title: Padomes Lēmums 2013/768/KĀDP ( 2013. gada 16. decembris ), par ES darbībām, ar kurām saskaņā ar Eiropas Drošības stratēģiju atbalsta Ieroču tirdzniecības līguma īstenošanu

text:
               18.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 341/56

         PADOMES LĒMUMS 2013/768/KĀDP
   (2013. gada 16. decembris),
   par ES darbībām, ar kurām saskaņā ar Eiropas Drošības stratēģiju atbalsta Ieroču tirdzniecības līguma īstenošanu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 26. panta 2. punktu un 31. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               ANO Ģenerālā asambleja 2006. gada 6. decembrī pieņēma Rezolūciju 61/89 “Ceļā uz ieroču tirdzniecības līgumu – vienotu starptautisku standartu izveide parasto ieroču importam, eksportam un nodošanai”, tādējādi sākot ANO līmeņa procesu, lai izstrādātu ieroču tirdzniecības līgumu (ITL process). ANO Ģenerālā asambleja 2009. gada 2. decembrī pieņēma Rezolūciju 64/48 “Ieroču tirdzniecības līgums”, ar ko tā nolēma 2012. gadā sasaukt ANO konferenci par ieroču tirdzniecības līgumu, lai sagatavotu juridiski saistošu instrumentu, kas paredzētu visaugstākos iespējamos kopējos starptautiskos standartus parastu ieroču nodošanas jomā.

               (2)

               Tā kā 2012. gada jūlijā sarīkotajā ANO konferencē par ieroču tirdzniecības līgumu tam paredzētajā termiņā neizdevās vienoties par noslēguma dokumentu un pēc tam, kad ANO Ģenerālā asambleja 2012. gada 24. decembrī bija pieņēmusi arī Rezolūciju 67/234 A, ANO noslēguma konference par ieroču tirdzniecības līgumu tika sasaukta 2013. gada martā. Tajā izstrādāja līdzsvarotu un plaši atbalstītu līguma tekstu, tomēr konsensu neizdevās panākt trīs ANO dalībvalstu izteikto iebildumu dēļ. Pēc tam šis jautājums tika nodots ANO Ģenerālajai asamblejai, kas 2013. gada 2. aprīlī, balsojot par Rezolūciju A/RES/67/234 B, ar lielu balsu pārsvaru pieņēma Ieroču tirdzniecības līgumu. Vēlāk līgumu atvēra parakstīšanai 2013. gada 3. jūnijā, un tas stāsies spēkā pēc 50. ratifikācijas. Visas Savienības dalībvalstis minēto līgumu ir parakstījušas.

               (3)

               Padome 2006. gada 11. decembra, 2007. gada 10. decembra, 2010. gada 12. jūlija un 2012. gada 25. jūnija secinājumos pauda stingru apņemšanos sekmēt jaunu juridiski saistošu starptautisku instrumentu, ar kuru būtu jāpanāk visaugstākie iespējamie kopējie starptautiskie standarti, lai regulētu parasto ieroču likumīgu tirdzniecību, un kuram vajadzētu attiekties uz visām valstīm, un tādēļ tas varētu būt vispārējs.

               (4)

               Lai veicinātu ITL procesa pieejamību un atbilstību, Padome pieņēma Lēmumu 2009/42/KĀDP (1) un Lēmumu 2010/336/KĀDP (2), kuros tika atbalstīta inter alia virkne reģionālu semināru visā pasaulē. Pēc ANO 2012. gada jūlija konferences, kurā neizdevās panākt rezultātu, Savienības nepārtrauktās darbības ieroču tirdzniecības līguma atbalstam tika papildinātas ar Padomes Lēmumu 2013/43/KĀDP (3).

               (5)

               Tagad prioritāte ir atbalstīt līguma drīzu stāšanos spēkā un pilnīgu īstenošanu. Saskaņā ar savu agrīno apņēmību atbalstīt ITL procesu, tagad Savienība var sniegt ievērojamu devumu minētā mērķa sasniegšanai, jo īpaši balstoties uz savu ilgtermiņa pieredzi, finansējot eksporta kontroles palīdzību un informēšanas pasākumus. Tā kā ieroči un divējāda lietojuma atļauju izsniegšana ES joprojām ir valstu atbildībā, speciālās zināšanas par eksporta kontroli, kuras izmanto Savienības finansētās palīdzības un informēšanas programmās ir lielā mērā atkarīgas no dalībvalstīm. Tādēļ, lai Savienības eksporta kontroles palīdzības un informēšanas darbības būtu sekmīgas, dalībvalstīm jānodrošina eksperti, kas uzturēs Savienības programmas.

               (6)

               Ieroču eksporta kontroles jomā Savienības palīdzības un informēšanas darbības tika īstenotas saskaņā ar Padomes Vienoto rīcību 2008/230/KĀDP (4), Padomes Lēmumu 2009/1012/KĀDP (5) un Padomes Lēmumu 2012/711/KĀDP (6). Paveiktās darbības bija vērstas uz vairākām trešām valstīm Savienības tuvos kaimiņos, un to mērķis bija stiprināt šo valstu ieroču eksporta kontroli un panākt lielāku atbildību un pārredzamību.

               (7)

               Turklāt Savienība ir ilglaicīga palīdzības sniedzēja eksporta kontroles jomā attiecībā uz divējāda lietojuma precēm atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1717/2006 (7), ar kuru tika izveidots stabilitātes instruments, ar ko nodrošina palīdzību, lai izstrādātu juridisko regulējumu un iestāžu spējas izveidot un īstenot efektīvas divējāda lietojuma preču eksporta kontroles, tostarp reģionālas sadarbības pasākumus. Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome 2004. gada 28. aprīlī pieņēma Rezolūciju 1540 (2004) (“ANO DP Rezolūcija 1540 (2004)”), ar ko reglamentē ar masu iznīcināšanas ieročiem saistītu preču efektīvu nodošanas kontroli. Savienība ir atbalstījusi ANO DP Rezolūcijas 1540 (2004) īstenošanu, jo īpaši ar Padomes Vienoto rīcību 2006/419/KĀDP (8), Padomes Vienoto rīcību 2008/368/KĀDP (9) un Padomes Lēmumu 2013/391/KĀDP (10), un – attiecībā uz ANO DP Rezolūcijas 1540 (2004) eksporta kontroles dimensiju – ar ES divējāda lietojuma preču eksporta kontroles palīdzības programmām.

               (8)

               Papildus konkrētai palīdzībai ieroču eksporta kontroles jomā, pašas kontroles, kas izstrādātas, lai īstenotu ANO DP Rezolūciju 1540 (2004), un izstrādātas atbilstīgi Savienības divējāda lietojuma preču eksporta kontroles palīdzības programmām, veicina kopējās spējas efektīvi īstenot Ieroču tirdzniecības līgumu, jo daudzos gadījumos tiesību akti, administratīvās procedūras un aģentūras, kas atbild par divējāda lietojuma preču eksporta kontroli, ir tās pašas, kas saistītas ar parasto ieroču eksporta kontroli. Tādējādi palīdzība, ko sniedz divējāda lietojuma preču jomā, sekmē ieroču eksporta kontroles spējas. Tāpēc ir svarīgi nodrošināt ciešu koordināciju starp divējāda lietojuma preču eksporta kontroles darbībām un darbībām, ar ko atbalsta Ieroču tirdzniecības līguma īstenošanu.

               (9)

               Ņemot vērā minēto vēlamo koordināciju ar citās atbilstīgās jomās sniegto eksporta kontroles palīdzību, ar šo lēmumu atbalstīto darbību mērķis ir stiprināt ieroču nodošanas kontroles spējas vairākās saņēmējās valstīs, lai atbalstītu efektīvu un iedarbīgu Ieroču tirdzniecības līguma īstenošanu. Tā kā Līguma iedarbība būs atkarīga no tā, cik vispārēji piemērojama tā ir, un no tās ievērošanas pakāpes, būtu jāatbalsta arī informēšanas un informētības veicināšanas darbības ar mērķi sekmēt attiecīgo ieinteresēto personu un citu trešo valstu atbalstu līgumam, kā arī mudināt interesi par tā īstenošanu.

               (10)

               Lēmuma 2009/1012/KĀDP un Lēmuma 2012/711/KĀDP tehnisko īstenošanu Padome ir uzticējusi Vācijas Federālajam ekonomikas un eksporta kontroles birojam (turpmāk “BAFA”). Tas sekmīgi organizēja visas darbības, kas bija paredzētas Padomes Lēmumā 2009/1012/KĀDP. Turklāt BAFA ir saskaņā ar “stabilitātes instrumentu”, finansēto eksporta kontroļu un divējāda lietojuma preču projektu īstenošanas aģentūra. Ņemot vērā minēto, izvēle noteikt BAFA par īstenošanas aģentūru Savienības darbībām, ar ko atbalsta Ieroču tirdzniecības līguma īstenošanu trešās valstīs, ir pamatota, jo BAFA ir pārbaudīta pieredze, kvalifikācijas un vajadzīgās speciālās zināšanas par visu attiecīgo Savienības eksporta kontroļu darbību loku gan divējāda lietojuma preču, gan ieroču eksporta kontroles jomās. Izvēloties BAFA, tiks atvieglota sinerģiju apzināšana starp darbībām divējāda lietojuma preču un ar ieročiem saistīta eksporta kontroles jomā, lai nodrošinātu to, ka ar Ieroču tirdzniecības līgumu saistītā palīdzība lietderīgi papildina palīdzību, ko jau sniedz saskaņā ar pastāvošajām divējāda lietojuma preču un eksporta kontroles palīdzības programmām,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Nolūkā atbalstīt Ieroču tirdzniecības līguma (“ITL”) drīzu stāšanos spēkā un īstenošanu, Savienība veic darbības, kurām ir šādi mērķi:

               —

               pēc attiecīgo valstu lūguma atbalstīt vairākas valstis ar mērķi stiprināt to ieroču nodošanas kontroles sistēmas, lai tās būtu spējīgas īstenot ITL;

               —

               valstu un reģionālā mērogā palielināt attiecīgo valstu un reģionālo iestāžu un ieinteresēto pilsoniskās sabiedrības daļu informētību un atbildību par ITL, lai tās vairāk iesaistītos ITL īstenošanā.

         2.   Lai sasniegtu 1. punktā minētos mērķus, Savienība īsteno šādas projektu darbības:

               a)

               palīdzēt saņēmējām valstīm attiecīgos gadījumos izstrādāt, atjaunināt un īstenot attiecīgus tiesību aktus un administratīvus pasākumus ar nolūku ieviest un pilnveidot efektīvu ieroču eksporta kontroles sistēmu, kas atbilst ITL prasībām;

               b)

               stiprināt saņēmēju valstu atļauju izsniedzēju un tiesībaizsardzības amatpersonu speciālās zināšanas un spējas, jo īpaši izmantojot paraugprakses apmaiņu, apmācības un piekļuvi attiecīgiem informācijas avotiem, lai nodrošinātu ieroču nodošanas kontroļu pienācīgu īstenošanu un izpildi;

               c)

               pamatojoties uz ITL pārredzamības prasībām, sekmēt starptautiskās ieroču tirdzniecības pārredzamību;

               d)

               veicināt ITL noteikumu pastāvīgu ievērošanu saņēmējās valstīs, iesaistot attiecīgas valstu un reģionālas ieinteresētās personas, piemēram, valstu parlamentus, kompetentas reģionālas organizācijas un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus, kuri ilgtermiņā ir ieinteresēti pārraudzīt efektīvu ITL īstenošanu;

               e)

               sekmēt plašāku interesi par ITL, sazinoties ar valstīm, kas nav izrādījušas interesi par ITL, nolūkā atbalstīt tā vispārēju piemērošanu.

         Pielikumā ir dots sīki izklāstīts šajā punktā minēto projekta darbību apraksts.
   2. pants
   1.   Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos (“Augstais pārstāvis”) ir atbildīgs par šā lēmuma īstenošanu.
   2.   Lēmuma 1. panta 2. punktā minēto projekta darbību tehnisko īstenošanu veic Vācijas Federālais ekonomikas un eksporta kontroles birojs (BAFA).
   3.   BAFA savus uzdevumus veic Augstā pārstāvja atbildībā. Šajā nolūkā Augstais pārstāvis ar BAFA noslēdz vajadzīgās vienošanās.
   3. pants
   1.   Finanšu atsauces summa 1. panta 2. punktā minēto projektu darbību īstenošanai ir EUR 5 200 000. Visa projekta kopējais aplēstais budžets ir EUR 6 445 000. Minētā aplēstā budžeta daļu, ko nesedz atsauces summa, nodrošina ar Vācijas Federatīvās Republikas valdības līdzfinansējumu.
   2.   Izdevumus, ko finansē no šā panta 1. punktā minētās atsauces summas, pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam.
   3.   Komisija pārrauga 1. punktā minētos izdevumu pienācīgu pārvaldību. Šajā nolūkā Komisija noslēdz dotācijas nolīgumu ar BAFA. Šādā nolīgumā paredz, ka BAFA nodrošina Savienības ieguldījuma apjomam atbilstīgu pamanāmību.
   4.   Šā panta 3. punktā minēto dotācijas nolīgumu Komisija cenšas noslēgt, cik drīz vien iespējams pēc šā lēmuma stāšanās spēkā. Tā ziņo Padomei par jebkādām grūtībām šajā procesā, kā arī par dotācijas nolīguma noslēgšanas dienu.
   4. pants
   1.   Augstais pārstāvis ziņo Padomei par šā lēmuma īstenošanu, pamatojoties uz BAFA sagatavotiem regulāriem ziņojumiem. Minētie ziņojumi ir Padomes veiktā izvērtējuma pamatā.
   2.   Komisija sniedz informāciju par 1. panta 2. punktā minēto projektu darbību īstenošanas finanšu aspektiem.
   5. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   Tas zaudē spēku 36 mēnešus pēc 3. panta 3. punktā minētā dotācijas nolīguma noslēgšanas. Tomēr, ja pirms minētās dienas šāds dotācijas nolīgums nav noslēgts, tas zaudē spēku (2014. gada 17. jūnijs).

      Briselē, 2013. gada 16. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  Padomes Lēmums 2009/42/KĀDP (2009. gada 19. janvāris) par atbalstu ES darbībām, aicinot trešās valstis parakstīt ieroču tirdzniecības līgumu Eiropas drošības stratēģijas sistēmā (OV L 17, 22.1.2009., 39. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums 2010/336/KĀDP (2010. gada 14. jūnijs) par ES darbībām, saskaņā ar Eiropas Drošības stratēģiju atbalstot ieroču tirdzniecības līgumu (OV L 152, 22.1.2010., 14. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums 2013/43/KĀDP (2013. gada 22. janvāris) par turpmākām Savienības darbībām, saskaņā ar Eiropas Drošības stratēģiju atbalstot ieroču tirdzniecības līguma sarunas (OV L 20, 23.1.2013., 53. lpp.).

      (4)  Padomes Vienotā rīcība 2008/230/KĀDP (2008. gada 17. marts) par atbalstu ES darbībām, lai veicinātu ieroču eksporta kontroli un ES Rīcības kodeksā attiecībā uz ieroču eksportu ietvertos principus un kritērijus trešās valstīs (OV L 75, 18.3.2008., 81. lpp.).

      (5)  Padomes Lēmums 2009/1012/KĀDP ( 2009. gada 22. decembris ) par atbalstu ES darbībām, lai trešās valstīs veicinātu ieroču eksporta kontroli un principus un kritērijus, kas iekļauti Kopējā nostājā 2008/944/KĀDP (OV L 348, 29.12.2009., 16. lpp.).

      (6)  Padomes Lēmums 2012/711/KĀDP (2012. gada 19. novembris) par atbalstu Savienības darbībām, lai trešās valstīs veicinātu ieroču eksporta kontroli un Kopējās nostājas 2008/944/KĀDP principus un kritērijus (OV L 321, 20.11.2012., 62. lpp.).

      (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1717/2006 (2006. gada 15. novembris), ar ko izveido Stabilitātes instrumentu (OV L 327, 24.11.2006., 1. lpp.).

      (8)  Padomes Vienotā rīcība 2006/419/KĀDP (2006. gada 12. jūnijs) atbalstot Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcijas 1540 (2004) īstenošanu un īstenojot ES Stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai (OV L 165, 17.6.2006., 30. lpp.).

      (9)  Padomes Vienotā rīcība 2008/368/KĀDP (2008. gada 14. maijs), atbalstot Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcijas 1540 (2004) īstenošanu un īstenojot ES Stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai (OV L 127, 15.5.2008., 78. lpp.).

      (10)  2013/391/CFSP: Padomes Lēmums 2013/391/KĀDP (2013. gada 22. jūlijs), atbalstot Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcijas 1540 (2004) par masu iznīcināšanas ieroču un to nogādes līdzekļu neizplatīšanu praktisku īstenošanu (OV L 198, 23.7.2013., 40. lpp.).

      PIELIKUMS

         PROJEKTA DARBĪBAS, KAS MINĒTAS 1. PANTA 2. PUNKTĀ

      1.   Priekšvēsture un KĀDP atbalsta pamatojums

      Šis lēmums ir balstīts uz iepriekšējiem Padomes lēmumiem, ar ko atbalsta ANO procesu ieroču tirdzniecības līguma izstrādei un sekmē atbildīgāku un pārredzamāku ieroču eksporta kontroles sistēmu izstrādi trešās valstīs (1). ANO Ģenerālā asambleja 2013. gada 2. aprīlī pieņēma minēto līgumu, un 2013. gada 3. jūnijā tas tika darīts pieejams parakstīšanai.
      Līguma deklarētais priekšmets ir “izveidot augstākos iespējamos kopējos starptautiskos standartus, lai regulētu parasto ieroču starptautisko tirdzniecību vai uzlabotu tās regulējumu, novērst un izskaust parasto ieroču nelikumīgu tirdzniecību un novērst to novirzīšanu”. Tā deklarētais mērķis ir “sniegt ieguldījumu starptautiskā un reģionālā miera, drošības un stabilitātes nodrošināšanā, mazināt cilvēku ciešanas un veicināt līgumslēdzēju valstu sadarbību, pārredzamību un atbildīgu rīcību parasto ieroču starptautiskajā tirdzniecībā, tādējādi vairojot līgumslēdzēju valstu savstarpējo uzticēšanos”. Līguma priekšmets un mērķis tādējādi ir savietojami ar Savienības vispārējiem centieniem attiecībā uz ārpolitiku un drošības politiku, kas noteikts Līguma par Eiropas Savienību 21. pantā un sīkāk precizēts Eiropas Drošības stratēģijā.
      Pēc Ieroču tirdzniecības līguma pieņemšanas ANO Ģenerālajā asamblejā Savienība ir identificējusi trīs galvenos pārbaudījumus saistībā ar nolīgumu: nodrošināt tā drīzu stāšanos spēkā, nodrošināt tā efektīvu īstenošanu un, visbeidzot, rīkoties, lai panāktu vispārēju piemērošanu. Palīdzība eksporta kontroles jomā un informēšanas pasākumi ir svarīgi, lai risinātu minētos pārbaudījumus, un tāpēc tie ir šā lēmuma pamatelementi.
      Attiecībā uz palīdzību eksporta kontroles jomā šajā lēmumā ir paredzēts izstrādāt vairākas specializētas palīdzības programmas, ar kurām saņēmējām valstīm palīdzēs izpildīt ITL prasības tām pielāgotā un padziļinātā veidā. Palīdzība tiks nodrošināta atbilstīgi palīdzības ceļvedim, par ko vienosies ar saņēmējām valstīm, kuras precizēs rīcības prioritātes, nodrošinās vietējo atbildību un norādīs apņemšanos ratificēt līgumu.
      Papildus specializētas palīdzības programmām šajā lēmumā ir paredzētas ad hoc palīdzības darbības, ar ko papildinās specializētas palīdzības programmas, kuras vērstas uz citām saņēmējām valstīm, kam ir nedaudzas un ļoti konkrētas vajadzības. Minētās ad hoc palīdzības darbības dos Savienībai iespēju elastīgi un atsaucīgi pievērsties palīdzības lūgumiem.
      Lai veicinātu saņēmēju valstu ieroču nodošanas kontroles centienu ilgtermiņa noturību, šī lēmuma mērķis ir iesaistīt ieinteresētās personas, piemēram, valstu parlamentus, kompetentas reģionālas organizācijas un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus, kuri ilgtermiņā ir ieinteresēti pārraudzīt efektīvu ITL īstenošanu.
      Visbeidzot, attiecībā uz ITL vispārēju piemērošanu, šajā lēmumā ir ietverti informēšanas aspekti, kuru mērķis ir iesaistīt visas attiecīgās valstis. Izdarītā izvēle ir sazināties ar minētajām valstīm, izmantojot to kompetento reģionālo organizāciju ietekmi, kurās minētās valstis piedalās un kuras veic ar ieroču nodošanas kontroli saistītas darbības.
      Tādējādi šajā lēmumā ir nodrošināts vispusīgs palīdzības un informēšanas darbību kopums, lai pienācīgi pārvarētu minētos trīs konstatētos pārbaudījumus. Aktīva pievēršanās minētajiem pārbaudījumiem atbilst Savienības un tās dalībvalstu ilgtermiņa apņēmībai atbalstīt Ieroču tirdzniecības līgumu.
      2.   Vispārīgie mērķi

      Šā lēmuma galvenais mērķis ir pēc attiecīgo valstu lūguma atbalstīt vairākas valstis ar mērķi stiprināt to ieroču nodošanas kontroles sistēmas, lai tās būtu spējīgas efektīvi īstenot ITL. Saistībā ar šo lēmumu izstrādātos palīdzības centienus vēlāk izmantotu plašākā kontekstā, iesaistot attiecīgās ieinteresētās personas un veicot informēšanas pasākumus citās valstīs. Konkrēti ar Savienības darbību nodrošinās to, ka:

                  a)

                  tiek stiprinātas saņēmēju valstu ieroču nodošanas kontroles spējas;

                  b)

                  tiek palielināta to attiecīgo ieinteresēto personu, piemēram, kompetento reģionālo organizāciju, valstu parlamentu un pilsoniskās sabiedrības pārstāvju, informētība un atbildība, kuri ir ilgtermiņā ieinteresēti nodrošināt līguma īstenošanas efektivitāti;

                  c)

                  tiek veikti informēšanas pasākumi attiecībā uz citām valstīm, lai atbalstītu līguma vispārēju piemērošanu.

            3.   Projekta darbību apraksts

      3.1.   Izmantojamo ekspertu saraksta izveide

      3.1.1.   Projekta mērķis

      Izmantojamo ekspertu saraksta izveides mērķis ir īstenošanas aģentūrai nodrošināt labi identificētus, kompetentus un uzticamus resursus, lai varētu pienācīgi reaģēt uz palīdzības lūgumiem un pēc tam atbalstīt attiecīgās palīdzības darbības. Šāda saraksta izveide ir paredzēta arī, lai mudinātu dalībvalstu eksporta kontroles aģentūras izraudzīties attiecīgus ekspertus, jo to pieejamība un iesaiste palīdzības darbībās būs ļoti būtiska, lai minētās darbības būtu iespējams īstenot.
      3.1.2.   Projekta apraksts

      Īstenošanas aģentūra izveidos izmantojamo ekspertu sarakstu. Minētie eksperti veiks palīdzības darbības, kas izstrādātas saņēmējām valstīm, ņemot vērā ekspertu zināšanu jomas un vajadzības, ko apzinājušas saņēmējas valstis vai kas apzinātas sadarbībā ar tām.
      Īstenošanas aģentūrai ekspertu atlasē būtu jānodrošina lielākā iespējamā ģeogrāfiskā pārstāvniecība. Tai būtu jāizmanto arī atbilstīgi un pieejami eksperti no citām Savienības eksporta kontroles aģentūrām. Tam būtu jāveicina tādu ekspertu piedalīšanās, kuri nāk no valstīm, kas nesen ir sekmīgi izstrādājušas valstu ieroču nodošanas kontroles sistēmas, tostarp tās, kuras ir izstrādātas saistībā ar saņemto starptautisko palīdzību.
      Kopējam izmantojamo ekspertu saraksta speciālo zināšanu apjomam būtu pilnīgi jāaptver valsts ieroču nodošanas kontroles sistēmas darbība; jo īpaši juridiskie aspekti, atļauju izsniegšana, muita/tiesībaizsardzība, informētība, kriminālvajāšana/sankcijas, ziņošana/pārredzamība.
      3.2.   Pielāgotas valsts palīdzības programmas, kas veiktas saskaņā ar palīdzības ceļvedi

      3.2.1.   Projekta mērķis

      Specializētas palīdzības programmu un ar tām saistīto ceļvežu mērķis ir stiprināt saņēmēju valstu spējas vispusīgā un noturīgā veidā izpildīt ITL prasības. Ceļvedis saņēmējai valstij nodrošinās paredzamību attiecībā uz to, kas ir plānots palīdzības ziņā, un tajā būs izklāstīti uzlabojumi, ko valsts var sagaidīt savās nodošanas kontroles spējās.
      3.2.2.   Projekta apraksts

      Tiks izveidotas maksimums divpadsmit saņēmējām valstīm paredzētas valsts palīdzības programmas. Pirmajos divos lēmuma īstenošanas gados tiks uzsāktas ne vairāk kā desmit īstenošanas palīdzības programmas, lai Savienībai būtu iespējams reaģēt uz papildu lūgumiem pēc palīdzības, kas iesniegti vēlākā posmā.
      Specializētās palīdzības programmas būtu jāizstrādā atbilstīgi turpmāk minētajiem soļiem:

                  a)

                  lūgums palīdzēt īstenot ITL (ko trešā valsts ir iesniegusi īstenošanas aģentūrai). Minētajam lūgumam vajadzētu būt pēc iespējas pamatotam, ideālajā variantā jau norādot konkrētas jomas, kurās šo palīdzību ir paredzēts sniegt. Attiecīgā gadījumā lūguma iesniedzējai valstij vajadzētu norādīt arī to, kādu palīdzību tā ir iepriekš saņēmusi un šobrīd saņem no citiem palīdzības sniedzējiem, un sniegt informāciju par tās ITL valsts īstenošanas stratēģiju;

                  b)

                  balstoties uz lūguma pamatotības pakāpi un 5.1. nodaļā izklāstītajiem kritērijiem, Augstais pārstāvis sadarbībā ar Parasto ieroču eksporta jautājumu darba grupu (COARM) un īstenošanas aģentūru lems par lūguma iesniedzējas valsts atbilstību;

                  c)

                  ja lūgums pēc palīdzības tiek novērtēts pozitīvi, īstenošanas aģentūra organizēs novērtēšanas ekspertu vizīti. Tās pamatā vajadzētu būt ciešai saziņai starp īstenošanas aģentūru un trešo valsti, kura lūdz palīdzību, un tajā būtu jāiekļauj daži no visatbilstošākajiem ekspertiem, kas izraudzīti no 3.1. nodaļā minētā izmantojamo ekspertu saraksta.
                  Novērtēšanas ekspertu vizīti, ja iespējams, sagatavo, izmantojot anketas un esošās informācijas apkopojumu; tajā iekļauj tās valsts vajadzību un prioritāšu sākotnējo novērtējumu, kura lūdz palīdzību. Tā jo īpaši ļaus ar valsti, kura lūdz palīdzību, precizēt to, kas ir nepieciešams, lai efektīvi īstenotu ITL, kā arī ļaus salīdzināt minētās vajadzības ar esošajiem attiecīgās valsts ieroču nodošanas kontroles resursiem Šīs sākotnējās novērtēšanas ekspertu vizītes ietvaros tiks vienkopus pulcētas visas attiecīgās vietējās aģentūras un ieinteresētās personas, kā arī tiks apzināti motivēti un uzticami vietējie partneri;

                  d)

                  pamatojoties uz novērtēšanas ekspertu vizītes rezultātiem, īstenošanas aģentūra izstrādās palīdzības ceļvedi. Izstrādājot šādu palīdzības ceļvedi, īstenošanas aģentūra ņems vērā jebkādu ar ITL saistīto palīdzību, ko, iespējams, sniedz citas organizācijas. Gadījumos, kad valsts, kura lūdz palīdzību, jau ir izstrādājusi ITL valsts īstenošanas stratēģiju, īstenošanas aģentūra arī nodrošinās Savienības palīdzības ceļveža saskaņotību ar minēto valsts īstenošanas stratēģiju;

                  e)

                  par novērtēšanas ekspertu vizītes rezultātiem un no tās izrietošo palīdzības ceļveža projektu tiks speciāli ziņots Komisijai saistībā ar parasto finanšu un aprakstošo ziņojumu, kā paredzēts šā lēmuma 3. pantā;

                  f)

                  palīdzības ceļveža projektu darīs zināmu saņēmējai valstij, lai saņemtu tās apstiprinājumu. Šo ceļvedi pielāgos saņēmējai valstij, un tajā apzinās ar palīdzību saistītās prioritātes;

                  g)

                  ceļvedi īstenos, iesaistot no izmantojamo ekspertu saraksta izvēlētus attiecīgos ekspertus un –vajadzības gadījumā – iesaistot citas ieinteresētās personas.

            Atkarībā no attiecīgās saņēmējas valsts konkrētajām vajadzībām ceļveža izstrāde balstīsies uz ierasto piecu pīlāru pieeju, ko tradicionāli izmanto ar tirdzniecības kontroli saistītas stratēģiskās palīdzības jomā (juridiskie aspekti, atļauju izsniegšana, muita/tiesībaizsardzība, informētība un sankcijas/kriminālvajāšana). Papildus minētajām piecām standarta jomām, maksimāla uzmanība tiks veltīta ziņošanai un pārredzamībai.
      Virkne palīdzības instrumentu jo īpaši ietvers tiesību aktu pārskatīšanu, apmācību seminārus, darbseminārus, mācību braucienus, kā arī tīmekļa rīku un informācijas avotu izmantošanu. Minētos palīdzības instrumentus īstenošanas aģentūra izraudzīsies atbilstoši konkrētajām vajadzībām un prioritātēm, kas apzinātas novērtēšanas ekspertu vizītē, un saskaņā ar apstiprināto ceļvedi. Palīdzības ceļvedī būtu skaidri jānorāda un jāpamato tie palīdzības instrumenti, kas izvēlēti, lai pienācīgi reaģētu uz palīdzības lūgumu.
      3.3.
            Ad hoc individuālās palīdzības darbsemināri

      3.3.1.   Projekta mērķis

         Ad hoc individuālās palīdzības darbsemināru mērķis ir nostiprināt saņēmēju valstu ieroču nodošanas kontroles spējas, lai mērķtiecīgā un piemērotā veidā varētu izpildīt ITL prasības. Minētās ad hoc palīdzības darbības ļaus Savienībai elastīgi un atsaucīgi reaģēt uz tiem lūgumiem pēc palīdzības, kuros norādīta konkrēta vajadzība, kas ir būtiska ITL efektīvai īstenošanai.
      3.3.2.   Projekta apraksts

      Konkrētām saņēmējām valstīm tiek rīkoti maksimums desmit divu dienu darbsemināri, lai tādējādi reaģētu uz mērķtiecīgiem lūgumiem pēc palīdzības un pausto ieinteresētību sekmēt vienu vai vairākas ar ieroču nodošanas kontroles sistēmu saistītas konkrētas jomas.
      Minētajos darbsemināros tiks sniegta ierobežota individuālā un īpaši pielāgota palīdzība, un tajos pievērsīsies lūguma iesniedzējas valsts izvirzītajam(-iem) konkrētajam(-iem) jautājumam(-iem), piemēram, ar nodošanas kontroli saistītu tiesību aktu pārskatīšana, labākā ziņošanas prakse, informācijas avoti, kuriem ir būtiska nozīme ITL riska novērtējuma kritēriju izmantošanā, galīgā izmantojuma kontroles pasākumi un dokumentācija. Tie notiks saņēmējās valstīs, un īpašās zināšanas tajās sniegs eksperti, kas izraudzīti no 3.1. nodaļā minētā izmantojamo ekspertu saraksta.
      Par palīdzības lūgumu saņemšanu būs atbildīga īstenošanas aģentūra; tā par šiem lūgumiem ziņos Augstajam pārstāvim, kurš, apspriežoties ar COARM, izlems, kā uz tiem reaģēt. Veicot novērtējumu, Augstais pārstāvis jo īpaši ņems vērā 5.1. nodaļā izklāstītos kritērijus, lūguma pareizību un to, kā tajā izklāstīts konkrētais(-ie) jautājums(-i), kā arī ievēros ģeogrāfisko līdzsvaru.
      3.4.   Iespēja specializētās palīdzības programmu resursus nodot ad hoc palīdzības darbsemināriem

      Ja netiek sasniegts tādu pilnvērtīgo specializētās palīdzības programmu maksimālais skaits, kuras minētas 3.2. nodaļā, tad 3.3. nodaļā paredzēto darbsemināru skaitu varētu palielināt līdz divdesmit.
      Augstais pārstāvis un Komisija sadarbībā ar COARM reizi sešos mēnešos pārskatīs stāvokli saistībā ar specializētās palīdzības programmām, lai izvērtētu iespējas palielināt individuālās palīdzības darbsemināru skaitu proporcionāli nesasniegtajam specializētās palīdzības programmu skaitam.
      3.5.   To valstu konference, kuras izmanto ar ITL saistītās palīdzības darbības

      3.5.1.   Projekta mērķis

      Konferences mērķis ir vēl vairāk palielināt to attiecīgo ieinteresēto personu, piemēram, kompetento reģionālo organizāciju, valstu parlamentu un pilsoniskās sabiedrības pārstāvju, informētību un atbildību, kuri ir ilgtermiņā ieinteresēti nodrošināt līguma īstenošanas efektivitāti.
      3.5.2.   Projekta apraksts

      Projekts tiks organizēts kā divu dienu konference, kas jāorganizē laikā, kad šā lēmuma īstenošana tuvosies beigām. Šī konference vienkopus pulcēs to valstu attiecīgos pārstāvjus, kuras ir izmantojušas 3.2. nodaļā minētās specializētās palīdzības programmas un 3.3. nodaļā minētās ad hoc palīdzības darbības.
      Minētā konference sekmēs saņēmēju valstu pieredzes apmaiņu, tajā tiks sniegta informācija par šo valstu nostāju saistībā ar ITL un par ITL ratifikācijas un īstenošanas statusu, kā arī sekmēs attiecīgās informācijas apmaiņu ar valstu parlamentu un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem.
      Tādēļ šajā konferencē būtu jāpiedalās:

                  —

                  saņēmēju valstu diplomātiem un militāro/aizsardzības spēku personālam, jo īpaši no iestādēm, kas atbild par valsts politiku saistībā ar ITL;

                  —

                  saņēmēju valstu tehniskajam un tiesībaizsardzības personālam, jo īpaši no iestādēm, kuras izdod atļaujas, un no muitas, kā arī tiesībaizsardzības amatpersonām;

                  —

                  pārstāvjiem no valsts, reģionālām un starptautiskām organizācijām, kuras ir iesaistītas palīdzības sniegšanā, kā arī to valstu pārstāvjiem, kuras ir ieinteresētas sniegt vai saņemt ar tirdzniecības kontroli saistītu stratēģisko palīdzību;

                  —

                  attiecīgu nevalstisko organizāciju (NVO), ideju laboratoriju, valstu parlamentu un nozares pārstāvjiem.

            Ir paredzams, ka konferencē piedalīsies līdz pat 80 pārstāvju. Augstais pārstāvis, pamatojoties uz īstenošanas aģentūras iesniegto priekšlikumu un apspriežoties ar COARM, noteiks konferences norises vietu un uzaicināto valstu un organizāciju galīgo sarakstu.
      3.6.   Reģionāli semināri

      3.6.1.   Projekta mērķis

      Reģionālie semināri palīdzēs vērsties arī pie citām valstīm nolūkā atbalstīt līguma vispārēju piemērošanu. Ar tiem tiks arī atbalstīta reģionālo mērķorganizāciju turpmāka iesaiste ITL un to ieinteresētība ITL veicināšanā visās to attiecīgajās dalībvalstīs.
      3.6.2.   Projekta apraksts

      Projekts tiks organizēts kā pieci divu dienu semināri, kuros galvenā uzmanība tiks pievērsta stāvoklim attiecībā uz ITL spēkā stāšanās procesu un ar to saistītajiem īstenošanas jautājumiem.
      Semināri ļaus valstīm, kuras izmanto ar ieroču nodošanas kontroli saistītās palīdzības darbības, apmainīties ar viedokļiem un pieredzi un izvērtēt to, kā šāda palīdzība ir saistīta ar darbībām, kuras veic to attiecīgā reģionālā organizācija. Tajos īpaša uzmanība tiks pievērsta arī:

                  —

                  pieredzei un iespējām, ko saistībā ar ieroču nodošanas kontroles sistēmu izstrādi un attīstīšanu sniedz jaunattīstības valstu sadarbība;

                  —

                  ITL papildināmībai ar citiem attiecīgiem ANO instrumentiem, jo īpaši ar ANO Rīcības programmu par kājnieku ieroču un vieglo ieroču nelikumīgas tirdzniecības novēršanu, apkarošanu un izskaušanu visos aspektos.

            Semināri notiks pirmajos astoņpadsmit Padomes lēmuma īstenošanas mēnešos, un tie būs paredzēti turpmāk minētajām reģionālajām organizācijām un to attiecīgajām dalībvalstīm:

                  —

                  Apvienoto Nāciju Organizācijas Āzijas un Klusā okeāna reģiona valstu Reģionālais miera un atbruņošanās centrs (UNRCPD);

                  —

                  Apvienoto Nāciju Organizācijas Āfrikas Reģionālais miera un atbruņošanās centrs (UNREC);

                  —

                  Apvienoto Nāciju Organizācijas Dienvidamerikas un Karību jūras reģiona valstu Reģionālais miera, atbruņošanās un attīstības centrs (UNLIREC);

                  —

                  Rietumāfrikas valstu ekonomikas kopiena (ECOWAS);

                  —

                  Eiropas Drošības un sadarbības organizācija (EDSO).

            Ja iespējams, seminārus būtu vēlams rīkot valstī, kura izmanto specializētās palīdzības programmu. Tomēr, ja tas nav iespējams, norises vieta būtu jānosaka Augstajam pārstāvim, apspriežoties ar COARM.
      Reģionālajos semināros vajadzētu piedalīties:

                  a)

                  reģiona valstu diplomātiem un militāro/aizsardzības spēku personālam, jo īpaši no iestādēm, kas atbild par valsts politiku saistībā ar ITL;

                  b)

                  reģiona valstu tehniskajam un tiesībaizsardzības personālam, jo īpaši no iestādēm, kuras izsniedz atļaujas, un no muitas, kā arī tiesībaizsardzības amatpersonām;

                  c)

                  starptautisku un reģionālu organizāciju, reģionālu NVO, ideju laboratoriju, valstu parlamentu un vietēju/reģionālu nozaru pārstāvjiem;

                  d)

                  valstu un starptautiskiem tehniskajiem ekspertiem ieroču nodošanas kontroles jautājumos, tostarp Savienības ekspertiem un nozares pārstāvjiem.

            Ir paredzams, ka katrā seminārā piedalīsies līdz pat 70 pārstāvju.
      4.   Saikne ar citām palīdzības darbībām, kurām ir būtiska nozīme attiecībā uz eksporta kontroli

      4.1.   Saskaņošana ar citām Savienības eksporta kontroles palīdzības darbībām

      Pamatojoties uz pieredzi, kas gūta iepriekšējās darbībās, un uz darbībām, kuras pašlaik īsteno eksporta kontroles palīdzības jomā gan attiecībā uz divējāda lietojuma precēm, gan parastajiem ieročiem, sniedzot ar ITL saistītu palīdzību trešām valstīm, būtu jācenšas panākt pēc iespējas lielāku sinerģiju un papildināmību, lai nodrošinātu Savienības veikto darbību iespējami lielāku efektivitāti un saskaņotību un izvairītos no nevajadzīgas dublēšanās.
      4.2.   Saskaņošana ar citām attiecīgām palīdzības darbībām

      Īstenošanas aģentūrai maksimāla uzmanība būtu jāvelta arī ar ITL saistītajām darbībām, kuras veic saskaņā ar ANO Rīcības programmu par kājnieku ieroču un vieglo ieroču nelikumīgas tirdzniecības novēršanu, apkarošanu un izskaušanu visos aspektos un tās Īstenošanas atbalsta sistēmu (PoA-ISS), ANO DP Rezolūciju 1540/2004 un ANO Ieguldījumu mehānismu, ar ko atbalsta sadarbību ieroču noregulējuma jomā (UNSCAR). Īstenošanai aģentūrai vajadzības gadījumā būtu jāsadarbojas ar šiem palīdzības sniedzējiem, lai izvairītos no centienu dublēšanās un nodrošinātu pēc iespējas lielāku saskaņotību un papildināmību.
      4.3.   Jaunattīstības valstu sadarbības veicināšana eksporta kontroles jomā, izmantojot attiecīgus Savienības instrumentus

      Projekta mērķis ir arī tajās valstīs, kuras saņem palīdzību saskaņā ar šo lēmumu, palielināt informētību par Savienības instrumentiem, ar kuriem iespējams atbalstīt jaunattīstības valstu sadarbību eksporta kontroles jomā. Šajā sakarā ar 3.2. un 3.3. nodaļā paredzētajām palīdzības darbībām vajadzētu informēt par pieejamajiem instrumentiem, piemēram, ES ierosmi “CBRN izcilības centri”, un tos veicināt.
      5.   Adresāti

      5.1.   Ar ITL saistītu specializētās palīdzības programmu un ad hoc palīdzības darbsemināru adresāti

      3.2. un 3.3. nodaļā minēto projekta darbību adresāti var būt valstis, kuras lūdz palīdzību nolūkā īstenot ITL un kuras izraudzīsies, pamatojoties inter alia uz šādiem kritērijiem:

                  —

                  ITL parakstīšana un stāvoklis saistībā ar to starptautisko instrumentu īstenošanu, kuri ir saistīti ar ieroču tirdzniecību un ieroču nodošanas kontroli un kuri ir piemērojami attiecīgajai valstij;

                  —

                  iespējamība panākt palīdzības darbību sekmīgu iznākumu saistībā ar mērķi ratificēt ITL;

                  —

                  jebkuras iespējamās palīdzības novērtējums, kas jau ir saņemta vai tiek plānota divējāda lietojuma preču un ieroču nodošanas kontroles jomā;

                  —

                  valsts nozīme saistībā ar ieroču tirdzniecību pasaulē;

                  —

                  valsts nozīme saistībā ar Savienības drošības interesēm;

                  —

                  OAP atbilstība.

            5.2.   Reģionālo semināru adresāti

      Reģionālo semināru adresāti var būt valstis, kuras ir 3.6.2. nodaļā minēto reģionālo organizāciju dalībnieces vai uz kurām attiecas šo organizāciju darbība.
      Augstais pārstāvis, pamatojoties uz īstenošanas aģentūras iesniegto priekšlikumu un apspriežoties ar COARM, veiks galīgo atlasi, kurā izraudzīsies uz katru semināru uzaicināmās valstis un semināru dalībniekus.
      6.   Īstenotāja struktūra

      Šā Padomes lēmuma īstenošanu uzticēs BAFA. Vajadzības gadījumā BAFA sadarbosies ar dalībvalstu eksporta kontroles aģentūrām, attiecīgām reģionālām un starptautiskām organizācijām, ideju laboratorijām, pētniecības institūtiem un NVO.

         BAFA rīcībā ir galvenā pieredze nodošanas kontroles palīdzības sniegšanā un informēšanas pasākumu īstenošanā. Tā šādu pieredzi ir uzkrājusi visās attiecīgajās stratēģiskas nodošanas kontroles jomās, pievēršoties aspektiem, kuri saistīti ar ķīmiskiem, bioloģiskiem un radioloģiskiem materiāliem un kodolmateriāliem (CBRN), divējāda lietojuma precēm un ieročiem.
      Attiecībā uz ieroču nodošanas kontroles palīdzību un informēšanas pasākumiem – BAFA ir veiksmīgi pabeigusi Lēmuma 2009/1012/KĀDP īstenošanu. Šobrīd BAFA atbild par Lēmuma 2012/711/KĀDP īstenošanu, kura pamatā ir Lēmums 2009/1012/KĀDP un kura mērķis ir saņēmējās valstīs nostiprināt ieroču eksporta kontroles sistēmas, lai panāktu lielāku pārredzamību un atbildību, ievērojot Savienības regulējumu, kas izveidots saskaņā ar Kopējo nostāju 2008/944/KĀDP.
      Attiecībā uz divējāda lietojuma precēm un ar CBRN saistītām precēm – BAFA ir aģentūra, kas īsteno pašreizējo Savienības stabilitātes instrumenta finansēto divējāda lietojuma preču eksporta kontroles palīdzības un informēšanas pasākumu programmu, un, veicot šo pienākumu, tā ir guvusi padziļinātas zināšanas par to valstu nodošanas kontroles sistēmām, uz kurām attiecas minētā programma. Šīs zināšanas tiek papildinātas, stabilitātes instrumenta, kurā BAFA ir iesaistīta, ietvaros pakāpeniski īstenojot ar nodošanas kontroli saistītus projektus, piemēram, ierosmi “CBRN izcilības centrs”.
      Kopiznākums ir tāds, ka BAFA ir visizdevīgākajā situācijā, lai varētu noteikt to valstu nodošanas kontroles sistēmu stiprās un vājās puses, kuras varētu izmantot ar ITL īstenošanu saistītas atbalsta darbības, kas paredzētas šajā lēmumā. Tādēļ BAFA vislabāk var veicināt sinerģiju starp dažādajām palīdzības programmām un izvairīties no nevajadzīgas dublēšanās.
      Tā kā tiesību akti, administratīvās procedūras, izpildes resursi un par divējāda lietojuma preču eksporta kontroli atbildīgās aģentūras lielā mērā ir tās pašas kā tās, kuras ir atbildīgas par parasto ieroču eksporta kontroli, viens no galvenajiem uzdevumiem saistībā ar palīdzības darbībām, kuras attiecas uz ITL, būs ņemt vērā palīdzību, ko jau sniedz divējāda lietojuma preču un CBRN riska mazināšanas jomās. BAFA izvēle palīdz nodrošināt to, ka ar ITL saistītā palīdzība lietderīgi papildina palīdzību, ko jau sniedz saskaņā ar pastāvošajām divējāda lietojuma preču, CBRN riska mazināšanas un ieroču eksporta kontroles palīdzības programmām.
      7.   Savienības pamanāmība un palīdzības materiālu pieejamība

      Projekta rezultātā izstrādātie materiāli nodrošinās Savienības pamanāmību, jo īpaši pamatojoties uz logotipu un grafisko tēlu, par ko panākta vienošanās saistībā ar Lēmuma 2012/711/KĀDP īstenošanu.
      Saistībā ar palīdzības darbībām, kuras attiecas uz ITL un kuras paredzētas šajā lēmumā, tiks veicināts Lēmumā 2012/711/KĀDP paredzētais tīmekļa portāls, kas pašlaik tiek izstrādāts.
      Tādēļ īstenošanas aģentūrai, veicot attiecīgās palīdzības darbības, būtu jāsniedz informācija par tīmekļa portālu un jāmudina izmantot tā informāciju un tehniskos resursus. Tai būtu jānodrošina Savienības pamanāmība tīmekļa portāla veicināšanā.
      8.   Ietekmes novērtējums

      Lēmumā paredzēto darbību ietekme būtu tehniski jāizvērtē pēc tam, kad tās ir pabeigtas. Pamatojoties uz īstenošanas aģentūras sniegto informāciju un ziņojumiem, Augstais pārstāvis sadarbībā ar COARM un attiecīgā gadījumā ar Savienības delegācijām saņēmējās valstīs, kā arī ar citām attiecīgām ieinteresētajām personām, veiks ietekmes novērtējumu.
      Attiecībā uz valstīm, kuras ir izmantojušas specializētās palīdzības programmu, ietekmes novērtējumā īpaša uzmanība būtu jāpievērš to valstu skaitam, kuras ir ratificējušas ITL, kā arī to ieroču nodošanas kontroles spēju attīstīšanai. Šādā novērtējumā par saņēmēju valstu ieroču nodošanas kontroles spējām jo īpaši būtu jāiekļauj informācija par attiecīgu valsts līmeņa noteikumu sagatavošanu un izdošanu, spēju ziņot par ieroču eksportu un importu un attiecīgās valsts pārvaldes iestādes pilnvarām, kura atbild par ieroču nodošanas kontroli.
      9.   Ziņošana

      Īstenošanas aģentūra regulāri sagatavos ziņojumus, tostarp pēc katras darbības beigām. Ziņojumi būtu jāiesniedz Augstajam pārstāvim vēlākais sešas nedēļas pēc attiecīgo darbību pabeigšanas.

         (1)  Skatīt Lēmumu 2010/336/KĀDP, Lēmumu 2013/43/KĀDP, Lēmumu 2009/1012/KĀDP un Lēmumu 2012/711/KĀDP.


title: 2010/108/CFSP: Padomes Lēmums 2010/108/KĀDP ( 2010. gada 22. februāris ), ar ko pagarina pilnvaras Eiropas Savienības īpašajam pārstāvim Moldovas Republikā

text:
               23.2.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 46/12

         PADOMES LĒMUMS 2010/108/KĀDP
   (2010. gada 22. februāris),
   ar ko pagarina pilnvaras Eiropas Savienības īpašajam pārstāvim Moldovas Republikā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu, 31. panta 2. punktu un 33. pantu,
   ņemot vērā priekšlikumu, ar ko nākusi klajā Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2007. gada 15. februārī pieņēma Vienoto rīcību 2007/107/KĀDP (1), ar ko Kálmán MIZSEI kungu iecēla par Eiropas Savienības īpašo pārstāvi (ESĪP) Moldovas Republikā.

               (2)

               Padome 2009. gada 16. februārī pieņēma Vienoto rīcību 2009/132/KĀDP (2), ar ko ESĪP pilnvaras pagarināja līdz 2010. gada 28. februārim.

               (3)

               ESĪP pilnvaras būtu jāpagarina līdz 2010. gada 31. augustam. Tomēr ESĪP pilnvaras var beigties ātrāk, ja Padome pieņemtu tādu lēmumu pēc Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP) ieteikuma, kad būtu stājies spēkā lēmums, ar ko izveido Eiropas Ārējās darbības dienestu.

               (4)

               ESĪP īstenos savas pilnvaras situācijā, kas var pasliktināties un varētu kaitēt Līguma 21. pantā izklāstītajiem kopējās ārpolitikas un drošības politikas mērķiem,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības īpašais pārstāvis
   Ar šo Eiropas Savienības īpašā pārstāvja (ESĪP) Moldovas Republikā Kálmán MIZSEI kunga pilnvaras tiek pagarinātas līdz 2010. gada 31. augustam. ESĪP pilnvaras var beigties ātrāk, ja Padome pieņemtu tādu lēmumu pēc AP ieteikuma, kad būtu stājies spēkā lēmums, ar ko izveido Eiropas Ārējās darbības dienestu.
   2. pants
   Politikas mērķi
   1.   ESĪP pilnvaru pamatā ir Eiropas Savienības (ES) politikas mērķi attiecībā uz Moldovas Republiku. Šie mērķi ietver:

               a)

               Piedņestras konflikta noregulējuma sekmēšanu mierīgiem līdzekļiem un tā īstenošanu, pamatojoties uz dzīvotspējīgu risinājumu, respektējot Moldovas Republikas suverenitāti un teritoriālo integritāti tās starptautiski atzītās robežās;

               b)

               demokrātijas un tiesiskuma stiprināšanu, kā arī visu Moldovas Republikas pilsoņu cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanu;

               c)

               labu un tuvu Moldovas Republikas un Savienības attiecību veicināšanu, pamatojoties uz kopīgām vērtībām un interesēm un kā izklāstīts Eiropas Kaimiņattiecību politikas (EKP) rīcības plānā;

               d)

               palīdzības sniegšanu, lai apkarotu cilvēku, ieroču un citu preču nelikumīgu tirdzniecību no Moldovas Republikas un cauri tai;

               e)

               stabilitātes un sadarbību sekmēšanu reģionā;

               f)

               Savienības efektivitātes un redzamības Moldovas Republikā un reģionā stiprināšanu;

               g)

               robežas un muitas kontroles un robežas uzraudzības darbību efektivitātes palielināšanu pie Moldovas Republikas un Ukrainas kopējās robežas, īpašu uzmanību pievēršot Piedņestras daļai, it īpaši ar ES robežkontroles misijas palīdzību.

         2.   ESĪP atbalsta AP darbu Moldovas Republikā un reģionā.
   3. pants
   Pilnvaras
   1.   Lai sasniegtu politikas mērķus, ESĪP ir pilnvarots:

               a)

               stiprināt Savienības ieguldījumu Piedņestras konflikta atrisināšanā saskaņā ar apstiprinātajiem Savienības politikas mērķiem un ciešā sadarbībā ar EDSO, pārstāvot Savienību ar attiecīgu kanālu starpniecību un visu pušu atzītos forumos, kā arī attīstot un uzturot ciešus sakarus ar visiem attiecīgajiem dalībniekiem;

               b)

               vajadzības gadījumā palīdzēt sagatavot Savienības ieguldījumu konflikta noregulējuma īstenošanā;

               c)

               uzmanīgi sekot politiskajām norisēm Moldovas Republikā, arī Piedņestras reģionā, attīstot un uzturot ciešus sakarus ar Moldovas Republikas valdību un citiem vietējiem dalībniekiem un vajadzības gadījumā piedāvājot Savienības padomus un atbalstu;

               d)

               sniegt atbalstu turpmākas Savienības politikas izstrādē attiecībā uz Moldovas Republiku un visu reģionu, jo īpaši saistībā ar konfliktu novēršanu un konfliktu atrisināšanu;

               e)

               ar ESĪP vecākā politiskā padomnieka vadītas atbalsta grupas palīdzību:

                           i)

                           nodrošināt politisku pārraudzību ar Moldovas un Ukrainas valsts robežu saistītu notikumu attīstībai un darbībām;

                           ii)

                           analizēt Moldovas Republikas un Ukrainas politisko gatavību uzlabot robežu pārvaldību;

                           iii)

                           veicināt Moldovas Republikas un Ukrainas sadarbību robežu jautājumos, tostarp nolūkā radīt priekšnoteikumus Piedņestras konflikta atrisinājumam;

               f)

               sekmēt ES politikas cilvēktiesību jomā un ES pamatnostādņu cilvēktiesību jomā īstenošanu, konkrēti, attiecībā uz bērniem un sievietēm konfliktu skartās zonās, īpaši pārraugot norises šajā jomā un reaģējot uz tām.

         2.   Īstenojot savas pilnvaras, ESĪP pārrauga visas Savienības darbības, jo īpaši attiecīgos EKP rīcības plāna aspektus.
   4. pants
   Pilnvaru īstenošana
   1.   ESĪP ir atbildīgs par pilnvaru īstenošanu AP pakļautībā.
   2.   Politikas un drošības komiteja (PDK) uztur privileģētus sakarus ar ESĪP un ir galvenais ESĪP kontaktpunkts sakariem ar Padomi. PDK saskaņā ar savām pilnvarām, neskarot AP pilnvaras, dod ESĪP stratēģiskas norādes un politisku virzību.
   5. pants
   Finansējums
   1.   ESĪP pilnvaru īstenošanas izdevumiem paredzētā finanšu atsauces summa laikposmam no 2010. gada 1. marta līdz 2010. gada 31. augustam ir EUR 1 025 000.
   2.   Izdevumus, ko finansē no 1. punktā paredzētās summas, var veikt no 2010. gada 1. marta. Izdevumus pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, kurus piemēro Savienības vispārējam budžetam.
   3.   Izdevumu pārvaldību veic, pamatojoties uz līgumu starp ESĪP un Komisiju. ESĪP sniedz Komisijai pārskatu par visiem izdevumiem.
   6. pants
   Komandas izveide un sastāvs
   1.   ESĪP saskaņā ar savām pilnvarām un atbilstīgajiem pieejamajiem finanšu līdzekļiem ir atbildīgs par savas komandas izveidi. Komandā iekļauj personas, kam, kā pilnvarās paredzēts, ir īpašas zināšanas konkrētos politikas jautājumos. ESĪP operatīvi informē Padomi un Komisiju par komandas sastāvu.
   2.   Dalībvalstis un Savienības iestādes var ierosināt personāla norīkošanu darbā pie ESĪP. Atalgojumu personālam, ko kāda dalībvalsts vai Savienības iestāde norīko darbā pie ESĪP, maksā attiecīgā dalībvalsts vai Savienības iestāde. Darbā pie ESĪP var nosūtīt arī ekspertus, ko dalībvalstis ir norīkojušas darbā uz Padomes Ģenerālsekretariātu. Starptautiskajiem personāla līgumdarbiniekiem ir kādas dalībvalsts valstspiederība.
   3.   Norīkotais personāls turpina būt nosūtītājas valsts vai Savienības nosūtītājas iestādes administratīvā pakļautībā, un tas veic savus pienākumus un rīkojas ESĪP pilnvaru interesēs.
   7. pants
   ESĪP un viņa personāla privilēģijas un imunitāte
   Par privilēģijām, imunitāti un citām garantijām, kas vajadzīgas ESĪP un viņa personāla locekļu misijas veikšanai un sekmīgai norisei, attiecīgi vienojas ar uzņēmēju pusi/uzņēmējām pusēm. Šajā nolūkā dalībvalstis un Komisija sniedz visu vajadzīgo atbalstu.
   8. pants
   Klasificētas ES informācijas drošība
   ESĪP un viņa komandas locekļi ievēro drošības principus un minimālos standartus, kas ir noteikti Padomes Lēmumā 2001/264/EK (2001. gada 19. marts), ar ko pieņem Padomes drošības reglamentu (3), jo īpaši – rīkojoties ar klasificētu ES informāciju.
   9. pants
   Piekļuve informācijai un materiāli tehniskais atbalsts
   1.   Dalībvalstis, Komisija un Padomes Ģenerālsekretariāts nodrošina, ka ESĪP var piekļūt jebkurai atbilstīgai informācijai.
   2.   Savienības delegācija un/vai dalībvalstis attiecīgā gadījumā nodrošina materiāli tehnisko atbalstu reģionā.
   10. pants
   Drošība
   Saskaņā ar Savienības politiku par tāda personāla drošību, kas izvietots ārpus Savienības, lai veiktu operatīvas darbības saskaņā ar Līguma V sadaļu, ESĪP saskaņā ar savām pilnvarām un drošības situāciju ģeogrāfiskajā teritorijā, par ko viņš ir atbildīgs, veic visus praktiski iespējamos pasākumus visa viņa tiešā pakļautībā esošā personāla drošībai, īpaši:

               a)

               izstrādājot konkrētai misijai drošības plānu, kura pamatā ir Padomes Ģenerālsekretariāta norādes, ietverot tai pielāgotus fiziskus, organizatoriskus un procesuālus drošības pasākumus, reglamentējot personāla drošu pārvietošanos uz misijas teritoriju un drošu pārvietošanos tajā, kā arī drošības pārkāpumu novēršanu un plānus ārkārtas situācijām un misijas evakuācijai;

               b)

               nodrošinot, ka visam personālam, kas izvietots ārpus Savienības, ir augsta riska apdrošināšana atbilstīgi apstākļiem misijas teritorijā;

               c)

               nodrošinot, ka visi komandas locekļi, ko izvieto ārpus Savienības, tostarp vietējie līgumdarbinieki, pirms vai pēc ierašanās misijas teritorijā ir piedalījušies atbilstīgās drošības apmācībās, kuru pamatā ir riska klasifikācija, ko misijas teritorijai piešķīris Padomes Ģenerālsekretariāts;

               d)

               nodrošinot, ka tiek īstenoti visi saskaņotie ieteikumi, kas sniegti pēc regulāra drošības izvērtējuma, un – saistībā ar vidusposma ziņojumiem un pārskata ziņojumu par pilnvaru īstenošanu – rakstiski ziņojot AP, Padomei un Komisijai par šo ieteikumu īstenošanu un citiem drošības jautājumiem.

         11. pants
   Ziņošana
   ESĪP regulāri sniedz mutiskus un rakstiskus ziņojumus AP un PDK. Vajadzības gadījumā ESĪP ziņojumus sniedz arī Padomes darba grupām. Rakstiskus ziņojumus regulāri izsūta, izmantojot COREU tīklu. Pēc AP vai PDK ieteikuma ESĪP var sniegt ziņojumus arī Ārlietu padomei.
   12. pants
   Koordinācija
   1.   ESĪP veicina vispārēju Savienības politisko koordināciju. Viņš palīdz nodrošināt, lai visi Savienības instrumenti misijas norises vietā būtu saskaņoti Savienības politisko mērķu sasniegšanas nolūkā. ESĪP darbības koordinē ar prezidentvalsts un Komisijas darbībām, kā arī attiecīgā gadījumā ar darbībām, ko reģionā veic citi ESĪP. ESĪP regulāri sniedz informatīvus ziņojumus dalībvalstu pārstāvniecībām un Savienības delegācijām.
   2.   Misijas norises vietā ESĪP uztur ciešu saikni ar Savienības delegācijas vadītāju un dalībvalstu pārstāvniecību vadītājiem. Viņi dara visu iespējamo, lai palīdzētu ESĪP īstenot pilnvaras. ESĪP uztur saikni arī ar citām starptautiskajām un reģionālajām struktūrām attiecīgajā teritorijā.
   13. pants
   Pārskatīšana
   Šā lēmuma īstenošanu un tā saderību ar citām Savienības darbībām reģionā regulāri pārskata. ESĪP pilnvaru termiņa beigās iesniedz pilnvaru īstenošanas pārskata ziņojumu AP, Padomei un Komisijai.
   14. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   To piemēro no 2010. gada 1. marta.
   15. pants
   Publicēšana
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2010. gada 22. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  OV L 46, 16.2.2007., 59. lpp.

      (2)  OV L 46, 17.2.2009., 50. lpp.

      (3)  OV L 101, 11.4.2001., 1. lpp.


               18.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 239/8

         EBTA Uzraudzības iestādes lēmums saistībā ar Lihtenšteinas valsts piešķīrumu 2,9 miljonu Šveices franku apmērā Personalstiftung Ferdinand Frick AG

   (2008/C 239/06)
   EBTA Uzraudzības iestāde uzskata, ka šis pasākums nav uzskatāms par valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē.

               Pieņemšanas datums:

               2008. gada 12. marts

               EBTA valsts:

               Lihtenšteina

               Lieta Nr.:

               60 953

               Atbalsta nosaukums:

               Lihtenšteinas valsts piešķīrums 2,9 miljonu Šveices franku apmērā Personalstiftung Ferdinand Frick AG

               Mērķis:

               Nodrošināt, lai pēc Ferdinand Frick AG bankrota visi neizmaksātie apdrošināto darbinieku pensiju pieprasījumi tiktu nokārtoti

               Juridiskais pamats:

               Lihtenšteinas valdības likumprojekts 79/2006

               Ilgums:

               —

         Lēmuma autentiskais teksts bez konfidenciālas informācijas ir pieejams:
   http://www.eftasurv.int/fieldsofwork/fieldstateaid/stateaidregistry/


title: Padomes Lēmums (2010. gada 12. marts) par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Fēru salu valdību par zinātnisku un tehnoloģisku sadarbību, ar ko Fēru salas iesaista Savienības Septītajā pamatprogrammā pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads)

text:
               17.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 245/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2010. gada 12. marts)
   par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Fēru salu valdību par zinātnisku un tehnoloģisku sadarbību, ar ko Fēru salas iesaista Savienības Septītajā pamatprogrammā pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads)
   (2010/558/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 186. pantu saistībā ar 218. panta 5. punkta pirmās daļas pirmo teikumu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija Kopienas vārdā ir risinājusi sarunas par Nolīgumu ar Fēru salu valdību par zinātnisku un tehnoloģisku sadarbību (turpmāk “nolīgums”), kurā paredzēta tā provizoriska piemērošana no 2010. gada 1. janvāra. Provizoriska piemērošana dotu iespēju Fēru salu juridiskām vienībām piedalīties uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus saskaņā ar Savienības Septīto pamatprogrammu, kuru paredzēts uzsākt 2010. gada janvārī.

               (2)

               Sarunu rezultātā tika sagatavots nolīgums, kas parafēts 2009. gada 13. jūlijā.

               (3)

               Nolīgums būtu jāparaksta un jāpiemēro provizoriski, kamēr tiek pabeigtas procedūras tā noslēgšanai,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Savienības vārdā tiek apstiprināta Nolīguma parakstīšana starp Eiropas Savienību un Fēru salu valdību par zinātnisku un tehnoloģisku sadarbību, ar ko Fēru salas iesaista Savienības Septītajā pamatprogrammā pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads), ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu.
   Nolīguma teksts pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu.
   3. pants
   Nolīgumu provizoriski piemēro no 2010. gada 1. janvāra, kamēr tiek pabeigtas procedūras tā noslēgšanai.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   5. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2010. gada 12. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BLANCO

    ---documentbreak---

               17.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 245/2

         NOLĪGUMS
   starp Eiropas Savienību un Fēru salu valdību par zinātnisku un tehnoloģisku sadarbību
   EIROPAS SAVIENĪBA,
   turpmāk “Savienība”,
   no vienas puses,
   un
   FĒRU SALU VALDĪBA,
   turpmāk “Fēru salas”,
   no otras puses,
   turpmāk “puses”,
   ŅEMOT VĒRĀ Fēru salu un Savienības esošās zinātniskās un tehnoloģiskās sadarbības nozīmību un abpusējo ieinteresētību to stiprināt Eiropas pētniecības telpas izveidošanas sakarā,
   TĀ KĀ Fēru salu pētnieki jau sekmīgi piedalījušies Savienības finansētos projektos,
   ŅEMOT VĒRĀ abu pušu interesi veicināt to pētniecības iestāžu abpusēju piekļuvi pētniecības un attīstības darbībām Fēru salās, no vienas puses, un Savienības pētniecības un tehnoloģiju attīstības pamatprogrammām, no otras puses,
   TĀ KĀ Fēru salas un Savienība ir ieinteresētas sadarboties šo programmu īstenošanā, gūstot abpusēju labumu,
   TĀ KĀ ar Lēmumu Nr. 1982/2006/EK (2006. gada 18. decembris) (1) Eiropas Parlaments un Eiropas Savienības Padome pieņēma Eiropas Kopienas Septīto pamatprogrammu pētniecībai, tehnoloģiju attīstībai un demonstrējumu pasākumiem (2007. līdz 2013. gads) (turpmāk “ pamatprogramma”),
   ŅEMOT VĒRĀ to, ka Fēru salu valdība noslēdz šo nolīgumu Dānijas Karalistes vārdā atbilstīgi Aktam par nolīgumu noslēgšanu, ko veic Fēru salu valdība saskaņā ar starptautiskajām tiesībām,
   TĀ KĀ, neskarot attiecīgos Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk “LESD”) noteikumus, šis nolīgums un darbības, kas tiek veiktas saskaņā ar to, nekādā ziņā neietekmēs pilnvaras, kas dalībvalstīm piešķirtas, lai veiktu divpusējus pasākumus ar Fēru salām zinātnes, tehnoloģiju, pētniecības un attīstības jomā un, ja nepieciešams, noslēgtu attiecīgus nolīgumus,
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   1. pants
   Darbības joma
   1.   Saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti vai minēti šajā nolīgumā un tā pielikumos, Fēru salas tiek iesaistītas pamatprogrammā, kas izveidota ar Lēmumu Nr. 1982/2006/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1906/2006 (2006. gada 18. decembris), ar ko paredz noteikumus uzņēmumu, pētniecības centru un universitāšu līdzdalībai Septītās pamatprogrammas darbībās un pētījumu rezultātu izplatīšanai (2007. līdz 2013. gads) (2), kā arī Padomes Lēmumiem 2006/971/EK (3), 2006/972/EK (4), 2006/973/EK (5), 2006/974/EK (6) un 2006/975/EK (7), kuri attiecas uz dažādām pamatprogrammas konkrētajām programmām.
   2.   Fēru salās piemēro visus tiesību aktus, kas izriet no 1. punktā minētajiem tiesību aktiem, tostarp tiesību aktus, ar kuriem izveido struktūras, kas nepieciešamas pamatprogrammas īstenošanai ar pētniecības darbībām saskaņā ar LESD 185. un 187. pantu.
   3.   Papildus 1. punktā minētajai iesaistei sadarbība var ietvert:

               a)

               regulāras apspriedes par pētniecības politikas ievirzi un prioritātēm, kā arī plānošanu Fēru salās un Savienībā;

               b)

               pārrunas par sadarbības perspektīvām un attīstību;

               c)

               savlaicīgu informācijas sniegšanu par programmu un pētniecības projektu īstenošanu Fēru salās un Savienībā un par saskaņā ar šo nolīgumu veiktā darba rezultātiem;

               d)

               kopīgas sanāksmes;

               e)

               pētnieku, inženieru un tehniķu vizītes un apmaiņu;

               f)

               regulārus un pastāvīgus Fēru salu un Savienības programmu vai projektu vadītāju kontaktus;

               g)

               speciālistu dalību semināros, simpozijos un darbsemināros.

         2. pants
   Noteikumi un nosacījumi attiecībā uz Fēru salu iesaisti pamatprogrammā
   1.   Fēru salu juridiskās vienības piedalās pamatprogrammas netiešās darbībās un Kopīgā pētniecības centra pasākumos ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādus piemēro Savienības dalībvalstu juridiskām vienībām, saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti vai minēti I un II pielikumā. Noteikumi par priekšlikumu iesniegšanu un novērtēšanu, kā arī noteikumi piešķīruma līgumu un/vai citu līgumu piešķiršanai un slēgšanai saistībā ar Savienības programmām, kurus piemēro Fēru salu pētniecības iestādēm, ir tādi paši kā noteikumi, kurus piemēro piešķīruma līgumiem un/vai citiem līgumiem, kas saistībā ar tām pašām programmām noslēgti ar pētniecības iestādēm, kas veic darbību Savienībā, ņemot vērā Savienības un Fēru salu savstarpējās intereses.
   Savienības juridiskās vienības piedalās Fēru salu pētniecības programmās un projektos par tēmām, kas līdzvērtīgas pamatprogrammas tēmām, ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādus piemēro Fēru salu juridiskām vienībām, saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti vai minēti I un II pielikumā. Juridiskai vienībai, kas veic darbību citā valstī, kura iesaistīta pamatprogrammā, ir tādas pašas tiesības un pienākumi saskaņā ar šo nolīgumu kā juridiskām vienībām, kas veic darbību dalībvalstī, ja minētā asociētā valsts, kurā šī juridiskā vienība veic darbību, ir piekritusi piešķirt Fēru salu juridiskām vienībām tādas pašas tiesības un pienākumus.
   2.   No šā nolīguma piemērošanas dienas katru gadu pamatprogrammas darbības laikā Fēru salas iemaksā finansiālu ieguldījumu Savienības gada budžetā. Fēru salu finansiālo ieguldījumu pievieno summai, ko katru gadu no Savienības gada budžeta piešķir saistību apropriācijām, lai pildītu finansiālās saistības, kas izriet no dažāda veida pasākumiem, kuri vajadzīgi pamatprogrammas īstenošanai, vadībai un darbībai. Noteikumi, kas nosaka Fēru salu finansiālā ieguldījuma aprēķināšanu un maksāšanu, ir izklāstīti III pielikumā.
   3.   Fēru salu pārstāvji kā novērotāji piedalās pamatprogrammas komitejās, kas izveidotas ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (8). Šīs komitejas sanāk bez Fēru salu pārstāvju klātbūtnes balsošanas laikā. Fēru salām paziņos rezultātus. Šajā punktā minētā piedalīšanās notiek tādā pašā veidā kā dalībvalstu pārstāvju piedalīšanās, tostarp informācijas saņemšanas un dokumentēšanas procedūras ir tādas pašas.
   4.   Fēru salu pārstāvji kā novērotāji piedalās Kopīgā pētniecības centra valdē. Šajā punktā minētā piedalīšanās notiek tādā pašā veidā kā dalībvalstu pārstāvju piedalīšanās, tostarp informācijas saņemšanas un dokumentēšanas procedūras ir tādas pašas.
   5.   Ceļa izdevumus un uzturēšanās izdevumus, kas radušies Fēru salu pārstāvjiem, kuri piedalās šajā pantā minēto komiteju un struktūru sanāksmēs vai Savienības organizētajās sanāksmēs saistībā ar pamatprogrammas īstenošanu, Savienība atlīdzina uz tāda paša pamata un saskaņā ar procedūrām, kas pašlaik ir spēkā attiecībā uz dalībvalstu pārstāvjiem.
   3. pants
   Sadarbības veicināšana
   1.   Puses pieliks visas pūles, lai saskaņā ar tajās piemērojamiem tiesību aktiem sekmētu to pētnieku brīvu pārvietošanos un uzturēšanos, kuri piedalās šajā nolīgumā paredzētajās darbībās, un lai veicinātu to preču pārrobežu kustību, kuras paredzēts izmantot šādās darbībās.
   2.   Puses nodrošinās, ka naudas līdzekļu pārskaitījumiem starp Savienību un Fēru salām neuzliek maksājumus vai nodevas, ja minētie līdzekļi ir vajadzīgi, lai veiktu šajā nolīgumā paredzētās darbības.
   4. pants
   ES un Fēru salu Pētniecības komiteja
   1.   Izveido apvienotu komiteju ar nosaukumu “ES un Fēru salu Pētniecības komiteja”, kuras funkcijās ietilpst:

               a)

               nodrošināt, novērtēt un pārskatīt šā nolīguma īstenošanu;

               b)

               izvērtēt jebkuru pasākumu, kas varētu uzlabot un attīstīt sadarbību;

               c)

               regulāri apspriest pētniecības politikas turpmāko ievirzi un prioritātes un pētniecības plānošanu Fēru salās un Savienībā, kā arī turpmākās sadarbības perspektīvas;

               d)

               vajadzības gadījumā veikt šā nolīguma tehniskus grozījumus, piemērojot katras puses iekšējos apstiprināšanas procesus.

         2.   ES un Fēru salu Pētniecības komiteja pēc Fēru salu pieprasījuma var noteikt Fēru salu reģionus, kuri atbilst kritērijiem, kas noteikti 5. panta 1. punktā Padomes Regulā (EK) Nr. 1083/2006 (2006. gada 11. jūlijs), ar ko paredz vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu un Kohēzijas fondu un atceļ Regulu (EK) Nr. 1260/1999 (9), un kuri tādējādi var tikt atzīti par reģioniem, kuri ir tiesīgi gūt labumu no pētniecības darbībām īpašās programmas “Iespējas” darba programmā “Pētniecības potenciāls”.
   3.   ES un Fēru salu Pētniecības komiteja, kurā ir Komisijas un Fēru salu pārstāvji, pieņem savu reglamentu.
   4.   ES un Fēru salu Pētniecības komiteja sanāk vismaz reizi divos gados. Ārkārtas sanāksmes sasauc pēc vienas vai otras puses pieprasījuma.
   5. pants
   Nobeiguma noteikumi
   1.   Šā nolīguma I, II, III un IV pielikums ir tā sastāvdaļa.
   2.   Šis nolīgums ar šo ir noslēgts uz pamatprogrammas atlikušo darbības termiņu. Tas stājas spēkā dienā, kad abas puses ir paziņojušas viena otrai par savu šim nolūkam vajadzīgo procedūru pabeigšanu. To provizoriski piemēro no 2010. gada 1. janvāra.
   Šo nolīgumu var grozīt tikai rakstiski pēc pušu abpusējas piekrišanas. Grozījumi stāsies spēkā saskaņā ar to pašu procedūru, kuru piemēro nolīgumam, ar diplomātisko kanālu starpniecību. Ikviena no pusēm var izbeigt šo nolīgumu jebkurā laikā, par to ar diplomātisko kanālu starpniecību rakstiski paziņojot sešus mēnešus iepriekš. Projektus un darbības, kas šā nolīguma izbeigšanas un/vai darbības termiņa beigšanās brīdī nav pabeigti, turpina līdz to pilnīgai pabeigšanai saskaņā ar šajā nolīgumā izklāstītajiem nosacījumiem. Puses savstarpēji vienojas par jebkurām citām nolīguma izbeigšanas sekām.
   3.   Ja viena puse paziņo otrai pusei, ka tā neslēdz šo nolīgumu, ar šo puses savstarpēji vienojas, ka:

               —

               Savienība atmaksā Fēru salām to ieguldījumu Eiropas Savienības gada budžetā, kas minēts 2. panta 2. punktā,

               —

               tomēr Savienības ieguldītos līdzekļus saistībā ar Fēru salu juridisko vienību dalību netiešās darbībās, tostarp 2. panta 5. punktā minēto atlīdzinājumu, Savienība atskaita no minētā atmaksājuma,

               —

               projektus un darbības, kas uzsāktas saskaņā ar provizorisko piemērošanu un turpinās brīdī, kad tiek sniegts 2. punktā minētais paziņojums, turpina līdz to pabeigšanai saskaņā ar nolīgumā izklāstītajiem nosacījumiem.

         4.   Ja Savienība nolemj pārskatīt pamatprogrammu, tā dara Fēru salām zināmu šo grozījumu precīzu saturu vienas nedēļas laikā pēc tam, kad Savienība tos ir pieņēmusi. Ja šādi pārskata vai paplašina pētniecības programmas, Fēru salas var izbeigt šā nolīguma darbību, par to paziņojot sešus mēnešus iepriekš. Puses paziņo par jebkuru nodomu izbeigt vai pagarināt šo nolīgumu trīs mēnešos pēc Savienības lēmuma pieņemšanas.
   5.   Ja Savienība pieņem jaunu daudzgadu pamatprogrammu pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu pasākumu jomās, pēc jebkuras puses pieprasījuma var atkārtoti risināt sarunas par jaunu nolīgumu vai atjaunot nolīgumu ar savstarpēji saskaņotiem nosacījumiem.
   6.   Šo nolīgumu piemēro, no vienas puses, teritorijās, kurās piemēro LESD, un saskaņā ar nosacījumiem, ko paredz minētais līgums, un, no otras puses, Fēru salu teritorijā.
   7.   Šis nolīgums ir sagatavots divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu, zviedru un fēru valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

      Съставено в Брюксел на трети юни две хиляди и десета година.
      Hecho en Bruselas, el tres de junio de dos mil diez.
      V Bruselu dne třetího června dva tisíce deset.
      Udfærdiget i Bruxelles den tredje juni to tusind og ti.
      Geschehen zu Brüssel am dritten Juni zweitausendzehn.
      Kahe tuhande kümnenda aasta juunikuu kolmandal päeval Brüsselis.
      'Εγινε στις Βρυξέλλες, στις τρεις Ιουνίου δύο χιλιάδες δέκα.
      Done at Brussels on the third day of June in the year two thousand and ten.
      Fait à Bruxelles, le trois juin deux mille dix.
      Fatto a Bruxelles, addì tre giugno duemiladieci.
      Briselē, divi tūkstoši desmitā gada trešajā jūnijā
      Priimta du tūkstančiai dešimtų metų birželio trečią dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizedik év június harmadik napján.
      Magħmul fi Brussell, it-tielet jum ta' Ġunju tas-sena elfejn u għaxra.
      Gedaan te Brussel, de derde juni tweeduizend tien.
      Sporządzono w Brukseli dnia trzeciego czerwca dwa tysiące dziesiątego roku.
      Feito em Bruxelas, em três de Junho de dois mil e dez.
      Întocmit la Bruxelles, la trei iunie două mii zece.
      V Bruseli tretieho júna dvetisícdesať.
      V Bruslju, dne tretjega junija leta dva tisoč deset.
      Tehty Brysselissä kolmantena päivänä kesäkuuta vuonna kaksituhattakymmenen.
      Som skedde i Bryssel den tredje juni tjugohundratio.
      Gjørdur í Brússel triðja juni tvey túsund og tíggju.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savieníbas vārdā
         Europos Sajungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Ghall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen
         Fyri Evropeiska Somveldið

         За правителството на Фарьорските острови
         Por el Gobierno de las Islas Feroe
         Za vládu Faerských ostrovů
         For Færøernes landsstyre
         Für die Regierung der Färöer
         Fääri saarte valitsuse nimel
         Για την Κυβέρνηση των Νήσων Φερόες
         For the Government of the Faroes
         Pour le gouvernement des îles Féroé
         Per il governo delle isole Færøer
         Fēru salu valdības vārdā
         Farerų Vyriausybės vardu
         A Feröer szigetek kormánya részéről
         Għall-Gvern tal-Gżejjer Faeroe.
         Voor de regering van de Faeröer
         W imieniu rządu Wysp Owczych
         Pelo Governo das IIhas Faroé
         Pentru Guvernul Insulelor Feroe
         Za vládu Faerských ostrovov
         Za Vlado Ferskih otokov
         Färsaarten hallituksen puolesta
         För Färöarnas landsstyre
         Fyri Føroya landsslýri

      (1)  OV L 412, 30.12.2006., 1. lpp.

      (2)  OV L 391, 30.12.2006., 1. lpp.

      (3)  OV L 400, 30.12.2006., 86. lpp.

      (4)  OV L 400, 30.12.2006., 243. lpp.

      (5)  OV L 400, 30.12.2006., 272. lpp.

      (6)  OV L 400, 30.12.2006., 299. lpp.

      (7)  OV L 400, 30.12.2006., 368. lpp.

      (8)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

      (9)  OV L 210, 31.7.2006., 25. lpp.
   I PIELIKUMS

      SAVIENĪBAS DALĪBVALSTU UN FĒRU SALU JURIDISKO VIENĪBU DALĪBAS NOTEIKUMI

   Šajā nolīgumā “juridiska vienība” ir jebkura fiziska persona vai jebkura juridiska persona, kas izveidota atbilstīgi tās valsts tiesību aktiem, kur tā veic darbību, vai atbilstīgi Savienības tiesību aktiem, kura ir tiesību subjekts un kura ir tiesīga savā vārdā uzņemties jebkāda veida tiesības un pienākumus.
   I.   Fēru salu juridisko vienību dalības noteikumi pamatprogrammas netiešās darbībās

               1.

               Tādu juridisko vienību dalība, kuras veic darbību Fēru salās, pamatprogrammas netiešās darbībās un to finansēšana notiek saskaņā ar nosacījumiem, kas asociētajām valstīm paredzēti Regulā (EK) Nr. 1906/2006. Ja Savienība paredz noteikumus LESD 185. un 187. panta īstenošanai, Fēru salām ir atļauts piedalīties juridiskajās struktūrās, kas izveidotas saskaņā ar minētajiem noteikumiem, atbilstīgi normām par šādu juridisko struktūru izveidi.
               Juridiskās vienības, kas veic darbību Fēru salās, ir tiesīgas piedalīties netiešās darbībās, pamatojoties uz LESD 185. un 187. pantu, ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādi attiecas uz juridiskām vienībām, kas veic darbību dalībvalstīs.
               Juridiskās vienības, kas veic darbību Fēru salās, ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādi attiecas uz juridiskām vienībām, kas veic darbību dalībvalstīs, ir tiesīgas saņemt aizdevumus, ko Eiropas Investīciju banka sniedz pamatprogrammā izklāstīto pētniecības mērķu atbalstam (riska dalīšanas finanšu mehānisms).

               2.

               Ar Fēru salu juridiskām vienībām rēķinās tāpat kā ar Savienības juridiskām vienībām, izvēloties attiecīgu skaitu neatkarīgu speciālistu Regulas (EK) Nr. 1906/200617. un 27. pantā paredzētajiem uzdevumiem saskaņā ar šajos pantos minētajiem nosacījumiem, kā arī dalībai pamatprogrammas dažādās grupās un padomdevējās komitejās, ņemot vērā tiem uzticētajiem uzdevumiem atbilstošas spējas un zināšanas.

               3.

               Atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1906/2006 un Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (1), (turpmāk “Finanšu regula”) piešķīruma līgumā un/vai citā līgumā, kuru Savienība noslēgusi ar jebkuru Fēru salu juridisko vienību, lai veiktu netiešu darbību, paredz pārbaudes un revīzijas, kas jāveic Komisijai vai Eiropas Savienības Revīzijas palātai, vai to uzdevumā. Sadarbības un abpusēju interešu garā attiecīgās Fēru salu iestādes sniegs jebkādu samērīgu un lietderīgu palīdzību, kas attiecīgajos apstākļos var būt nepieciešama, lai palīdzētu veikt šādas pārbaudes un revīzijas.

         II.   Noteikumi par dalībvalstu juridisko vienību dalību Fēru salu pētniecības programmās un projektos

               1.

               Lai juridiskās vienības, kas veic darbību Savienībā un kas izveidotas saskaņā ar kādas Savienības dalībvalsts vai Savienības tiesību aktiem, piedalītos Fēru salu pētniecības un attīstības programmu projektos, līdztekus var būt nepieciešama vismaz vienas Fēru salu juridiskās vienības dalība. Ja nepieciešams, priekšlikumus par šādu dalību iesniedz kopīgi ar Fēru salu juridisko(-ām) vienību(-ām).

               2.

               Saskaņā ar 1. punktu un II pielikumu uz to juridisko vienību tiesībām un pienākumiem, kuras veic darbību Savienībā un piedalās Fēru salu pētniecības un attīstības programmu pētniecības projektos, kā arī uz piedāvājumu iesniegšanas un vērtēšanas noteikumiem un piešķīruma līgumu un/vai citu līgumu piešķiršanas un slēgšanas noteikumiem saistībā ar šādiem projektiem attiecas Fēru salu normatīvie akti un valdības norādījumi, ar ko reglamentē pētniecības un attīstības programmu darbību, kā arī attiecīgā gadījumā valsts drošības ierobežojumi, ko piemēro Fēru salu juridiskām vienībām, nodrošinot vienlīdzīgu attieksmi un ņemot vērā Fēru salu un Savienības sadarbības specifiku šajā jomā.
               Uz tādu juridisko vienību finansēšanu, kuras veic darbību Savienībā un piedalās Fēru salu pētniecības un attīstības programmu pētniecības projektos, attiecas Fēru salu normatīvie akti un valdības norādījumi, ar ko reglamentē pētniecības un attīstības programmu darbību, kā arī attiecīgā gadījumā valsts drošības ierobežojumi, ko piemēro tām juridiskām vienībām, kuras piedalās Fēru salu pētniecības un attīstības programmu pētniecības projektos, bet kuras nav Fēru salu juridiskās vienības. Gadījumā, ja finansējums netiek sniegts tām juridiskām vienībām, kuras nav Fēru salu juridiskās vienības, Savienības juridiskās vienības pašas sedz savas izmaksas, tostarp savu relatīvo daļu projekta vispārējās vadības un administratīvajās izmaksās.

               3.

               Priekšlikumi pētniecībai visās jomās jāiesniedz Fēru salu Pētniecības padomei (Granskingarráðið).

               4.

               Fēru salas regulāri informē Savienību par īstenojamām Fēru salu programmām un tādu juridisko vienību dalības iespējām, kuras veic darbību Savienībā.

      (1)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.
   II PIELIKUMS

      INTELEKTUĀLĀ ĪPAŠUMA TIESĪBU PIEŠĶIRŠANAS PRINCIPI

   I.   Piemērošana
   Šajā nolīgumā: terminam “intelektuālais īpašums” ir nozīme, kas izklāstīta 2. pantā 1967. gada 14. jūlijā Stokholmā parakstītajā Konvencijā par Pasaules Intelektuālā īpašuma organizācijas izveidi; “zināšanas” ir gan aizsargāti, gan neaizsargāti rezultāti, tostarp informācija, kā arī autortiesības vai tiesības, kas attiecināmas uz šādu informāciju, pēc pieteikumu iesniegšanas nolūkā saņemt patentus, dizainparaugus, augu šķirņu aizsardzības dokumentus, papildu aizsardzības sertifikātus vai līdzīgus aizsardzības veidus vai pēc to saņemšanas.
   II.   Pušu juridisko vienību intelektuālā īpašuma tiesības

               1.

               Katra puse nodrošina, ka to otras puses juridisko vienību intelektuālā īpašuma tiesības, kuras piedalās atbilstoši šim nolīgumam veiktās darbībās, kā arī blakustiesības un pienākumi, kas izriet no šādas dalības, atbilst attiecīgajām starptautiskajām konvencijām, kuras ir piemērojamas pusēm, tostarp TRIPS nolīgumam (Nolīgums par intelektuālā īpašuma tiesībām, kas saistītas ar tirdzniecību, ko pārvalda Pasaules Tirdzniecības organizācija), kā arī Bernes konvencijai (1971. gada Parīzes akts) un Parīzes konvencijai (1967. gada Stokholmas akts).

               2.

               Fēru salu juridiskām vienībām, kas piedalās pamatprogrammas netiešā darbībā, ir tiesības un pienākumi attiecībā uz intelektuālo īpašumu saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti Regulā (EK) Nr. 1906/2006 un attiecīgi ar Savienību noslēgtajos piešķīruma līgumos un/vai citos līgumos, un tie ir atbilstīgi 1. punktam. Ja Fēru salu juridiskās vienības piedalās pamatprogrammas netiešā darbībā, kas īstenota atbilstoši LESD 185. pantam, tām ir tādas pašas tiesības un pienākumi attiecībā uz intelektuālo īpašumu kā iesaistīto dalībvalstu juridiskām vienībām, kā to paredz attiecīgais Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums un attiecīgi ar Savienību noslēgtais piešķīruma līgums un/vai cits līgums, un tie ir atbilstīgi 1. punktam.

               3.

               Savienības juridiskām vienībām, kas piedalās Fēru salu pētniecības programmās vai projektos, ir tādas pašas tiesības un pienākumi attiecībā uz intelektuālo īpašumu kā juridiskām vienībām, kuras veic darbību Fēru salās un piedalās šādās pētniecības programmās vai projektos, un tie ir atbilstīgi 1. punktam.

         III.   Pušu intelektuālā īpašuma tiesības

               1.

               Ja vien puses nav īpaši vienojušās citādi, uz zināšanām, ko puses radījušas, veicot darbības saskaņā ar šā nolīguma 1. panta 3. punktu, attiecas šādi noteikumi:

                           a)

                           puse, kas rada šādas zināšanas, ir minēto zināšanu īpašniece. Ja nevar noteikt, cik daudz darba katra puse attiecīgi ieguldījusi, pusēm ir kopīpašuma tiesības uz šīm zināšanām;

                           b)

                           puse, kurai ir īpašuma tiesības uz minētajām zināšanām, piešķir otrai pusei piekļuves tiesības šīm zināšanām šā nolīguma 1. panta 3. punktā minēto darbību veikšanai. Šādas piekļuves tiesības piešķir bez atlīdzības.

               2.

               Ja vien puses nav īpaši vienojušās citādi, uz pušu zinātniskiem rakstiem attiecas šādi noteikumi:

                           a)

                           ja viena puse žurnālos, rakstos, pārskatos, grāmatās, tostarp ar videomateriālu un programmatūru starpniecību, publicē zinātniskus un tehniskus datus, informāciju un rezultātus, kas izriet no darbībām vai ir saistīti ar darbībām, kas veiktas atbilstoši šim nolīgumam, tad otrai pusei piešķir vispasaules neekskluzīvu, neatsaucamu, bezmaksas licenci, kas ļauj tulkot, pavairot, adaptēt, pārraidīt un publiski izplatīt šādus darbus;

                           b)

                           uz visiem ar autortiesībām aizsargāto datu un informācijas eksemplāriem, kurus paredzēts izplatīt publiski un kuri sagatavoti atbilstīgi šai iedaļai, norāda darba autora(-u) vārdu(-us), ja vien autors no tā nav nepārprotami atteicies. Tajos jābūt arī skaidri redzamam apliecinājumam par pušu kopīgu atbalstu.

               3.

               Ja vien puses nav īpaši vienojušās citādi, uz pušu neizpaužamo informāciju attiecas šādi noteikumi:

                           a)

                           darot zināmu otrai pusei informāciju, kas attiecas uz darbībām, kuras veiktas atbilstoši šim nolīgumam, katra puse nosaka to informāciju, kuru tā vēlas saglabāt kā neizpaužamu;

                           b)

                           šādu informāciju saņēmusī puse var uz savu atbildību šādu neizpaužamu informāciju nodot tās pārziņā esošām struktūrām vai personām konkrētos šā nolīguma īstenošanas nolūkos;

                           c)

                           informāciju saņēmusī puse šādu neizpaužamu informāciju var izplatīt plašāk, nekā minēts b) apakšpunktā, tikai pēc neizpaužamu informāciju sniegušās puses iepriekšējas rakstiskas atļaujas saņemšanas. Puses sadarbojas, izstrādājot iepriekšējas rakstiskas atļaujas pieprasīšanas un saņemšanas procedūras, lai varētu plašāk izplatīt šādu informāciju, un katra puse sniegs šādu apstiprinājumu tādā apjomā, kādu pieļauj tās iekšpolitika, noteikumi un tiesību akti;

                           d)

                           neizpaužama informācija, kas nav dokumentāra, un cita konfidenciāla informācija, kas sniegta semināros un citās sanāksmēs, kuras organizētas pušu pārstāvjiem saistībā ar šo nolīgumu, vai informācija, kas saistīta ar personāla nodarbināšanu, iekārtu izmantošanu vai netiešām darbībām, ir uzskatāma par konfidenciālu, ja šādas neizpaužamas vai citas konfidenciālas vai iekšējas informācijas saņēmējs atbilstīgi a) apakšpunktam tika informēts par saņemtās informācijas konfidencialitāti laikā, kad informācija tika nodota;

                           e)

                           puses apņemas pielikt visas pūles, lai nodrošinātu, ka neizpaužama informācija, ko tās saņēmušas atbilstoši a) un c) apakšpunktam, tiek kontrolēta atbilstoši šeit noteiktajam. Ja kāda no pusēm uzzina, ka tā nespēs vai varētu nespēt ievērot neizplatīšanas noteikumus, kas izklāstīti a) un c) apakšpunktā, tā nekavējoties informē otru pusi. Puses pēc tam apspriežas, lai vienotos par atbilstīgu rīcību.

         III PIELIKUMS

      NOTEIKUMI ATTIECĪBĀ UZ FĒRU SALU FINANSIĀLO IEGULDĪJUMU PAMATPROGRAMMĀ

   I.   Fēru salu finansiālā ieguldījuma aprēķināšana

               1.

               Fēru salu finansiālo ieguldījumu pamatprogrammā nosaka katru gadu proporcionāli un papildus summai, kas katru gadu Savienības gada budžetā paredzēta saistību apropriācijām, kuras vajadzīgas pamatprogrammas īstenošanai, pārvaldībai un darbībai, saskaņā ar Finanšu regulu un Komisijas Regulu (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2002. gada 23. decembris), ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (1).

               2.

               Proporcionalitātes koeficientu, kas nosaka Fēru salu ieguldījumu, iegūst, nosakot attiecību starp Fēru salu iekšzemes kopproduktu tirgus cenās un Savienības dalībvalstu iekšzemes kopproduktu summu tirgus cenās. Šo attiecību dalībvalstīm aprēķina, pamatojoties uz jaunākajiem Komisijas (Eurostat) statistikas datiem, kas attiecas uz to pašu gadu un ir pieejami Savienības provizoriskā budžeta projekta publicēšanas laikā, un Fēru salām – pamatojoties uz jaunākajiem Fēru salu Nacionālās statistikas iestādes (Hagstova Føroya) statistikas datiem, kas attiecas uz to pašu gadu un ir pieejami Savienības provizoriskā budžeta projekta publicēšanas laikā.

               3.

               Komisija pēc iespējas drīz un ne vēlāk kā 1. septembrī katru gadu pirms attiecīgā finanšu gada paziņo Fēru salām šādu informāciju kopā ar attiecīgiem pamatojuma dokumentiem:

                           —

                           saistību apropriāciju summu Savienības provizoriskā budžeta projekta izdevumu tāmē, kas atbilst pamatprogrammai,

                           —

                           aprēķināto ieguldījumu summu no provizoriskā Savienības budžeta projekta, kas atbilst Fēru salu dalībai pamatprogrammā saskaņā ar 1., 2. un 3. punktu.

                     Tiklīdz Savienības gada budžets ir pieņemts galīgajā variantā, Komisija paziņo Fēru salām 1. punktā minētās galīgās summas izdevumu tāmē, kas atbilst Fēru salu dalībai.

         II.   Fēru salu finansiālā ieguldījuma maksājumi

               1.

               Komisija ne vēlāk kā katra finanšu gada janvārī un jūnijā izdod Fēru salām uzaicinājumu veikt iemaksu atbilstoši to ieguldījumam saskaņā ar šo nolīgumu. Šie uzaicinājumi veikt iemaksu paredz šādus maksājumus:
               Fēru salu ieguldījuma sešas divpadsmitdaļas 30 dienās pēc uzaicinājuma veikt iemaksu saņemšanas. Tomēr sešas divpadsmitdaļas, ko iemaksā 30 dienas pēc janvārī izdotā uzaicinājuma saņemšanas, aprēķina, pamatojoties uz summu, kas ir norādīta provizoriskā budžeta projekta ieņēmumu tāmē: šādi iemaksātas summas regularizē kopā ar sešu divpadsmitdaļu maksājumu 30 dienas pēc tam, kad saņemts uzaicinājums veikt iemaksu, kurš izdots vēlākais jūnijā.
               Pirmajam šā nolīguma īstenošanas gadam Komisija pirmo uzaicinājumu veikt iemaksu izdod 30 dienās pēc nolīguma provizoriskās piemērošanas dienas. Ja šis uzaicinājums veikt iemaksu tiek izdots pēc 15. jūnija, tas paredz, ka Fēru salu ieguldījuma divpadsmit divpadsmitdaļu iemaksa, kas aprēķināta, pamatojoties uz summu, kura ir norādīta budžeta ieņēmumu tāmē, jāveic 30 dienās.

               2.

               Fēru salu ieguldījumu denominē un iemaksā euro. Fēru salu maksājumu kreditē Savienības programmām kā budžeta ieņēmumus, kas iekļauti attiecīgajā budžeta pozīcijā Savienības gada budžeta ieņēmumu tāmē. Uz apropriāciju pārvaldību attiecas Finanšu regula.

               3.

               Fēru salas iemaksā savu ieguldījumu saskaņā ar šo nolīgumu atbilstoši 1. punktā noteiktajam grafikam. Par jebkuru ieguldījuma maksājuma kavējumu no dienas, kad beidzies iemaksas termiņš, Fēru salām ir jāmaksā soda procenti par nenomaksāto summu. Procentu likme par debitoru parādiem, kas nav samaksāti termiņā, ir likme, ko Eiropas Centrālā banka piemēro savām kapitāla refinansēšanas operācijām, kas publicēta Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša C sērijā un kas ir spēkā tā mēneša pirmajā kalendārajā dienā, kurā ir atmaksas termiņš, palielinot šo likmi par pusotru procenta punktu.
               Gadījumā, ja ieguldījuma maksājuma kavējums ir tāds, ka tas var nopietni apdraudēt programmas īstenošanu un pārvaldību, Komisija apturēs Fēru salu dalību programmā attiecīgajā finanšu gadā, ja maksājums netiks iemaksāts 20 darbdienās pēc oficiālas atgādinājuma vēstules nosūtīšanas Fēru salām, neskarot Savienības saistības saskaņā ar piešķīruma līgumiem un/vai citiem līgumiem, kas jau noslēgti attiecībā uz atsevišķu netiešo darbību īstenošanu.

               4.

               Vēlākais tā gada 31. maijā, kas ir pēc attiecīgā finanšu gada, informācijas nolūkos sagatavo un nosūta Fēru salām paziņojumu par apropriācijām pamatprogrammai attiecīgajam finanšu gadam atbilstīgi Kopienas ieņēmumu un izdevumu pārskata paraugam.

               5.

               Slēdzot katra finanšu gada kontus un ņemot vērā ieņēmumu un izdevumu pārskata veidošanas sistēmu, Komisija noteiktā kārtībā regularizē kontus saistībā ar Fēru salu dalību. Šādā regularizācijā ņem vērā labojumus, kas veikti, pārņemot, anulējot, pārnesot, atbrīvojot vai papildinot un grozot budžetu finanšu gada laikā. Šādu regularizāciju veic otrā maksājuma laikā nākamajam finanšu gadam un 2014. gada jūlijā pēdējam finanšu gadam. Turpmāku regularizāciju veic katru gadu līdz 2016. gada jūlijam.

      (1)  OV L 357, 31.12.2002., 1. lpp.
   IV PIELIKUMS

      ŠAJĀ NOLĪGUMĀ IETVERTO SAVIENĪBAS PROGRAMMU FĒRU SALU DALĪBNIEKU FINANŠU KONTROLE

   I.   Tieša saziņa
   Komisija tieši sazinās ar programmas dalībniekiem, kas veic darbību Fēru salās, un to apakšuzņēmējiem. Tie var iesniegt tieši Komisijai visu attiecīgo informāciju un dokumentāciju, kas iesniedzama, pamatojoties uz šajā nolīgumā minētajiem tiesību aktiem un piešķīruma līgumiem un/vai citiem līgumiem, kas noslēgti to īstenošanas nolūkā.
   II.   Revīzijas

               1.

               Saskaņā ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 un Regulu (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, kā arī citiem noteikumiem, kas minēti šajā nolīgumā, piešķīruma līgumos un/vai citos līgumos, kas noslēgti ar programmas dalībniekiem, kuri veic darbību Fēru salās, var paredzēt, ka Komisijas pārstāvji vai citas Komisijas pilnvarotas personas, tostarp OLAF pārstāvji, jebkurā laikā dalībnieku un to apakšuzņēmēju telpās var veikt zinātniskas, finanšu, tehnoloģiskas vai citas revīzijas.

               2.

               Komisijas pārstāvjiem, Eiropas Savienības Revīzijas palātai un Komisijas pilnvarotām personām, tostarp OLAF pārstāvjiem, tiek nodrošināta piekļuve objektiem, darbiem un dokumentiem, kā arī visai informācijai, kas vajadzīga, lai veiktu šādas revīzijas, tostarp elektroniskā formātā, šīs piekļuves tiesības skaidri iekļaujot un norādot piešķīruma līgumos un/vai citos līgumos, kas noslēgti ar Fēru salu dalībniekiem, lai īstenotu šajā nolīgumā minētos tiesību aktus.

               3.

               Saskaņā ar attiecīgajos piešķīruma līgumos un/vai citos līgumos iekļautajiem noteikumiem revīzijas var veikt pēc pamatprogrammas vai šā nolīguma darbības termiņa beigām.

               4.

               Fēru salu valdības izraudzīto kompetento Fēru salu iestādi iepriekš informē par Fēru salu teritorijā veicamām revīzijām. Šāds paziņojums nav tiesisks priekšnoteikums minēto revīziju veikšanai.

         III.   Pārbaudes uz vietas

               1.

               Saskaņā ar šo nolīgumu Komisija, tostarp OLAF pārstāvji, ir pilnvarota veikt pārbaudes uz vietas un inspekcijas Fēru salu dalībnieku un to apakšuzņēmēju telpās saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti Padomes Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (1996. gada 11. novembris) par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (1).

               2.

               Pārbaudes uz vietas un inspekcijas sagatavo un veic Komisija ciešā sadarbībā ar Nacionālo revīzijas biroju (Landsgrannskoðanin). Pēdējo minēto struktūru pietiekamu laiku iepriekš informē par pārbaužu un inspekciju objektu, mērķi un tiesisko pamatojumu, lai tā varētu sniegt palīdzību. Šai nolūkā Fēru salu kompetento iestāžu ierēdņi var piedalīties pārbaudēs uz vietas un inspekcijās.

               3.

               Ja attiecīgās Fēru salu iestādes vēlas, tās var veikt pārbaudes uz vietas un inspekcijas kopā ar Komisiju.

               4.

               Ja pamatprogrammas dalībnieki nepiekrīt pārbaudei uz vietas vai inspekcijai, Fēru salu iestādes, rīkojoties saskaņā ar valsts tiesību aktiem, palīdz Komisijas inspektoriem tiktāl, ciktāl pamatoti vajadzīgs, lai viņi varētu izpildīt savu pienākumu veikt pārbaudi uz vietas vai inspekciju.

               5.

               Komisija iespējami drīz ziņo Fēru salu kompetentajai iestādei par pārbaudē uz vietas vai inspekcijas gaitā konstatētu faktu vai aizdomām saistībā ar pārkāpumiem. Jebkurā gadījumā Komisijai jāinformē iepriekšminētā iestāde par šādu pārbaužu un inspekciju rezultātu.

         IV.   Informācija un konsultācijas

               1.

               Lai pienācīgi īstenotu šo pielikumu, Fēru salu un Savienības kompetentās iestādes regulāri apmainās ar informāciju, izņemot gadījumus, kad tas ir aizliegts vai nav atļauts attiecīgajos valsts tiesību aktos, un pēc vienas puses pieprasījuma veic konsultācijas.

               2.

               Fēru salu kompetentās iestādes pamatotā termiņā informē Komisiju par faktu vai aizdomām saistībā ar pārkāpumu, kas konstatēts šajā nolīgumā minēto tiesību aktu piemērošanai noslēgto piešķīruma līgumu un/vai citu līgumu slēgšanā un īstenošanā.

         V.   Konfidencialitāte
   Uz paziņoto vai citādi saskaņā ar šo pielikumu iegūto informāciju attiecas pienākums glabāt dienesta noslēpumu, un tā aizsargājama tāpat, kā tamlīdzīgu informāciju aizsargā Fēru salu tiesību akti un atbilstīgie noteikumi, kas attiecas uz Savienības iestādēm. Šādu informāciju drīkst izpaust tikai tādām personām Savienības iestādēs vai dalībvalstīs, vai Fēru salās, kuru amata pienākumu pildīšanai likumīgi nepieciešams zināt šādu informāciju, kā arī to drīkst izmantot tikai, lai nodrošinātu pušu finansiālo interešu efektīvu aizsardzību.
   VI.   Administratīvie pasākumi un sankcijas
   Neskarot Fēru salu krimināltiesību normu piemērošanu, administratīvos pasākumus un sankcijas var piemērot Komisija saskaņā ar Regulām (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 un (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 un saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finansiālo interešu aizsardzību (2).
   VII.   Atgūšana un izpildes nodrošināšana
   Lēmumi, kurus Komisija pieņēmusi saistībā ar pamatprogrammu šā nolīguma darbības jomā un kuri uzliek finansiālas saistības personām, kas nav valstis, ir izpildāmi Fēru salās, piemērojot Fēru salu tiesas civilprocesuālās normas. Attiecīgie noteikumi par izpildes nodrošināšanu ir iekļauti piešķīruma līgumos ar Fēru salu dalībniekiem. Fēru salu valdības izraudzītās iestādes izpildes prasību iesniedz Fēru salu tiesā, neveicot citu kontroli kā vien akta autentiskuma pārbaudi, un par to informē Komisiju. Izpildes nodrošināšana notiek saskaņā ar Fēru salu procesuālajām normām. Izpildes nodrošināšanas lēmuma likumību kontrolē Eiropas Savienības Tiesa. Tiesas spriedumi saskaņā ar šķīrējtiesas klauzulu piešķīruma līgumā un/vai citā līgumā saistībā ar pamatprogrammu ir izpildāmi ar tādiem pašiem noteikumiem.

      (1)  OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.

      (2)  OV L 312, 23.12.1995., 1. lpp.