title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2019/797 (2019. gada 17. maijs), par ierobežojošiem pasākumiem pret kiberuzbrukumiem, kuri apdraud Savienību vai tās dalībvalstis

text:
                  17.5.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  LI 129/13

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2019/797
         (2019. gada 17. maijs),
         par ierobežojošiem pasākumiem pret kiberuzbrukumiem, kuri apdraud Savienību vai tās dalībvalstis
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
         ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2017. gada 19. jūnijā pieņēma secinājumus par satvaru vienotai diplomātiskajai reakcijai uz ļaunprātīgām kiberdarbībām (“kiberdiplomātijas instrumentu kopums”), kurā Padome pauda bažas par to, ka palielinās valstisku un nevalstisku dalībnieku spējas un vēlēšanās savus mērķus sasniegt, īstenojot ļaunprātīgas kiberdarības, un apstiprināja pieaugošo nepieciešamību aizsargāt Savienību, tās dalībvalstu un to iedzīvotāju integritāti un drošību pret kiberdraudiem un ļaunprātīgām kiberdarībām.

                     (2)

                     Padome uzsvēra, ka skaidra signalizēšana par iespējamām sekām, ko varētu radīt vienotā Savienības diplomātiskā reakcija uz šādām ļaunprātīgām kiberdarībām, varētu ietekmēt potenciālo kibertelpas agresoru uzvedību, tādējādi stiprinot Savienības un tās dalībvalstu drošību. Tā arī apstiprināja, ka pasākumi Kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP) ietvaros, vajadzības gadījumā arī ierobežojoši pasākumi, kas pieņemti saskaņā ar attiecīgajiem Līgumu noteikumiem, ir piemēroti satvaram vienotai Savienības diplomātiskajai reakcijai uz ļaunprātīgām kiberdarībām nolūkā veicināt sadarbību, sekmēt tūlītēju un ilgtermiņa draudu mazināšanu un ilgtermiņā ietekmēt potenciālo agresoru uzvedību.

                     (3)

                     Politikas un drošības komiteja 2017. gada 11. oktobrī apstiprināja kiberdiplomātijas instrumentu kopuma īstenošanas pamatnostādnes. Īstenošanas pamatnostādnes attiecas uz piecām kiberdiplomātijas instrumentu kopuma pasākumu kategorijām, tostarp ierobežojošiem pasākumiem, un minēto pasākumu izmantošanas procesu.

                     (4)

                     2018. gada 16. aprīlī pieņemtajos Padomes secinājumos par ļaunprātīgām kiberdarībām tika stingri nosodīta informācijas un komunikācijas tehnoloģiju (IKT) ļaunprātīga izmantošana un uzsvērts, ka ir nepieņemami izmantot IKT ļaunprātīgiem nolūkiem, jo tas grauj stabilitāti, drošību un priekšrocības, ko sniedz internets un IKT izmantošana. Padome atgādināja, ka kibediplomātijas instrumentu kopums sekmē konfliktu novēršanu, sadarbību un stabilitāti kibertelpā, nosakot pasākumus KĀDP ietvaros, tostarp ierobežojošus pasākumus, ko var izmantot nolūkā novērst ļaunprātīgas kiberdarbības un reaģēt uz tām. Tā norādīja, ka Savienība turpinās stingri uzstāt, ka esošās starptautiskās tiesības ir piemērojamas kibertelpai, un uzsvēra, ka starptautisko tiesību – jo īpaši ANO Statūtu – ievērošana ir būtiska miera un stabilitātes uzturēšanai. Padome arī uzsvēra, ka valstis nedrīkst izmantot algotņus, lai veiktu starptautiski prettiesiskas darbības, izmantojot IKT, un tām būtu jācenšas nodrošināt, lai to teritoriju neizmantotu nevalstiski dalībnieki šādu darbību veikšanai, kā pausts 2015. gada ziņojumā, kuru izstrādājusi ANO valdības ekspertu grupa informācijas un telekomunikāciju attīstības jomā starptautiskās drošības kontekstā (UNGGE).

                     (5)

                     Eiropadome 2018. gada 28. jūnijā pieņēma secinājumus, kuros tika uzsvērta vajadzība stiprināt spējas pret kiberdrošības apdraudējumiem, kuru izcelsme ir ārpus Savienības. Eiropadome lūdza iestādes un dalībvalstis īstenot pasākumus, kas ir minēti Komisijas un Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos 2018. gada 13. jūnija kopīgajā paziņojumā “Noturības un spēju palielināšana cīņā ar hidrīddraudiem”, tostarp praktiski izmantot kiberdiplomātijas instrumentu kopumu.

                     (6)

                     Eiropadome 2018. gada 18. oktobrī pieņēma secinājumus, kuros tika pausts aicinājums, ņemot vērā Padomes 2017. gada 19. jūnija secinājumus, turpināt strādāt pie spējas reaģēt uz kiberuzbrukumiem un tos nepieļaut, izmantojot Savienības ierobežojošos pasākumus.

                     (7)

                     Šajā kontekstā ar šo lēmumu izveido sistēmu mērķtiecīgiem ierobežojošiem pasākumiem nolūkā nepieļaut tādus kiberuzbrukumus ar būtisku ietekmi, kas ir ārējs apdraudējums Savienībai vai tās dalībvalstīm, un uz tiem reaģēt. Ja tas tiek uzskatīts par nepieciešamu attiecīgajos Līguma par Eiropas Savienību 21. panta noteikumos minēto KĀDP mērķu sasniegšanai, šis lēmums ļauj ierobežojošos pasākumus piemērot arī, reaģējot uz būtiskas ietekmes kiberuzbrukumiem pret trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām.

                     (8)

                     Lai mērķtiecīgiem ierobežojošajiem pasākumiem būtu atturoša un preventīva ietekme, tiem būtu jākoncentrējas uz kiberuzbrukumiem, kuri ietilpst šā lēmuma darbības jomā un kuri ir izdarīti apzināti.

                     (9)

                     Mērķtiecīgie ierobežojošie pasākumi būtu jāatšķir no atbildības par kiberuzbrukumiem attiecināšanas uz trešo valsti. Mērķtiecīgu ierobežojošo pasākumu piemērošana nav tas pats, kas šāda atbildības attiecināšana, kura ir suverēns politisks lēmums, ko pieņem katrā gadījumā atsevišķi. Katra dalībvalsts var brīvi lemt pati attiecībā uz kiberuzbrukumu attiecināšanu uz kādu trešo valsti.

                     (10)

                     Dažu pasākumu īstenošanai ir vajadzīga Savienības turpmāka rīcība,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants

               1.   Šo lēmumu piemēro kiberuzbrukumiem ar būtisku ietekmi, tostarp kiberuzbrukumu mēģinājumiem ar potenciāli būtisku ietekmi, kuri ir ārējs apdraudējums Savienībai vai tās dalībvalstīm.

               2.   Kiberuzbrukumi, kas ir ārējs apdraudējums, ietver tādus,

                           a)

                           kuri ir cēlušies vai tiek veikti no kādas vietas ārpus Savienības;

                           b)

                           kuros izmanto infrastruktūru ārpus Savienības;

                           c)

                           kurus veic jebkāda fiziska vai juridiska persona, vienība vai struktūra, kas veic uzņēmējdarbību vai darbojas ārpus Savienības; vai

                           d)

                           kurus veic ar jebkādas fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, kas darbojas ārpus Savienības, atbalstu, tās vadībā vai kontrolē.

               3.   Šajā nolūkā kiberuzbrukumi ir darbības, kas ietver jebko no turpmāk minētā:

                           a)

                           piekļuvi informācijas sistēmām;

                           b)

                           iejaukšanos informācijas sistēmā;

                           c)

                           iejaukšanos datos; vai

                           d)

                           datu pārtveršanu,

                     ja šādas darbības nav pienācīgi pilnvarojis īpašnieks vai cits sistēmas vai datu vai to daļas tiesību turētājs, vai tās nav atļautas saskaņā ar Savienības vai attiecīgās dalībvalsts tiesību aktiem.

               4.   Kiberuzbrukumi, kas ir apdraudējums dalībvalstīm, ietver tos, kuri ietekmē informācijas sistēmas, kas cita starpā ir saistītas ar:

                           a)

                           kritisko infrastruktūru, tostarp zemūdens kabeļiem un kosmosā palaistiem objektiem, kura ir būtiska vitālo sabiedrisko funkciju uzturēšanai, veselības, drošuma, drošības, cilvēku ekonomiskās vai sociālās labklājības nodrošināšanai;

                           b)

                           pakalpojumiem, kas ir vajadzīgi būtisku sabiedrisko un/vai ekonomisko darbību uzturēšanai, jo īpaši enerģētikas (elektrība, nafta un gāze); transporta (gaisa, dzelzceļa, ūdens un autotransports); banku; finanšu tirgus infrastruktūru; veselības aprūpes (veselības aprūpes sniedzēji, slimnīcas un privātās klīnikas); dzeramā ūdens piegādes un izplatīšanas; digitālās infrastruktūras nozarēs; un jebkurā citā nozarē, kas ir būtiska attiecīgajai dalībvalstij;

                           c)

                           kritiskām valsts funkcijām, jo īpaši šādās jomās: aizsardzība, iestāžu pārvaldība un darbība, tostarp saistībā ar publiskām vēlēšanām vai balsošanas procesu, saimnieciskās un civilās infrastruktūras darbība, iekšējā drošība un ārējās attiecības, tostarp ar diplomātisko pārstāvniecību starpniecību;

                           d)

                           klasificētas informācijas glabāšanu vai apstrādi; vai

                           e)

                           valdības vienībām reaģēšanai uz apdraudējumiem.

               5.   Pie kiberuzbrukumiem, kas apdraud Savienību, pieder tie, kas tiek veikti pret Savienības iestādēm, struktūrām, birojiem un aģentūrām, tās delegācijām trešās valstīs vai starptautiskām organizācijām, tās kopējās drošības un aizsardzības politikas (KDAP) operācijām un misijām un tās īpašajiem pārstāvjiem.

               6.   Ja tas tiek uzskatīts par nepieciešamu attiecīgajos Līguma par Eiropas Savienību 21. panta noteikumos minēto KĀDP mērķu sasniegšanai, ierobežojošos pasākumus saskaņā ar šo lēmumu var arī piemērot, reaģējot uz būtiskas ietekmes kiberuzbrukumiem pret trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām.

            2. pants
            Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:

                        a)

                        “informācijas sistēmas” ir ierīces vai savstarpēji savienotu vai saistītu ierīču kopums, no kurām viena vai vairākas ierīces saskaņā ar programmu automātiski apstrādā digitālos datus, kā arī digitālie dati, ko minētās ierīces vai ierīču kopums glabā, apstrādā, izgūst vai sūta, lai nodrošinātu savu darbību, izmantošanu, aizsargāšanu un uzturēšanu;

                        b)

                        “iejaukšanās informācijas sistēmā” ir informācijas sistēmas darbības kavēšana vai pārtraukšana, ievadot, sūtot, bojājot, dzēšot, pasliktinot, pārveidojot vai slāpējot digitālos datus vai padarot šādus datus nepieejamus;

                        c)

                        “iejaukšanās datos” ir digitālo datu dzēšana, bojāšana, pasliktināšana, mainīšana vai slāpēšana informācijas sistēmā vai darbība, padarot šādus datus nepieejamus; tajā ietilpst arī datu, naudaslīdzekļu, saimniecisko resursu vai intelektuālā īpašuma tiesību zādzība;

                        d)

                        “datu pārtveršana” ir tas, ka ar tehniskiem līdzekļiem pārtver uz informācijas sistēmu, no tās vai tās ietvaros nepubliski sūtītus digitālos datus, tostarp šādus digitālos datus saturošu elektromagnētisko starojumu no informācijas sistēmas.

            3. pants
            Starp faktoriem, kas nosaka, vai kiberuzbrukumam ir 1. panta 1. punktā minētā būtiskā ietekme, ir jebkurš no turpmāk minētajiem:

                        a)

                        kiberuzbrukuma joma, mērogs, ietekme vai tā radīto traucējumu smaguma pakāpe, tostarp ekonomiskajām un sabiedriskajām darbībām, pamatpakalpojumiem, kritiskajām valsts funkcijām, sabiedriskajai kārtībai vai sabiedrības drošībai;

                        b)

                        skarto fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru skaits;

                        c)

                        attiecīgo dalībvalstu skaits;

                        d)

                        izraisīto ekonomisko zaudējumu apjoms, kas radies, piemēram, liela apjoma līdzekļu, ekonomisko resursu vai intelektuālā īpašuma zādzības dēļ;

                        e)

                        saimnieciskais ieguvums, ko likumpārkāpējs saņēmis pats vai kas nodrošināts citiem; vai

                        f)

                        nozagto datu daudzums vai būtība vai datu aizsardzības pārkāpumu mērogs; vai

                        g)

                        to komerciāli sensitīvo datu veids, kuriem ir piekļūts.

            4. pants

               1.   Dalībvalstis veic pasākumus, kas ir vajadzīgi, lai nepieļautu, ka to teritorijās ieceļo vai tās tranzītā šķērso:

                           a)

                           fiziskas personas, kas ir atbildīgas par kiberuzbrukumiem vai kiberuzbrukumu mēģinājumiem;

                           b)

                           fiziskas personas, kas sniedz finansiālu, tehnisku vai materiālu atbalstu vai ir citādi iesaistītas kiberuzbrukumos vai kiberuzbrukumu mēģinājumos, tostarp tos plānojot, sagatavojot, tajos piedaloties, tos vadot, palīdzot vai mudinot tos veikt, vai ar darbību vai bezdarbību atvieglojot to veikšanu;

                           c)

                           fiziskas personas, kuras ir saistītas ar a) un b) apakšpunktā minētajām personām,

                     kā uzskaitīts pielikumā.

               2.   Šā panta 1. punkts neliek dalībvalstij aizliegt saviem valstspiederīgajiem ieceļot tās teritorijā.

               3.   Šā panta 1. punkts neskar gadījumus, ja kādai dalībvalstij ir starptautiskajās tiesībās paredzēti pienākumi, konkrēti:

                           a)

                           kā starptautiskas starpvaldību organizācijas uzņēmējvalstij;

                           b)

                           kā valstij, kurā tiek rīkota starptautiska konference, ko sasauc Apvienoto Nāciju Organizācija vai kas notiek tās aizbildnībā;

                           c)

                           saskaņā ar daudzpusēju nolīgumu, ar ko piešķir privilēģijas un imunitāti; vai

                           d)

                           ievērojot 1929. gada Samierināšanās līgumu (Laterāna pakts), ko noslēdza Svētais Krēsls (Vatikāna Pilsētvalsts) un Itālija.

               4.   Šā panta 3. punktu uzskata par piemērojamu arī gadījumos, kad dalībvalsts ir Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) uzņēmējvalsts.

               5.   Padome tiek pienācīgi informēta par visiem gadījumiem, kad dalībvalsts piešķir izņēmumu saskaņā ar 3. vai 4. punktu.

               6.   Dalībvalstis var piešķirt izņēmumus no 1. punktā paredzētajiem pasākumiem, ja ceļošana ir attaisnojama steidzamu humanitāru vajadzību dēļ vai tā tiek veikta, lai apmeklētu starpvaldību sanāksmes vai sanāksmes, kuras atbalsta vai rīko Savienība, vai kuras rīko dalībvalsts, kas ir EDSO prezidentvalsts, ja tajās norisinās politiskais dialogs, ar ko tieši atbalsta ierobežojošo pasākumu politikas mērķus, tostarp drošību un stabilitāti kibertelpā.

               7.   Dalībvalstis var arī piešķirt izņēmumus attiecībā uz pasākumiem, kas noteikti saskaņā ar 1. punktu, ja ieceļošana vai teritorijas šķērsošana ir nepieciešama tiesas procesa nolūkā.

               8.   Dalībvalsts, kas vēlas piešķirt 6. vai 7. punktā minētos izņēmumus, par to rakstiski paziņo Padomei. Izņēmumu uzskata par piešķirtu, ja vien viens vai vairāki Padomes locekļi rakstiski neiebilst divās darba dienās no dienas, kad saņemts paziņojums par ierosināto izņēmumu. Ja viens vai vairāki Padomes locekļi iebilst, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu var pieņemt lēmumu piešķirt ierosināto izņēmumu.

               9.   Gadījumos, kad dalībvalsts saskaņā ar 3., 4., 6., 7. vai 8. punktu atļauj pielikumā uzskaitītajām personām ieceļot savā teritorijā vai to šķērsot tranzītā, atļauju piešķir tikai un vienīgi tādam nolūkam, kādam tā ir paredzēta, un tikai tām personām, uz kurām tā tieši attiecas.

            5. pants

               1.   Iesaldē visus līdzekļus un saimnieciskos resursus, kas pieder, ir īpašumā, turējumā vai kontrolē:

                           a)

                           fiziskām vai juridiskām personām, vienībām vai struktūrām, kuras ir atbildīgas par kiberuzbrukumiem vai kiberuzbrukumu mēģinājumiem;

                           b)

                           fiziskām vai juridiskām personām, vienībām vai struktūrām, kuras sniedz finansiālu, tehnisku vai materiālu atbalstu vai ir citādi iesaistītas kiberuzbrukumos vai kiberuzbrukumu mēģinājumos, tostarp tos plānojot, sagatavojot, tajos piedaloties, tos vadot, palīdzot vai mudinot tos veikt, vai ar darbību vai bezdarbību atvieglojot to veikšanu;

                           c)

                           fiziskām vai juridiskām personām, vienībām vai struktūrām, kuras ir saistītas ar a) un b) apakšpunktā minētajām fiziskajām vai juridiskajām personām, vienībām vai struktūrām,

                     kā uzskaitīts pielikumā.

               2.   Nekādi līdzekļi vai saimnieciskie resursi netiek darīti tieši vai netieši pieejami pielikumā uzskaitītajām fiziskajām vai juridiskajām personām, vienībām vai struktūrām vai to interesēs.

               3.   Atkāpjoties no 1. un 2. punkta, dalībvalstu kompetentās iestādes var atļaut atsevišķu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu vai arī atsevišķus iesaldētos līdzekļus vai saimnieciskos resursus darīt pieejamus ar tādiem nosacījumiem, kādus tās uzskata par atbilstīgiem, ja tā ir konstatējusi, ka attiecīgie līdzekļi vai saimnieciskie resursi ir:

                           a)

                           vajadzīgi, lai segtu pielikumā uzskaitīto fizisko personu un šādu fizisko personu apgādājamo ģimenes locekļu pamatvajadzības, tostarp maksājumus par pārtikas produktiem, īri vai hipotēku, zālēm un medicīnisko aprūpi, nodokļu, apdrošināšanas prēmiju un komunālo pakalpojumu maksājumus;

                           b)

                           paredzēti vienīgi samērīgai samaksai par kvalificētu darbu vai atlīdzībai par izdevumiem, kas saistīti ar juridiskiem pakalpojumiem;

                           c)

                           paredzēti vienīgi komisijas maksai vai apkalpošanas maksai par iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu parasto turēšanu vai pārvaldību;

                           d)

                           nepieciešami ārkārtas izdevumiem ar noteikumu, ka attiecīgā kompetentā iestāde pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisijai vismaz divas nedēļas pirms atļaujas piešķiršanas ir sniegusi pamatojumu, kāpēc tā uzskata, ka būtu jāpiešķir īpaša atļauja; vai

                           e)

                           ir paredzēti, lai veiktu maksājumus tādas diplomātiskās vai konsulārās pārstāvniecības vai tādas starptautiskas organizācijas kontā, kurai ar starptautiskām tiesībām ir noteikta imunitāte, vai lai veiktu maksājumus no šādas pārstāvniecības vai organizācijas konta – ciktāl šādi maksājumi ir paredzēti izmantošanai šīs diplomātiskās vai konsulārās pārstāvniecības vai starptautiskās organizācijas oficiālajiem mērķiem.

                     Attiecīgā dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par visām atļaujām, kas piešķirtas saskaņā ar šo punktu.

               4.   Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstu kompetentās iestādes var atļaut konkrētu iesaldētu līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu ar noteikumu, ka ir ievēroti šādi nosacījumi:

                           a)

                           uz līdzekļiem vai saimnieciskajiem resursiem attiecas šķīrējtiesas nolēmums, kas ir pieņemts pirms dienas, kad 1. punktā minētā fiziskā vai juridiskā persona, vienība vai struktūra tika iekļauta pielikumā minētajā sarakstā, vai pirms vai pēc minētās dienas Savienībā pieņemts tiesas vai administratīvs nolēmums vai attiecīgajā dalībvalstī izpildāms tiesas nolēmums;

                           b)

                           līdzekļus vai saimnieciskos resursus izmantos vienīgi, lai apmierinātu prasījumus, kas izriet no šāda nolēmuma vai kas ir atzīti par spēkā esošiem ar šādu nolēmumu, ievērojot ierobežojumus, kuri noteikti piemērojamos normatīvajos aktos, ar ko reglamentē tiesības, kas ir personām, kurām ir šādi prasījumi;

                           c)

                           nolēmums nav pieņemts kādas pielikumā uzskaitītas fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras interesēs; un

                           d)

                           nolēmuma atzīšana nav pretrunā attiecīgās dalībvalsts sabiedriskajai kārtībai.

                     Attiecīgā dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par visām atļaujām, kas piešķirtas saskaņā ar šo punktu.

               5.   Šā panta 1. punkts neliedz pielikumā uzskaitītai fiziskai vai juridiskai personai, vienībai vai struktūrai veikt maksājumus saskaņā ar līgumu, kas noslēgts pirms datuma, kurā minētā fiziskā vai juridiskā persona, vienība vai struktūra tika iekļauta sarakstā, ar noteikumu, ka attiecīgā dalībvalsts ir konstatējusi, ka maksājumu tieši vai netieši nesaņem 1. punktā minētā fiziskā vai juridiskā persona, vienība vai struktūra.

               6.   Šā panta 2. punktu nepiemēro iesaldētu kontu papildināšanai ar:

                           a)

                           procentiem vai citiem ieņēmumiem no minētajiem kontiem;

                           b)

                           maksājumiem, kuri paredzēti līgumos, nolīgumos vai saistībās, kas noslēgtas vai radušās pirms dienas, kad uz minētajiem kontiem attiecināja 1. un 2. punktā paredzētos pasākumus; vai

                           c)

                           maksājumiem, kuri paredzēti Savienībā pieņemtā tiesas, administratīvā vai šķīrējtiesas nolēmumā vai attiecīgajā dalībvalstī izpildāmā tiesas nolēmumā,

                     ar noteikumu, ka uz visiem šādiem procentiem, cita veida ieņēmumiem un maksājumiem joprojām attiecas 1. punktā paredzētie pasākumi.

            6. pants

               1.   Padome, vienprātīgi lemjot pēc kādas dalībvalsts vai Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikuma, izveido un groza pielikumā iekļauto sarakstu.

               2.   Padome 1. punktā minēto lēmumu, tostarp pamatojumu iekļaušanai sarakstā, paziņo attiecīgajai fiziskajai vai juridiskajai personai, vienībai vai struktūrai vai nu tieši, ja ir zināma tās adrese, vai publicējot paziņojumu, dodot minētajai fiziskajai vai juridiskajai personai, vienībai vai struktūrai iespēju iesniegt savus apsvērumus.

               3.   Ja ir iesniegti apsvērumi vai būtiski jauni pierādījumi, Padome pārskata 1. punktā minētos lēmumus un atbilstīgi informē attiecīgo fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru.

            7. pants

               1.   Pielikumā norāda pamatojumu 4. un 5. pantā minēto fizisko vai juridisko personu, vienību un struktūru iekļaušanai sarakstā.

               2.   Pielikumā iekļauj informāciju, kas nepieciešama, lai identificētu attiecīgās fiziskās vai juridiskās personu, vienības vai struktūras, ja tāda ir pieejama. Attiecībā uz fiziskām personām šāda informācija var ietvert: vārdu, uzvārdu un pieņemtos vārdus; dzimšanas datumu un vietu; valstspiederību; pases un personas apliecības numuru; dzimumu; adresi, ja tā ir zināma; un amatu vai profesiju. Attiecībā uz juridiskām personām, vienībām vai struktūrām šāda informācija var ietvert nosaukumus, reģistrācijas vietu un datumu, reģistrācijas numuru un darījumdarbības vietu.

            8. pants
            Prasījumus saistībā ar jebkādu līgumu vai darījumu, kura izpildi tieši vai netieši, pilnīgi vai daļēji ietekmē pasākumi, kas piemēroti saskaņā ar šo lēmumu, tostarp prasījumus par atlīdzinājuma saņemšanu vai citus šāda veida prasījumus, piemēram, prasījumus par kompensāciju vai garantijas nodrošinātus prasījumus, jo īpaši prasījumus pagarināt vai samaksāt jebkura veida galvojumu, garantiju vai atlīdzību, jo īpaši finanšu garantijas vai finanšu atlīdzību, pagarinājumu vai samaksu, neizpilda, ja tos iesniedz:

                        a)

                        norādītās fiziskās vai juridiskās personas, vienības vai struktūras, kuras uzskaitītas pielikumā;

                        b)

                        jebkura fiziska vai juridiska persona, vienība vai struktūra, kas darbojas ar kādas a) apakšpunktā minētās fiziskās vai juridiskās personas, vienības vai struktūras starpniecību vai tās vārdā.

            9. pants
            Lai šajā lēmumā izklāstīto pasākumu ietekme būtu pēc iespējas lielāka, Savienība aicina trešās valstis pieņemt šajā lēmumā paredzētajiem pasākumiem līdzīgus ierobežojošus pasākumus.

            10. pants
            Šo lēmumu piemēro līdz 2020. gada 18. maijam un to pastāvīgi pārskata. To attiecīgi atjauno vai groza, ja Padome uzskata, ka lēmuma mērķi nav sasniegti.

            11. pants
            Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Briselē, 2019. gada 17. maijā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               E.O. TEODOROVICI

            PIELIKUMS

               Lēmuma 4. un 5. pantā minēto fizisko un juridisko personu, vienību un struktūru saraksts

            […]


title: Padomes Lēmums (ES) 2019/825 (2019. gada 14. maijs) par to, lai Savienības vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Filipīnu Republikas valdību par dažiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem

text:
                  23.5.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 137/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/825
         (2019. gada 14. maijs)
         par to, lai Savienības vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Filipīnu Republikas valdību par dažiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
         tā kā:

                     (1)

                     Saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2018/2003 (2) ir parakstīts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Filipīnu Republikas valdību par dažiem gaisa satiksmes pakalpojumu aspektiem (“nolīgums”), ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

                     (2)

                     Nolīgums būtu jāapstiprina Savienības vārdā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Filipīnu Republikas valdību par dažiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem (3).

            2. pants
            Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz nolīguma 8. panta 1. punktā paredzēto paziņojumu.

            3. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2019. gada 14. maijā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               P. DAEA

            (1)  2019. gada 16. aprīļa piekrišana (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

            (2)  Padomes Lēmums (ES) 2018/2003 (2016. gada 20. septembris) par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Filipīnu Republikas valdību par dažiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem (OV L 322, 18.12.2018., 1. lpp.).

            (3)  Nolīguma teksts ir publicēts OV L 322, 18.12.2018., 3. lpp., kopā ar lēmumu par tā parakstīšanu.


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2019/832 (2019. gada 22. maijs), ar ko groza Lēmumu 2012/392/KĀDP par Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā (EUCAP Sahel Niger)

text:
                  23.5.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 137/64

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2019/832
         (2019. gada 22. maijs),
         ar ko groza Lēmumu 2012/392/KĀDP par Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā (EUCAP Sahel Niger)
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 42. panta 4. punktu un 43. panta 2. punktu,
         ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2012. gada 16. jūlijā pieņēma Lēmumu 2012/392/KĀDP (1), ar ko izveidoja Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā, lai atbalstītu Nigēras drošības spēku spēju veidošanu terorisma un organizētas noziedzības apkarošanai (EUCAP Sahel Niger).

                     (2)

                     2018. gada 18. septembrī Padome pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2018/1247 (2), ar kuru pagarināja EUCAP Sahel Niger un paredzēja tai finanšu atsauces summu laikposmam līdz 2020. gada 30. septembrim.

                     (3)

                     2018. gada 25. jūnijā secinājumos par Sāhelu/Mali Padome uzsvēra, ka ir svarīgi reģionalizēt KDAP Sāhelā ar mērķi vajadzības gadījumā stiprināt civilo un militāro atbalstu pārrobežu sadarbībai, reģionālās sadarbības struktūrām, jo īpaši G5 Sāhelas struktūrām, un G5 valstu spējas un līdzatbildību nolūkā risināt drošības problēmas reģionā.

                     (4)

                     2019. gada 15. februārī Mauritānijas Islāma Republikas ārlietu ministrs atzinīgi novērtēja paredzēto EUCAP Sahel Niger izvietošanu, lai atbalstītu G5 Sāhelas un Mauritānijas valsts spējas.

                     (5)

                     Padome 2019. gada 18. februārī apstiprināja Vienoto civilmilitāro operāciju koncepciju attiecībā uz KDAP darbības Sāhelā reģionalizāciju.

                     (6)

                     Padomes Lēmums 2012/392/KĀDP tādēļ būtu attiecīgi jāgroza.

                     (7)

                        EUCAP Sahel Niger tiks īstenota situācijā, kas var pasliktināties un varētu kavēt Līguma par Eiropas Savienību 21. pantā izklāstīto Savienības ārējās darbības mērķu sasniegšanu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Lēmumu 2012/392/KĀDP groza šādi:

                        1)

                        lēmuma 3. pantā iekļauj šādu punktu:

                           “3.a   Turklāt EUCAP Sahel Niger, neskarot tās galvenās pilnvaras Nigērā, sekmē KDAP darbību Sāhelā reģionalizāciju, sekmējot G5 Sāhelas valstu iekšējo drošības spēku sadarbspējas un koordinācijas uzlabošanu, kā arī atbalstot pārrobežu sadarbību, atbalstot reģionālās sadarbības struktūras un sekmējot G5 Sāhelas valstu spēju uzlabošanu. EUCAP Sahel Niger var pēc vajadzības veikt minētās darbības G5 Sāhelas valstīs saskaņā ar Vienoto civilmilitāro operāciju koncepciju par KDAP darbības reģionalizāciju Sāhelā. Šādā nolūkā EUCAP Sahel Niger ar atbalstu, kuru kā veicinātāja sniedz Reģionālā padomdevēja un koordinācijas vienība, kas izveidota EUCAP Sahel Mali ietvaros, G5 Sāhelas valstīm savu līdzekļu un spēju robežās sniedz apmācību, konsultācijas un citu īpašu atbalstu pēc attiecīgās valsts lūguma un ņemot vērā drošības situāciju. Pirms jaunas darbības sākšanas jaunā G5 Sāhelas valstī par to informē Politikas un drošības komiteju.”;

                        2)

                        lēmuma 13. panta 1. punktam pievieno šādu daļu:
                        “Finanšu atsauces summa ar EUCAP Sahel Niger saistīto izdevumu segšanai laikposmā no 2018. gada 1. oktobra līdz 2020. gada 30. septembrim ir EUR 63 400 000,00.”

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2019. gada 22. maijā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               C.B. MATEI

            (1)  Padomes Lēmums 2012/392/KĀDP (2012. gada 16. jūlijs) par Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā (EUCAP Sahel Niger) (OV L 187, 17.7.2012., 48. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/1247 (2018. gada 18. septembris), ar ko groza Lēmumu 2012/392/KĀDP par Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā (EUCAP Sahel Niger) (OV L 235, 19.9.2018., 7. lpp.).


Komisijas 29.05.2019. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.9321 - Monaco Resources Group S.A.M. / Participatie Maatschappij Vlaanderen NV / Société fédérale de participations et d'investissement SA) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)


title: Padomes Lēmums (ES) 2019/1096 (2019. gada 25. jūnijs) par to, lai Savienības vārdā parakstītu Ieguldījumu aizsardzības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Vjetnamas Sociālistisko Republiku, no otras puses

text:
                  28.6.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 175/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/1096
         (2019. gada 25. jūnijs)
         par to, lai Savienības vārdā parakstītu Ieguldījumu aizsardzības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Vjetnamas Sociālistisko Republiku, no otras puses
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 5. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2007. gada 23. aprīlī pilnvaroja Komisiju risināt sarunas par brīvās tirdzniecības nolīgumu (BTN) ar Dienvidaustrumāzijas valstu asociācijas (ASEAN) dalībvalstīm. Minētais pilnvarojums paredzēja iespēju sākt divpusējas sarunas.

                     (2)

                     Padome 2009. gada 22. decembrī pilnvaroja Komisiju risināt divpusējas BTN sarunas ar atsevišķām ASEAN dalībvalstīm. Komisija 2012. gada jūnijā sāka divpusējas sarunas par BTN ar Vjetnamu saskaņā ar spēkā esošajām sarunu norādēm.

                     (3)

                     Padome 2013. gada 15. oktobrī pilnvaroja Komisiju paplašināt notiekošās divpusējās sarunas ar ASEAN valstīm, lai aptvertu arī ieguldījumu aizsardzību.

                     (4)

                     Sarunas par Ieguldījumu aizsardzības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Vjetnamas Sociālistisko Republiku, no otras puses, (“nolīgums”) ir pabeigtas.

                     (5)

                     Nolīgums būtu jāparaksta Savienības vārdā, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo atļauj Savienības vārdā parakstīt Ieguldījumu aizsardzības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Vjetnamas Sociālistisko Republiku, no otras puses (“nolīgums”), ņemot vērā tā noslēgšanu (1).

            2. pants
            Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.

            3. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Luksemburgā, 2019. gada 25. jūnijā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               A. ANTON

            (1)  Nolīguma tekstu publicēs kopā ar lēmumu par tā noslēgšanu.


title: Padomes Lēmums (ES) 2019/1105 (2019. gada 25. jūnijs), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekļa aizstājēju, ko izvirzījusi Itālijas Republika

text:
                  28.6.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 175/35

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/1105
         (2019. gada 25. jūnijs),
         ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekļa aizstājēju, ko izvirzījusi Itālijas Republika
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
         ņemot vērā Itālijas valdības priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2015. gada 26. janvārī, 2015. gada 5. februārī un 2015. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

                     (2)

                     Pēc Giuseppe DI PANGRAZIO kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa aizstājēja vieta,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā par locekļa aizstājēju tiek iecelts:

                        —

                           Roberto SANTANGELO kungs, Vice Presidente del Consiglio e Consigliere della Regione Abruzzo.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Luksemburgā, 2019. gada 25. jūnijā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               A. ANTON

            (1)  Padomes Lēmums (ES) 2015/116 (2015. gada 26. janvāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus (OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/190 (2015. gada 5. februāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.).

            (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/994 (2015. gada 23. jūnijs), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2019/1106 (2019. gada 25. jūnijs), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Itālijas Republika

text:
                  28.6.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 175/36

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/1106
         (2019. gada 25. jūnijs),
         ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Itālijas Republika
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
         ņemot vērā Itālijas valdības priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2015. gada 26. janvārī, 2015. gada 5. februārī un 2015. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

                     (2)

                     Pēc Francesco PIGLIARU kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa vieta,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā par locekli tiek iecelts:

                        —

                           Christian SOLINAS kungs, Presidente della Regione Sardegna.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Luksemburgā, 2019. gada 25. jūnijā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               A. ANTON

            (1)  Padomes Lēmums (ES) 2015/116 (2015. gada 26. janvāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus (OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/190 (2015. gada 5. februāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.).

            (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/994 (2015. gada 23. jūnijs), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.).


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2019/1108 (2019. gada 27. jūnijs), ar kuru groza Lēmumu 2014/512/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā

text:
                  28.6.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 175/38

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2019/1108
         (2019. gada 27. jūnijs),
         ar kuru groza Lēmumu 2014/512/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
         ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2014. gada 31. jūlijā pieņēma Lēmumu 2014/512/KĀDP (1).

                     (2)

                     Eiropadome 2015. gada 19. martā vienojās, ka tiks veikti vajadzīgie pasākumi, lai ierobežojošo pasākumu piemērošanas ilgumu skaidri saistītu ar Minskas vienošanos pilnīgu īstenošanu, paturot prātā, ka pilnīga īstenošana bija paredzēta 2015. gada 31. decembrī.

                     (3)

                     Padome 2018. gada 21. decembrī pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2018/2078 (2), ar ko atjaunoja Lēmumu 2014/512/KĀDP līdz 2019. gada 31. jūlijam, lai dotu tai iespēju turpināt izvērtēt Minskas vienošanos īstenošanu.

                     (4)

                     Pēc Minskas vienošanos izvērtēšanas Padome uzskata, ka Lēmums 2014/512/KĀDP būtu jāatjauno vēl uz sešiem mēnešiem, lai dotu Padomei iespēju turpināt izvērtēt to īstenošanu.

                     (5)

                     Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Lēmums 2014/512/KĀDP,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Lēmuma 2014/512/KĀDP 9. panta 1. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:

                  “1.   Šo lēmumu piemēro līdz 2020. gada 31. janvārim.”

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Briselē, 2019. gada 27. jūnijā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. CIAMBA

            (1)  Padomes Lēmums 2014/512/KĀDP (2014. gada 31. jūlijs) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (OV L 229, 31.7.2014., 13. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/2078 (2018. gada 21. decembris), ar kuru groza Lēmumu 2014/512/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar Krievijas darbībām, kas destabilizē situāciju Ukrainā (OV L 331, 28.12.2018., 224. lpp.).


title: Eiropadomes Lēmums (ES) 2019/1135 (2019. gada 2. jūlijs), ar ko ievēl Eiropadomes priekšsēdētāju

text:
                  3.7.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  LI 179/1

         EIROPADOMES LĒMUMS (ES) 2019/1135
         (2019. gada 2. jūlijs),
         ar ko ievēl Eiropadomes priekšsēdētāju
         EIROPADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 15. panta 5. punktu,
         tā kā:

                     (1)

                     Pašreizējā Eiropadomes priekšsēdētāja Donald TUSK kunga amata pilnvaru termiņš beigsies 2019. gada 30. novembrī.

                     (2)

                     Tāpēc būtu jāievēl jauns Eiropadomes priekšsēdētājs,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants

               Charles MICHEL kungs ar šo tiek ievēlēts par Eiropadomes priekšsēdētāju uz laikposmu no 2019. gada 1. decembra līdz 2022. gada 31. maijam.

            2. pants
            Šo lēmumu Charles MICHEL kungam paziņo Padomes ģenerālsekretārs.

            3. pants
            Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Briselē, 2019. gada 2. jūlijā

                  Eiropadomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               D. TUSK


title: Eiropadomes Lēmums (ES) 2019/1136 (2019. gada 2. jūlijs), ar ko Eiropas Parlamentam piedāvā kandidātu Eiropas Komisijas priekšsēdētāja amatam

text:
                  3.7.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  LI 179/2

         EIROPADOMES LĒMUMS (ES) 2019/1136
         (2019. gada 2. jūlijs),
         ar ko Eiropas Parlamentam piedāvā kandidātu Eiropas Komisijas priekšsēdētāja amatam
         EIROPADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 17. panta 7. punktu,
         tā kā:

                     (1)

                     Līguma par Eiropas Savienību 17. panta 7. punktā ir paredzēts, ka, ņemot vērā Eiropas Parlamenta vēlēšanas un pēc atbilstīgas apspriešanās, Eiropadome piedāvā Eiropas Parlamentam kandidātu Eiropas Komisijas priekšsēdētāja amatam.

                     (2)

                     Saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES, Euratom) 2018/767 (1) Eiropas Parlamenta vēlēšanas notika no 2019. gada 23. līdz 26. maijam.

                     (3)

                     Saskaņā ar Lisabonas līgumu pieņēmušās starpvaldību konferences nobeiguma aktam pievienoto Deklarāciju Nr. 11 Eiropas Parlamenta un Eiropadomes pārstāvji ir veikuši nepieciešamo apspriešanos.

                     (4)

                     Tādēļ būtu jāpiedāvā Eiropas Parlamentam kandidāts Eiropas Komisijas priekšsēdētāja amatam,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants

               Ursula VON DER LEYEN kundze ar šo tiek piedāvāta Eiropas Parlamentam kā kandidāte Eiropas Komisijas priekšsēdētāja amatam.

            2. pants
            Šo lēmumu nosūta Eiropas Parlamentam.

            3. pants
            Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Briselē, 2019. gada 2. jūlijā

                  Eiropadomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               D. TUSK

            (1)  Padomes Lēmums (ES, Euratom) 2018/767 (2018. gada 22. maijs), ar ko nosaka laikposmu devītajai pārstāvju ievēlēšanai Eiropas Parlamentā vispārējās tiešās vēlēšanās (OV L 129, 25.5.2018., 76. lpp.).


Komisijas 16.10.2018. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.9046 - Taiyo Nippon Sanso Corporation / MCHC / Praxair EEA Business) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)