika pieņemts paziņojums, ar ko tika noteiktas jaunas Pamatnostādnes par valsts atbalstu jūras transportam (3).

                     (2)

                     Kad EEZ līgums stājās spēkā, 1989. gada pamatnostādnes tajā nebija iekļautas. Taču uz jūras transporta nozari pilnībā attiecās EEZ līgumā ietvertie valsts atbalsta pamatnoteikumi, un Uzraudzības iestāde uzskatīja, ka Komisijas 1989. gada pamatnostādnes par atbalstu kuģniecības uzņēmumiem būtu attiecināmas uz EEZ. Tādējādi 1997. gada paziņojums tika iekļauts kā 24.A nodaļa Uzraudzības iestādes pieņemtajās Valsts atbalsta pamatnostādnēs. Šajā 24.A nodaļā iekļautas EK Komisijas 2004. gada pamatnostādnes (4).

                     (3)

                     Pēdējos gados būtiskākais jaunums EEZ valstu jūras transporta atbalsta pasākumu jomā ir vienotas likmes nodokļu sistēmu plašā ieviešana visā Eiropā, balstoties uz tonnāžu (“tonnāžas nodoklis”). Tonnāžas nodokli jau visai sen ieviesa Grieķijā, un pamazām to piemēroja arī citās valstīs – Nīderlandē (1996), Norvēģijā (1996), Vācijā (1999), Apvienotajā Karalistē (2000), Dānijā, Spānijā un Somijā (2002), un Īrijā (2002). Arī Beļģija un Francija 2002. gadā nolēma to ieviest, bet Itālijas valdība pašreiz apsver šādu iespēju.

               24.A.1.2.   Pārskats par nozares attīstību kopš 1997. gada pamatnostādņu pieņemšanas

                     (1)

                     EK Komisija 2004. gada pamatnostādņu ievadā apraksta EK dalībvalstu ierosinātos un EK Komisijas pieņemtos pasākumus salīdzinājumā ar 1997. gada pamatnostādņu mērķiem. EK Komisija attiecīgo informāciju bija ieguvusi no statistikas datiem un dalībvalstīm 2002. gada sākumā nosūtītās anketas atbildēm. Uzraudzības iestāde EBTA valstis lūdza aizpildīt to pašu anketu un atbildes nosūtīja EK Komisijai. EBTA valstu atbildes uz anketas jautājumiem un Uzraudzības iestādes pieredze, ņemot vērā atbalsta paziņojumus jūras transporta jomā, Uzraudzības iestādei dod pamatu apliecināt, ka EK Komisijas 2004. gada paziņojumā aprakstītās vispārīgās tendences ir attiecināmas uz visu EEZ.

               a)   EEZ flotes konkurētspēja

                     (2)

                     Balstoties uz EK dalībvalstu 2002. gada vidū iesniegtajām atbildēm uz Komisijas anketu un jaunākajiem statistikas datiem (5), EK Komisija secināja, ka EK dalībvalstis, kuras bija ieviesušas atbalsta pasākumus, jo īpaši nodokļu atvieglojumu veidā, bija panākušas, ka liels skaits kuģu ar ievērojamu tonnāžu pārreģistrējas atpakaļ ar valsts karogu, ņemot vērā visu reģistru apkopotos datus. Kopš Norvēģija (6) ieviesa īpašo kuģniecības nodokļa režīmu, tirdzniecības flote ar valsts karogu pieauga par 89 kuģiem jeb 6 % (1996.–2001). Laikā no 1989. līdz 2001. gadam EK dalībvalstu reģistru īpatsvars pasaules kopējā tonnāžā nedaudz samazinājās. Visā pasaulē kuģniecībai pieaugot, Kopienas pārvaldītā flote, kas bija reģistrēta ar trešu valstu karogiem, pieauga straujāk nekā ar EK dalībvalstu karogiem reģistrētā flote. Norvēģijas īpašumā esošu kuģu skaits, kuri peldēja ar ārvalstu karogiem, pieauga no 425 kuģiem 1996. gada 1. janvārī līdz 702 kuģiem 2001. gada 1. janvārī.

               b)   Nodarbinātības tendences

                     (3)

                     Attiecībā uz nodarbinātības tendencēm EK Komisija konstatēja, ka uz Kopienas kuģiem nodarbināto jūrnieku kopējais skaits ir samazinājies, taču norādīja, ka tas jāskata kopsakarībā ar kuģu produktivitātes palielināšanos un Kopienas flotes atjaunošanu 1997.–2001. gadā, kad progresīvāku tehnoloģiju rezultātā apkalpes kļuva mazākas, bet labāk apmācītas. Komisija secināja, ka nav mazinājusies tendence uz kuģiem ar Kopienas karogiem arvien vairāk nodarbināt trešu valstu jūrniekus. Šai tendencei Komisija pievērsa uzmanību 2001. gada Paziņojumā par jūrnieku apmācību un pieņemšanu darbā (7). Norvēģijā laikā no 1999. līdz 2000. gadam norvēģu un EEZ jūrnieku skaits uz norvēģu īpašumā esošiem kuģiem samazinājās par 3 %, savukārt citu valstu jūrnieku skaits palielinājās.

               c)   Ieguldījums tautsaimniecībā

                     (4)

                     Jūrniecības nozares ir cieši saistītas ar jūras transportu. Šī saikne ir spēcīgs arguments par labu tam, lai pieņemtu pasākumus ar mērķi saglabāt uz EEZ kuģiem balstītu floti. Tā kā jūras transports, no vienas puses, ir viens no posmiem kopējā transporta ķēdē, bet, no otras puses, – jūrniecības nozarē, Eiropas flotes konkurētspējas veicināšanas pasākumi ietekmē arī ieguldījumus ar jūrniecību saistītajās sauszemes nozarēs (8) un jūras transporta ieguldījumu EEZ ekonomikā kopumā, kā arī nodarbinātībā.

                     (5)

                     Kuģniecības un visas jūrniecības nozaru grupas īpatsvars dažādu valstu tautsaimniecībā ievērojami atšķiras. EK Komisijas pētījumā par 15 EK dalībvalstīm un Norvēģiju Eiropas jūrniecības nozaru grupas nozīmi un tās tiešo ekonomisko ietekmi atspoguļo šādi rādītāji: 1,550 miljonu tieši nodarbināto un 160 miljardu euro apgrozījums 1997. gadā (aptuveni 2 % no Kopienas IKP) (9). Kā piemērus var minēt datus par Norvēģiju (jūrniecības nozaru grupas ieguldījums IKP – 2 % (10)), Dāniju (3 %), Grieķiju (2,3 %) un Nīderlandi (2 %).

                     (6)

                     Šajā kontekstā ir svarīgi norādīt, ka Kopienā reģistrētu Eiropas uzņēmumu pārvaldītās flotes īpatsvars ir saglabājies aptuveni 34 % līmenī no pasaules kopējās tonnnāžas, kura savukārt attiecīgajā periodā ir pieaugusi par 10 %. Ņemot vērā jūrniecības nozares mobilitāti un trešu valstu piedāvātās iespējas, jāsecina, ka jūras transportam paredzēti atbalsta pasākumi varētu palīdzēt novērst izplatīto saistīto nozaru pārvietošanu.

                     (7)

                     Balstoties uz šiem faktiem, EK Komisija secināja, ka tur, kur bija veikti pasākumi saskaņā ar 1997. gada pamatnostādnēm, Kopienas reģistru un Kopienas flotes strukturālā vājināšanās mitējās, un vismaz daļēji tika sasniegti Komisijas noteiktie mērķi. Uzraudzības iestāde no saviem pētījumiem jūras transporta nozarē konstatē, ka kuģu karogu mainīšana nav mazinājusies, lai gan tika uzskatīts, ka saskaņā ar Uzraudzības iestādes pamatnostādņu iepriekšējo 24.A nodaļu pieņemtie pasākumi būtu līdzeklis šīs tendences apstādināšanai. Norvēģijas īpatsvars pasaules flotē, balstoties uz bruto tonnāžu un rēķinot pēc Norvēģijā reģistrētajiem kuģiem, laikā no 1998. līdz 2000. gadam saglabājās aptuveni 4 % līmenī (11).

                     (8)

                     Savukārt atvērto reģistru īpatsvars pasaules kopējā tonnāžā aplūkojamajā periodā turpināja palielināties, laikā no 1996. līdz 2001. gadam pieaugot no 43 % līdz 54 %, un nekas neliecina, ka mazinātos tendence flotē arvien vairāk nodarbināt trešu valstu jūrniekus. Iepriekšējos gados pieliktās pūles ir jāturpina, taču tām jābūt mērķtiecīgākām. Īpaši aktīvi jāpievēršas EEZ jūrnieku nodarbinātības veicināšanas pasākumiem.

                     (9)

                     EBTA valstu pieņemto un Uzraudzības iestādes atļauto pasākumu rezultāti ir sistemātiski jāanalizē.

                     (10)

                     Līdz ar to, lai gan principā darbības atbalstu var piešķirt tikai izņēmuma gadījumā, pagaidu kārtā un to pakāpeniski samazinot, Uzraudzības iestāde uzskata, ka valsts atbalsts EEZ kuģniecības nozarei joprojām ir pamatots un ka 1997. gada pamatnostādnēs noteiktā pieeja bija pareiza. Tādēļ šī pamatnostādņu 24.A nodaļa pamatojas uz to pašu pamatpieeju.

               24.A.2.   Pārskatīto valsts atbalsta pamatnostādņu darbības joma un vispārīgie mērķi

                     (1)

                     Šo pamatnostādņu – ar ko aizstāj līdzšinējo 24.A nodaļu (12) – mērķis ir noteikt kritērijus, balstoties uz kuriem Uzraudzības iestāde apstiprina valsts atbalstu jūras transportam saskaņā ar EEZ valsts atbalsta noteikumiem un procedūrām, ievērojot EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu un/vai 59. panta 2. punktu.

                     (2)

                     Atbalsta shēmas nedrīkst tikt realizētas uz citu EEZ valstu ekonomikas rēķina, un ir jāpierāda, ka tās nekropļos konkurenci starp Līgumslēdzējām pusēm tiktāl, ka tas būtu pretrunā vispārējām interesēm. Valsts atbalstam vienmēr jābūt tikai tik lielam, cik nepieciešams attiecīgā mērķa sasniegšanai, un tas jāpiešķir, ievērojot pārskatāmības prasības. Vienmēr jāņem vērā visu valsts iestāžu (valsts, reģionālā un vietējā līmenī) piešķirtā atbalsta kumulatīvais efekts.

                     (3)

                     Šīs pamatnostādnes piemēro “jūras transporta” darbībām, kā tās definētas Regulā (EEK) Nr. 4055/86 (13), kura EEZ līgumā iekļauta ar XIII pielikuma 53. punktu, un Regulā (EEK) Nr. 3577/92 (14), kura EEZ līgumā iekļauta ar XIII pielikuma 53. punktu (15), tas ir, “pasažieru vai kravu pārvadāšanai pa jūru”. Atsevišķās daļās tās attiecas arī uz vilkšanu un bagarēšanu.

               24.A.2.1.   Pārskatīto valsts atbalsta pamatnostādņu darbības joma

                     (1)

                     Šīs pamatnostādnes attiecas uz jebkādu EBTA valstu piešķirtu atbalstu vai no valsts līdzekļiem piešķirtu atbalstu jūras transportam. Tas ietver jebkādas valsts iestāžu (valsts, reģionālā, provinču, departamentu vai vietējā līmenī) piešķirtas finansiālas priekšrocības neatkarīgi no to veida. Ar “valsts iestādi” saprot arī valsts uzņēmumus un bankas ar valsts kontrolētu kapitālu. Par atbalstu var uzskatīt arī valsts garantētus komercbanku aizdevumus vai cita veida finansējumu. Pamatnostādnēs atbalsta saņēmējus nešķiro ne pēc to juridiskā statusa (uzņēmumi, personālsabiedrības vai fiziskas personas), ne pēc īpašumtiesībām (valsts vai privātām), un ar terminu “uzņēmums” saprot jebkāda veida juridiskas vai fiziskas personas.

                     (2)

                     Šīs pamatnostādnes neattiecas uz kuģu būvi (Uzraudzības iestādes Valsts atbalsta pamatnostādņu 24.B nodaļas vai jebkādu attiecīgi pieņemtu aktu izpratnē). Ieguldījumus infrastruktūrā parasti neuzskata par valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē, ja valsts visiem ieinteresētajiem uzņēmumiem nodrošina brīvu un vienlīdzīgu piekļuvi šai infrastruktūrai. Tomēr Uzraudzības iestāde šādus ieguldījumus var pārbaudīt, ja tie tieši vai netieši varētu radīt priekšrocības kādiem konkrētiem kuģu īpašniekiem. Uzraudzības iestāde ir arī noteikusi principu, ka par valsts atbalstu neuzskata valsts ieguldījumus uzņēmumos ar tādiem nosacījumiem, kas būtu pieņemami privātiem ieguldītājiem parastos tirgus ekonomikas apstākļos.

               24.A.2.2.   Pārskatīto valsts atbalsta pamatnostādņu vispārīgie mērķi

                     (1)

                     Valsts atbalsta jomā ir jānodrošina lielāka pārskatāmība, lai savas tiesības un pienākumus pārzinātu ne tikai valsts iestādes to plašākā nozīmē, bet arī uzņēmumi un fiziskas personas. Šo pamatnostādņu uzdevums ir veicināt pārskatāmību un precizēt, kāda veida valsts atbalsta shēmas ir pieļaujamas, lai atbalstītu EEZ jūrniecības intereses, ar mērķi:

                                 —

                                 veicināt drošu, efektīvu un videi draudzīgu jūras transportu,

                                 —

                                 veicināt kuģu reģistrēšanos vai pārreģistrēšanos EEZ valstu reģistros,

                                 —

                                 sekmēt EEZ valstu jūrniecības nozaru grupas nostiprināšanos un flotes vispārējo konkurētspēju pasaules tirgū,

                                 —

                                 saglabāt un uzlabot speciālās zināšanas jūrniecībā un aizsargāt un veicināt Eiropas jūrnieku nodarbinātību, un

                                 —

                                 veicināt jaunu īslīniju jūras pārvadājumu pakalpojumu piedāvājumu (16).

                     (2)

                     Vispārīgā gadījumā valsts atbalstu var piešķirt tikai par kuģiem, kas reģistrēti EEZ valstu reģistros. Tomēr atsevišķos izņēmuma gadījumos atbalstu var piešķirt par kuģiem, kas reģistrēti šo pamatnostādņu VIII pielikuma 3. punktā minētajos reģistros, ja:

                                 —

                                 tie atbilst starptautiskajiem standartiem un EEZ tiesību aktiem, ieskaitot tos, kuri attiecas uz drošību, drošu ekspluatāciju, ietekmi uz vidi un darba apstākļiem uz kuģa,

                                 —

                                 tos vada no EEZ,

                                 —

                                 kuģu īpašnieks ir reģistrēts EEZ un attiecīgā valsts var pierādīt, ka attiecīgais reģistrs tieši sekmē iepriekš minēto mērķu sasniegšanu.

                     (3)

                     Turklāt neatkarīgi no kuģa karoga valsts atbalsta pasākumus var apstiprināt atsevišķos izņēmuma gadījumos, kuros var skaidri pierādīt ieguldījumu Līgumslēdzēju pušu kopējo mērķu sasniegšanā.

               24.A.3.   Konkurētspējas uzlabošanas pasākumi nodokļu un sociālajā jomā
         24.A.3.1.   Kuģu īpašniekiem uzņēmumiem piemērojamais nodokļu režīms

                     (1)

                     Daudzas trešas valstis ir izveidojušas iespaidīgus kuģu reģistrus, dažkārt var piedāvāt efektīvu starptautisku pakalpojumu infrastruktūru un kuģu īpašniekus piesaista ar tādiem nodokļu nosacījumiem, kas ir ievērojami izdevīgāki nekā EEZ valstīs. Šā zemo nodokļu režīma rezultātā uzņēmumi ir ne vien saskatījuši stimulu mainīt kuģa karoga valsti, bet pat apsver uzņēmuma pārcelšanu. Jāuzsver, ka pašreiz nav tādu iedarbīgu starptautisku noteikumu, kas ierobežotu tamlīdzīgu nodokļu konkurenci, kā arī maz administratīvu, juridisku vai tehnisku šķēršļu kuģa pārreģistrācijai no EEZ valsts reģistra uz kādu citu. Šajā kontekstā labākais risinājums, šķiet, būtu radīt godīgākus nosacījumus konkurencei ar “aprēķina karogiem”.

                     (2)

                     Vispārīgā gadījumā EEZ līgums neattiecas uz EEZ/EBTA valstu nodokļu sistēmu. Tomēr atsevišķos gadījumos nodokļu sistēma var radīt sekas, kas ļautu uz to attiecināt EEZ līguma 61. panta 1. punktu (17). Pašreiz nav ziņu par tādiem režīmiem, kuri Līgumslēdzēju pušu konkurences nosacījumus kropļotu tiktāl, ka tas būtu pretrunā vispārējām interesēm. Praksē ir vērojama arvien lielāka izlīdzināšanās EEZ valstu pieejā kuģniecības atbalstam. Kuģu pārreģistrācija no vienas EEZ valsts uz citu ir reta parādība. Nodokļu konkurence galvenokārt vērojama starp EEZ valstīm, no vienas puses, un trešām valstīm – no otras, jo trešu valstu reģistros iekļautiem kuģu īpašniekiem izmaksu ietaupījumu iespējas ir daudz lielākas nekā jebkurā EEZ valstī.

                     (3)

                     Šā iemesla dēļ daudzas EEZ valstis ir ieviesušas īpašus pasākumus nodokļu nosacījumu uzlabošanai kuģu īpašniekiem uzņēmumiem, piemēram, ir atļauta paātrināta amortizācija ieguldījumiem kuģos vai noteiktas tiesības uz vairākiem gadiem bez nodokļu nomaksas paturēt peļņu, kas gūta no kuģu pārdošanas, ar nosacījumu, ka šo peļņu pēc tam atkal iegulda kuģos.

                     (4)

                     Šie īpašie nodokļu atvieglojumi, ko piemēro kuģniecības nozarē, ir uzskatāmi par valsts atbalstu. Par valsts atbalstu uzskatāma arī pieeja aizstāt parasto uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu ar tonnāžas nodokli. “Tonnāžas nodoklis” nozīmē, ka kuģa īpašnieks nodokli maksā tieši atkarībā no kuģu tonnāžas. Tonnāžas nodoklis ir maksājams neatkarīgi no uzņēmuma faktiskās peļņas vai zaudējumiem.

                     (5)

                     Ir pierādījies, ka šādi pasākumi sekmē kvalitatīva darbaspēka nodarbināšanu jūrniecības nozares sauszemes darbībās, piemēram, ar kuģniecību tieši saistītā vadībā, kā arī citās saistītās darbībās (apdrošināšanā, brokeru pakalpojumos un finansēs). Ņemot vērā šo darbību nozīmi Līgumslēdzēju pušu ekonomikā un ieguldījumu iepriekš minēto mērķu sasniegšanā, šāda veida nodokļu stimuli visumā ir atbalstāmi. Turklāt kvalitatīva darbaspēka nodrošināšana un EEZ valstīs atrodošos konkurētspējīgu kuģniecības uzņēmumu atbalstīšana, izmantojot nodokļu stimulus, kam papildus tiktu īstenotas mācību un drošības uzlabojumu iniciatīvas, sekmēs Eiropas kuģniecības attīstību pasaules tirgū.

                     (6)

                     Uzraudzības iestāde apzinās, ka pašreiz kuģu īpašnieki peļņu bieži vien gūst, izmantojot kuģus ar svešiem karogiem, piemēram, fraktētus kuģus ar ārvalstu karogiem vai alianses partneru kuģus. Ir skaidrs arī tas, ka vadības un saistīto darbību pārvietošana uz ārvalstīm turpināsies, ja kuģu īpašnieki varēs gūt vērā ņemamu finansiālu labumu, izvietojot vadību dažādās valstīs un vedot atsevišķu uzskaiti par ieņēmumiem no EEZ reģistrētiem kuģiem un atsevišķi – par pārējiem. To veicinātu, piemēram, tas, ja par peļņu no kuģiem ar trešu valstu karogiem EEZ valstī piemērotu pilnu uzņēmumu ienākuma nodokļa likmi vai ārvalstīs piemērotu zemu nodokļa likmi, ja var pierādīt, ka vadība atrodas ārvalstīs.

                     (7)

                     Valsts atbalsta mērķis jūras transporta jomā ir veicināt EEZ flotes konkurētspēju pasaules kuģniecības tirgū. No tā izriet, ka vispārīgā gadījumā nodokļu atvieglojumu režīmos jāpierāda saikne ar EEZ karogu. Tomēr izņēmuma kārtā šos režīmus var apstiprināt arī tad, ja tie ir piemērojami visai flotei, ko vada kuģa īpašnieks, kas reģistrēts EEZ valsts teritorijā, kurā piemēro uzņēmumu ienākuma nodokli, ja var pierādīt, ka visu attiecīgo kuģu stratēģiskā un komerciālā vadība faktiski tiek veikta šajā teritorijā, un ja šīs darbības dod būtisku ieguldījumu EEZ ekonomikā un nodarbinātībā. Pierādījumos, ko attiecīgā EEZ valsts iesniedz šīs ekonomiskās saiknes apliecināšanai, jāiekļauj ziņas par EEZ valsts reģistros iekļautiem kuģiem, kas uzņēmumam pieder un ko tas vada, uz kuģiem un sauszemes darbībās nodarbinātiem EEZ valstu piederīgajiem un ieguldījumiem pamatlīdzekļos. Jāuzsver, ka atbalstam ir jābūt tādam, kas ir nepieciešams, lai veicinātu visu attiecīgo kuģu stratēģiskās un komerciālās vadības pārvietošanu uz EEZ, un ka turklāt nodokļu atvieglojumu saņēmējiem ir jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis EEZ. Papildus Uzraudzības iestāde prasa iesniegt jebkādus pierādījumus, kas apliecina, ka visi kuģi, kurus vada atvieglojumu saņēmēji uzņēmumi, atbilst visiem piemērojamiem starptautiskajiem un EEZ drošības standartiem, ieskaitot darba apstākļus uz kuģa.

                     (8)

                     Kā jau minēts iepriekšējā punktā, nedrīkst aizmirst, ka principā nodokļu atvieglojumu režīmiem ir jābūt saiknei ar kādas EEZ valsts karogu. Pirms izņēmuma kārtā piešķirt (vai apstiprināt) atbalstu tādām flotēm, kurās ir arī kuģi ar citu valstu karogiem, EEZ valstīm jāpārliecinās, ka atbalsta saņēmēji uzņēmumi apņemas palielināt vai vismaz saglabāt to ar EEZ valsts karogu peldošo kuģu tonnāžas īpatsvaru, kāds tiem bija šo pamatnostādņu spēkā stāšanās brīdī. Ja runa ir par uzņēmumu, kas kontrolē kuģus vadošus uzņēmumus Padomes septītās Direktīvas 83/349/EEK (18) (1. panta) – kas iekļauta EEZ līguma XXII pielikuma 4. punktā – izpratnē, minēto prasību par tonnāžas īpatsvaru attiecina uz mātessabiedrības un meitassabiedrību tonnāžu, tās summējot. Ja uzņēmums (vai grupa) neizpilda šo prasību, attiecīgā EEZ valsts nedrīkst piešķirt papildu nodokļu atvieglojumus attiecībā uz šā uzņēmuma papildu kuģiem, kuri brauc jūrā ar trešu valstu karogiem, ja vien nākamajā punktā minētajā laika posmā nav samazinājies EEZ valstīs reģistrēto kuģu tonnāžas vidējais īpatsvars salīdzinājumā ar kopējo tonnāžu, uz ko attiecas nodokļu atvieglojumi attiecīgajā EEZ valstī. Ja EBTA valsts piemēro atrunu, tas ir jāziņo Uzraudzības iestādei. Šajā punktā minēto prasību par EEZ tonnāžas īpatsvaru nepiemēro uzņēmumiem, kuros vismaz 60 % no to kopējās tonnāžas ir ar EEZ karogu.

                     (9)

                     Ikvienā gadījumā, kad nodokļu režīms ir apstiprināts izņēmuma kārtā, un lai EBTA valsts ik trīs gadus varētu sagatavot un iesniegt ziņojumu, kas minēts 24.A.12. iedaļā (sk. tālāk “Nobeiguma piezīmes”), atbalsta saņēmējiem attiecīgajai EBTA valstij jāiesniedz pierādījumi, ka attiecīgajā laika posmā ir izpildīti visi nosacījumi, lai piemērotu atkāpi no prasības par saikni ar karoga valsti. Turklāt ir jāiesniedz pierādījumi tam, ka attiecībā uz atbalsta saņēmēju floti ir ievērota iepriekšējā punktā minētā tonnāžas īpatsvara prasība un ka ikviens flotes kuģis atbilst piemērojamiem starptautiskajiem un EEZ standartiem, ieskaitot tos, kuri attiecas uz drošību, drošu ekspluatāciju, ietekmi uz vidi un darba apstākļiem uz kuģa. Ja atbalsta saņēmēji šos pierādījumus neiesniedz, tiem turpmāk neļauj izmantot nodokļu atvieglojumus.

                     (10)

                     Lai gan parasti minētie nodokļu režīmi ir attiecināmi uz EEZ reģistrētiem kuģniecības uzņēmumiem, ir lietderīgi arī noteikt, ka šos pašus noteikumus var attiecināt arī uz atsevišķām EEZ reģistrētām rēderejām. Rēderejas ir uzņēmumi, kas kuģu īpašniekiem piedāvā dažādu pakalpojumu klāstu, piemēram, tehniskās pārbaudes, apkalpes pieņemšanu darbā un apmācību, apkalpes vadību un kuģa vadīšanu. Atsevišķos gadījumos rēderejām uztic gan kuģu tehnisko, gan apkalpes vadību. Šādā gadījumā attiecībā uz transporta darbībām tās rīkojas kā “kuģu īpašnieki” klasiskā izpratnē. Arī šajā nozarē, gluži kā attiecībā uz kuģniecības nozari, starptautiskā konkurence ir spēcīga un arvien pieaug. Šo iemeslu dēļ šķiet lietderīgi nodokļu atvieglojumu iespēju attiecināt arī uz rēderejām.

                     (11)

                     Rēderejas var pretendēt uz atbalstu tikai par tiem kuģiem, attiecībā uz kuriem tām ir pilnībā uzticēta visa apkalpes un tehniskā vadība. Konkrēti, lai varētu saņemt atbalstu, rēderejām no īpašnieka ir pilnībā jāpārņem atbildība par kuģa vadīšanu, kā arī no īpašnieka jāpārņem visi ISM kodeksā (19) noteiktie pienākumi un atbildība. Ja rēderejas sniedz arī citus specializētus pakalpojumus, pat ja tie ir saistīti ar kuģa vadīšanu, tad to darbību uzskaitei, uz kurām nodokļu atvieglojumi neattiecas, ir jābūt nošķirtai. Arī uz rēderejām attiecas iepriekš minētā prasība par EEZ tonnāžas īpatsvaru (20).

                     (12)

                     Šīs pamatnostādnes piemēro tikai jūras transportam. Uzraudzības iestāde pieņem, ka jūras transporta definīcijā ietilpst arī citu kuģu, naftas platformu u. tml. vilkšana.

                     (13)

                     Tomēr Uzraudzības iestāde ir konstatējusi, ka atsevišķos gadījumos EEZ valstis ļauj piešķirt atbalstu par velkoņiem, kuri paredzēti darbam jūrā, bet kuri darbam jūrā neiziet vispār vai ļoti reti. Tādēļ šajās pamatnostādnēs ir lietderīgi izklāstīt Uzraudzības iestādes nostāju šajā jautājumā.

                     (14)

                     “Vilkšana” pamatnostādņu darbības jomā ietilpst tikai tad, ja attiecīgā gada laikā no velkoņa kopējā faktiski paveiktā darba vismaz 50 % ir “jūras transports”. Dīkstāves laiku var proporcionāli iekļaut tajā velkoņa faktiski veiktā darba daļā, kas uzskatāma par “jūras transportu”. Jāuzsver, ka šo pamatnostādņu nolūkā par “jūras transportu” cita starpā neuzskata vilkšanu, ko veic ostās, vai palīdzību pašpiedziņas kuģiem nokļūt ostā. Vilkšanas gadījumā nav pieļaujama atkāpe no saiknes ar karoga valsti.

                     (15)

                     Arī attiecībā uz bagarēšanu iepriekšējo gadu pieredze liecina, ka būtu lietderīgi precizēt dažus apstākļus.

                     (16)

                     Principā “bagarēšanai” nav piemērojams valsts atbalsts jūras transportam. Tomēr uzņēmumiem var piemērot nodokļu atvieglojumus (piemēram, tonnāžas nodokli) par tiem bagariem, no kuru kopējā darba laika gadā vismaz 50 % ir “jūras transports”, tas ir, iegūto materiālu tāljūras transports, atbalstu piemērojot tikai jūras transporta darbībām. Uz atbalstu var pretendēt tikai EEZ valstī reģistrēti bagari (nav pieļaujama atkāpe no saiknes ar karoga valsti). Šādos gadījumos jūras transporta darbību uzskaitei ir jābūt nošķirtai (21).

                     (17)

                     Visbeidzot, līdz šim EK Komisijas metode, novērtējot tai paziņotās tonnāžas nodokļa sistēmas, ir bijusi šāda: kuģu īpašnieku tonnāžai piemērojot teorētisku peļņas normu, tika aprēķināta “virtuālā” peļņa, un šādi noteiktajai peļņai tika piemērota attiecīgās valsts uzņēmuma nodokļa likme. Rezultātā iegūtā summa ir maksājamais “tonnāžas nodoklis”.

                     (18)

                     Līdz šim EK valstu noteiktās teorētiskās peļņas normas bija viendabīgas. Tomēr, ņemot vērā, ka uzņēmumu ienākuma nodokļa likmes EK var ievērojami atšķirties, par vienu un to pašu tonnāžu maksājamais tonnāžas nodoklis dažādās EK valstīs var būt ļoti atšķirīgs. Lai saglabātu pašreizējo līdzsvaru, EK Komisija noteica, ka attiecībā uz viena lieluma tonnāžu turpmāk tā apstiprinās tikai tās shēmas, kuru rezultātā nodokļu slogs būtu līdzvērtīgs agrāk apstiprinātām shēmām. Ņemot vērā šo pieredzi, Uzraudzības iestāde pieļauj, ka tā vietā, lai aprēķinu “virtuālu” peļņu, kurai piemēro parasto uzņēmumu ienākuma nodokli, atsevišķas valstis var izlemt tieši noteikt īpašas tonnāžas nodokļa likmes. Arī Uzraudzības iestāde centīsies saglabāt līdzsvaru saskaņā ar iepriekš apstiprinātām sistēmām.

                     (19)

                     Jebkurā gadījumā nodokļu shēmu mērķis ir veicināt kuģniecības nozares attīstību un nodarbinātību līgumslēdzēju pušu vispārējās interesēs. Līdz ar to minētās nodokļu priekšrocības ir piemērojamas vienīgi kuģniecības darbībām, tādēļ, ja kuģu īpašnieks uzņēmums nodarbojas arī ar cita veida uzņēmējdarbību, ir jānodrošina skaidri pārskatāma uzskaite, lai nepieļautu atvieglojumu piemērošanu ar kuģniecību nesaistītām darbībām. Šāda pieeja veicinās EEZ kuģniecības nozares konkurētspēju, jo nodokļu saistību līmenis būs līdzīgs kā citur pasaulē, taču tiks saglabātas EEZ valstu parastās nodokļu likmes attiecībā uz citām darbībām un individuāla atlīdzība akcionāriem un vadītājiem.

               24.A.3.2.   Darbaspēka izmaksas

                     (1)

                     Kā minēts iepriekš, jūras transporta nozarē ir sīva starptautiskā konkurence. Tādēļ ar jūrniecības nozares atbalsta pasākumiem galvenokārt būtu jācenšas mazināt EEZ kuģu īpašnieku un EEZ jūrnieku nodokļu slogu un citas izmaksas, tās tuvinot pasaulē pieņemtajam līmenim. Šiem pasākumiem nevajadzētu izpausties kā vienkāršam finanšu atbalstam, bet tam būtu tieši jāstimulē nozares attīstība un nodarbinātība.

                     (2)

                     Saskaņā ar šiem mērķiem attiecībā uz EEZ kuģniecību ir pieļaujami šādi pasākumi darbaspēka izmaksu jomā:

                                 —

                                 pazeminātas sociālās apdrošināšanas iemaksu likmes EEZ jūrniekiem, kuri strādā uz EEZ valstīs reģistrētiem kuģiem,

                                 —

                                 pazeminātas ienākuma nodokļa likmes EEZ jūrniekiem, kuri strādā uz EEZ valstīs reģistrētiem kuģiem.

                           Šā punkta piemērošanas nolūkā “EEZ jūrnieki” ir:

                                 —

                                 EEZ valstu pilsoņi gadījumā, ja tie ir jūrnieki, kuri strādā uz kuģiem (ieskaitot ro-ro prāmjus (22)), kas nodrošina regulārus pasažieru pārvadājumus starp EEZ ostām,

                                 —

                                 pārējos gadījumos – visi jūrnieki, kurus EEZ valstī apliek ar nodokli un/vai kuri EEZ valstī maksā sociālās apdrošināšanas iemaksas.

                     (3)

                     Iepriekšējās 1997. gada pamatnostādnēs šāda veida samazinājumi bija atļauti attiecībā uz visiem jūrniekiem, kuri strādāja uz EEZ valstī reģistrētiem kuģiem un kuri nodokļus un sociālās apdrošināšanas iemaksas maksāja EEZ valstī. Tomēr kopš tā laika ir pierādījies, ka starptautiskās konkurences spiediens uz Eiropas kuģu īpašniekiem ir īpaši spēcīgs starptautisko kravu pārvadājumu jomā, taču mērenāks EEZ iekšējo regulāro pasažieru pārvadājumu jomā. Pirmajā gadījumā atbalsta galvenais mērķis ir palielināt Eiropas kuģniecības nozares konkurētspēju. Ja šajā gadījumā EEZ valstīm būtu liegts nodokļu atvieglojumus piemērot visiem jūrniekiem, tas negatīvi ietekmētu Eiropas kuģu īpašnieku konkurētspēju, un tie justos pamudināti mainīt karoga valsti. Vienlaikus ir konstatēts, ka EEZ iekšējo regulāro pasažieru pārvadājumu jomā ievērojama daļa nodarbināto gan absolūtā, gan procentuālā izteiksmē ir EEZ valstu pilsoņi. Tādēļ šajā gadījumā atbalsta prioritāte ir aizsargāt nodarbinātību EEZ. Dažas EEZ valstis savu nodokļu sistēmu īpatnību dēļ nepiemēro minētās pazeminātās likmes, bet labprātāk kuģu īpašniekiem pilnībā vai daļēji kompensē ar šiem maksājumiem saistītās izmaksas. Šādu pieeju vispārīgā gadījumā var pielīdzināt iepriekš aprakstītajai pazemināto likmju sistēmai, ja vien ir skaidra saikne ar nodokļu maksājumiem, kompensācijas nav pārmērīgas un sistēma ir pārskatāma un nevar tikt izmantota ļaunprātīgi.

                     (4)

                     Attiecībā uz vilkšanas un bagarēšanas darbībām, kas uzskatāmas par jūras transportu (materiālu jūras transports), EEZ jūrnieku nodarbinātības atbalstu var piešķirt pēc analoģijas ar šā punkta noteikumiem, taču tikai tad, ja atbalsts attiecas EEZ jūrniekiem, kuri strādā uz jūras pašpiedziņas velkoņiem un bagariem, kas reģistrēti EEZ valstī un veic jūras transporta darbības vismaz 50 % no darba laika (23).

                     (5)

                     Visbeidzot, jāatgādina, ka uz nodarbinātības atbalstu attiecas grupālais atbrīvojums, kas paredzēts Komisijas 2002. gada 12. decembra Regulā (EK) Nr. 2204/2002 par Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 87. un 88. panta piemērošanu attiecībā uz valsts atbalstu nodarbinātībai (24), kura EEZ līgumā iekļauta ar XV pielikuma 1g) punktu (25) un kura attiecas arī uz jūras transportu.

               24.A.4.   Atvieglojumi apkalpēm
         Atbalsts, lai nodrošinātu atvieglojumus apkalpēm, samazina EEZ jūrnieku nodarbināšanas izmaksas, jo īpaši attiecībā uz jūrniekiem, kuri nodarbināti uz tālbraucējiem kuģiem. Tādēļ atbalstu, ievērojot maksimāli pieļaujamo apjomu (kā noteikts 24.A.11. iedaļā), var piešķirt kā maksājumus vai kompensācijas par izmaksām, kas radušās, nogādājot mājās EEZ jūrniekus, kuri strādā uz EEZ valstu reģistros iekļautiem kuģiem.
         24.A.5.   Ieguldījumu atbalsts

                     (1)

                     Tāda veida atbalsts kā subsīdijas flotes atjaunošanai nav raksturīgs citiem transporta veidiem, piemēram, autopārvadājumiem vai aviācijai. Tā kā tam ir tendence kropļot konkurenci, Uzraudzības iestāde vairīsies apstiprināt šādas shēmas, izņemot gadījumus, kuros šādas subsīdijas ietilpst strukturālā reformā ar mērķi samazināt flotes kopējo jaudu.

                     (2)

                     Ieguldījumiem jāatbilst šo pamatnostādņu 24.B nodaļas noteikumiem vai jebkādiem citiem EEZ tiesību aktiem vai pamatnostādnēm, kas to aizstātu.

                     (3)

                     Šo pamatnostādņu darbības jomā tomēr var tikt atļauts cita veida ieguldījumu atbalsts saskaņā ar jūras drošības politiku, lai, ievērojot konkrēti noteiktus apstākļus, uzlabotu EEZ valstu reģistros iekļautu kuģu aprīkojumu vai veicinātu drošu un videi nekaitīgu kuģu izmantošanu. Līdz ar to var atļaut atbalstu, kas stimulē EEZ reģistrētu kuģu pielāgošanu standartiem, kuri pārsniedz starptautiskās konvencijās noteiktos obligātos drošības un vides standartus, sagaidot stingrāku standartu noteikšanu nākotnē, tādējādi uzlabojot drošību un vides aizsardzību. Šim atbalstam ir jābūt saskaņā ar EEZ kuģu būvei piemērojamiem noteikumiem.

                     (4)

                     Tā kā kuģniecības nozare ir ļoti mobila, reģionālo atbalstu kuģniecības uzņēmumiem mazāk attīstītos reģionos, kas bieži izpaužas kā ieguldījumu atbalsts reģionā ieguldošiem uzņēmumiem, var atļaut tikai tad, ja var pierādīt, ka samērīgā laika posmā tas dos ieguvumu reģionam. Šāda atbalsta piemēri var būt ieguldījumi specializētu noliktavu celtniecībā vai stacionāru pārkraušanas iekārtu iegādē. Turklāt ieguldījumu atbalstu jūrniecības uzņēmumiem mazāk attīstītos reģionos var atļaut tikai tad, ja tas atbilst arī reģionālā atbalsta noteikumiem (sk. 24.A.6. iedaļu).

               24.A.6.   Reģionālais atbalsts atbilstīgi EEZ līguma 61. panta 3. punkta a) un c) apakšpunktam
         Attiecībā uz reģionālā atbalsta shēmām Uzraudzības iestāde piemēros vispārīgos noteikumus, kas iekļauti tās pamatnostādnēs vai to grozījumos.
         24.A.7.   Mācības

                     (1)

                     Pirmkārt, jāatgādina, ka uz mācību atbalstu attiecas grupālais atbrīvojums, kas paredzēts Komisijas 2001. gada 12. janvāra Regulā (EK) Nr. 68/2001 par EK Līguma 87. un 88. panta piemērošanu mācību atbalstam (26), kura EEZ līgumā iekļauta ar XV pielikuma 1.d) punktu (27) un kura attiecas arī uz jūras transportu.

                     (2)

                     Turklāt daudzas mācību programmas, ko piedāvā jūrniekiem un ko atbalsta valsts, neuzskata par valsts atbalstu, jo tās ir vispārīgas programmas (profesionālas vai akadēmiskas). Tādēļ uz tām neattiecas paziņošanas pienākums un Uzraudzības iestāde tās nevērtē.

                     (3)

                     Tomēr, ja uzskatāms, ka mācību programmā ir arī valsts atbalsta elementi, par to ir jāpaziņo. Piemēram, tas būtu attiecināms uz gadījumu, ja konkrētā programma paredz mācības uz kuģa un ja mācību organizētājs, kadeti, jūrnieki vai kuģa īpašnieks saņem valsts finansiālo atbalstu. Uzraudzības iestāde labvēlīgi raugās uz atbalstu, ko nediskriminējošā veidā piešķir mācībām, kuras notiek uz EEZ valstīs reģistrētiem kuģiem. Izņēmuma kārtā var atbalstīt mācības uz citiem kuģiem, ja to attaisno objektīvi iemesli, piemēram, vietu trūkums uz EEZ valstīs reģistrētiem kuģiem.

                     (4)

                     Ja tiek piešķirts finansiāls atbalsts mācībām uz kuģiem, tad mācību dalībnieki principā nedrīkst būt konkrētā kuģa apkalpes locekļi, bet tiem jābūt ārštata darbiniekiem. Šā noteikuma nolūks ir nepieļaut neto algu subsidēšanu jūrniekiem, kas veic parastos apkalpes locekļa pienākumus.

                     (5)

                     Tāpat, lai saglabātu un attīstītu EEZ jūrniecības speciālās zināšanas un EEZ jūrniecības nozares konkurētspēju, vajadzīgi turpmāki daudzpusīgi pētniecības un attīstības centieni, īpaši pievēršot uzmanību kvalitātei, ražīgumam, drošībai un vides aizsardzībai. Šādiem projektiem arī var piešķirt valsts atbalstu EEZ līgumā noteiktajās robežās (28).

                     (6)

                     Atbalstu nolūkā uzlabot un aktualizēt EEZ virsnieku prasmes var piešķirt visā darba dzīves laikā. Atbalsts var izpausties kā ieguldījums mācību izmaksās un/vai kompensācija par virsniekam izmaksāto algu mācību laikā. Tomēr atbalsta shēmām jābūt izstrādātām tā, lai nebūtu iespējams mācību atbalstu tieši vai netieši pārvērst par virsnieka algas subsīdiju.

                     (7)

                     Var tikt atļauts arī profesionālās pārkvalificēšanās atbalsts tāljūras zvejniekiem, kas vēlas strādāt par jūrniekiem.

               24.A.8.   Pārstrukturēšanas atbalsts
         Lai gan Uzraudzības iestādes pamatnostādnes grūtībās nonākušu uzņēmumu pārstrukturēšanai un glābšanai (29) uz transportu attiecas tikai tiktāl, ka tajās ņemtas vērā nozares īpatnības, Uzraudzības iestāde, izvērtējot pārstrukturēšanas atbalstu jūrniecības uzņēmumiem, piemēros minētās pamatnostādnes vai citas pamatnostādnes, vai EEZ tiesību aktus, ar ko tās varētu tikt aizstātas.
         24.A.9.   Sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības un līgumi

                     (1)

                     Jūras kabotāžas jomā var tikt noteiktas sabiedrisko pakalpojumu sniegšanas saistības (SPSS) vai noslēgti sabiedrisko pakalpojumu līgumi (SPL), ja ir runa par pakalpojumiem, kas norādīti Regulas (EEK) Nr. 3577/92 4. pantā, kura EEZ līgumā iekļauta ar XIII pielikuma 53.a punktu (30). Šo pakalpojumu gadījumā SPSS un SPL, kā arī kompensācijai par tiem pilnībā jāatbilst minētā panta noteikumiem un EEZ līguma un valsts atbalsta procedūru noteikumiem, kā tos interpretējusi EBTA Tiesa un Eiropas Kopienu Tiesa saskaņā ar atbilstošajiem EK Līguma noteikumiem un Kopienas valsts atbalsta procedūrām.

                     (2)

                     Uzraudzības iestāde atzīst, ka gadījumā, ja būtisku sabiedriskā transporta vajadzību apmierināšanai nepieciešami starptautiski transporta pakalpojumi, var noteikt SPSS vai noslēgt SPL, ar nosacījumu, ka kompensācija atbilst iepriekš minētajiem EEZ līguma un procedūru noteikumiem.

                     (3)

                     Sabiedrisko pakalpojumu līgumu darbības termiņam jābūt saprātīgam un ne pārāk ilgam, parasti aptuveni sešiem gadiem, jo līgumi ar ievērojami ilgāku termiņu varētu izraisīt (privāta) monopola rašanās risku.

               24.A.10.   Atbalsts īslīniju jūras pārvadājumiem

                     (1)

                     “Īslīniju jūras pārvadājumiem” nav juridiskas definīcijas. Taču EK Komisijas 1999. gada 29. jūnija paziņojumā par īslīniju jūras pārvadājumu attīstību Eiropā (31) ir sniegta īslīniju jūras pārvadājumu darba definīcija, ar tiem saprotot “kravas un pasažieru pārvietošanu pa jūru starp ostām, kas atrodas Eiropas ģeogrāfiskajās robežās, vai starp šīm ostām un ostām, kas atrodas Eiropā neietilpstošās valstīs, kurām ir slēgtas jūras piekrastes līnija, kas robežojas ar Eiropu” (32). Minētajā paziņojumā EK Komisija uzsvēra šā transporta veida lomu ilgtspējīgas un drošas mobilitātes veicināšanā, kohēzijas stiprināšanā EEZ un transporta efektivitātes veicināšanā vairākveidu transporta pieejas kontekstā. Uzraudzības iestāde arī apzinās, ka īslīniju jūras pārvadājumi ir jāatbalsta visos līmeņos – EEZ, valsts vai reģionālā.

                     (2)

                     Tā kā īslīniju jūras pārvadājumu mērķis ir uzlabot vairākveidu transporta ķēdi un atslogot ceļus EEZ valstīs, EK Komisijas 1999. gada paziņojumā sniegtā īslīnju jūras pārvadājumu definīcija šo pamatnostādņu kontekstā ir jāierobežo, nosakot, ka tā aptver tikai pārvadājumus starp ostām EEZ valstu teritorijā.

                     (3)

                     Uzraudzības iestāde apzinās, ka īslīniju jūras pārvadājumu pakalpojumu ieviešana var saistīties ar ievērojamām finansiālām grūtībām, ko EEZ valstis varētu vēlēties samazināt, lai veicinātu šādus pakalpojumus.

                     (4)

                     Šādā gadījumā Uzraudzības iestāde var apstiprināt attiecīgo atbalstu, ar nosacījumu, ka tas ir paredzēts kuģu īpašniekiem Regulas (EEK) Nr. 4055/86 (33) 1. panta izpratnē, kura EEZ līgumā iekļauta ar XIII pielikuma 53. punktu, attiecībā uz kuģiem ar EEZ valsts karogu. Par šo atbalstu ir jāpaziņo, un tam jāatbilst šādiem nosacījumiem:

                                 —

                                 atbalstu nedrīkst piešķirt ilgāk kā uz trim gadiem, un tā mērķim ir jābūt finansēt pārvadājumu pakalpojumus starp ostām, kas atrodas EEZ valstu teritorijā,

                                 —

                                 pakalpojumiem ir jābūt tādiem, kas rada iespēju autotransportu (galvenokārt kravas) pilnībā vai daļēji pārvest pa jūru, nenovirzot jūras transportu tā, ka tas būtu pretrunā vispārējām interesēm,

                                 —

                                 atbalstam jābūt vērstam uz konkrēti izstrādāta projekta īstenošanu, kuram ir veikts vides novērtējums un kurš paredz jauna maršruta izveidi vai esoša maršruta pakalpojumu uzlabošanu, vajadzības gadījumā iesaistot vairākus kuģu īpašniekus. Attiecībā uz katru līniju var finansēt ne vairāk kā vienu projektu, izslēdzot iespēju attiecīgo projektu atjaunot, pagarināt vai atkārtot,

                                 —

                                 atbalstam jābūt tādam, kas vai nu paredz segt līdz 30 % no attiecīgā pakalpojuma darbības nodrošināšanas izmaksām (34), vai finansēt līdz 10 % no ieguldījumiem pārkraušanas iekārtās plānotā pakalpojuma nodrošināšanai,

                                 —

                                 projekta īstenošanas atbalsts jāpiešķir, balstoties uz pārskatāmiem kritērijiem, ko nediskriminējošā veidā piemēro EEZ reģistrētiem kuģu īpašniekiem. Vispārīgā gadījumā atbalsts jāpiešķir projektam, ko EEZ valsts iestādes izraudzījušās konkursa procedūras rezultātā, ievērojot Kopienā piemērojamos noteikumus,

                                 —

                                 pakalpojumam, par ko izstrādāts projekts, ir jābūt ekonomiski dzīvotspējīgam pēc tam, kad beidzas valsts finansējums,

                                 —

                                 šo atbalstu nedrīkst apvienot ar kompensāciju par sabiedriskiem pakalpojumiem (saistībām vai līgumiem).

               24.A.11.   Atbalsta maksimālā robeža

                     (1)

                     Kā minēts iepriekš, atsevišķas EEZ valstis atbalsta jūrniecības nozari, nosakot nodokļu atvieglojumus, savukārt citas dod priekšroku tiešiem maksājumiem, piemēram, kompensējot jūrnieku ienākuma nodokļa maksājumus. Ņemot vērā EEZ valstu nodokļu sistēmu atšķirības, šķiet pamatoti, ka arī turpmāk ir iespējami abi varianti. Protams, šīs pieejas atsevišķos gadījumos var kombinēt. Taču tas rada risku, ka kopējais atbalsts varētu sasniegt līmeni, kas būtu nesamērīgs salīdzinājumā ar līgumslēdzēju pušu vispārējās interesēs noteiktajiem mērķiem, un starp EEZ valstīm izraisītu subsīdiju sāncensību.

                     (2)

                     Maksimāli pieļaujamais atbalsta līmenis ir jūrniekiem piemērojamo nodokļu un sociālās apdrošināšanas maksājumu atcelšana un uzņēmuma ienākuma nodokļa samazinājums attiecībā uz kuģniecības darbībām saskaņā ar 24.A.3.1. iedaļas 18. punktā noteikto. Lai novērstu konkurences kropļošanu, citu atbalsta sistēmu ietvaros nedrīkst noteikt lielāku atbalsta līmeni par minēto. Turklāt, lai gan katra EBTA valsts paziņotā atbalsta shēma tiks izvērtēta atsevišķi, ir uzskatāms, ka saskaņā ar 24.A.3. līdz 24.A.6. iedaļu piešķirtā atbalsta kopējais apjoms nedrīkst pārsniegt no kuģniecības darbībām un no jūrniekiem iekasējamo nodokļu un sociālās apdrošināšanas iemaksu kopsummu.

               24.A.12.   Nobeiguma piezīmes

                     (1)

                     Uzraudzības iestāde turpinās pastāvīgi un cieši uzraudzīt kuģniecības tirgus apstākļus. Ja tie mainīsies un tā rezultātā valsts atbalstu būs nepieciešams samazināt vai izbeigt, Uzraudzības iestāde savlaicīgi veiks vajadzīgos pasākumus.

                     (2)

                     Ikvienā jaunā pasākumu priekšlikumā, par ko paziņo Uzraudzības iestādei, ir jāiekļauj grafiks ar paredzamo ieguldījumu 24.A.2.2. iedaļā noteikto mērķu sasniegšanā turpmākajos sešos gados, šo ietekmi raksturojot skaitliski. Šajos priekšlikumos īpaši jānorāda paredzamais attiecīgās jūrniecības nozaru grupas makroekomiskais ieguldījums un saglabāto vai radīto darba vietu skaita aplēse.

                     (3)

                     Attiecībā uz visām atbalsta shēmām – gan esošām, gan jaunām –, kuras ietilpst šo pamatnostādņu darbības jomā, EBTA valstīm shēmas sestajā īstenošanas gadā Uzraudzības iestādei ir jāiesniedz to ietekmes novērtējums.

                     (4)

                     Ja atbalsts ir apstiprināts un piešķirts atbalsta saņēmējam, piemērojot atkāpi no 24.A.3.1. iedaļā minētās saiknes ar karoga valsti, attiecīgajai EBTA valstij ziņojumi ir jāiesniedz ik pēc trīs gadiem, sākot no dienas, kad atbalsts piešķirts. Šajā ziņojumā EBTA valstij skaitliski jānovērtē sasniegtie rezultāti un tie jāsalīdzina ar plānoto ietekmi. Šajās pamatnostādnēs noteiktās ziņojumu iesniegšanas prasības stājas spēkā no pamatnostādņu pieņemšanas dienas.

                     (5)

                     Turklāt vajadzības gadījumā, piemēram, ja iesniegta pamatota sūdzība, attiecīgajai EBTA valstij jāsniedz pierādījumi Uzraudzības iestādei, ka attiecīgajam atbalsta saņēmējam saskaņā ar apstiprinātu shēmu piešķirtais atbalsts nepārsniedz shēmā ietverto definīciju un ka tā rezultāti atbilst plānotajiem.

               24.A.13.   Attiecīgie pasākumi

                     (1)

                     Šīs pamatnostādnes piemēro no to pieņemšanas dienas. Saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas līguma 3. protokola I daļas 1. panta 1. punktu un II daļas 18. pantu, Uzraudzības iestāde EBTA valstis aicina grozīt esošās atbalsta shēmas, uz kurām attiecas šajās pamatnostādnēs noteiktais valsts atbalsts, lai ne vēlāk kā līdz 2005. gada 30. jūnijam izpildītu šo pamatnostādņu prasības. EBTA valstis tiek aicinātas ne vēlāk kā līdz 2004. gada 30. jūnijam rakstiski paziņot, vai tās piekrīt ierosinātajiem attiecīgajiem pasākumiem.

                     (2)

                     Ja kāda EBTA valsts līdz minētajam datumam nebūs rakstiski apliecinājusi savu piekrišanu, Uzraudzības iestāde piemēros Līguma starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanu 3. protokola II daļas 19. panta 2. punktu un vajadzības gadījumā uzsāks minētajā punktā noteikto procedūru.

                     (3)

                     Šīs pamatnostādnes tiks pārskatītas septiņus gadus pēc to piemērošanas dienas.”

            “VIII PIELIKUMS
            24.A nodaļā “Valsts atbalsts jūras transportam” piemērojamā EEZ valstu reģistru definīcija
            Ar “EEZ valstu reģistriem” saprot reģistrus, ko reglamentē EK dalībvalsts tiesību akti vai EBTA valsts, kura ir EEZ līguma līgumslēdzējas puse, tiesību akti, kurus piemēro Eiropas Kopienas vai EBTA valstu teritorijām.
            (1)   Visi EEZ valstu galvenie reģistri ir EEZ valstu reģistri.
            (2)   Papildus tam EEZ valstu reģistri ir šādi reģistri, kas atrodas EEZ valstīs un uz ko attiecas to tiesību akti:

                        —

                        Dānijas Starptautiskais kuģniecības reģistrs (DIS),

                        —

                        Vācijas Starptautiskais kuģniecības reģistrs (ISR),

                        —

                        Itālijas Starptautiskais kuģniecības reģistrs,

                        —

                        Madeiras Starptautiskais kuģu reģistrs (MAR),

                        —

                        Kanāriju salu reģistrs,

                        —

                        Norvēģijas Starptautiskais kuģniecības reģistrs (NIS).

                  (3)   Citus reģistrus neuzskata par EEZ valstu reģistriem, pat ja praksē attiecīgās EEZ valsts kuģu īpašnieki tos izmanto kā nākamo alternatīvu pēc galvenā reģistra. Tas tādēļ, ka šie reģistri atrodas tādās teritorijās un uz tiem attiecas tādu teritoriju tiesību akti, kurās EK Līgumu un tādējādi EEZ līgumu nepiemēro vispār vai piemēro daļēji. Tādējādi par EEZ reģistriem neuzskata šādus reģistrus:

                        —

                        Kergelēna salu reģistrs (šajā teritorijā EK Līgumu nepiemēro),

                        —

                        Nīderlandes Antiļu salu reģistrs (šī teritorija ir Kopienas asociētā teritorija, un tajā piemēro tikai EK Līguma IV daļu; tā pati nosaka savu nodokļu režīmu),

                        —

                        reģistri, kas atrodas:

                                    —

                                    Menas salā (uz Menas salu attiecas tikai atsevišķas EK Līguma daļas – sk. EK Līguma 299. panta 6. punkta c) apakšpunktu; Menas salas parlamentam ir ekskluzīvas likumdošanas tiesības nodokļu jautājumos),

                                    —

                                    Bermudu salās un Kaimanu salās (tās ir daļa no Kopienas asociētām teritorijām, un uz tām attiecas tikai EK Līguma IV daļa; abām salām ir nodokļu autonomija).

                  (4)   Uz Gibraltāru EK Līgums attiecas pilnībā, un šo pamatnostādņu nolūkā Gibraltāra reģistru uzskata par EEZ valstu reģistru.”

         (1)  Šī nodaļa atbilst Komisijas Paziņojumam C(2004) 43 – Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu jūras transportam, OV C 13, 17.1.2004., 13. lpp.

         (2)  COM(2001) 370, galīgā redakcija.

         (3)  Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu jūras transportam (97/K 205/05), OV C 205, 5.7.1997., 5. lpp.

         (4)  Sk. šīs nodaļas 1. zemsvītras piezīmi.

         (5)  ISL, Kuģniecības statistika, 2001. Papildu dati, jo īpaši rādītāji par Kopienas floti un jūrnieku nodarbinātību Kopienā, ir atrodami ievada daļā Komisijas paziņojumā, kura norāde minēta šīs nodaļas 1. parindē.

         (6)  Norvēģija bija vienīgā EBTA valsts, kura atbildēja uz anketu.

         (7)  Komisijas 2001. gada 6. aprīļa Paziņojums par jūrnieku apmācību un pieņemšanu darbā, COM(2001) 188, galīgā redakcija.

         (8)  Pie šādām darbībām pieskaitāmi ostas pakalpojumi, loģistika, kuģu būve, remonts, apkope, pārbaude un klasificēšana, rēdereju un kuģu brokeru pakalpojumi, banku un starptautiski finanšu pakalpojumi, apdrošināšana, konsultāciju un profesionālie pakalpojumi.

         (9)  Eiropas Komisijas Uzņēmējdarbības ĢD pētījums “Eiropas jūrniecības nozares ekonomiskā nozīme”.
      http://europa.eu.int/comm/enterprise/maritime/maritime_industrial/economic_impact_study.htm

         (10)  Norvēģijas statistikas biroja dati.

         (11)  Norvēģijas statistikas biroja dati.

         (12)  Tā pamatojās uz EK Komisijas 1997. gada pamatnostādnēm.

         (13)  Padomes 1986. gada 22. decembra Regula (EEK) Nr. 4055/86, ar ko brīvas pakalpojumu sniegšanas principu piemēro jūras pārvadājumiem starp dalībvalstīm un starp dalībvalstīm un trešām valstīm (OV L 378, 31.12.1986., 1. lpp.).

         (14)  Padomes 1992. gada 7. decembra Regula (EEK) Nr. 3577/92, ar ko piemēro principu, kurš paredz jūras transporta pakalpojumu sniegšanas brīvību dalībvalstīs (jūras kabotāža) (OV L 364, 12.12.1992., 7. lpp.).

         (15)  Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 70/97 (OV L 30, 5.2.1998., 42. lpp., un EEZ pielikums Nr. 5, 5.2.1998., 175. lpp.), spēkā stāšanās 1.8.1998.

         (16)  Šajā jautājumā sk. EK Komisijas Balto grāmatu par Eiropas transporta politiku līdz 2010. gadam, COM(2001) 370, galīgā redakcija.

         (17)  EBTA Tiesas spriedums lietā E-6/98, Norvēģijas valdība pret EBTA Uzraudzības iestādi.

         (18)  OV L 193, 18.7.1983., 1. lpp.

         (19)  “ISM kodekss”, Drošas kuģu ekspluatācijas un piesārņojuma novēršanas vadības starptautiskais kodekss, ko Starptautiskā Jūrniecības organizācija (IMO) ir pieņēmusi ar rezolūciju A.741(18).

         (20)  Uzraudzības iestāde trīs gadus pēc šo pamatnostādņu piemērošanas sākšanas izvērtēs šo noteikumu ietekmi uz rēderejām.

         (21)  Šo uzņēmumu izmantotie kuģi arī iegūst vai bagarē materiālus, ko tie pēc tam pārvadā. Par pašu iegūšanu vai bagarēšanu nevar saņemt valsts atbalstu jūras transportam.

         (22)  Sk. 2. panta a) punktu Padomes 1999. gada 29. aprīļa Direktīvā 1999/35/EK par obligāto apsekojumu sistēmu ro-ro prāmju un ātrgaitas pasažieru kuģu regulārās satiksmes drošībai (OV L 138, 1.6.1999., 1. lpp.), kura EEZ līgumā iekļauta ar XIII pielikuma 56. ca) punktu, EEZ Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 179/1999 (OV L 74, 15.3.2001., 7. lpp., un EEZ pielikums Nr. 14, 15.3.2001., 22. lpp. (norvēģu valodā) un 105. lpp. (islandiešu valodā)), spēkā stāšanās 1.8.2000.

         (23)  Tādējādi uz bagarēšanu, ko cita starpā galvenokārt veic ostās, nevar attiecināt EEZ jūrnieku nodarbinātības atbalstu.

         (24)  OV L 337, 13.12.2002., 3. lpp.

         (25)  EEZ Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 83/2003 (OV L [vēl nav publicēts]), spēkā stāšanās 21.6.2003.

         (26)  OV L 10, 13.1.2001., 20. lpp.

         (27)  EEZ Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 88/2002 (OV L 266, 3.10.2002., 56. lpp., un EEZ pielikums Nr. 49, 3.10.2002., 42. lpp.), spēkā stāšanās 1.2.2003.

         (28)  Sk. EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu, kā arī šo pamatnostādņu 14. nodaļu (Atbalsts pētniecībai un attīstībai) un 15. nodaļu (Atbalsts vides aizsardzībai).

         (29)  Sk. šo pamatnostādņu 16. nodaļu.

         (30)  Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 70/97 (OV L 30, 5.2.1998., 42. lpp., un EEZ pielikums Nr. 5, 5.2.1998., 175. lpp.), spēkā stāšanās 1.8.1998.

         (31)  Komisijas Paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Īslīniju jūras pārvadājumi Eiropā – dinamiska alternatīva ilgtspējīga transporta ķēdē. Otrais divgadu ziņojums”, COM(1999) 317, galīgā redakcija.

         (32)  Sk. minēto paziņojumu, 2. lpp.

         (33)  Sk. 13. zemsvītras piezīmi iepriekš.

         (34)  Ja Kopienas finansējums piešķirts vai uz to var pretendēt saskaņā ar dažādām atbalsta shēmām, 30 % griesti attiecas uz kopējo atbalsta vai finansējuma summu. Vēršam jūsu uzmanību uz to, ka atbalsta intensitāte ir tāda pati kā Kopienas Marco Polo programmā attiecībā uz kravu novirzīšanu uz citiem transporta veidiem; sal. ar Regulas (EK) Nr. 1382/2003 5. panta 2. punktu (OV L 196, 2.8.2003., 1. lpp.).


title: Padomes Lēmums (1999. gada 6. decembris) par principiem, prioritātēm, starpposma mērķiem un nosacījumiem, kas iekļauti Bulgārijas Republikas pievienošanās partnerībā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999D0857

Oficiālais Vēstnesis L 335 , 28/12/1999 Lpp. 0048 - 0054

		Padomes Lēmums(1999. gada 6. decembris)par principiem, prioritātēm, starpposma mērķiem un nosacījumiem, kas iekļauti Bulgārijas Republikas pievienošanās partnerībā(1999/857/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 622/98 (1998. gada 16. marts) par palīdzību kandidātvalstīm atbilstīgi pirmspievienošanās stratēģijai un īpaši par pievienošanās partnerību izveidi [1], un jo īpaši tās 2. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:(1) Eiropadome Luksemburgā paziņoja, ka pievienošanās partnerība ir uzlabotās pirmspievienošanās stratēģijas jauns dokuments un galvenā iezīme;(2) Regula (EK) Nr. 622/98 nosaka, ka pēc Komisijas priekšlikuma Padome ar kvalificētu balsu vairākumu lemj par principiem, prioritātēm, sasniedzamajiem starpposma mērķiem un nosacījumiem atsevišķās pievienošanās partnerībās, kurus iesniedz katrai kandidātvalstij, kā arī par to nozīmīgiem grozījumiem, kurus izdarīs nākotnē;(3) Kopienas palīdzības nosacījums ir svarīgāko elementu izpilde un jo īpaši Eiropas līgumu saistību ievērošana, kā arī progress Kopenhāgenas kritēriju izpildē; ja trūkst kāda būtiska elementa, Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu var veikt vajadzīgos pasākumus attiecībā uz jebkuru pirmspievienošanās palīdzību;(4) Luksemburgā notikušajā Eiropadomes sēdē nolēma, ka pievienošanās partnerības īstenošanu un progresu acquis communautaire pieņemšanā izskatīs Eiropas Līguma iestādēs;(5) Komisijas 1999. gada kārtējais ziņojums ietvēra objektīvu analīzi par Bulgārijas Republikas gatavošanos dalībai un norādīja vairākas prioritārās jomas turpmākajam darbam;(6) Lai sagatavotos dalībai, Bulgārijas Republikai jāuzlabo sava valsts programma acquis communautaire pieņemšanai; šai programmai jāietver pievienošanās partnerībā noteikto prioritāšu un starpposmu mērķu sasniegšanas grafiks,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsSaskaņā ar Regulas (EK) Nr. 622/98 2. pantu Bulgārijas Republikas pievienošanās partnerībā ietvertie principi, prioritātes, starpposma mērķi un nosacījumi ir izklāstīti pielikumā, kas ir šā lēmuma sastāvdaļa.2. pantsPievienošanās partnerības īstenošanu pārbauda Eiropas Līguma iestādēs un attiecīgās Padomes iestādes, kurām Komisija regulāri ziņo.3. pantsŠis lēmums stājas spēkā trešajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Briselē, 1999. gada 6. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājaT. Halonen[1] OV L 85, 20.3.1998., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSBULGĀRIJA: 1999. gada PIEVIENOŠANĀS PARTNERĪBA1. MĒRĶIPievienošanās partnerības mērķis ir izveidot vienotu sistēmu prioritārajām jomām turpmākajam darbam, kas paredzēts Komisijas 1999. gada kārtējā ziņojumā par Bulgārijas progresu ceļā uz dalību Eiropas Savienībā, pieejamajiem finanšu līdzekļiem, lai palīdzētu Bulgārijai īstenot šīs prioritātes un noteikumiem, ko piemēros šai palīdzībai. Pievienošanās partnerība ir pamatā vairākiem politikas līdzekļiem, kurus izmantos, lai palīdzētu kandidātvalstīm sagatavoties dalībai. Pie tiem cita starpā pieder pārskatītā valsts programma acquis communautaire pieņemšanai, vidējā termiņa ekonomikas politikas prioritāšu kopīga izvērtēšana, pakts pret organizēto noziedzību, kā arī valsts attīstības plāni un citi nozaru plāni, kas ir vajadzīgi, lai piedalītos struktūrfondos pēc pievienošanās, kā arī ISPA un SAPARD programmu īstenošanai laikposmā pirms pievienošanās. Visi šie līdzekļi pēc būtības ir atšķirīgi, un tos sagatavo un īsteno īpašā kārtībā. Tie nav šīs partnerības sastāvdaļa, bet tajos ietvertās prioritātes būs saskaņā ar to.2. PRINCIPIGalvenās prioritārās jomas, kas ir apzinātas katrai kandidātvalstij, ir saistītas ar to spēju uzņemties saistības izpildīt Kopenhāgenas kritērijus, kas nosaka, ka dalībai ir vajadzīgs turpmāk norādītais:- lai kandidātvalsts būtu panākusi to iestāžu stabilitāti, kas garantē demokrātiju, tiesiskumu, cilvēktiesību aizsardzību un cieņu pret mazākumtautībām un to aizsardzību,- funkcionējošas tirgus ekonomikas pastāvēšana, kā arī spēja izturēt konkurences spiedienu un tirgus konjunktūru visā Savienībā,- spēja uzņemties dalības pienākumus, tostarp politiskās, ekonomiskās un monetārās savienības mērķu stingru ievērošanu.Eiropadome tās sanāksmē Madridē uzsvēra, ka kandidātvalstīm ir jāpielāgo savas administratīvās struktūras, lai nodrošinātu Kopienas politikas saskaņotu darbību pēc pievienošanās, un tās sanāksmē Luksemburgā tā uzsvēra, ka acquis communautaire iekļaušana tiesību aktos ir vajadzīga, bet iekļaušana pati par sevi nav pietiekama; jānodrošina acquis communautaire faktiska piemērošana.3. PRIORITĀTES UN STARPPOSMA MĒRĶIKomisijas kārtējos ziņojumos ir uzsvērts, kādi pasākumi kandidātvalstīm vēl jāveic noteiktās jomās, lai sagatavotu to pievienošanos. Šādā gadījumā ir jānosaka starpposmi attiecībā uz prioritātēm, katram no tiem sadarbībā ar attiecīgajām valstīm izvirzot precīzus mērķus, no kuru sasniegšanas būs atkarīga palīdzības pakāpe, kā arī progress jau uzsāktās sarunās ar dažām valstīm un jaunu sarunu uzsākšana ar citām valstīm. Pārskatītajās pievienošanās partnerībās prioritātes un starpposmu mērķus iedala divās grupās – īstermiņa un vidējā termiņa grupā. Īstermiņa sarakstā iekļautos prioritāros uzdevumus izvēlējās, balstoties uz to, ka ir pamatoti uzskatīt, ka Bulgārija tos var izpildīt vai paveikt ievērojamu to daļu līdz 2000. gada beigām. Sagaidāms, ka plānotie vidējā termiņā iekļautie prioritārie uzdevumi ir izpildāmi laika posmā, kas ir ilgāks par gadu, kaut gan, ja ir iespējams, arī tie ir jāsāk veikt 2000. gadā. Progresu 1998. gada pievienošanās partnerības prioritāšu īstenošanā novērtē 1999. gada kārtējā ziņojumā. Šāds novērtējums ir izmantots, formulējot prioritātes pašreizējai partnerībai.Bulgārija iesniedza savas valsts programmas acquis communautaire pieņemšanai (NPAA) pārskatīto variantu 1999. gada 31. maijā. Tajā ir noteikts prioritāšu un starpposmu mērķu sasniegšanas grafiks, kas pamatojas uz pirmās pievienošanās partnerības, kā arī vajadzīgās administratīvās struktūras un finanšu resursi.Pievienošanās partnerība norāda Bulgārijas gatavošanās dalībai prioritārās jomas. Tomēr Bulgārijai jārisina visi jautājumi, kas norādīti kārtējā ziņojumā. Svarīgi ir arī, lai Bulgārija pildītu visas saistības attiecībā uz tiesību aktu tuvināšanu un acquis communautaire īstenošanu atbilstoši saistībām, kas izriet no noslēgtā Eiropas Līguma, skrīninga īstenošanas un sarunām. Ir jāatceras, ka acquis communautaire iekļaušana tiesību aktos pati par sevi nav pietiekama; būs arī jānodrošina, lai acquis communautaire faktiski atbilstu tiem standartiem, ko piemēro visā Savienībā. Visās turpmāk minētajās jomās ir vajadzīga ticama un efektīva acquis communautaire īstenošana un piemērošana.Pamatojoties uz Komisijas kārtējā ziņojuma analīzi, Bulgārijai ir noteiktas šādas īstermiņa un vidējā termiņa prioritātes un starpposmu mērķi.3.1. Īstermiņa (2000)Politiskie kritēriji:- sākt Romas pamatprogrammas īstenošanu un stiprināt Nacionālo Padomi etniskajos un demogrāfiskajos jautājumos, tostarp sniedzot vajadzīgo finanšu atbalstu; īstenot pasākumus, kuru mērķis ir cīņa ar diskrimināciju (tostarp valsts pārvaldē); veicināt darba iespējas un palielināt iespējas iegūt izglītību.Ekonomiskie kritēriji:- veicināt konkurētspēju, veicot tirgus pārstrukturēšanu uzņēmumiem; veikt pasākumus, lai uzlabotu uzņēmējdarbības apstākļus un veicinātu vietējo un ārvalstu ieguldījumu pieaugumu, jo īpaši, vienkāršojot juridiskās un administratīvās procedūras,- nodrošināt caurskatāmību valsts uzņēmumu un banku privatizācijā,- uzlabot bankrota un likvidācijas procedūras un paātrināt īstenošanu,- pieņemt tērauda nozares pārstrukturēšanas plānu.Iekšējais tirgus:- valsts iepirkums: saskaņot valsts iepirkuma procedūras,- intelektuālā un rūpnieciskā īpašuma tiesības: saskaņot un piemērot rūpnieciskā īpašuma tiesības un tiesību aktus preču zīmju jomā, tostarp cīņā ar pirātismu,- datu aizsardzība: pieņemt valsts tiesību aktus un izveidot uzraudzības iestādi,- preču brīva aprite: pieņemt vispārēju likumu par tehniskajām prasībām, īstenojot visus jaunos un vispārējas pieejas principus; piemērot jauno standartizācijas likumu un nostiprināt jaunizveidoto infrastruktūru; pieņemt vispārējus likumus par ķīmiskām vielām, pārtikas produktiem un farmaceitiskiem līdzekļiem,- kapitāla brīva aprite: liberalizēt iedzīvotāju tiešos ieguldījumus ārzemēs un ieguldījumus ārzemju vērtspapīros; izveidot ierobežojumu liberalizācijas grafiku pārējiem kapitāla aprites, tostarp nekustamā īpašuma iegūšanas ierobežojumiem,- brīva pakalpojumu aprite: stiprināt pārraudzības iestādes,- konkurence: pieņemt likumus par valsts atbalstu; uzlabot pārskatu par valsts atbalstu; izveidot valsts atbalsta uzskaiti; pieņemt sekundāros tiesību aktus attiecībā uz antimonopoliem,- aplikšana ar nodokli: saskaņot tiesību aktus PVN jomā un izstrādāt akcīzes nodokļa saskaņošanas grafiku; nodrošināt, lai jaunie nodokļu pasākumi atbilstu principiem, kas ir ietverti rīcības kodeksā uzņēmējdarbības nodokļu jomā; uzlabot nodokļu iekasēšanas sistēmu valsts un reģionu līmenī jo īpaši stiprinot PVN informācijas apstrādi,- muita: nodrošināt jaunā muitas kodeksa un tā izpildes kārtības piemērošanu.Lauksaimniecība:- turpināt saskaņot tiesību aktus veterinārijas un fitosanitārijas jomā un uzlabot pārbaudes noteikumus, jo īpaši pie ārējām robežām nākotnē,- modernizēt piena un gaļas pārstrādes uzņēmumus, lai tie atbilstu Eiropas Savienības higiēnas un sabiedrības veselības standartiem,- izveidot vīna dārzu reģistru.Enerģētika:- īstenot enerģētikas likumu un pieņemt saistītus sekundāros tiesību aktus; sagatavot tiesību aktus katrai nozarei un saistītus reformu plānus (elektrībai un gāzei) un stiprināt regulatīvās iestādes,- izveidot tādu cenu un tarifu struktūru, kas nodrošina uz izmaksām balstītu un pārskatāmu enerģijas cenu veidošanu,- sākt enerģētikas stratēģijas īstenošanu, pievēršot īpašu uzmanību energoefektivitātei; pārskatīt prognozes par enerģētikas pieprasījumu, pamatojoties uz reālākiem pieauguma un enerģijas intensitātes attīstības modeļiem,- pieņemt un īstenot saprātīgu grafiku Kozlodujas kodolspēkstacijas 1., 2., 3. un 4. bloka slēgšanai un ekspluatācijas pārtraukšanai; pārraudzīt izlietotās degvielas vai radioaktīvo atkritumu apsaimniekošanu,- turpināt stiprināt kodoldrošības iestādes neatkarību un tehniskās iespējas.Transports:- saskaņot tiesību aktus attiecībā uz drošību jūrā.Nodarbinātība un sociālie jautājumi:- atbalstīt darba tirgus partneru centienus resursu palielināšanai, jo īpaši divpusējā dialogā, lai attīstītu un īstenotu acquis communautaire,- izmantojot vienotās nodarbinātības politikas pārskatu, izstrādāt valsts stratēģiju, lai vēlāk piedalītos Eiropas nodarbinātības stratēģijā.Vide:- turpināt ūdens, gaisa un atkritumu apsaimniekošanas nozares regulējošo ietvara tiesību aktu transponēšanu; sagatavot un īstenot detalizētas instruktīvas tuvināšanas programmas; stiprināt īstenošanas struktūras, jo īpaši reģionu līmenī,- izstrādāt investīciju finansēšanas plānu (atbilstīgi konkrētām direktīvām), pamatojoties uz saskaņošanas izmaksu novērtējumu un ikgadējiem reāliem valsts un privātajiem finansējuma avotiem,- pabeigt transponēt un piemērot direktīvu par ietekmes uz vidi novērtējumu.Tieslietas un iekšlietas:- īstenot efektīvas robežas vadības kontroles sistēmas un pakalpojumu koordinēšanu, lai novērstu nelikumīgu imigrāciju un veicināt pilnvērtīgu līdzdalību Šengenas Informācijas sistēmā,- ieviest un piemērot jaunu likumisko pamatu, kas attiecas uz migrāciju un patvēruma piešķiršanas procedūrām,- pilnveidot tiesībaizsardzības iestādes un tiesu iestādes (darbinieku skaitu, pieņemšanu darbā, apmācību un aprīkojumu), lai turpinātu cīņu ar organizēto noziedzību, narkotiku tirdzniecību un korupciju; pilnveidot policijas un muitas iestādes un nodrošināt labāku sadarbību starp tiesībaizsardzības iestādēm,- izstrādāt valsts mēroga stratēģiju cīņai ar korupciju un stiprināt iemaņas, kas vajadzīgas darbā ar nelikumīgi iegūto līdzekļu legalizēšanu; ratificēt Eiropas Konvenciju par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un Eiropas krimināltiesību Konvenciju par korupciju; parakstīt ESAO konvenciju par uzpirkšanu.Administratīvās un tiesu kapacitātes, tostarp kapacitātes attiecībā uz Eiropas Savienības fondu vadību un kontroli, stiprināšana:- Phare [1], ISPA [2] un SAPARD [3]: turpināt valsts attīstības plāna un lauku attīstības plāna izstrādi; pieņemt tiesisko regulējumu, administratīvo un budžeta sistēmu (audita rokasgrāmatu un auditācijas pierakstu), ISPA un SAPARD plānošanai un vadībai, tostarp mehānismu, kas vajadzīgs ietekmes uz vidi sistemātiskai novērtēšanai un ES atbilstošus valsts iepirkuma noteikumus tiem projektiem, kas saņem līdzfinansējumu no Kopienas fondiem; izveidot funkcionējošu maksātājaģentūru SAPARD programmai,- pabeigt tiesiskā pamata izstrādi un stiprināt iekšējās un ārējās finanšu kontroles iestādes, tostarp reģionālās kontroles struktūrvienības, jo īpaši izmantojot vispārējās informācijas tehnoloģiju sistēmas un skaidri nodalot iepriekšēju kontroli un apstiprinājumu no iekšējās finanšu kontroles; ieviest valsts iekšējo revidentu/auditoru "funkcionālo neatkarību" centra un vietējā līmenī, tostarp "iepriekšēju" finanšu kontroli,- īstenot civildienesta likumu,- stiprināt maģistrātu, tiesnešu neatkarību un tiesu sistēmas efektivitāti, tostarp lietu izskatīšanas un alternatīvu strīdu izšķiršanas mehānismu; stiprināt spriedumu izpildīšanu civillietās un krimināllietās,- stiprināt spēju novērtēt jauno tiesību aktu finansiālo un institucionālo ietekmi.3.2. Vidēja termiņaPolitiskie kritēriji:- turpināt Romas pamatprogrammas īstenošanu.Ekonomiskie kritēriji:- uzturēt vispārēju finansiālo stabilitāti; uzlabot konkurētspēju, veicot tirgus pārstrukturēšanu, tostarp pārstrukturizējot mazos un vidējos uzņēmumus; pabeigt privatizācijas procesu; stiprināt tirgus ekonomikas iestādes; uzlabot uzņēmumu tiesisko bāzi,- ieviest ikgadēju fiskālās uzraudzības kārtību, lai saskaņā ar Eiropas Savienības procedūrām, ziņotu, uzraudzītu un kontrolētu valsts finanses, jo īpaši fiskālo situāciju,- īstenot tērauda rūpniecības pārstrukturēšanas programmu,- izveidot funkcionējošu zemes tirgu un pabeigt zemes un īpašuma reģistra izveidi.Iekšējais tirgus:- valsts iepirkums: nodrošināt caurskatāmību valsts iepirkuma procedūrās valsts un reģionu līmenī,- intelektuālā un rūpnieciskā īpašuma tiesības: pabeigt saskaņot un ieviest rūpnieciskā īpašuma tiesības (tirdzniecības markas, ģeogrāfiskos galamērķus un rūpniecisko dizainu), tostarp efektīvus robežkontroles pasākumus.- datu aizsardzība: īstenot tiesību aktus,- brīva preču kustība: sākt jaunas pieejas direktīvu īstenošanu; ievērot tradicionālo tehnisko tiesību aktu saskaņošanu; ieviest tirgus uzraudzības sistēmu,- personu brīva kustība: pabeigt saskaņot diplomu savstarpēju atzīšanu,- brīva pakalpojumu aprite: pabeigt saskaņot tiesību aktus par bankām, tiesību aktus par garantijām un tiesību aktus par vērtspapīriem, kā arī tos īstenot; kredītu un īpašuma tiesību procedūru nodrošināšana un veicināšana,- konkurence: stiprināt antimonopola un valsts atbalsta iestādes un procedūras,- telekomunikācijas: stiprināt valsts pārvaldes iestāžu kapacitāti,- aplikšana ar nodokļiem: pilnīga nodokļu acquis, tostarp Kopienas PVN pārejas režīma saskaņošana; pārskatīt esošos tiesību aktus un nodrošināt to saderību ar rīcības kodeksu uzņēmējdarbības nodokļu jomā; stiprināt administratīvo kapacitāti un kontroles procedūras, tostarp administratīvo sadarbību un savstarpējo palīdzību,- patērētāju aizsardzība: turpināt saskaņošanu un stiprināt tirgus uzraudzību un izpildiestādes,- muita: stiprināt robežu kontroli; izstrādāt integrētu tarifu; attīstīt muitas pārvaldes operativitāti un datorizāciju; pastiprināt cīņu pret krāpšanu un korupciju.Lauksaimniecība:- pastiprināt kopējās lauksaimniecības politikas pārvaldības mehānismus un pārvaldes struktūras (uzraudzīt lauksaimniecības tirgus un īstenot strukturālos un lauku attīstības pasākumus, izveidot iestādes un kontroles mehānismus),- turpināt lauksaimniecības pārtikas jomas pārstrukturēšanu; pārtikas kontroles iestāžu stiprināšana,- pabeigt dzīvnieku identifikācijas sistēmu; īstenot kvalitātes kontroles sistēmu (riska analīzes kritisko kontrolpunktu noteikšanu), dzīvnieku atkritumu apstrādes, atlieku un zoonozes kontroles programmas, pilnveidot inspekcijas sistēmu pie ārējām robežām nākotnē.Zivsaimniecība:- attīstīt kapacitāti, kas vajadzīga kopējas zivsaimniecības politikas īstenošanai un piemērošanai, jo īpaši nodrošinot atbilstošus institucionālos resursus un aprīkojumu, kas attiecas uz pārbaudi un kontroli; izveidot atbilstošu kuģu reģistrācijas sistēmu; paaugstināt kvalitātes standartus.Enerģētika:- saskaņot naftas krājumu prasības un turpināt energoefektivitātes uzlabošanu,- sagatavoties iekšējam enerģijas tirgum, jo īpaši attiecībā uz elektroenerģijas un gāzes direktīvām (tostarp enerģētikas cenu piemērošanu izmaksu līmeņiem),- pieņemt un īstenot sekundārus tiesību aktus iekšējam gāzes un elektroenerģijas tirgum,- izpildīt saistības attiecībā uz Kozlodujas kodolspēkstacijas 1., 2., 3. un 4. bloka pakāpenisku slēgšanu un ekspluatācijas pārtraukšanu; uzturēt augstu kodoldrošības līmeni Kozlodujas kodolspēkstacijas 5. un 6. blokā,- stiprināt kodoldrošības un pretradiācijas aizsardzības reglamentējošās struktūras.Transports:- saskaņot autotransporta jomu (pieeju tirgum, satiksmes drošību un nodokļu politiku), dzelzceļa jomu, jūras transporta jomu, iekšējo ūdensceļu transporta jomu (tehniskās prasības kuģiem) un gaisa transporta jomu (jo īpaši lidojumu drošību un gaisa satiksmes pārvaldību).Nodarbinātība un sociālie jautājumi:- transponēt un īstenot Eiropas Savienības tiesību aktus arodveselības, darba tiesību, vienādas attieksmes pret vīriešiem un sievietēm un veselības aizsardzības jomā; pastiprināt saistītas administratīvās struktūras un tās struktūras, kas vajadzīgas sociālā nodrošinājuma koordinēšanai,- izveidot neatkarīgu garantijas fondu darbiniekiem darba devēja maksātnespējas gadījumā.Ekonomiska un sociāla kohēzija:- izstrādāt valsts politiku ekonomiskajai un sociālajai kohēzijai; sagatavoties reģionālās attīstības programmu, kā arī Kopienas ierosinājumu īstenošanai, uzlabot administratīvās procedūras un izveidot budžeta sistēmu, kas paredz daudzgadu saistības, kā arī vadīt to saskaņā ar struktūrfondu standartiem, tostarp kalkulāciju un novērtējumu.Vide:- pabeigt ietvara un nozaru tiesību aktu transponēšanu un ieviešanu pēc iepriekš izstrādāta grafika,- integrēt noturīgas attīstības principus, nosakot un īstenojot visu pārējo nozaru politiku.Tieslietas un iekšlietas:- turpināt pakāpenisku vīzas regulējošo tiesību aktu un vīzu režīma prakses saskaņošanu ar Eiropas Savienībā pieņemto,- pieņemt un piemērot starptautiskos dokumentus, kas attiecas uz cīņu pret narkotiku tirdzniecību, jo īpaši Vienošanos par nelikumīgu tirdzniecību, izmantojot jūras satiksmi, īstenojot 17. pantu Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvencijai pret narkotisko un psihotropo vielu nelikumīgu tirdzniecību,- uzlabot iekārtas patvēruma meklētājiem un bēgļiem,- turpināt pastiprināt starptautisko koordināciju un sadarbību pārrobežu noziedzības apkarošanas jomā, jo īpaši narkotiku kontrabandas, ražošanas un pārdošanas, kā arī nelikumīgi iegūto līdzekļu legalizēšanas jomā, īstenot pretkorupcijas stratēģiju, turpināt cīņu pret tirdzniecību ar sievietēm un bērniem,- pastiprināt tiesu varas neatkarību.Administratīvās un tiesu kapacitātes, tostarp kapacitātes attiecībā uz Eiropas Savienības fondu vadību un kontroli, stiprināšana:- pabeigt profesionāla un objektīva civildienesta izveidi, pamatojoties uz civildienesta likumu; izveidot civildienesta vadības struktūru un nodrošināt procedūru vienkāršošanu,- uzlabot apmācību Eiropas jautājumos, tostarp tiesnešu apmācību par Eiropas Kopienas tiesībām,- stiprināt valsts finanšu kontroles funkcijas, nodrošinot atbilstošu personālu, apmācību un aprīkojumu,- stiprināt statistikas iespējas.4. PROGRAMMAS IZSTRĀDEPhare asignējums laikā no 1995. gada līdz 1999. gadam kopā veido 415 miljonus eiro. Atbilstoši Eiropadomes 1999. gada 24. un 25. marta Berlīnes sanāksmes nolīgumam, finansiāla palīdzība kandidātvalstīm laikā no 2000. gada līdz 2006. gadam ietvers arī palīdzību pirmspievienošanās pasākumiem lauksaimniecības un lauku attīstības jomā, izmantojot pirmspievienošanās programmu SAPARD (Padomes Regula (EK) Nr. 1268/1999, OV L 161, 26.6.1999., 87. lpp.) un struktūras programmu ISPA (Padomes Regula (EK) Nr. 1267/1999, OV L 161, 26.6.1999., 73. lpp.), kas dos priekšroku Kohēzijas fonda pasākumiem pirmspievienošanās periodā. Saņemot šos valstij piešķirtos līdzekļus, Bulgārija arī var piešķirt līdzekļus, lai apmaksātu daļu no savas līdzdalības Kopienas programmās, tostarp 5. Pētniecības un tehnoloģiju attīstības pamatprogrammā (OV L 26, 1.2.1999., 1. lpp.). Bez tam Bulgārijai būs pieejams daudzvalstu programmu finansējums, kas ir tieši saistīts ar acquis. Kandidātvalstīm regulāri kopīgi jāfinansē visi investīciju projekti. Kopš 1998. gada Komisija sadarbojas ar Eiropas Investīciju banku un starptautiskām finanšu iestādēm, jo īpaši Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banku un Pasaules banku, lai veicinātu tādu projektu līdzfinansēšanu, kas attiecas uz pirmspievienošanās prioritātēm.5. NOSACĪTĪBAKopienas palīdzība projektu finansēšanā, izmantojot trīs pirmspievienošanās programmas Phare, ISPA un SAPARD, ir atkarīga no tā, kā Bulgārija ievēro Eiropas Līguma saistības, turpmākos pasākumus atbilstībai Kopenhāgenas kritērijiem, jo īpaši šīs pievienošanās partnerības īpašo prioritāšu sasniegšanā 2000. gadā. Šo vispārīgo nosacījumu neievērošanas gadījumā Padome var pieņemt lēmumu apturēt finansiālās palīdzības sniegšanu, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 622/98 4. pantu.6. UZRAUDZĪBAPievienošanās partnerības īstenošanu uzrauga atbilstoši Eiropas Līgumam. Kā Luksemburgā uzsvēra Eiropadome, ir svarīgi, lai Eiropas Līguma iestādes turpina nodrošināt acquis communautaire pārņemšanas pārbaudi saskaņā ar tām pašām procedūrām, neatkarīgi no tā, vai sarunas ir uzsāktas. Pievienošanās partnerības attiecīgās iedaļas apspriež atbilstošā apakškomitejā. Asociācijas komiteja apspriež vispārējo attīstību, progresu un problēmas savu prioritāšu un starpposmu mērķu sasniegšanā, kā arī konkrētākus jautājumus, ko tai nodod apakškomitejas.Phare pārvaldības komiteja nodrošina, lai finanšu lēmumi saistībā ar visām trim pirmspievienošanās programmām – Phare, ISPA un SAPARD – ir savstarpēji saskaņoti, kā arī, lai tie ir saskaņoti ar pievienošanās partnerībām, kā noteikts koordinācijas regulā (Padomes Regula (EK) Nr. 1266/1999, (OV L 161, 26.6.1999., 68. lpp.)).Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 622/98 2. pantu pievienošanās partnerībai turpinās veikt vajadzīgos grozījumus.[1] Phare = Rīcības plāns koordinētas palīdzības sniegšanai Polijai un Ungārijai.[2] ISPA = Pirmspievienošanās struktūrpolitikas instruments.[3] SAPARD = Īpaša pievienošanās programma lauksaimniecības un lauku attīstībai.--------------------------------------------------


title: Padomes Lēmums (2001. gada 26. februāris) par Nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Amerikas Savienotajām Valstīm, ar ko atjauno sadarbības programmu augstākās izglītības, arodizglītības un mācību jomā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001D0196

Oficiālais Vēstnesis L 071 , 13/03/2001 Lpp. 0007 - 0007

		Padomes Lēmums(2001. gada 26. februāris)par Nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Amerikas Savienotajām Valstīm, ar ko atjauno sadarbības programmu augstākās izglītības, arodizglītības un mācību jomā(2001/196/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 149. un 150. pantu kopā ar 300. panta 3. punkta pirmo daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,tā kā:(1) Ar 2000. gada 22. maija lēmumu Padome pilnvaroja Komisiju, lai tā pārrunātu Nolīgumus sadarbībai augstākās izglītības un arodmācību programmas jomā starp Eiropas Kopienu, Kanādu un Amerikas Savienotajām Valstīm.(2) Kopiena un Amerikas Savienotās Valstis plāno gūt savstarpēju labumu no šādas sadarbības, kam jābūt no Kopienas puses papildinājumam divpusējām programmām starp dalībvalstīm un Amerikas Savienotajām Valstīm un kam jānodrošina Eiropas pievienotā vērtība.(3) Jāapstiprina Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Amerikas Savienotajām Valstīm, ar ko atjauno sadarbības programmu augstskolu izglītības, arodizglītības un mācību jomā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā apstiprina Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Amerikas Savienotajām Valstīm, ar ko atjauno sadarbības programmu augstākās izglītības, arodizglītības un mācību jomā.Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsEiropas Kopienas delegācija Apvienotajā komitejā, kas minēta nolīguma 6. pantā, sastāv no Komisijas pārstāvja, kam palīdz pārstāvis no katras dalībvalsts.3. pantsPadomes priekšsēdētājs sniedz Nolīguma 12. pantā paredzēto paziņojumu.Briselē, 2001. gada 26. februārīPadomes vārdā —priekšsēdētājaA. Lindh--------------------------------------------------


title: 2009/593/EK: Padomes Lēmums ( 2009. gada 27. jūlijs ), ar ko Lēmumu 1999/70/EK par dalībvalstu centrālo banku ārējiem revidentiem groza attiecībā uz Banka Slovenije ārējo revidentu

text:
               4.8.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 202/53

      PADOMES LĒMUMS

   (2009. gada 27. jūlijs),
   ar ko Lēmumu 1999/70/EK par dalībvalstu centrālo banku ārējiem revidentiem groza attiecībā uz Banka Slovenije ārējo revidentu
   (2009/593/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Protokolu par Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas statūtiem, kas pievienots Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, un jo īpaši tā 27.1. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Centrālās Bankas Ieteikumu ECB/2009/12 (2009. gada 5. jūnijs) Eiropas Savienības Padomei par Banka Slovenije ārējo revidentu (1),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un Eurosistēmas valstu centrālo banku pārskatus revidē neatkarīgi ārējie revidenti, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

               (2)

                  Banka Slovenje pašreizējā ārējā revidenta pilnvaras beigsies pēc 2008. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tādēļ ir jāieceļ jauns ārējais revidents laikposmam no 2009. finanšu gada.

               (3)

                  Banka Slovenje par savu ārējo revidentu no 2009. finanšu gada līdz 2011. finanšu gadam ir izvēlējusies Deloitte revizija d.o.o.

               (4)

               ECB Padome ieteica, ka Deloitte revizija d.o.o. būtu jāapstiprina par Banka Slovenje ārējo revidentu laikposmam no 2009. finanšu gada līdz 2011. finanšu gadam.

               (5)

               Ir lietderīgi ievērot ECB Padomes ieteikumu un atbilstīgi grozīt Lēmumu 1999/70/EK (2),

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Lēmuma 1999/70/EK 1. panta 13. punktu aizstāj ar šādu punktu:

      “13.   Ar šo par Banka Slovenije ārējo revidentu laikposmam no 2009. finanšu gada līdz 2011. finanšu gadam tiek apstiprināts Deloitte revizija d.o.o.”

   2. pants
   Šo lēmumu paziņo Eiropas Centrālajai bankai.
   3. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2009. gada 27. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         C. BILDT

      (1)  OV C 132, 11.6.2009., 1. lpp.

      (2)  OV L 22, 29.1.1999., 69. lpp.