title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2015/740 (2015. gada 7. maijs) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Dienvidsudānā un ar ko atceļ Lēmumu 2014/449/KĀDP

text:
               8.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 117/52

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2015/740
   (2015. gada 7. maijs)
   par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Dienvidsudānā un ar ko atceļ Lēmumu 2014/449/KĀDP
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2014. gada 10. jūlijā pieņēma Lēmumu 2014/449/KĀDP (1), ņemot vērā joprojām pastāvošās nopietnās bažas par stāvokli Dienvidsudānā.

               (2)

               Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome 2015. gada 3. martā pieņēma Rezolūciju (ANO DP Rezolūcija) 2206 (2015), ņemot vērā tās lielo satraukumu un bažas par konfliktu, kas kopš 2013. gada decembra norisinās starp Dienvidsudānas Republikas valdību un opozīcijas spēkiem, paužot bažas par milzīgajām ciešanām, ko minētais konflikts rada iedzīvotājiem, un stingri nosodot līdzšinējos un pašreizējos cilvēktiesību pārkāpumus un starptautisko humanitāro tiesību pārkāpumus un neievērošanu, kā arī paužot bažas par cilvēku pārvietošanu plašā mērogā un humanitārās krīzes padziļināšanos. Drošības padome uzsvēra visu konfliktā iesaistīto pušu atbildību par Dienvidsudānas iedzīvotājiem sagādātajām ciešanām. Tā arī konstatēja, ka stāvoklis Dienvidsudānā apdraud starptautisko mieru un drošību reģionā.

               (3)

               ANO DP Rezolūcijas 2206 (2015) 9. un 12. punktā ir paredzēti ierobežojoši pasākumi, kuri izpaužas kā ceļošanas ierobežojumi un aktīvu iesaldēšana, ko var piemērot personām un vienībām, kuras sarakstā iekļāvusi Drošības padomes komiteja (“Komiteja”), kas izveidota saskaņā ar ANO DP Rezolūcijas 2206 (2015) 16. punktu. ANO DP Rezolūcijas 2206 (2015) 6., 7. un 8. punktā ir noteikti arī kritēriji to personu un vienību iekļaušanai sarakstā, kurām piemēro minētās rezolūcijas 9. un 12. punktā paredzētos ierobežojošos pasākumus.

               (4)

               Skaidrības labad ierobežojošie pasākumi, ko piemēro ar Lēmumu 2014/449/KĀDP, un ierobežojošie pasākumi, kuri paredzēti ANO DP Rezolūcijā 2206 (2015), būtu jāiekļauj vienā tiesību aktā.

               (5)

               Tādēļ Lēmums 2014/449/KĀDP būtu attiecīgi jāatceļ.

               (6)

               Dažu pasākumu īstenošanai ir vajadzīga turpmāka Savienības rīcība,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Dalībvalstu valstspiederīgajiem vai no dalībvalstu teritorijām, vai izmantojot to karoga kuģus vai gaisa kuģus, ir aizliegts veikt ieroču un ar tiem saistīto visu veidu materiālu, tostarp ieroču un munīcijas, militāro transportlīdzekļu un ekipējuma, paramilitāro spēku ekipējuma un rezerves daļu pārdošanu, piegādi vai nodošanu Dienvidsudānai vai to eksportu uz Dienvidsudānu – neatkarīgi no tā, vai to izcelsme ir vai nav dalībvalstu teritorijās.
   2.   Ir aizliegts arī:

               a)

               tieši vai netieši jebkurai fiziskai vai juridiskai personai, vienībai vai struktūrai Dienvidsudānā vai izmantošanai Dienvidsudānā sniegt tehnisku palīdzību, starpniecības pakalpojumus vai citus pakalpojumus, kas saistīti ar 1. punktā minētajiem priekšmetiem vai ar šādu priekšmetu piegādi, ražošanu, tehnisko apkopi vai izmantošanu;

               b)

               tieši vai netieši jebkurai fiziskai vai juridiskai personai, vienībai vai struktūrai Dienvidsudānā vai izmantošanai Dienvidsudānā piešķirt finansējumu vai finanšu palīdzību saistībā ar 1. punktā minētajiem priekšmetiem, tostarp jo īpaši piešķīrumus, aizdevumus un eksporta kredītu apdrošināšanu, kā arī apdrošināšanu vai pārapdrošināšanu jebkādai šādu priekšmetu pārdošanai, piegādei, nodošanai vai eksportēšanai vai ar tiem saistītai tehniskai palīdzībai, starpniecības pakalpojumiem vai citiem pakalpojumiem;

               c)

               apzināti un tīši piedalīties darbībās, kuru mērķis vai sekas ir apiet a) vai b) apakšpunktā minētos pasākumus.

         2. pants
   1.   Šā lēmuma 1. pantu nepiemēro:

               a)

               tāda militāra ekipējuma pārdošanai, piegādei, nodošanai vai eksportam, kas nav paredzēts nonāvēšanai, bet kas paredzēts vienīgi humānai palīdzībai, cilvēktiesību uzraudzībai vai lietošanai aizsardzības nolūkā, vai ANO, Āfrikas Savienības (ĀS), ES vai Starpvaldību attīstības iestādes (IGAD) īstenotām iestāžu darba uzlabošanas programmām, vai tādu materiālu pārdošanai, piegādei, nodošanai vai eksportam, kas paredzēts ANO, ĀS un ES krīzes pārvarēšanas operācijām;

               b)

               tādu transportlīdzekļu pārdošanai, piegādei, nodošanai vai eksportam, kuri nav paredzēti militāriem mērķiem un ir izgatavoti no ballistiskas aizsardzības materiāliem, vai kuros ir uzstādīti šādi materiāli, un kurus ir paredzēts izmantot tikai, lai Dienvidsudānā nodrošinātu ES vai tās dalībvalstu personāla vai ANO, ĀS vai IGAD personāla aizsardzību;

               c)

               ar a) apakšpunktā minēto ekipējumu vai programmām un darbībām saistītas tehniskās palīdzības, starpniecības pakalpojumu un citu pakalpojumu sniegšanai;

               d)

               ar a) apakšpunktā minēto ekipējumu vai programmām un darbībām saistīta finansējuma un finansiālās palīdzības nodrošināšanai;

               e)

               tāda atmīnēšanas ekipējuma un materiālu pārdošanai, piegādei, nodošanai vai eksportam, ko paredzēts izmantot atmīnēšanas operācijām;

               f)

               tāda militāra ekipējuma pārdošanai, piegādei, nodošanai vai eksportam, kas nav paredzēts nonāvēšanai, bet kas paredzēt vienīgi Dienvidsudānas drošības sektora reformu procesa atbalstam, kā arī ar šādu ekipējumu saistīta finansējuma, finansiālās palīdzības vai tehniskas palīdzības nodrošināšanai,

         ar noteikumu, ka šādas piegādes ir iepriekš apstiprinājusi attiecīgās dalībvalsts kompetentā iestāde.
   2.   Šā lēmuma 1. pants neattiecas arī uz aizsargtērpiem, tostarp artilērijas jakām un militārām ķiverēm, ko ES vai tās dalībvalstu personāls, ANO vai IGAD personāls vai plašsaziņas līdzekļu pārstāvji, humānās palīdzības un attīstības darbinieki un ar to saistītais personāls uz laiku eksportē uz Dienvidsudānu tikai savai personiskajai lietošanai.
   3.   Dalībvalstis izvērtē katru šajā punktā noteikto piegāžu gadījumu atsevišķi, ņemot vērā visus kritērijus, kas norādīti Padomes Kopējā nostājā 2008/944/KĀDP (2). Dalībvalstis pieprasa atbilstīgu drošības kontroli, lai nepieļautu saskaņā ar šo pantu piešķirto atļauju ļaunprātīgu izmantošanu, un vajadzības gadījumā paredz noteikumus ekipējuma nogādāšanai atpakaļ izcelsmes valstī.
   3. pants
   1.   Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai novērstu, ka to teritorijā ieceļo vai to šķērso personas:

               a)

               kuras Drošības padome vai Komiteja saskaņā ar ANO DP Rezolūcijas 2206 (2015) 6., 7., 8. un 9. punktu ir iekļāvusi sarakstā, kā uzskaitīts šā lēmuma I pielikumā;

               b)

               uz kurām neattiecas a) apakšpunkts, bet kuras kavē politisko procesu Dienvidsudānā, tostarp veicot vardarbības aktus vai pārkāpjot pamiera vienošanos, kā arī personas, kas ir atbildīgas par nopietniem cilvēktiesību pārkāpumiem Dienvidsudānā, un ar tām saistītas personas, kā uzskaitīts II pielikumā.

         2.   Šā panta 1. punkts dalībvalstij neliek liegt saviem valstspiederīgajiem ieceļot tās teritorijā.
   4. pants
   1.   Šo pantu piemēro I pielikumā uzskaitītajām personām.
   2.   Šā lēmuma 3. panta 1. punktu nepiemēro, ja:

               a)

               Komiteja, izskatot katru gadījumu atsevišķi, ir konstatējusi, ka ceļošana ir pamatota humānās palīdzības vajadzību, tostarp reliģiska pienākuma, dēļ;

               b)

               ieceļošana vai teritorijas šķērsošana ir vajadzīga, lai īstenotu tiesvedību;

               c)

               Komiteja, izskatot katru gadījumu atsevišķi, ir konstatējusi, ka ceļojums sekmētu tādu mērķu sasniegšanu kā miers un nacionālais izlīgums Dienvidsudānā un stabilitāte reģionā.

         5. pants
   1.   Šo pantu piemēro II pielikumā uzskaitītajām personām.
   2.   Šā lēmuma 3. panta 1. punkts neskar gadījumus, kad dalībvalstij saistības uzliek starptautiskas tiesības, proti:

               a)

               kā starptautiskas starpvaldību organizācijas uzņēmējvalstij;

               b)

               kā ANO sasauktas vai tās aizgādnībā rīkotas starptautiskas konferences uzņēmējvalstij;

               c)

               saskaņā ar daudzpusēju nolīgumu, ar ko piešķir privilēģijas un imunitāti; vai

               d)

               saskaņā ar 1929. gada Samierināšanās līgumu (Laterāna pakts), ko noslēdza Svētais Krēsls (Vatikāna Pilsētvalsts) un Itālija.

         3.   Šā panta 2. punktu uzskata par piemērojamu arī gadījumos, kad dalībvalsts ir Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) uzņēmējvalsts.
   4.   Padomi pienācīgi informē par visiem gadījumiem, kad dalībvalsts piešķir izņēmumu saskaņā ar 2. vai 3. punktu.
   5.   Dalībvalstis var paredzēt izņēmumus pasākumu piemērošanai, kas paredzēti saskaņā ar 3. panta 1. punktu, ja ieceļošana ir pamatota steidzamu humānās palīdzības iemeslu dēļ, vai lai apmeklētu starpvaldību sanāksmes un sanāksmes, kuras atbalsta vai uzņem ES, vai ja kāda dalībvalsts ir EDSO uzņēmējvalsts, ja notiek politiskais dialogs, kas tieši veicina ierobežojošo pasākumu politiskos mērķus, tostarp demokrātiju, cilvēktiesības un tiesiskumu Dienvidsudānā.
   6.   Dalībvalsts, kas vēlas piešķirt 5. punktā minētos izņēmumus, par to rakstiski paziņo Padomei. Izņēmumu uzskata par piešķirtu, ja divās darba dienās no brīža, kad saņemts paziņojums par ierosināto izņēmumu, viens vai vairāki Padomes locekļi rakstiski neiebilst pret šādu rīcību. Ja viens vai vairāki Padomes locekļi iebilst, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu var pieņemt lēmumu piešķirt ierosināto izņēmumu.
   7.   Gadījumos, kad dalībvalsts, ievērojot 2., 3., 5. un 6. punktu, atļauj II pielikumā uzskaitītajām personām ieceļot tajā vai šķērsot tās teritoriju, atļauju piešķir tikai tādām nolūkam, kādam tā ir paredzēta, un tikai tām personām, uz kurām tā attiecas.
   6. pants
   1.   Tiek iesaldēti visi līdzekļi un saimnieciskie resursi, kas ir turpmāk minēto personu un vienību tiešā vai netiešā īpašumā, valdījumā, turējumā vai kontrolē:

               a)

               personas un vienības, ko Drošības padome vai Komiteja saskaņā ar ANO DP Rezolūcijas 2206 (2015) 6., 7., 8. un 12. punktu ir iekļāvusi sarakstā, kā uzskaitīts šā lēmuma I pielikumā;

               b)

               personas, kas kavē politisko procesu Dienvidsudānā, tostarp veicot vardarbības aktus vai pārkāpjot pamiera vienošanos, kā arī personas, kas ir atbildīgas par nopietniem cilvēktiesību pārkāpumiem Dienvidsudānā, un ar tām saistītas fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, kā uzskaitīts II pielikumā.

         2.   Nekādi līdzekļi vai saimnieciskie resursi netiek darīti tieši vai netieši pieejami I vai II pielikumā uzskaitītajām fiziskajām vai juridiskajām personām, vienībām vai struktūrām vai to interesēs.
   7. pants
   1.   Šo pantu piemēro I pielikumā uzskaitītajām personām un vienībām.
   2.   Dalībvalsts kompetentā iestāde var atļaut dažu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu vai arī darīt tos pieejamus ar tādiem nosacījumiem, kādus tā uzskata par atbilstīgiem, ja tā ir konstatējusi, ka attiecīgie līdzekļi vai saimnieciskie resursi ir:

               a)

               nepieciešami, lai segtu pamatizdevumus, tostarp maksājumus par pārtikas produktiem, īri vai hipotēku, zālēm un ārstēšanu, nodokļu, apdrošināšanas prēmiju un komunālo pakalpojumu maksājumus;

               b)

               paredzēti vienīgi samērīgai samaksai par kvalificētu darbu un atlīdzībai par izdevumiem, kas saistīti ar juridiskiem pakalpojumiem;

               c)

               komisijas maksa vai apkalpošanas maksa par iesaldēto līdzekļu un saimniecisko resursu parasto turēšanu vai pārvaldību.

         Attiecīgā dalībvalsts iepriekš paziņo Komitejai par nolūku attiecīgā gadījumā atļaut dažu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu. Atļaujas var piešķirt, ja piecu darbdienu laikā pēc šādas paziņošanas Komiteja nepieņem negatīvu lēmumu.
   3.   Dalībvalsts kompetentā iestāde var atļaut dažu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu vai darīt tos pieejamus ar tādiem nosacījumiem, kādus tā uzskata par atbilstīgiem, ja tā ir konstatējusi, ka attiecīgie līdzekļi vai saimnieciskie resursi ir nepieciešami ārkārtas izdevumu segšanai – ar noteikumu, ka attiecīgā dalībvalsts par minēto konstatējumu ir paziņojusi Komitejai un Komiteja to ir apstiprinājusi.
   4.   Atkāpjoties no 6. panta 1. punkta, dalībvalsts kompetentās iestādes var arī atļaut dažu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu ar noteikumu, ka attiecīgā dalībvalsts ir konstatējusi, ka uz minētajiem līdzekļiem vai saimnieciskajiem resursiem attiecas tiesas, administratīvās tiesas vai šķīrējtiesas noteikts apgrūtinājums vai spriedums un ka minētos līdzekļus vai saimnieciskos resursus izmantos tikai, lai apmierinātu no minētā apgrūtinājuma vai sprieduma izrietošus prasījumus – ar noteikumu, ka attiecīgais apgrūtinājums ir noteikts vai spriedums taisīts pirms tika pieņemta ANO DP Rezolūcija 2206 (2015), proti, 2015. gada 3. marta, ka tas nav I vai II pielikumā uzskaitītas fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras interesēs un ka attiecīgā dalībvalsts par to ir paziņojusi Komitejai.
   5.   Šā lēmuma 6. panta 1. punktu nepiemēro šādiem ieskaitījumiem iesaldētajos kontos:

               a)

               procentiem vai citiem ieņēmumiem no minētajiem kontiem; vai

               b)

               maksājumiem, kuri paredzēti līgumos, nolīgumos vai saistībās, kas noslēgtas vai radušās pirms dienas, kad uz minētajiem kontiem sāka attiecināt 6. pantā paredzētos pasākumus;

         ar noteikumu, ka uz visiem šādiem procentiem, citiem ieņēmumiem un maksājumiem joprojām attiecas 6. panta 1. punktā paredzētie pasākumi.
   6.   Šā lēmuma 6. pants neliedz sarakstā iekļautai fiziskai vai juridiskai personai, vienībai vai struktūrai veikt maksājumu, kas paredzēts līgumā, kurš noslēgts pirms dienas, kad šāda fiziskā vai juridiskā persona, vienība vai struktūra tika iekļauta I pielikuma sarakstā – ar noteikumu, ka attiecīgā dalībvalsts ir konstatējusi, ka minēto maksājumu tieši vai netieši nesaņem I vai II pielikumā uzskaitītā fiziskā vai juridiskā persona, vienība vai struktūra, un pēc tam, kad attiecīgā dalībvalsts 10 darbdienas pirms šādas atļaujas piešķiršanas ir paziņojusi Komitejai par nolūku veikt vai saņemt šādus maksājumus vai attiecīgā gadījumā atļaut līdzekļu, citu finanšu aktīvu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu minētajā nolūkā.
   8. pants
   1.   Šo pantu piemēro II pielikumā uzskaitītajām personām un vienībām.
   2.   Dalībvalsts kompetentā iestāde var atļaut dažu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu vai arī darīt tos pieejamus ar tādiem nosacījumiem, kādus tā uzskata par atbilstīgiem, ja tā ir konstatējusi, ka attiecīgie līdzekļi vai saimnieciskie resursi ir:

               a)

               nepieciešami, lai segtu II pielikumā uzskaitīto personu un to apgādājamo ģimenes locekļu pamatvajadzības, tostarp maksājumus par pārtikas produktiem, īri vai hipotēku, zālēm un ārstēšanu, nodokļu, apdrošināšanas prēmiju un komunālo pakalpojumu maksājumus;

               b)

               paredzēti vienīgi samērīgai samaksai par kvalificētu darbu un atlīdzībai par izdevumiem, kas saistīti ar juridiskiem pakalpojumiem;

               c)

               paredzēti vienīgi komisijas maksai vai apkalpošanas maksai par iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu parasto turēšanu vai pārvaldību;

               d)

               nepieciešami ārkārtas izdevumu segšanai – ar noteikumu, ka kompetentā iestāde pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisijai vismaz divas nedēļas pirms atļaujas piešķiršanas ir paziņojusi pamatojumu, kāpēc tā uzskata, ka būtu jāpiešķir konkrēta atļauja.

         Attiecīgā dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par jebkuru atļauju, kas piešķirta saskaņā ar šo punktu.
   3.   Atkāpjoties no 6. panta 1. punkta, dalībvalsts kompetentās iestādes var atļaut dažu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu ar noteikumu, ka ir izpildīti šādi nosacījumi:

               a)

               uz līdzekļiem vai saimnieciskajiem resursiem attiecas šķīrējtiesas nolēmums, kas ir pieņemts pirms dienas, kad 6. panta 1. punktā minētā fiziskā vai juridiskā persona, vienība vai struktūra iekļauta II pielikuma sarakstā, vai pirms vai pēc minētās dienas Savienībā pieņemts tiesas vai administratīvs nolēmums vai attiecīgajā dalībvalstī izpildāms tiesas nolēmums;

               b)

               līdzekļus vai saimnieciskos resursus izmantos vienīgi, lai apmierinātu prasījumus, kas izriet no šāda nolēmuma vai kas ir atzīti par spēkā esošiem ar šādu nolēmumu, ievērojot ierobežojumus, kuri noteikti piemērojamos normatīvajos aktos, ar ko reglamentē tiesības, kas ir personām, kurām ir šādi prasījumi;

               c)

               nolēmums nav pieņemts kādas I vai II pielikumā uzskaitītas fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras interesēs; un

               d)

               nolēmuma atzīšana nav pretrunā attiecīgās dalībvalsts sabiedriskajai kārtībai.

         Attiecīgā dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par jebkuru atļauju, kas piešķirta saskaņā ar šo punktu.
   4.   Šā lēmuma 6. panta 1. punkts neliedz sarakstā iekļautai fiziskai vai juridiskai personai, vienībai vai struktūrai veikt maksājumu, kas paredzēts līgumā, kurš noslēgts pirms dienas, kad šāda fiziskā vai juridiskā persona, vienība vai struktūra iekļauta II pielikuma sarakstā – ar noteikumu, ka attiecīgā dalībvalsts ir konstatējusi, ka maksājumu tieši vai netieši nesaņem I vai II pielikumā uzskaitīta fiziska vai juridiska persona, vienība vai struktūra.
   5.   Šā lēmuma 6. panta 2. punktu nepiemēro šādiem ieskaitījumiem iesaldētajos kontos:

               a)

               procentiem vai citiem ieņēmumiem no minētajiem kontiem;

               b)

               maksājumiem, kuri paredzēti līgumos, nolīgumos vai saistībās, kas noslēgtas vai radušās pirms dienas, kad uz minētajiem kontiem sāka attiecināt 6. pantā paredzētos pasākumus; vai

               c)

               maksājumiem, kuri paredzēti tiesas, administratīvos vai šķīrējtiesas nolēmumos, kas pieņemti Savienībā vai kas izpildāmi attiecīgajā dalībvalstī;

         ar noteikumu, ka uz visiem šādiem procentiem, citiem ieņēmumiem un maksājumiem joprojām attiecas 6. panta 1. punktā paredzētie pasākumi.
   9. pants
   1.   Ja Drošības padome vai Komiteja kādu personu vai vienību iekļauj sarakstā, tad Padome šādu personu vai vienību iekļauj I pielikumā.
   2.   Padome pēc dalībvalsts vai Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikuma nolemj izveidot un grozīt II pielikuma sarakstu.
   3.   Padome savus 1. un 2. punktā minētos lēmumus, tostarp pamatojumu iekļaušanai sarakstā, paziņo attiecīgajai fiziskajai vai juridiskajai personai, vienībai vai struktūrai vai nu tieši, ja ir zināma tās adrese, vai publicējot paziņojumu, dodot šādai fiziskajai vai juridiskajai personai, vienībai vai struktūrai iespēju paust savus apsvērumus.
   4.   Ja ir iesniegti apsvērumi vai būtiski jauni pierādījumi, Padome pārskata savus lēmumus un atbilstīgi informē attiecīgo fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru.
   10. pants
   1.   Šā lēmuma I un II pielikumā ietver pamatojumu 3. panta 1. punktā un 6. panta 1. punktā minēto personu un vienību iekļaušanai sarakstā, kā to attiecībā uz I pielikumu norādījusi Drošības padome vai Komiteja un attiecībā uz II pielikumu – Padome.
   2.   Šā lēmuma I un II pielikumā ietver arī informāciju (ja tā ir pieejama), kas vajadzīga, lai identificētu attiecīgās personas un vienības, kā to attiecībā uz I pielikumu norādījusi Drošības padome vai Komiteja un attiecībā uz II pielikumu – Padome. Attiecībā uz personām šāda informācija var ietvert vārdu un uzvārdu, tostarp pieņemtus vārdus, dzimšanas datumu un vietu, valstspiederību, pases un personas apliecības numuru, dzimumu, adresi, ja tā ir zināma, un amatu vai profesiju. Attiecībā uz juridiskām personām, vienībām vai struktūrām šāda informācija var ietvert nosaukumus, reģistrācijas vietu un datumu, reģistrācijas numuru un darījumdarbības vietu. Šā lēmuma I un II pielikumā norāda arī datumu, kad veikta iekļaušana sarakstā.
   11. pants
   Lai šajā lēmumā izklāstīto pasākumu ietekme būtu pēc iespējas lielāka, Savienība aicina trešās valstis pieņemt šajā lēmumā paredzētajiem pasākumiem līdzīgus ierobežojošus pasākumus.
   12. pants
   1.   Šo lēmumu pastāvīgi pārskata. Ja Padome uzskata, ka lēmuma mērķi nav sasniegti, lēmumu atjauno vai attiecīgi groza, ņemot vērā attiecīgos Drošības padomes lēmumus.
   2.   Šā lēmuma 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 6. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētos pasākumus regulāri un vismaz reizi 12 mēnešos pārskata. Pasākumus pārstāj piemērot attiecīgajām personām un vienībām, ja Padome saskaņā ar 9. pantā minēto procedūru konstatē, ka nosacījumi to piemērošanai vairs netiek izpildīti.
   13. pants
   Lēmumu 2014/449/KĀDP atceļ.
   14. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2015. gada 7. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         E. RINKĒVIČS

      (1)  Padomes Lēmums 2014/449/KĀDP (2014. gada 10. jūlijs) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Dienvidsudānā (OV L 203, 11.7.2014., 100. lpp.).

      (2)  Padomes Kopējā nostāja 2008/944/KĀDP (2008. gada 8. decembris), ar ko izveido kopīgus noteikumus, kas reglamentē militāru tehnoloģiju un ekipējuma eksporta kontroli (OV L 335, 13.12.2008., 99. lpp.).

      I PIELIKUMS

         To personu un vienību saraksts, kas minētas 3. panta 1. punkta a) apakšpunktā un 6. panta 1. punkta a) apakšpunktā

      II PIELIKUMS

         To personu un vienību saraksts, kas minētas 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā un 6. panta 1. punkta b) apakšpunktā

                  Vārds

                  Identifikācijas informācija

                  Pamatojums

                  Sarakstā iekļaušanas datums

                  1.

                  Santino DENG
                  (jeb Santino Deng Wol)

                  Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas Trešās kājnieku divīzijas komandieris

                     Santino Deng ir komandieris Sudānas Tautas atbrīvošanas armijas Trešajai kājnieku divīzijai, kas piedalījās Bentiu atkārtotā sagrābšanā 2014. gada maijā. Tādējādi Santino Deng ir atbildīgs par to, ka ir pārkāpts 23. janvāra Nolīgums par karadarbības pārtraukšanu.

                  11.7.2014.

                  2.

                  Peter GADET
                  (jeb Peter Gatdet Yaka; Peter Cadet; Peter Gadet Yak; Peter Gadet Yaak: Peter Gatdet Yaak; Peter Gatdet; Peter Gatdeet Yaka)

                  Pret valdību noskaņoto Nuer bruņoto kaujinieku līderis. Dzimšanas vieta: Mayom County Unity State

                     Peter Gadet vada pret valdību noskaņotus Nuer bruņotus kaujiniekus, kas 2014. gada 15.–17. aprīlī uzbruka Bentiu, tādējādi pārkāpjot 23. janvāra Nolīgumu par karadarbības pārtraukšanu. Uzbrukumā tika nogalināts vairāk nekā 200 civiliedzīvotāju. Līdz ar to Peter Gadet ir atbildīgs par pastāvīgu vardarbības uzkurināšanu, tādējādi kavējot politisko procesu Dienvidsudānā, un par nopietniem cilvēktiesību pārkāpumiem.

                  11.7.2014.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

31987D0095

Padomes Lēmums (1986. gada 22. decembris) par standartizāciju informācijas tehnoloģiju un telekomunikāciju jomā

Oficiālais Vēstnesis L 036 , 07/02/1987 Lpp. 0031 - 0037 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 13 Sējums 16 Lpp. 0105  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 13 Sējums 16 Lpp. 0105  CS.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 236  - 242 ET.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 236  - 242 HU.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 236  - 242 LT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 236  - 242 LV.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 236  - 242 MT.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 236  - 242 PL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 236  - 242 SK.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 236  - 242 SL.ES Nodaļa 13 Sējums 008 Lpp. 236  - 242

		Padomes Lēmums(1986. gada 22. decembris)par standartizāciju informācijas tehnoloģiju un telekomunikāciju jomā(87/95/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 235. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],tā kā informācijas tehnoloģiju nozarē piemērojamiem standartiem un pasākumiem, kas vajadzīgi to sagatavošanai, jo īpaši jāņem vērā- tehnisko specifikāciju sarežģītība un vajadzīgā precizitāte, lai nodrošinātu informācijas un datu apmaiņu un saskaņotu sistēmu darbību,- vajadzība nodrošināt standartu publicēšanu nekavējoties, lai nepamatota kavēšanās neradītu tekstu ātru novecošanu, kuru apsteidz tehnoloģijas attīstība,- vajadzība veicināt starptautisku standartu piemērošanu informācijas un datu apmaiņai, lai tādējādi nodrošinātu to uzticamību no praktiskās īstenošanas viedokļa,- standartizācijas ekonomiskā nozīme, veicinot Kopienas tirgus veidošanu šajā jomā;tā kā Direktīva 83/189/EEK [3] ļauj Komisijai, dalībvalstīm un standartizācijas iestādēm saņemt informāciju par standartizācijas iestāžu nolūku sastādīt vai grozīt standartu, un, turpretī, saskaņā ar šīs direktīvas noteikumiem, Komisija var noteikt standartizācijas darba uzdevumus, kas izraisa kopēju interesi, kas jāveic kopīgi un sākotnējā stadijā;tā kā minētā direktīva neietver visus noteikumus, kas nepieciešami, lai īstenotu Kopienas standartizācijas politiku informācijas tehnoloģiju un telekomunikāciju jomā;tā kā pieaugošais savstarpējais tehniskais pārklājums dažādās standartizācijas jomās, jo īpaši informācijas tehnoloģiju un telekomunikāciju jomā attaisno ciešu standartizācijas iestāžu sadarbību, lai strādātu ar kopēju interesi izraisošiem jautājumiem;tā kā Komisija nesen noslēgusi nolīgumus saistībā ar savstarpējās saprašanās memorandu, ko parakstījusi Eiropas Pasta un telekomunikāciju pārvalžu konference (CEPT) un kurus vispārējo vadlīniju kontekstā apstiprinājusi kopīgā standartizācijas organizācija, Eiropas Standartizācijas komiteja/Eiropas Elektrotehnikas standartizācijas komiteja (CEN/CENELEC);tā kā Direktīva 86/361/EEK [4] izklāsta programmas darbam ar vispārējām tehniskām specifikācijām šai nozarei (atbilstīgi Eiropas telekomunikāciju standartiem (NET)), apspriežoties ar Eiropas Pasta un telekomunikāciju pārvalžu konferenci, un vajadzības gadījumā ar Eiropas Standartizācijas komiteju un Eiropas Elektrotehnikas standartizācijas komiteju;tā kā valsts iepirkumu jomā tiek veicināts tas, ka arvien plašāk tiek pieņemtas atklātās sistēmas informācijas apmaiņai un datu apmaiņas standarti, pateicoties to pārmērīgumam iepirkumos;tā kā nepieciešams uzticēt komitejai pienākumu palīdzēt Komisijai lēmumā noteikto mērķu un darbību izpildē un vadībā,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsŠajā lēmumā1) "tehniskās specifikācijas" ir specifikācijas, kas ietvertas dokumentā, kurš uzskaita izstrādājumam nepieciešamās īpašības, piemēram, kvalitātes līmeni, veiktspēju, drošību vai izmērus, to skaitā prasības, kas piemērojamas izstrādājumam attiecībā uz terminoloģiju, simboliem, testiem un testa metodēm, iepakojumu, marķējumu vai etiķetēšanu;2) "vispārējas tehniskās specifikācijas" ir tehniskās specifikācijas, kas noteiktas, lai panāktu vienotu piemērošanu visās Kopienas dalībvalstīs;3) "standarts" ir tehniska specifikācija, ko atkārtotai vai ilgstošai piemērošanai apstiprinājusi atzīta standartizācijas iestāde, bet kura ievērošana nav obligāta;4) "starptautisks standarts" ir standarts, ko pieņēmusi atzīta starptautisko standartu iestāde;5) "starptautiskā standarta projekts (DIS)" ir standarta projekts, ko pieņēmusi atzīta starptautisko standartu iestāde;6) "starptautiska tehniskā specifikācija telekomunikācijās" ir tehniska specifikācija vienai vai vairākām izstrādājuma īpašībām, kuras iesaka tādas organizācijas, kā Starptautiskā telefona un telegrāfa konsultatīvā komiteja (CCITT) vai CEPT;7) "Eiropas standarts" ir standarts, kas ir apstiprināts saskaņā ar to standartizācijas iestāžu statūtiem, ar kurām Kopiena ir noslēgusi nolīgumus;8) "Eiropas pagaidu standarts" ir standarts, kas pieņemts ar attiecīgu norādi (EPS) saskaņā ar to standartizācijas iestāžu tiesību aktu noteikumiem, ar kuriem Kopiena ir noslēgusi nolīgumus;9) "funkcionālais standarts" ir standarts, kas izstrādāts, lai iegūtu kompleksu funkciju, kas nepieciešama, lai nodrošinātu sistēmu sadarbspēju, un vispārīgi tas iegūts, apvienojot vairākus pastāvošos atsauces standartus, un pieņemts saskaņā ar standartizācijas iestāžu tiesību aktu noteikumiem;10) "funkcionālā specifikācija" ir specifikācija, kura telekomunikāciju jomā nosaka viena vai vairāku atvērto sistēmu sadarbības standartu piemērošanu, pēc īpaša pieprasījuma komunikācijai starp informācijas tehnoloģiju sistēmām (tādu organizāciju kā Starptautiskā telefona un telegrāfa konsultatīvā komiteja (CCITT) vai CEPT ieteiktie standarti);11) "tehniskie noteikumi" ir tehniskās specifikācijas, to skaitā atbilstošie administratīvie noteikumi, kuru ievērošana ir obligāta, de jure vai de facto, realizācijas vai izmantošanas gadījumā dalībvalstī vai tās nozīmīgā daļā, izņemot tās, kuras noteikušas vietējās iestādes;12) "atbilstības sertificēšana" ir darbība, ar kuru izstrādājuma vai pakalpojuma atbilstība noteiktiem standartiem vai citām tehniskām specifikācijām tiek apstiprināta ar sertifikātu vai atbilstības zīmi;13) "informācijas tehnoloģijas" ir sistēmas, iekārtas, sastāvdaļas un programmatūra, kas nepieciešama, lai nodrošinātu informācijas iegūšanu, apstrādi un uzglabāšanu visās cilvēku darbības jomās (mājās, birojā, rūpnīcā utt.), kuru piemērošanai parasti nepieciešama elektronikas vai līdzīgas tehnoloģijas izmantošana;14) "valsts iepirkumi" ir šādi iepirkumi:- Direktīvas 77/62/EEK 1. pantā [5] minētie,- tādi, kas noslēgti iekārtu piegādei, kas saistītas ar informācijas tehnoloģiju un telekomunikācijām, neatkarīgi no pasūtījumu veikušās iestādes darbības jomas;15) "telekomunikācijas iestādes" ir atzītas iestādes vai privāti uzņēmumi Kopienā, kuri piedāvā publiskos telekomunikāciju pakalpojumus.2. pantsLai veicinātu standartizāciju Eiropā, standartu sagatavošanu un piemērošanu informācijas tehnoloģiju jomā un funkcionālo specifikāciju telekomunikāciju jomā, Kopienas līmenī, saskaņā ar 3. panta 2. punktu un 4. pantu jāīsteno šādi pasākumi:a) regulāra, vismaz ikgadēja, standartizācijas prioritāro prasību noteikšana, pamatojoties uz starptautiskiem standartiem, starptautiskiem pagaidu standartiem vai līdzvērtīgiem dokumentiem, ar mērķi sagatavot darba programmas tādu Eiropas standartu un funkcionālo specifikāciju izstrāde, lai nodrošinātu informācijas un datu apmaiņu un sistēmu savstarpēju izmantošanu;b) pamatojoties uz starptautiskajiem standartizācijas pasākumiem,- Eiropas standartizācijas iestādes un specializētās tehniskās iestādes informācijas tehnoloģiju un telekomunikāciju sektorā tiek aicinātas izveidot Eiropas standartus, Eiropas eksperimentālos standartus vai telekomunikāciju funkcionālas specifikācijas, nepieciešamības gadījumā, izmantojot pagaidu vai funkcionālos standartus, lai nodrošinātu vajadzīgo precizitāti, kas nepieciešama informācijas un datu apmaiņas un sistēmas savstarpējas izmantošanas lietotājiem. Šādas iestādes pamato savu darbu uz starptautiskiem standartiem, pagaidu starptautiskiem standartiem vai starptautiskām tehniskām specifikācijām telekomunikācijās. Ja starptautisks standarts, pagaidu starptautiskais standarts vai starptautiska telekomunikāciju tehniskā specifikācija, piedāvā skaidrus vienotas piemērošanas noteikumus, šie noteikumi jāpieņem Eiropas standartā, Eiropas pagaidu standartā vai telekomunikāciju funkcionālajā specifikācijā nemainīti. Tikai tad, ja šādu skaidru noteikumu nav starptautiskajos standartos, pagaidu starptautiskajos standartos un starptautiskajās telekomunikāciju tehniskajās specifikācijās, tiks rakstīts Eiropas standarts, Eiropas eksperimentālais standarts vai starptautiskās telekomunikāciju tehniskās specifikācijas, lai, vajadzības gadījumā, noskaidrotu starptautiskos standartus, pagaidu starptautiskos standartus vai starptautiskās telekomunikāciju tehniskās specifikācijas, vienlaicīgi noskaidrojot novirzes no tiem,- šīs pašas iestādes tiek aicinātas sagatavot tehniskās specifikācijas, kas varētu kalpot par pamatu Eiropas standartiem vai Eiropas eksperimentālajiem standartiem, ja nav pieņemtu starptautisko standartu informācijas un datu apmaiņai un sistēmu savstarpējai izmantošanai, vai arī, lai veicinātu to izveidi;c) pasākumi, lai veicinātu standartu un funkcionālo specifikāciju piemērošanu, jo īpaši koordinējot dalībvalstu darbības šādās jomās:- izstrādājumu un pakalpojumu atbilstības pārbaude standartiem un funkcionālajām specifikācijām, pamatojoties uz norādītajām testu prasībām;- standartu un funkcionālo specifikāciju atbilstības sertificēšana saskaņā ar pienācīgi saskaņotām procedūrām;d) to standartu un funkcionālo specifikāciju piemērošanas veicināšana, kuri attiecas uz informācijas tehnoloģijām un telekomunikācijām valsts sektora pasūtījumos un tehniskajos noteikumos.3. pants1. Īpaši mērķi ierosinātajiem pasākumiem aprakstīti šā lēmuma pielikumā.2. Šis lēmums attiecas uz- standartiem informācijas tehnoloģiju jomā, kā minēts 5. pantā,- funkcionālās specifikācijas pakalpojumiem, kas tiek piedāvāti īpaši valsts telekomunikāciju tīkliem informācijas un datu apmaiņai starp informācijas tehnoloģiju sistēmām.3. Šis lēmums neattiecas uz- tehniskajām specifikācijām termināliekārtām, kas pieslēgtas valsts telekomunikāciju tīkliem, kas minēti Direktīvā 86/361/EEK,- iekārtu specifikācijām, kas pašas par sevi veido jebkuru telekomunikāciju tīklu daļu.4. pantsNosakot standartizācijas prasības, izstrādājot standartizācijas darba programmu un sagatavojot funkcionālās specifikācijas, Komisija jo īpaši atsaucas uz informāciju, kas tai darīta zināma saskaņā ar Direktīvu 83/189/EEK.Komisija, apspriedusies ar 7. pantā minēto Komiteju, uzdod tehnisko darbu kompetentajām Eiropas standartizācijas iestādēm vai specializētajām tehniskajām iestādēm (CEN, CENELEC un CEPT), nepieciešamības gadījumā tām pieprasot izstrādāt atbilstīgos Eiropas standartus un funkcionālās specifikācijas. Šīm organizācijām dotās pilnvaras attiecināmas uz nolīgumu ar Komiteju, kas paredzēts Direktīvas 83/189/EEK 5. pantā, saskaņā ar minētajā direktīvā paredzēto kārtību. Netiek izsniegti pilnvarojumi, kas pārklājas ar jebkuru darba programmu daļu, kas sākta vai izveidota saskaņā ar Direktīvu 86/361/EEK.5. pants1. Ņemot vērā atšķirības pastāvošajās attiecīgo valstu procedūrās, dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu atsauci uz- Eiropas standartiem vai Eiropas eksperimentālajiem standartiem, kā minēts 2.b pantā,- starptautiskajiem standartiem, ja tos atzinusi līgumslēdzēju iestāžu valsts; lai nodrošinātu, ka valsts iepirkumos,kas attiecas uz informācijas tehnoloģijām, šie standarti tiek izmantoti par pamatu informācijas un datu apmaiņai, kā arī sistēmu savstarpējai izmantošanai.2. Lai nodrošinātu pilnīgu saderību, dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai panāktu to, ka to telekomunikāciju iestādes izmanto funkcionālās specifikācijas kā pieeju savas valsts telekomunikāciju tīkliem attiecībā uz tiem pakalpojumiem, kas īpaši paredzēti informācijas un datu apmaiņai starp informācijas tehnoloģiju sistēmām, kuras izmanto 1. punktā minētos standartus.3. Piemērojot šo pantu, jāņem vērā šādi še turpmāk izklāstītie apstākļi, kas varētu attaisnot to, ka izmanto citus standartus un specifikācijas, kas nav minētas šajā lēmumā:- ja vajadzīgs, lai esošās sistēmas turpinātu darboties bez pārtraukuma, tomēr tikai atbilstīgi skaidri definētām un pieņemtām stratēģijām, lai vēlāk pārietu uz starptautiskām vai Eiropas normām vai darbības specifikācijām,- ja projekti ir patiešām novatoriski,- ja attiecīgais standarts vai tā funkcionālā specifikācija ir tehniski neatbilstīga tās mērķim, pamatojoties uz to, ka tā nenodrošina pienācīgus līdzekļus informācijas un datu apmaiņas vai sistēmu savstarpējas izmantošanas panākšanai, vai, ja pastāvošie līdzekļi (to skaitā testēšana) nepanāk apmierinošu izstrādājuma atbilstību standartam vai funkcionālajai specifikācijai, vai, Eiropas pagaidu standartu gadījumā, tiem trūkst nepieciešamās piemērošanas stabilitātes. Citām dalībvalstīm jābūt iespējai parādīt 7. pantā minētajai Komitejai, ka standartam atbilstošās iekārtas tiek izmantotas apmierinoši un ka šī izņēmuma pieļaušana nav bijusi attaisnota,- ja pēc rūpīgas tirgus izpētes konstatē, ka ir svarīgi iemesli saistībā ar izmaksu lietderību padara nelietderīgu attiecīgā standarta vai funkcionālās specifikācijas izmantošanu. Tie būs pieejami citām dalībvalstīm, lai demonstrētu 7. pantā minētajai Komitejai, ka standartam atbilstošās iekārtas tiek izmantotas apmierinoši, ar parastiem komerciāliem noteikumiem, un ka šī izņēmuma pieļaušana nebija attaisnota.4. Papildus dalībvalstis var pieprasīt atsauci uz pagaidu starptautiskiem standartiem, pamatojoties uz tiem pašiem iemesliem kā 1. punktā.5. Līgumslēdzējas iestādes, pamatojoties uz 3. punktu, dokumentē savas rīcības iemeslus, ja iespējams, sākotnējā piedāvājuma dokumentācijā, kas izsniegta saistībā ar šo iepirkumu, un visos gadījumos dokumentē šos iemeslus savos iekšējos dokumentos, un pēc pieprasījuma sniedz šādu informāciju uzņēmumiem, kas piedalās izsolē, un 7. pantā minētajai Komitejai, vienlaikus ievērojot komerciālo konfidencialitāti. Jānodrošina arī iespēja iesniegt sūdzības par 3. punktā minēto atkāpju izmantošanu tieši Komisijai.6. Komisijai jānodrošina, ka šī panta noteikumi tiek piemēroti visu Kopienas projektu un programmu gadījumos, to skaitā valsts iepirkumos, kurus finansē no Kopienas budžeta.7. Līgumslēdzējas iestādes vajadzības gadījumā var piemērot citas specifikācijas līgumiem, kuru vērtība nepārsniedz 100000 ECU, ar nosacījumu, ka šie iepirkumi neliedz izmantot standartus, kas minēti 1. un 2. punktā jebkurā līgumā, kura vērtība pārsniedz šajā punktā minēto summu. Izņēmuma nepieciešamība vai šajā punktā noteiktais robežlielums tiks pārskatīts triju gadu laikā pēc šā lēmuma piemērošanas uzsākšanas.6. pantsSastādot vai grozot tehniskos noteikumus jomās, kas nav ietvertas šajā lēmumā, dalībvalstis atsaucas uz 5. pantā minētajiem standartiem, ja vien tie attiecīgā veidā atbilst regulas tehniskajām specifikācijām.7. pants1. Padomdevēja komiteja, saukta "Vecāko amatpersonu grupa informācijas tehnoloģiju jomas standartizācijai" palīdz Komisijai saskaņā ar tās noteiktajiem mērķiem un ar šo lēmumu paredzēto darbību vadību. To veido dalībvalstu iecelti pārstāvji, kuri var lūgt ekspertu vai padomdevēju palīdzību, tās priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis. Telekomunikāciju jautājumus izskata kompetentā komiteja, "Augstāko ierēdņu grupa telekomunikāciju jomā", kas paredzēta ar Direktīvas 86/361/EEK 5. pantu.2. Komisija apspriežas ar Komiteju, nosakot Kopienas prioritātes, īstenošanas pasākumus, kas minēti pielikumā, risinot jautājumus saistībā ar standartu atbilstības pārbaudēm, kontrolējot 5. panta un citu nosacījumu īstenošanu, kas attiecas uz standartizāciju informācijas tehnoloģiju un telekomunikāciju jomā vai citās jomās, kuras pārklājas ar iepriekšminēto. Tā apspriežas ar Komiteju arī par 8. pantā minēto pārskatu.3. Komisija ar Direktīvas 83/189/EEK 5. pantā minēto Komiteju koordinē komiteju darbības, jo īpaši, ja pastāv iespējama prasību pārklāšanās Eiropas standartizācijas iestādēm, saskaņā ar šo lēmumu un minēto direktīvu.4. Pēc priekšsēdētāja vai dalībvalsts pieprasījuma jebkuru jautājumu saistībā ar šī lēmuma īstenošanu var iesniegt Komitejai.5. Komiteja sanāk vismaz divas reizes gadā.6. Komiteja apstiprina savu reglamentu.7. Sekretariāta pakalpojumus Komitejai nodrošina Komisija.8. pantsReizi divos gados Komisija iesniedz darba pārskatu Eiropas Parlamentam un Padomei par standartizācijas pasākumiem informāciju tehnoloģiju sektorā. Šis pārskats attiecas uz Kopienā pieņemto izpildes kārtību, sasniegtajiem rezultātiem, šo rezultātu piemērošanu valsts iepirkumos un valsts tehniskajos noteikumos, un jo īpaši to praktisko pielietojumu sertificēšanā.9. pantsŠis lēmums neierobežo Direktīvas 83/189/EEK un Direktīvas 86/361/EEK piemērošanu.10. pantsŠis lēmums stājas spēkā vienu gadu pēc datuma, kad tas publicēts Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.11. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē, 1986. gada 22. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsG. Shaw[1] OV C 36, 17.2.1986., 55. lpp.[2] OV C 303, 25.11.1985., 2. lpp.[3] OV L 109, 26.4.1983., 8. lpp.[4] OV L 217, 5.8.1986., 21. lpp.[5] OV L 13, 15.1.1977., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSSTANDARTIZĀCIJAS PASĀKUMI INFORMĀCIJAS TEHNOLOĢIJU UN TELEKOMUNIKĀCIJU JOMĀ1. Mērķia) sekmēt integrāciju iekšējā Kopienas tirgū informācijas tehnoloģiju un telekomunikāciju sektorā;b) uzlabot Kopienas ražotāju starptautisko konkurētspēju, veicinot lielāku tirgus apgrozījumu Kopienā iekārtām, kas ražotas atbilstīgi atzītiem Eiropas un starptautiskiem standartiem;c) veicināt informācijas apmaiņu visā Kopienā, samazinot šķēršļus, ko rada neatbilstība standartu neesamības dēļ vai to neprecizitātes dēļ;d) nodrošināt, ka tiek ņemtas vērā lietotāju prasības, dodot lietotājiem lielāku brīvību sistēmu komplektēšanā tādā veidā, kas garantē darbības atbilstību, un attiecīgi, labāku darbību ar zemākām izmaksām;e) veicināt standartu un funkcionālo specifikāciju piemērošanu valsts līgumos.2. Veicamo pasākumu un darbību apraksts2.1. Darba programmu izveide un prioritāšu noteikšanaDarba programmas izstrāde un prioritāšu noteikšana, ņemot vērā Kopienas prasības un šo darbību ekonomisko ietekmi no lietotāju, ražotāju un telekomunikāciju pārvalžu viedokļa. Šajā līmenī veicamie uzdevumi jo īpaši var būt šādi.2.1.1. Detalizētas informācijas vākšana, pamatojoties uz valsts un starptautisku programmu bāzes, šādas informācijas pasniegšana tādā formā, kas veicina salīdzinošu analīzi un pārskatu sagatavošanu, kas nepieciešami Komitejas darbam.2.1.2. Šīs informācijas izplatīšana, prasību izpēte un ieinteresēto pušu pārrunas.2.1.3. Darba programmu sinhronizācija ar starptautiskiem standartizācijas pasākumiem.2.1.4. Darba programmu vadība.2.1.5. Pārskatu sagatavošana par darbību īstenošanu un īstenošanas praktiskajiem rezultātiem.2.2. Standartizācijas pasākumu īstenošana informācijas tehnoloģiju jomāDarba programmu izpilde rada nepieciešamību īstenot virkni pasākumu, atbildību par kuriem parasti uztic CEN/CENELEC un CEPT, un kuri parasti atbilst dažādām darbības fāzēm un ir jāpabeidz, lai nodrošinātu standartu uzticamību.Šie pasākumi var būt šādi.2.2.1. Starptautisko standartu precizējumi ar mērķi atbrīvoties no neskaidrībām un izvēlēm, kas deformē standartu funkciju, kas radīti, lai garantētu informācijas apmaiņu un saskaņotu sistēmu darbību.2.2.2. Eksperimentālo standartu pagaidu variantu pieņemšana gadījumos, kas attaisnojami ar pārmērīgu starptautisko procedūru vai standartu kavēšanos, kas nepieciešami Kopienas kontekstā starptautisko standartu trūkuma dēļ.2.2.3. Nosacījumu definēšana, kas jāizpilda, lai nodrošinātu pilnīgu atbilstību standartam.2.2.4. Testu standartu vai testu specifikāciju, kas iekļauti standartos, un organizatorisko procedūru un struktūru, kas veicina testu laboratoriju atbilstības pārbaudes sagatavošana, lai pārbaudītu atbilstību šiem standartiem uz pienācīgi harmonizēta pamata.2.3. Pasākumi, kas skar telekomunikāciju sektoruStandartizācijas pasākumi, kuri attiecas uz telekomunikāciju sektoru var būt divu veidu pasākumi:- pagaidu funkcionālo specifikāciju izveide, kas pamatota uz starptautiskiem vai Eiropas standartiem/specifikācijām, ja tādi pastāv, lai nodrošinātu piekļuvi valsts telekomunikāciju tīkliem un veiktu pakalpojumus, kas īpaši paredzēti informācijas tehnoloģijas sistēmu informācijas un datu apmaiņai. Šis tehniskais darbs ir saskaņošanas pasākumu daļa, kas tiks veikti telekomunikāciju sektorā, un ir uzticēti CEPT, saskaņā ar Direktīvā 86/361/EEK aprakstīto procedūru,- informācijas tehnoloģiju un telekomunikāciju jomā veicamais darbs prasa ciešāku kompetento tehnisko iestāžu sadarbību (piemēram, CEN/CENELEC, CEPT). Tam būtu jāpaaugstina konverģences līmenis, lai standarti un funkcionālās specifikācijas varētu pielietot tik daudzos veidos, cik iespējams un saskaņoti, kā noteikts Direktīvas 83/198/EEK aprakstītajā procedūrā.2.4. Papildu pasākumiŠīs programmas daļā ir šādi pasākumi:2.4.1. Īpaši metroloģiski pasākumi, kas attiecas uz- testēšanas un apstiprināšanas instrumentu un formālās aprakstīšanas tehnikas attīstības veicināšanu,- atbalstu atsauces gadījumos, jo īpaši piemērošanas gadījumos, kad pieteikumā vajadzīgi funkcionāli standarti, kas balstās uz vairāku standartu kombināciju.2.4.2. Rokasgrāmatu sagatavošanas veicināšana, sniedzot vadlīnijas standartu piemērošanai galējam patērētājam.2.4.3. Saskaņotas darbības demonstrējuma veicināšana, kas panākta standartu piemērošanas rezultātā. Šī pasākuma galvenais mērķis ir veikt testu un pārbaudīt metroloģijas kontroles ierīces, kas definētas 2.4.1. pantā, kas pieejamas izmantošanai dažādos projektos, kā arī nodrošināt, ka attīstības standarti tiek pārbaudīti.2.4.4. Tādu pasākumu veicināšana, kas pārsniedz rūpnieciskās standartizācijas robežas, ir atkarīga no nolīgumiem, kas noslēgti konkrētās profesionālās darbību sfērās un veicina efektīvu informācijas apmaiņu (ceļošanas biroja darījumi, naudas darījumu automatizācija, muitas dokumentu pārveidošana elektroniskā formā, robotika, biroja automatizācija, mikroinformātika u.c.).2.4.5. Pētījumi un projekti, kas attiecas tieši uz standartizāciju informācijas tehnoloģiju jomā.3. Pasākumi, kas attiecas uz standartu piemērošanu valsts iepirkumiemVisefektīvāko metožu noteikšana, lai nodrošinātu ātru standartu un tehnisko specifikāciju piemērošanu, patreizējā lēmuma kontekstā, nodrošinot piemērotu saistību ar Direktīvu 77/62/EEK [1].[1] OV L 13, 15.1.1977., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: 2007/317/EK: Padomes Lēmums ( 2007. gada 16. aprīlis ), ar ko paredz nostāju, kuru Kopienas vārdā izsaka Starptautiskajā Graudu padomē attiecībā uz 1995. gada Graudu tirdzniecības konvencijas termiņa pagarināšanu

text:
               9.5.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 119/30

      PADOMES LĒMUMS

   (2007. gada 16. aprīlis),
   ar ko paredz nostāju, kuru Kopienas vārdā izsaka Starptautiskajā Graudu padomē attiecībā uz 1995. gada Graudu tirdzniecības konvencijas termiņa pagarināšanu
   (2007/317/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 133. pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta otro daļu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:
   1995. gada Graudu tirdzniecības konvenciju Kopiena ir noslēgusi ar Lēmumu 96/88/EK (1), un minētās konvencijas spēkā esamības termiņš ir ticis regulāri pagarināts uz turpmākiem divu gadu laikposmiem. Pēdējo reizi konvencijas termiņu ar Starptautiskās Graudu padomes lēmumu pagarināja 2005. gada jūnijā, un tā ir spēkā līdz 2007. gada 30. jūnijam. Kopienas interesēs ir turpmāk pagarināt konvencijas termiņu. Tāpēc Komisija, kas pārstāv Kopienu Starptautiskajā graudu padomē, būtu jāpilnvaro balsot par šādu pagarinājumu,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Kopienas nostāja Starptautiskajā Graudu padomē ir balsot par 1995. gada Graudu tirdzniecības konvencijas termiņa turpmāku pagarināšanu uz laikposmu līdz diviem gadiem.
   Ar šo Komisija tiek pilnvarota izteikt šo nostāju Starptautiskajā Graudu padomē.

      Luksemburgā, 2007. gada 16. aprīlī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         H. SEEHOFER

      (1)  OV L 21, 27.1.1996., 47. lpp.


title: 2012/760/ES: Padomes Lēmums ( 2012. gada 6. decembris ), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli un locekļa aizstājēju no Vācijas

text:
               8.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 336/82

         PADOMES LĒMUMS
   (2012. gada 6. decembris),
   ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli un locekļa aizstājēju no Vācijas
   (2012/760/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
   ņemot vērā Vācijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2009. gada 22. decembrī un 2010. gada 18. janvārī pieņēma Lēmumu 2009/1014/ES (1) un Lēmumu 2010/29/ES (2), ar ko laikposmam no 2010. gada 26. janvāra līdz 2015. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

               (2)

               Pēc Heinz MAURUS kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies viena Reģionu komitejas locekļa vieta.

               (3)

               Pēc Dr. Ekkehard KLUG kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa aizstājēja vieta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2015. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā tiek iecelti:

               a)

               par locekli:

                           —

                              Anke SPOORENDONK kundze, Ministerin für Justiz, Kultur und Europa,

                     un

               b)

               par locekļa aizstājēju:

                           —

                              Eberhard SCHMIDT-ELSAESSER kungs, Staats-sekretär.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2012. gada 6. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         S. CHARALAMBOUS

      (1)  OV L 348, 29.12.2009., 22. lpp.

      (2)  OV L 12, 19.1.2010., 11. lpp.


title: Eiropas Parlamenta Prezidija Lēmums ( 2011. gada 6. jūnijs ) par noteikumiem par rīcību ar konfidenciālu informāciju Eiropas Parlamentā

text:
               30.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 190/2

         EIROPAS PARLAMENTA PREZIDIJA LĒMUMS
   (2011. gada 6. jūnijs)
   par noteikumiem par rīcību ar konfidenciālu informāciju Eiropas Parlamentā
   2011/C 190/02
   EIROPAS PARLAMENTA PREZIDIJS,
   ņemot vērā Reglamenta 23. panta 12. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Sakarā 2010. gada 20. oktobrī parakstīto pamatnolīgumu par attiecībām starp Eiropas Parlamentu un Eiropas Komisiju (1) (“pamatnolīgums”) ir nepieciešams pārskatīt Prezidija 2006. gada 13. novembra lēmumu par noteikumiem par administratīvo procedūru attiecībā uz konfidenciāliem dokumentiem.

               (2)

               Lisabonas līgumā Eiropas Parlamentam noteikti jauni uzdevumi, un, lai aktīvāk veiktu Eiropas Parlamenta darbības jomās, kurās nepieciešama konfidencialitāte, nepieciešams noteikt pamatprincipus, obligātos drošības standartus un atbilstīgas procedūras rīcībai ar konfidenciālu, tostarp klasificētu, informāciju Eiropas Parlamentā.

               (3)

               Šī Lēmuma noteikumu mērķis ir nodrošināt līdzvērtīgus aizsardzības standartus un atbilstību noteikumiem, ko pieņēmušas citas iestādes, organizācijas, struktūras un aģentūras, kas izveidotas ar Līgumiem vai uz to pamata, vai arī izveidotas dalībvalstīs, lai veicinātu raitu lēmumu pieņemšanas procesu Eiropas Savienībā.

               (4)

               Šī Lēmuma noteikumus pieņem, neierobežojot Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 15. pantu un Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulu (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (2).

               (5)

               Šī Lēmuma noteikumus pieņem, neierobežojot LESD 16. pantu un Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (3),

         IR PIEŅĒMIS ŠĀDU LĒMUMU:
   1. pants
   Mērķis
   Šis Lēmums nosaka kārtību, kādā veic konfidenciālas informācijas sagatavošanu, saņemšanu, pārsūtīšanu un glabāšanu Eiropas Parlamentā, lai nodrošinātu tās konfidenciālā rakstura atbilstīgu aizsardzību. Ar to jo īpaši īsteno 2. pielikumu pamatnolīgumā.
   2. pants
   Definīcijas
   Šajā Lēmumā:

               a)

               “informācija” ir jebkura rakstiska vai mutiska informācija neatkarīgi no tās pasniegšanas veida vai sagatavotāja;

               b)

               “konfidenciāla informācija” ir ES klasificēta informācija un neklasificēta cita konfidenciāla informācija;

               c)

               “ES klasificēta informācija” (ESKI) ir visu veidu informācija un materiāli, kas ir klasificēti kā “ES SEVIŠĶI SLEPENI”, “ES SLEPENI”, “ES KONFIDENCIĀLI” vai “ES DIENESTA VAJADZĪBĀM”, un kuru neatļauta izpaušana varētu radīt dažādas pakāpes kaitējumu Savienības vai vienas vai vairāku dalībvalstu interesēm neatkarīgi no tā, vai šāda informācija ir sagatavota kādā no ES iestādēm, struktūrām, pārvaldēm un aģentūrām, kas izveidotas saskaņā ar Līgumiem, vai arī tā ir saņemta no dalībvalstīm, trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām. Šajā sakarā:

                           —

                           “ES SEVIŠĶI SLEPENI” ir klasifikācija informācijai un materiāliiem, kuru neatļauta izpaušana varētu nodarīt ārkārtīgi smagu kaitējumu Savienības vai vienas vai vairāku dalībvalstu būtiskām interesēm,

                           —

                           “ES SLEPENI” ir klasifikācija informācijai un materiāliem, kuru neatļauta izpaušana varētu nodarīt nopietnu kaitējumu Savienības vai vienas vai vairāku dalībvalstu būtiskām interesēm,

                           —

                           “ES KONFIDENCIĀLI” ir klasifikācija informācijai un materiāliem, kuru neatļauta izpaušana varētu nodarīt kaitējumu Eiropas Savienības vai vienas vai vairāku dalībvalstu būtiskām interesēm,

                           —

                           “ES DIENESTA VAJADZĪBĀM” ir klasifikācija informācijai un materiāliem, kuru neatļauta publiskošana varētu būt nevēlama Savienības vai vienas vai vairāku dalībvalstu interesēm.

               d)

               “cita konfidenciāla informācija” ir jebkura cita neklasificēta konfidenciāla informācija, tostarp informācija, uz ko attiecas datu aizsardzības noteikumi vai pienākums glabāt dienesta noslēpumu, un kura sagatavota Eiropas Parlamentā vai nosūtīta tam no citām ES iestādēm, struktūrām, pārvaldēm un aģentūrām, kas izveidotas saskaņā ar Līgumiem, vai arī no dalībvalstīm;

               e)

               “dokuments” ir jebkāda veida fiksēta informācija neatkarīgi no tās fiziskā veidola vai īpašībām;

               f)

               “materiāls” ir jebkāda veida dokuments vai iekārtas vai ierīces daļa, kas jau ir izstrādāta vai vēl tiek izstrādāta;

               g)

               “vajadzība pēc informācijas” ir vajadzība kādai personai piekļūt konfidenciālai informācijai, lai varētu veikt oficiālus amata pienākumus vai uzdevumu;

               h)

               “atļaujas piešķiršana” ir lēmums (lēmums par pielaidi), ko pieņem priekšsēdētājs, ja tas attiecas uz Eiropas Parlamenta deputātiem un ģenerālsekretārs, ja tas attiecas uz Parlamenta ierēdņiem un citiem Parlamenta darbiniekiem, kuri strādā politiskajās grupās, lai piešķirtu individuālu pieeju ESKI līdz noteiktam līmenim, balstoties uz drošības pārbaužu pozitīvu rezultātu, ko veikusi valsts iestāde saskaņā ar valsts tiesību aktiem un noteikumiem, kas paredzēti I pielikuma 2. daļā;

               i)

               “klasifikācijas samazināšana” ir klasifikācijas līmeņa pazemināšana;

               j)

               “deklasificēšana” ir jebkāda klasifikācijas līmeņa atcelšana;

               k)

               “autors” ir pienācīgi pilnvarots ESKI vai jebkāda cita veida konfidenciālas informācijas autors;

               l)

               “drošības paziņojumi” ir tehniski īstenošanas pasākumi, kā noteikts II pielikumā (4).

         3. pants
   Pamatprincipi un obligātie standarti
   1.   Rīcība ar konfidenciālu informāciju Eiropas Parlamentā notiek saskaņā ar pamatprincipiem un obligātajiem standartiem, kas noteikti I pielikuma 1. daļā.
   2.   Eiropas Parlaments izveido informācijas drošības vadības sistēmu (ISMS) saskaņā ar pamatprincipiem un obligātajiem standartiem, kuras mērķis ir veicināt parlamentāro un administratīvo darbu, vienlaikus nodrošinot jebkuras Eiropas Parlamentā apstrādātās konfidenciālās informācijas aizsardzību, pilnībā ievērojot šīs informācijas autora drošības paziņojumos paredzētos noteikumus.
   Konfidenciālas informācijas apstrāde ar Eiropas Parlamenta automatizētām informācijas sistēmām (IS) notiek saskaņā ar koncepciju par informācijas aizsardzību (IA) un ir noteikta drošības paziņojumos.
   3.   Eiropas Parlamenta deputāti bez drošības pielaides var iepazīties ar klasificēto informāciju līdz un ieskaitot līmeni “ES KONFIDENCIĀLI”. Attiecībā uz informāciju, kas klasificēta kā “ES KONFIDENCIĀLI” viņi paraksta oficiālu apliecinājumu, ka neizpaudīs šīs informācijas saturu trešajām personām. Informācija, kas klasificēta augstāk par līmeni “ES KONFIDENCIĀLI” ir pieejama tikai tiem deputātiem, kuriem ir atbilstīgs drošības pielaides līmenis.
   4.   Eiropas Parlamenta ierēdņi un citi Parlamenta darbinieki, kas strādā politiskajās grupās, var iepazīties ar konfidenciālu informāciju, ja ir apliecināta viņu vajadzība pēc informācijas, ka arī ar informāciju, kas klasificēta augstāk par līmeni “ES DIENESTA VAJADZĪBĀM”, ja viņiem ir atbilstīgs drošības pielaides līmenis.
   4. pants
   Konfidenciālas informācijas sagatavošana un administratīvā pārvaldība Eiropas Parlamentā
   1.   Eiropas Parlamenta priekšsēdētājs, attiecīgo Parlamenta komiteju priekšsēdētāji un ģenerālsekretārs, un/vai jebkura cita persona, kuru viņš ir pienācīgi pilnvarojis rakstiski, var sagatavot konfidenciālu informāciju un/vai klasificētu informāciju, kā noteikts drošības paziņojumos.
   2.   Sagatavojot klasificētu informāciju, autors piemēro atbilstoša līmeņa klasifikāciju saskaņā ar starptautiskiem standartiem un definīcijām, kas izklāstītas I pielikumā. Autors parasti nosaka arī adresātus, kuriem ir atļauts iepazīties ar šo informāciju atbilstoši tās klasifikācijas līmenim. Šo informāciju paziņo Konfidenciālās informācijas dienestam (KID), kad dokuments tam tiek nodots.
   3.   Ar konfidenciālu informāciju, uz kuru attiecas dienesta noslēpums, rīkojas saskaņā ar pārvaldības instrukcijām, kuras noteiktas drošības paziņojumos.
   5. pants
   Konfidenciālas informācijas saņemšana Eiropas Parlamentā
   1.   Par Eiropas Parlamentā saņemtu konfidenciālu informāciju paziņo:

               —

               par ESKI “ES DIENESTA VAJADZĪBĀM” līmeņa informāciju un citu konfidenciālu informāciju – tās Parlamenta struktūras sekretariātam/pilnvarotajai personai, kura iesniegusi pieprasījumu,

               —

               par ESKI “ES KONFIDENCIĀLI” un augstāka līmeņa informāciju – KID.

         2.   Konfidenciālas informācijas reģistrāciju, glabāšanu un izsekojamību nodrošina vai nu Parlamenta struktūras sekretariāts/-pilnvarotā persona, kas saņēmuši informāciju, vai KID.
   3.   Ja konfidenciālu informāciju nosūtījusi Komisija saskaņā ar pamatnolīgumu, panāktās vienošanās pamatnolīguma 2. pielikuma 3.2. punkta izpratnē (kopēja vienošanās par adresātiem, apspriežu procedūru, t. i. drošu lasītavu un tikšanos aiz slēgtām durvīm, vai citi jautājumi), kuras paredzētas, lai saglabātu informācijas konfidencialitāti, uzglabā kopā ar Parlamenta struktūras sekretariāta/pilnvarotās personas vai KID konfidenciālo informāciju, ja šī nosūtītā informācija tiek klasificēta “ES KONFIDENCIĀLI” vai augstākā līmenī.
   4.   3. punktā minēto kārtību konfidenciālas informācijas izplatīšani mutatis mutandis var piemērot arī citās ES iestādēs, organizācijās, pārvaldēs un aģentūrās, kas izveidotas saskaņā ar Līgumiem vai arī izveidotas dalībvalstīs.
   5.   ESKI “ES SEVIŠĶI SLEPENI” līmeņa informāciju nosūta Eiropas Parlamentam saskaņā ar turpmāku kārtību, par kuru vienojas Parlamenta struktūra/pilnvarotā persona, kas iesniedza pieprasījumu un tā ES iestāde, struktūra un aģentūra vai arī dalībvalsts, kas šo informāciju izplata. Priekšsēdētāju konference izveido uzraudzības komiteju. Tās mērķis ir nodrošināt klasifikācijas līmenim atbilstošu aizsardzības līmeni.
   6. pants
   Eiropas Parlamenta veikta ESKI nosūtīšana trešām personām
   Ja autors piekrīt, Eiropas Parlaments var nosūtīt ESKI citām ES iestādēm, struktūrām, pārvaldēm un aģentūrām, kas izveidotas saskaņā ar Līgumiem, vai arī dalībvalstīm ar nosacījumu, ka, rīkojoties ar ESKI, tās attiecībā uz savām darbībām un telpām nodrošina tādu noteikumu ievērošanu, kas ir līdzvērtīgi šajā Lēmumā minētajiem.
   7. pants
   Konfidenciālas informācijas uzglabāšana un iepazīšanās ar to drošās telpās (drošās lasītavas)
   1.   Drošās lasītavās nodrošina dokumentu drošu uzglabāšanu un tajās nav kopēšanas iekārtu, telefonu, faksa aparātu, skeneru vai citu tehnisku iekārtu dokumentu kopēšanai un pārraidīšanai.
   2.   Uz piekļuvi drošai lasītavai attiecas šādi noteikumi:

               a)

               drošo lasītavu drīkst apmeklēt tikai šādas personas:

                           —

                           Eiropas Parlamenta deputāti, Eiropas Parlamenta ierēdņi un citi Parlamenta politisko grupu darbinieki, kuri pienācīgi identificēti saskaņā ar kārtību, kas minēta 4. panta 2. punktā vai 5. panta 3. un 4. punktā,

                           —

                           Eiropas Parlamenta ierēdņi, kuri atbildīgi par KID pārvaldību,

                           —

                           nepieciešamības gadījumā – Eiropas Parlamenta ierēdņi, kuri atbildīgi par drošību un ugunsdrošību.

                     Tīrīšana drošības zonā notiek tikai KID darbinieka klātbūtnē un stingrā uzraudzībā;

               b)

               katrai personai, kura vēlas piekļūt konfidenciālai informācijai, ir pienākums savlaicīgi darīt zināmu savu vārdu KID. KID pārbauda katras personas identitāti, kura iesniedz pieteikumu iepazīties ar konfidenciālu informāciju, kā arī nepieciešamības gadījumā pārbauda, vai šai personai ir vajadzīgais drošības pielaides līmenis un vai tā ir pilnvarota šādi rīkoties saskaņā ar noteikumiem, kas minēti 4. panta 2. punktā vai 5. panta 3. un 4. punktā;

               c)

               KID ir pilnvarots atteikt piekļuvi lasītavai jebkurai personai, kura tur nedrīkst iekļūt atbilstoši šā punkta a) un b) apakšpunktiem. Eiropas Parlamenta deputātu iebildumi par KID lēmumu iesniedzami Eiropas Parlamenta priekšsēdētājam, savukārt ierēdņu un citu darbinieku iebildumi – ģenerālsekretāram.

         3.   Uz iepazīšanos ar konfidenciālo informāciju drošajā lasītavā attiecas šādi noteikumi:

               a)

               personām, kurām atļauts iepazīties ar informāciju un kuras ir iesniegušas 2. punkta b) apakšpunktā paredzēto pieteikumu, ir jāierodas KID.
               Izņemot ārkārtas apstākļus (piemēram, saņemti daudzi lūgumi iepazīties ar informāciju īsā laikā), atrasties drošajā lasītavā un iepazīties ar konfidenciālo informāciju drīkst tikai viena persona, turklāt KID amatpersonas klātbūtnē.
               Minētā amatpersona informē personu, kura ir pilnvarota iepazīties ar konfidenciālo informāciju, par viņas pienākumiem, un jo īpaši lūdz parakstīt oficiālu deklarāciju par apņemšanos neizpaust informācijas saturu trešai personai;

               b)

               kamēr notiek iepazīšanās ar konfidenciālo informāciju, aizliegts sazināties ar ārpasauli (tai skaitā aizliegta telefona vai citu saziņas tehnoloģiju lietošana), norakstīt un kopēt vai fotografēt minēto informāciju;

               c)

               pirms dot atļauju pamest drošo lasītavu, a) apakšpunktā minētā KID atbildīgā amatpersona pārliecinās, vai tā konfidenciālā informācija, ar kuru notika iepazīšanās, atrodas savā vietā, ir neskarta un pilnīga.

         4.   Ja minētie noteikumi tiek pārkāpti, KID atbildīgā amatpersona informē ģenerālsekretāru, kurš gadījumā, ja pārkāpumus ir veicis deputāts, šo informāciju nodod Eiropas Parlamenta priekšsēdētājam.
   8. pants
   Obligātie standarti attiecībā uz cita veida iepazīšanos ar konfidenciālu informāciju
   1.   Gadījumā, ja konfidenciālu informāciju izskata sanāksmē aiz slēgtām durvīm, Parlamenta struktūras sekretariāts/pilnvarotā persona, kas atbild par sanāksmi nodrošina, ka:

               —

               sanāksmē var piedalīties tikai uzaicinātās personas un tikai tad, ja tām ir nepieciešamais drošības pielaides līmenis, kas ļauj iekļūt sanāksmes telpā,

               —

               visi dokumenti ir numurēti, tie tiek izdalīti sanāksmes sākumā un savākti tās beigās, par tiem netiek izdarītas nekādas piezīmes un tie netiek ne kopēti, ne fotografēti,

               —

               sanāksmes protokolā nekādā veidā netiek pieminēts diskusiju saturs par informāciju, uz kuru attiecas konfidencialitātes procedūra,

               —

               uz konfidenciālu informāciju, kas saņēmējiem Eiropas Parlamentā sniegta mutiski, attiecas rakstiskā veidā sniegtai konfidenciālai informācijai līdzvērtīgs aizsardzības līmenis. Uz to var arī attiekties prasība saņēmējam oficiāli apliecināt, ka viņš neizpaudīs tās saturu trešai personai.

         2.   Ja Parlamenta struktūra/pilnvarotā persona rīkojas ar konfidenciālu informāciju ārpus sanāksmes, kas notiek aiz slēgtām durvīm:

               —

               dokumentu kopijas papīra formātā personīgi nodod sekretariāta vadītājam, kurš tās reģistrē un sniedz apstiprinājumu par saņemšanu,

               —

               šādus dokumentus glabā slēgtā vietā un par tiem atbild sekretariāts, izņemot laiku, kad tos faktiski izmanto,

               —

               neskarot 1. punktā izklāstīto administratīvo procedūru gadījumā, ja konfidenciālu informāciju izskata sanāksmē aiz slēgtām durvīm, nekādā gadījumā tos nedrīkst kopēt, saglabāt citā datu nesējā vai nosūtīt citai personai,

               —

               piekļuve šādiem dokumentiem atļauta tikai to adresātiem un tā notiek saskaņā ar kārtību, kas minēta 4. panta 2. punktā, 5. panta 3. punktā vai 5. panta 4. punktā, turklāt sekretariāta uzraudzībā,

               —

               sekretariāts reģistrē personas, kuras ir iepazinušās ar dokumentiem, un reģistrē arī laiku un datumu, kad šāda iepazīšanās notikusi. Šo informāciju, gatavojot 12. pantā minēto gada pārskatu, nosūta KID.

         9. pants
   Konfidenciālas informācijas arhivēšana
   1.   Eiropas Parlamenta telpās nodrošina drošu informācijas arhivēšanu.
   Konfidenciālu informāciju, ko galīgi deponē KID vai Parlamenta struktūras sekretariātā / pie pilnvarotās personas, nodod drošā KID arhīvā sešu mēnešu laikā pēc tam, kad ar to pēdējo reizi notikusi iepazīšanās, un, vēlākais, vienu gadu pēc tam, kad tā tikusi deponēta.
   2.   Par drošu arhīvu pārvaldību ir atbildīgs KID, rīkojoties saskaņā ar standarta arhivēšanas kritērijiem.
   3.   Ar drošos arhīvos glabātu konfidenciālu informāciju var iepazīties, ievērojot šādus nosacījumus:

               —

               ar informāciju var iepazīties tikai tās personas, kuru vārds un uzvārds vai amats minēts dokumentā, kas sastādīts konfidenciālas informācijas deponēšanas brīdī,

               —

               pieteikumu par iepazīšanos ar konfidenciālu informāciju iesniedz KID, kas nodrošina attiecīgā dokumenta pārvietošanu uz drošo lasītavu,

               —

               piemēro visas 7. pantā noteiktās procedūras un nosacījumus attiecībā uz iepazīšanos ar konfidenciālu informāciju.

         10. pants
   ESKI klasifikācijas līmeņa pazemināšana un deklasificēšana
   1.   ESKI klasificētas informācijas klasifikācijas līmeni var pazemināt vai šo informāciju deklasificēt tikai ar autora piekrišanu un, vajadzības gadījumā, pēc apspriešanās ar citām ieinteresētajām pusēm. Klasifikācijas līmeņa pazemināšanu vai deklasificēšanu apstiprina rakstiski. Autors atbild par izmaiņu paziņošanu adresātiem un tie, savukārt, atbild par izmaiņu paziņošanu citiem tālākajiem adresātiem, kuriem tie ir nosūtījuši vai nokopējuši dokumentu. Ja iespējams, autori uz klasificētiem dokumentiem norāda datumu, laika posmu vai notikumu, pēc kuriem to klasifikācijas līmeni var pazemināt vai informāciju deklasificēt. Pretējā gadījumā tie dokumentus pārskata vēlākais ik pēc pieciem gadiem, lai pārliecinātos, ka sākotnējā klasifikācija vēl arvien ir nepieciešama.
   2.   Drošos arhīvos glabāto dokumentu deklasificēšana notiek ne vēlāk kā pēc 30 gadiem saskaņā ar noteikumiem Padomes 1983. gada 1. februāra Regulā (EEK, Euratom) Nr. 354/83 par Eiropas Ekonomikas kopienas un Eiropas Atomenerģijas kopienas vēsturisko arhīva materiālu nodošanu atklātībai (5). Deklasificēšanu veic klasificētās informācijas autors vai dienests, kurš par to atbildīgs saskaņā ar I pielikuma 1. daļas 10. pantu.
   11. pants
   Pārkāpumi attiecībā uz konfidenciālu informāciju
   1.   Ja pieļauti konfidencialitātes pārkāpumi kopumā un jo īpaši šā Lēmuma pārkāpumi, attiecībā uz Eiropas Parlamenta deputātiem piemēro attiecīgos noteikumus par sodiem, kas paredzēti Reglamentā.
   2.   Ja šādus pārkāpumus izdarījis kāds no personāla, piemēro procedūras un sodus, kuri attiecīgi paredzēti Civildienesta noteikumos un Eiropas Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtībā, kas noteikta ar Regulu (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 (6) (“Civildienesta noteikumi”).
   3.   Priekšsēdētājs un ģenerālsekretārs organizē jebkādu nepieciešamo izmeklēšanu.
   12. pants
   Šā lēmuma un īstenošanas noteikumu pielāgošana un gada pārskats par šā lēmuma piemērošanu
   1.   Ģenerālsekretārs ierosina vajadzīgos pielāgojumus šajā lēmumā un pielikumos, ar kuriem to īsteno, un nosūta šos priekšlikumus Prezidijam lēmuma pieņemšanai.
   2.   Ģenerālsekretārs iesniedz Prezidijam gada pārskatu par šā lēmuma piemērošanu.
   13. pants
   Pārejas un nobeiguma noteikumi
   1.   Konfidenciālā informācija, kas jau atrodas KID vai arhīvos pirms šā lēmuma piemērošanas, automātiski tiek klasificēta kā “ES DIENESTA VAJADZĪBĀM” līmeņa informācija, ja vien tās autors viena gada laikā no šā lēmuma spēkā stāšanās dienas nolemj vai nu to neklasificēt, vai klasificēt augstākā klasifikācijas līmenī vai arī marķēt šo informāciju.
   2.   Ja konfidenciālās informācijas autors nolemj piešķirt tai augstāku klasifikācijas līmeni, autors vai tā pārstāvji dokumentus klasificē pēc iespējas zemākā līmenī, sadarbojoties ar KID un saskaņā ar šā lēmuma I pielikumā noteiktajiem kritērijiem.
   3.   Atceļ Prezidija 2006. gada 13. novembra Lēmumu par noteikumiem, kas reglamentē administratīvo procedūru attiecībā uz konfidenciāliem dokumentiem.
   4.   Atceļ Prezidija 2005. gada 24. oktobra lēmumu, ar kuru ģenerālsekretāru pilnvaro izveidot deklasificēšanas komiteju un pieņemt lēmumus jautājumos par deklasificēšanu.
   14. pants
   Stāšanās spēkā
   1.   Šis Lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   2.   Tos piemēro no 2011. gada 1. jūlija.

      (1)  OV L 304, 20.11.2010., 47. lpp.

      (2)  OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.

      (3)  OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.

      (4)  Šo pielikumu vēl pieņems.

      (5)  OV L 43, 15.2.1983., 1. lpp.

      (6)  OV L 56, 4.3.1968., 1. lpp.

      I PIELIKUMS
      1.   DAĻA

         DROŠĪBAS PAMATPRINCIPI UN OBLIGĀTIE STANDARTI KONFIDENCIĀLAS INFORMĀCIJAS AIZSARDZĪBAI

      1.   Ievads

      Ar šiem noteikumiem nosaka drošības pamatprincipus un obligātos standartus, kuri pienācīgi jāievēro gan Eiropas Parlamentam visās tā darba vietās, gan arī visiem ESKI un citas konfidenciālas informācijas saņēmējiem, lai aizsargātu drošību un ikviens būtu pārliecināts, ka ir izstrādāti vienoti aizsardzības standarti. Tos papildina ar noteikumiem, kas reglamentē to, kā konfidenciālu informāciju apstrādā Parlamenta komitejas un citas Parlamenta struktūras/pilnvarotās personas.
      2.   Vispārēji principi

      Eiropas Parlamenta drošības politika ir tā vispārējās iekšējās pārvaldības politikas neatņemama sastāvdaļa un tādējādi balstās uz principiem, kas reglamentē tā vispārējo politiku. Šie principi ir likumība, pārredzamība, atbildība un subsidiaritāte un samērīgums.
      Likumība nozīmē nepieciešamību stingri ievērot tiesisko regulējumu drošības funkciju veikšanā un nepieciešamību ievērot piemērojamās tiesiskās prasības. Tā nozīmē arī to, ka atbildībai drošības jomā jāpamatojas uz atbilstīgām tiesību normām. Civildienesta noteikumus piemēro pilnībā, jo īpaši to 17. pantu par prasību darbiniekiem atturēties no neatļautas amata pienākumu veikšanai saņemtās informācijas izpaušanas un VI sadaļu par disciplinārsodiem. Visbeidzot tas nozīmē arī to, ka attiecībā uz Eiropas Parlamentā pieļautiem drošības pārkāpumiem jārīkojas veidā, kas atbilst Eiropas Parlamenta politikai disciplināro pasākumu jomā.
      Pārredzamības princips paredz skaidrību attiecībā uz visiem drošības noteikumiem un nosacījumiem, lai tādējādi nodrošinātu līdzsvaru starp dažādiem dienestiem un dažādām jomām (fiziskā drošība pret informācijas aizsardzību u. c.), gan arī konsekventa un strukturēta drošības izpratnes politika. Turklāt tā nozīmē arī nepieciešamību noteikt precīzas rakstiskas pamatnostādnes drošības pasākumu īstenošanai.
      Atbildības princips nozīmē to, ka skaidri tiks noteikti pienākumi drošības jomā. Turklāt tā nozīmē arī to, ka ir nepieciešams regulāri pārbaudīt šo pienākumu pareizu izpildi.
      Subsidiaritātes princips nozīmē to, ka drošību organizē iespējami zemākā līmenī un pēc iespējas ciešākā saiknē ar ģenerāldirektorātiem un Eiropas Parlamenta dienestiem. Samērīguma princips nozīmē to, ka drošības darbībās iekļauj tikai to, kas patiešām ir nepieciešams un ka drošības pasākumiem jābūt samērīgiem ar aizsargājamām interesēm un faktiskiem vai iespējamiem draudiem šīm interesēm, sniedzot tādu aizsardzību, kas izraisa vismazāko iespējamo traucējumu.
      3.   Informācijas drošības pamati

      Efektīvas informācijas drošības pamati ir:

                  a)

                  Eiropas Parlamentā – INFOSEC (informācijas drošības) nodrošināšanas pakalpojumu iestāde, kas atbild par sadarbību ar attiecīgo drošības iestādi, lai sniegtu informāciju un konsultācijas par tehniskiem draudiem drošībai un veidiem, kā pret tiem aizsargāties;

                  b)

                  cieša sadarbība starp Eiropas Parlamenta atbildīgajiem dienestiem un citu Eiropas iestāžu drošības dienestiem.

            4.   Informācijas drošības principi

      4.1.   Mērķi

      Galvenie informācijas drošības mērķi ir šādi:

                  a)

                  aizsargāt ESKI un citu klasificēto informāciju no spiegošanas, apdraudējuma vai neatļautas atklāšanas;

                  b)

                  aizsargāt ESKI, ko apstrādā komunikāciju un informācijas sistēmās un tīklos, no draudiem tās konfidencialitātei, integritātei un pieejamībai;

                  c)

                  aizsargāt Eiropas Parlamenta telpas, kurās atrodas ESKI, no sabotāžas un ar nodomu nodarīta kaitējuma;

                  d)

                  drošības kļūdas gadījumā izvērtēt nodarīto kaitējumu, ierobežot tās sekas un veikt izmeklēšanu par drošības jautājumiem un pieņemt nepieciešamos pasākumus stāvokļa uzlabošanai.

            4.2.   Klasificēšana

      4.2.1.   Attiecībā uz konfidencialitāti nepieciešama rūpība un pieredze, izvēloties informāciju un materiālu, kas ir jāaizsargā, un izvērtējot tiem piemērojamo aizsardzības pakāpi. Ir būtiski, lai aizsardzības pakāpe atbilstu konkrētās aizsargājamās informācijas vai materiāla drošības nozīmībai. Lai nodrošinātu vienmērīgu informācijas plūsmu, veic pasākumus, lai izvairītos no pārlieku augstas vai zemas klasifikācijas pakāpes piešķiršanas.
      4.2.2.   Klasifikācijas sistēma ir šajā nodaļā minēto principu īstenošanas instruments; līdzīgu klasifikācijas sistēmu ievēro, plānojot un organizējot veidus, lai apkarotu spiegošanu, sabotāžu, terorismu un citus draudus un lai attiecībā uz vissvarīgākajām telpām, kurās atrodas ESKI, un visjutīgākajām to vietām piemērotu vislielākos aizsardzības pasākumus.
      4.2.3.   Par attiecīgās informācijas klasificēšanu ir atbildīgs vienīgi tās autors.
      4.2.4.   Klasifikācijas līmeni var pamatot tikai ar minētās informācijas saturu.
      4.2.5.   Ja ir grupētas vairākas ziņas, klasifikācijas pakāpe, ko piešķir visam kopumam, ir vismaz tik augsta kā visaugstākā individuāli piešķirtā klasifikācija. Grupētai informācijai tomēr var piešķirt augstāku klasifikāciju kā tās sastāvdaļām.
      4.2.6.   Klasifikāciju piešķir tikai tad, kad tas ir nepieciešams, un tikai uz nepieciešamo laiku.
      4.3.   Drošības pasākumu mērķi

      Drošības pasākumi:

                  a)

                  attiecas uz visām personām, kurām ir piekļuve ESKI, ESKI nesējiem un citai konfidenciālai informācijai, ka arī visām telpām, kurās atrodas šāda informācija, un svarīgām iekārtām;

                  b)

                  ir izveidoti tā, lai atpazītu personas, kuru stāvoklis var apdraudēt šādas informācijas drošību un svarīgas iekārtas, kas satur šādu informāciju un kas paredzētas to izslēgšanai vai iznīcināšanai;

                  c)

                  liedz jebkurai personai, kurai tas nav atļauts, piekļūt šādai informācijai vai iekārtām, kas to satur;

                  d)

                  nodrošina to, ka šādu informāciju izplata tikai pamatojoties uz vajadzības pēc informācijas principu, kas ir visu drošības aspektu pamatā;

                  e)

                  nodrošina integritāti (piemēram, korupcijas novēršanu vai neatļautu izmaiņu veikšanu vai neatļautas izdzēšanas novēršanu) un pieejamību (piemēram, piekļuve netiek liegta tiem, kam tā ir nepieciešama un kam tā ir atļauta) visai konfidenciālajai informācijai, vai tā ir klasificēta vai nav, jo īpaši tādai informācijai, kas ir uzglabāta, apstrādāta vai pārsūtīta elektromagnētiskā formā.

            5.   Kopējie obligātie standarti

      Eiropas Parlaments nodrošina to, ka kopējos obligātos drošības standartus ievēro visi ESKI saņēmēji iestādē un tās kompetencēs esošās struktūrvienībās, piemēram, visi dienesti un līgumdarbinieki, lai šo informāciju var nodot ar pārliecību, ka to apstrādās ar pienācīgu rūpību. Šādi obligātie standarti iekļauj kritērijus drošības atļauju izsniegšanai Eiropas Parlamenta ierēdņiem un citiem Parlamenta darbiniekiem, kuri strādā politiskajās grupās, un procedūrām konfidenciālas informācijas aizsardzībai.
      Eiropas Parlaments ļauj piekļūt šai informācijai ārējām struktūrām tikai tad, ja tās nodrošina, ka šīs informācijas apstrādes laikā tiek ievēroti tādi noteikumi, kas ir vismaz tikpat stingri kā šie kopējie obligātie standarti.
      Šādus kopējos obligātos standartus piemēro arī tad, kad Parlaments ar līgumu vai dotāciju nolīgumu piešķir uzdevumus, kuru veikšanai nepieciešama konfidenciāla informācija par rūpniecības vai citām vienībām.
      6.   Eiropas Parlamenta ierēdņu un citu Parlamenta darbinieku, kuri strādā politiskās grupās, drošība

      6.1.   Drošības instrukcijas Eiropas Parlamenta ierēdņiem un citiem Parlamenta darbiniekiem, kuri strādā politiskajās grupās

      Eiropas Parlamenta ierēdņus un citus Parlamenta darbiniekus, kuri strādā politiskajās grupās un ieņem amatus, kur tiem var būt piekļuve ESKI, stājoties amatā un pēc regulāriem starplaikiem, rūpīgi instruē par nepieciešamību ievērot drošību un tās nodrošināšanas procedūrām. Šādas personas rakstiski apliecina, ka tās ir izlasījušas un pilnīgi saprot piemērojamos drošības noteikumus.
      6.2.   Vadītāju atbildība

      Vadītāju pienākums ir apzināt tos sev pakļautos darbiniekus, kuri ir iesaistīti darbā ar klasificētu informāciju vai kuriem ir piekļuve slepenai saziņai vai informācijas sistēmām, kā arī reģistrēt un paziņot jebkurus starpgadījumus vai acīmredzamus trūkumus, kas varētu ietekmēt drošību.
      6.3.   Eiropas Parlamenta ierēdņu un citu Parlamenta darbinieku, kuri strādā politiskajās grupās, drošības statuss

      Izveido procedūras, lai nodrošinātu to, ka, uzzinot negatīvu informāciju par Eiropas Parlamenta ierēdni un citu Parlamenta darbinieku, kas strādā politiskajās grupās, nosaka, vai šī indivīda darbs ir saistīts ar klasificētu informāciju un vai viņam ir piekļuve slepenai saziņai vai informācijas sistēmām, par ko informē Eiropas Parlamenta attiecīgo dienestu. Ja konstatē, ka šāds indivīds apdraud drošību, to atceļ no tādiem darbiem vai liedz pildīt uzdevumus, kuros viņš var apdraudēt drošību.
      7.   Fiziskā drošība

      Fiziskā drošība ir fiziski un tehniski aizsardzības pasākumi, lai novērstu neatļautu piekļuvi ESKI.
      7.1.   Vajadzība pēc aizsardzības

      ESKI aizsardzības nodrošināšanai piemēroto fiziskās drošības pasākumu pakāpe ir samērīga ar uzglabātās informācijas un materiāla klasifikāciju, apjomu un apdraudējumu. Visi ESKI turētāji ievēro vienotu praksi attiecībā uz šīs informācijas klasifikāciju, kā arī kopējus aizsardzības standartus attiecībā uz informācijas un materiāla, kam nepieciešama aizsardzība, glabāšanu, nosūtīšanu un iznīcināšanu.
      7.2.   Pārbaudes

      Pirms iziet no zonām, kurās atrodas ESKI, atbildīgās personas nodrošina to, ka tā tiek droši uzglabāta un darbojas visas drošības ierīces (slēdzenes, trauksmes signāli u. c.). Papildu neatkarīgu pārbaudi veic pēc darba dienas beigām.
      7.3.   Ēku drošība

      Ēkas, kurās atrodas ESKI vai slepenas komunikācijas un informācijas sistēmas, aizsargā pret neatļautu piekļuvi.
      ESKI nodrošinātais aizsardzības raksturs, piemēram, logu aizrestošana, durvju slēdzenes, durvju apsardze, automatizētas iekļūšanas kontroles sistēmas, drošības pārbaudes un patruļas, signalizācijas sistēmas, iekļūšanas noteikšanas sistēmas un sargsuņi, ir atkarīgs no:

                  a)

                  aizsargājamās informācijas un materiāla klasifikācijas, apjoma un izvietojuma ēkā;

                  b)

                  minētās informācijas un attiecīgā materiāla drošības konteineru kvalitātes; un

                  c)

                  ēkas fiziskajām īpašībām un novietojuma.

            Tāpat komunikācijas un informācijas sistēmām piešķirtā aizsardzība ir atkarīga no to vērtības un iespējamā kaitējuma, kāds varētu rasties drošības neievērošanas dēļ, no ēkas, kurā atrodas šī sistēma, fiziskajām īpašībām un novietojuma, kā arī no sistēmas novietojuma pašā ēkā.
      7.4.   Ārkārtas pasākumu plāni

      Iepriekš sagatavo sīki izstrādātus plānus klasificētas informācijas aizsardzībai ārkārtējas situācijas gadījumā.
      8.   Drošības apzīmējumi, marķējums, piešķiršana un klasifikācijas pārvaldība

      8.1.   Drošības apzīmējumi

      Atļauti ir tikai šā lēmuma 2. panta c) punktā minētie klasifikācijas veidi.
      Lai ierobežotu klasifikācijas derīgumu (klasificētai informācijai, kas paredz automātisku klasifikācijas līmeņa pazemināšanu vai deklasificēšanu), var izmantot norunātus drošības apzīmējumus, par kuriem panākta vienošanās. Šādi apzīmējumi ir vai nu “LĪDZ (laiks/diena)” vai “LĪDZ (notikums)”.
      Piemēro papildu drošības apzīmējumus, tādus kā CRYPTO vai jebkuru citu ES atzītu drošības apzīmējumu, ja ir nepieciešams ierobežot izplatīšanu un veikt īpašu apstrādi papildus tai, kas ir norādīta drošības klasifikācijā.
      Drošības apzīmējumus izmanto tikai kopā ar klasifikāciju.
      8.2.   Marķējums

      Marķējumu var izmantot, lai norādītu jomu, uz ko attiecas dokumenti, vai īpašu izplatīšanu, pamatojoties uz vajadzību pēc informācijas, vai (neklasificētai informācijai) lai norādītu aizlieguma beigas.
      Ar marķējumu neklasificē un to nedrīkst lietot klasifikācijas aizstāšanai.
      8.3.   Klasifikācijas piešķiršana un drošības apzīmējumi

      Klasifikāciju piešķir šādi:

                  a)

                  ES DIENESTA VAJADZĪBĀM klasificētiem dokumentiem – mehāniski vai elektroniski;

                  b)

                  ES KONFIDENCIĀLI klasificētiem dokumentiem – mehāniski vai ar roku, vai drukājot uz iepriekš apzīmogota, reģistrēta papīra;

                  c)

                  ES SLEPENI un ES SEVIŠĶI SLEPENI klasificētiem dokumentiem – mehāniski vai ar roku.

            Drošības apzīmējumus norāda tieši zem klasifikācijas tādā pašā veidā kā apzīmējumus, ar kuriem norāda klasifikāciju.
      8.4.   Klasifikācijas pārvaldība

      8.4.1.   Vispārējs pārskats

      Informāciju klasificē tikai tad, kad tas ir nepieciešams. Klasifikācija ir skaidra un pareizi norādīta, un to patur tikai tik ilgi, kamēr informācijai nepieciešama aizsardzība.
      Par informācijas klasificēšanu un tās tālāku klasifikācijas līmeņa pazemināšanu vai deklasificēšanu atbild tās autors.
      Eiropas Parlamenta ierēdņi klasificē, ierindo zemākā līmenī vai deklasificē informāciju pēc ģenerālsekretāra norādījuma vai ar viņa piekrišanu.
      Sīki izstrādātas procedūras rīcībai ar klasificētiem dokumentiem veido tā, lai nodrošinātu, ka šiem dokumentiem piemēro aizsardzību, kas atbilstoša tajos ietvertajai informācijai.
      Personu skaitu, kurām ir atļauts izstrādāt ES SEVIŠĶI SLEPENI dokumentus, pēc iespējas vairāk ierobežo un viņu vārdus ieraksta KID sagatavotajā sarakstā.
      8.4.2.   Klasifikācijas piemērošana

      Dokumenta klasifikāciju nosaka pēc dokumenta satura jutības pakāpes saskaņā ar 2. panta c) apakšpunktā doto definīciju. Ir svarīgi, lai klasifikāciju izmantotu pareizi un ierobežoti. Tas īpaši attiecas uz ES SEVIŠĶI SLEPENI klasifikāciju.
      Vēstules vai piezīmes klasifikācija ir tikpat augsta, kā tai pievienoto dokumentu visaugstākā klasifikācija. Autors skaidri norāda, kāds klasifikācijas līmenis tam piešķirams, kad to atdala no tam pievienotajiem dokumentiem.
      Tāda dokumenta autors, kuram tiks piešķirta klasifikācija, patur prātā iepriekš izklāstītos noteikumus un ierobežo jebkuru tendenci piešķirt augstāku vai zemāku klasifikāciju.
      Atsevišķām konkrēta dokumenta lappusēm, daļām, iedaļām, pielikumiem un papildinājumiem var būt nepieciešama atšķirīga klasifikācija un tos atbilstoši klasificē. Visa dokumenta klasifikācija atbilst tai, kāda piešķirta tā visaugstāk klasificētajai daļai.
      9.   Pārbaudes

      Eiropas Parlamenta par drošību atbildīgais direktorāts, kuram šā uzdevuma īstenošanā var palīdzēt KID, periodiski pārbauda ESKI aizsardzībai paredzētos drošības pasākumus.
      Parlamenta Drošības par drošību atbildīgais direktorāts un citu ES iestāžu, struktūru, pārvalžu un aģentūru, kas izveidotas saskaņā ar Līgumiem, kuru rīcībā ir ESKI, drošības dienesti var arī vienoties veikt ESKI aizsardzībai paredzēto drošības pasākumu salīdzinošo novērtēšanu.
      10.   Deklasificēšanas procedūra

      10.1.   KID izvērtē ESKI un sagatavos deklasifikācijas priekšlikumus dokumenta autoram, bet ne vēlāk kā 25. gadā pēc dokumenta sagatavošanas. Dokumentus, kuru klasifikācijas pakāpe nav atcelta pirmajā pārbaudē, regulāri un vismaz reizi piecos gados pārbauda..
      10.2.   Deklasificēšanas procedūra attiecas ne tikai uz dokumentiem, kas atrodas drošos arhīvos un ir pienācīgi klasificēti, bet arī uz citu konfidenciālu informāciju, kas uzkrāta vai nu drošos arhīvos, vai Eiropas Parlamenta Arhīvu un dokumentācijas centrā (CARDOC).
      10.3.   Autora vārdā KID atbild par dokumentam izdarīto klasifikācijas izmaiņu paziņošanu adresātiem; savukārt tie atbild par izmaiņu paziņošanu citiem tālākajiem adresātiem, kuriem tie ir nosūtījuši vai nokopējuši dokumentu.
      10.4.   Deklasificēšana neskar marķējumus, kas var parādīties uz dokumenta.
      10.5.   Svītro sākotnējo klasifikāciju, kas ir norādīta katras lappuses augšā un apakšā. Uz dokumenta pirmās lapas (titullapas) uzliek zīmogu un papildina ar KID norādi.
      10.6.   Deklasificētā dokumenta tekstu pievieno elektroniskajai tematiskajai nodaļai vai atbilstīgajai sistēmai, kurā šis dokuments ir reģistrēts.
      10.7.   Attiecībā uz dokumentiem, kuriem saistībā ar personas privātumu vai privātas vai juridiskas personas komerciālām interesēm paredzēts izņēmums, un attiecībā uz jutīgiem dokumentiem piemēro Regulas (EEK, Euratom) Nr. 354/83 2. panta noteikumus.
      10.8.   Papildus 10.1. līdz 10.7. apakšpunkta noteikumiem:

                  a)

                  attiecībā uz iesaistīto trešo pušu dokumentiem, pirms uzsākt deklasificēšanu, KID apspriežas ar konkrēto trešo pusi. Minētajai trešai pusei ir astoņas nedēļas piezīmju iesniegšanai;

                  b)

                  attiecībā uz izņēmumiem, kas saistās ar privātumu un indivīda neaizskaramību, deklasificēšanā jo īpaši ņem vērā attiecīgās personas piekrišanu, nespēju noteikt attiecīgo personu un faktu, ka šī persona ir mirusi;

                  c)

                  attiecībā uz izņēmumu, kas saistās ar kādas fiziskas vai juridiskas personas komerciālām interesēm, informāciju par attiecīgo personu varētu darīt zināmu, publicējot to Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī, un termiņš iespējamiem apsvērumiem būtu četras nedēļas pēc publicēšanas dienas.

            2.   DAĻA

         DROŠĪBAS PIELAIDES IZSNIEGŠANAS PROCEDŪRA

      11.   Drošības pielaides izsniegšanas procedūra Eiropas Parlamenta deputātiem

      11.1.   Ņemot vērā Eiropas Parlamenta prerogatīvas un pilnvaras, Eiropas Parlamenta deputātiem var tik sniegta piekļuve ESKI līdz pat līmenim “ES KONFIDENCIĀLI” ieskaitot, neizsniedzot drošības pielaidi. Attiecībā uz informāciju, kas klasificēta kā “ES KONFIDENCIĀLI”, viņi paraksta oficiālu deklarāciju par apņemšanos neizpaust šīs informācijas saturu trešai personai.
      11.2.   Lai piekļūtu informācijai, kas klasificēta kā “ES SEVIŠĶI SLEPENI” vai “ES SLEPENI”, Eiropas Parlamenta deputātiem jābūt piešķirtai atļaujai atbilstoši procedūrai, kas ir minētas šīs 11.3. un 11.4. punktā.
      11.3.   Atļauju var piešķirt tikai tiem deputātiem, kuri izturējuši dalībvalstu kompetentās iestādes (nacionālās drošības iestādes) veiktu drošības pārbaudi saskaņā ar procedūru, kas minēta 11.9. līdz 11.14. punktā. Par atļaujas piešķiršanu deputātiem atbild priekšsēdētājs.
      11.4.   Priekšsēdētājs piešķir atļauju pēc dalībvalstu kompetento nacionālo iestāžu atzinuma, kas pamatojas uz drošības pārbaudi, kura ir veikta saskaņā ar 11.8. līdz 11.13. punktu.
      11.5.   Eiropas Parlamenta par drošību atbildīgais direktorāts uzglabā atjauninātu visu to Eiropas Parlamenta deputātu sarakstu, kuriem ir piešķirta atļauja, tostarp pagaidu atļauja 11.15. punkta nozīmē.
      11.6.   Atļauja ir derīga piecus gadus vai ne ilgāk par to pienākumu termiņu, uz kuru pamata to piešķīra (piemēro īsāko termiņu). To var pagarināt saskaņā ar 11.4. punktā minēto procedūru.
      11.7.   Priekšsēdētājs atsauc atļauju, ja viņš uzskata, ka tam ir pamatoti iemesli. Ikvienu lēmumu par atļaujas atsaukšanu dara zināmu attiecīgajam Eiropas Parlamenta deputātam, kurš pirms atsaukuma stāšanās spēkā var lūgt, lai viņu uzklausa priekšsēdētājs un kompetentā valsts iestāde.
      11.8.   Drošības pārbaudi veic ar attiecīgā Eiropas Parlamenta deputāta palīdzību un pēc priekšsēdētāja pieprasījuma. Par pārbaudi ir atbildīga tās dalībvalsts kompetentā iestāde, kuras pilsonis ir deputāts, kam tiek piešķirta atļauja.
      11.9.   Veicot pārbaudes procedūru, attiecīgais Eiropas Parlamenta deputāts aizpilda personas informācijas veidlapu.
      11.10.   Pieprasījumā valsts kompetentai iestādei priekšsēdētājs norāda konkrētu klasificētās informācijas līmeni, kas jādara pieejams attiecīgajam Eiropas Parlamenta deputātam, lai tās varētu veikt pārbaudes procedūru.
      11.11.   Uz visu drošības pārbaudes procedūru, ko veic valsts kompetentās iestādes, kā arī uz iegūtajiem rezultātiem attiecas atbilstīgās tiesību normas, kas ir spēkā attiecīgajā dalībvalstī, tostarp tiesību normas par pārsūdzēšanu.
      11.12.   Ja dalībvalsts kompetentās iestādes sniedz pozitīvu atzinumu, priekšsēdētājs var piešķirt attiecīgajam Eiropas Parlamenta deputātam atļauju.
      11.13.   Valsts kompetento iestāžu negatīvu atzinumu dara zināmu attiecīgajam Eiropas Parlamenta deputātam, kurš var lūgt, lai viņu uzklausa priekšsēdētājs. Ja priekšsēdētājs uzskata par vajadzīgu, viņš var lūgt valsts kompetentajām iestādēm veikt visu iespējamo turpmāko lietas noskaidrošanu. Ja negatīvu atzinumu apstiprina, atļauju nepiešķir.
      11.14.   Visi deputāti, kuriem ir piešķirta atļauja 11.3. punkta izpratnē, atļaujas piešķiršanas laikā un turpmāk regulāri saņem visu nepieciešamās vadlīnijas par klasificētas informācijas aizsargāšanu un šādas aizsardzības nodrošināšanas līdzekļiem. Šādi deputāti paraksta deklarāciju par minēto vadlīniju saņemšanu.
      11.15.   Izņēmuma gadījumā priekšsēdētājs pēc paziņojuma nosūtīšanas valsts kompetentajām iestādēm un ar nosacījumu, ka tās mēneša laikā nesniedz atbildi, var piešķirt Eiropas Parlamenta deputātam pagaidu atļauju uz laiku, kas nepārsniedz sešus mēnešus, līdz būs zināmi 11.11. punktā minētās pārbaudes rezultāti. Šādi piešķirtās pagaidu atļaujas nedod piekļuvi informācijai, kas klasificēta kā “ES SEVIŠĶI SLEPENI”.
      12.   Drošības pielaides izsniegšanas procedūra Parlamenta ierēdņiem un citiem Eiropas Parlamenta darbiniekiem, kas strādā politiskajās grupās

      12.1.   Piekļuve šādai informācijai ir tikai Eiropas Parlamenta ierēdņiem un citiem Eiropas Parlamenta darbiniekiem, kas strādā politiskajās grupās, kuriem saistībā ar to pienākumiem vai darba prasībām ir nepieciešams zināt vai izmantot klasificētu informāciju.
      12.2.   Lai piekļūtu informācijai, kas klasificēta kā “ES SEVIŠĶI SLEPENI” un “ES KONFIDENCIĀLI”, 12.1. punktā minētajām personām ir piešķirta atļauja atbilstoši 12.3. un 12.4. punktā minētajai procedūrai.
      12.3.   Atļauju piešķir tikai tām 12.1. punktā minētajām personām, kuras ir pārbaudījusi dalībvalsts kompetentā iestāde (nacionālā drošības iestāde) saskaņā ar 12.9. līdz 12.14. punktā minēto procedūru. Par atļaujas piešķiršanu Eiropas Parlamenta ierēdņiem un Eiropas Parlamenta darbiniekiem, kas strādā politiskajās grupās, atbild ģenerālsekretārs.
      12.4.   Ģenerālsekretārs piešķir atļauju pēc tam, kad ir saņemts dalībvalstu kompetento nacionālo iestāžu atzinums, kas pamatojas uz drošības pārbaudi, kura ir veikta saskaņā ar šīs daļas 12.8. līdz 12.13. punkta noteikumiem.
      12.5.   Eiropas Parlamenta par drošību atbildīgais direktorāts uzglabā atjauninātu visu to amatu sarakstu, kuriem ir nepieciešama drošības pielaide, ko sniedz attiecīgie Eiropas Parlamenta dienesti, un visu to personu sarakstu, kurām ir piešķirta atļauja, tostarp pagaidu atļauja saskaņā ar 12.15. punktu.
      12.6.   Atļauja ir derīga piecus gadus vai ne ilgāk par to pienākumu termiņu, uz kuru pamata to piešķīra (piemēro īsāko termiņu). To var pagarināt saskaņā ar šīs daļas 12.4. punktā minēto procedūru.
      12.7.   Ģenerālsekretārs atsauc atļauju, ja viņš uzskata, ka tam ir pamatoti iemesli. Ikviens lēmums atsaukt atļauju tiek darīts zināms attiecīgajam Eiropas Parlamenta ierēdnim un citam Parlamenta darbiniekam, kurš strādā kādā no politiskajām grupām, un šis ierēdnis vai darbinieks pirms atsaukšanas stāšanās spēkā var lūgt, lai viņu uzklausa ģenerālsekretārs un kompetentā valsts iestāde.
      12.8.   Drošības pārbaudi veic ar attiecīgās personas palīdzību un pēc ģenerālsekretāra pieprasījuma. Par pārbaudi ir atbildīga tās dalībvalsts nacionālā iestāde, kuras pilsonis ir attiecīgā persona. Valsts drošības iestādes vai citas valsts kompetentās iestādes, ja to paredz valsts tiesību akti, var veikt izmeklēšanu par ārvalstniekiem, kuri pieprasa piekļūšanu informācijai, kas klasificēta kā “ES KONFIDENCIĀLI”, vai vēl slepenākai informācijai.
      12.9.   Veicot pārbaudes procedūru, attiecīgajam Eiropas Parlamenta ierēdnim un citam Parlamenta darbiniekam, kurš strādā kādā no politiskajām grupām, pieprasa aizpildīt personas informācijas veidlapu.
      12.10.   Ģenerālsekretārs savā pieprasījumā valsts kompetentajai iestādei precizē klasificētās informācijas, kas jādara pieejama attiecīgajai personai, veidu un pakāpi, lai tā varētu veikt pārbaudi un sniegt atzinumu par to, kāda līmeņa atļauju šai personai varētu piešķirt.
      12.11.   Uz visu drošības pārbaudes procedūru, ko veic valsts kompetentās iestādes, kā arī uz iegūtajiem rezultātiem attiecas atbilstīgās tiesību normas, kas ir spēkā attiecīgajā dalībvalstī, tostarp tiesību normas par pārsūdzēšanu.
      12.12.   Ja dalībvalsts kompetentās iestādes sniedz pozitīvu atzinumu, ģenerālsekretārs var sniegt attiecīgajai personai atļauju.
      12.13.   Par kompetentu valsts iestāžu sniegtu negatīvu atzinumu paziņo attiecīgajam Eiropas Parlamenta ierēdnim vai Parlamenta darbiniekam, kurš strādā kādā no politiskajām grupām, un šis ierēdnis vai darbinieks var lūgt, lai viņu uzklausa ģenerālsekretārs. Ja ģenerālsekretārs uzskata par vajadzīgu, viņš var lūgt valsts kompetentajām iestādēm veikt visu iespējamo turpmāko lietas noskaidrošanu. Ja negatīvu atzinumu apstiprina, atļauju nepiešķir.
      12.14.   Visi Eiropas Parlamenta ierēdņi un citi Parlamenta darbinieki, kuri strādā politiskajās grupās un kuriem ir piešķirta atļauja 12.4. un 12.5. punkta izpratnē, atļaujas piešķiršanas laikā un turpmāk regulāri saņem visas nepieciešamās instrukcijas par slepenas informācijas aizsargāšanu un šādas aizsardzības nodrošināšanas līdzekļiem. Šādi ierēdņi un darbinieki, kuri strādā politiskajās grupās, paraksta deklarāciju par instrukciju saņemšanu un uzņemas saistības tās ievērot.
      12.15.   Izņēmuma gadījumā ģenerālsekretārs pēc paziņojuma nosūtīšanas valsts kompetentajām iestādēm un ar nosacījumu, ka tās mēneša laikā nesniedz atbildi, var piešķirt Eiropas Parlamenta ierēdnim vai citam Parlamenta darbiniekam, kurš strādā kādā no poliskajām grupām, pagaidu atļauju uz laiku, kas nepārsniedz sešus mēnešus, līdz būs zināmi 12.11. punktā minētās pārbaudes rezultāti. Šādi piešķirtās pagaidu atļaujas nedod piekļuvi informācijai, kas klasificēta kā “ES SEVIŠĶI SLEPENI”.