title: Komisijas Lēmums (ES) 2019/418 (2019. gada 13. marts), ar ko groza Lēmumu (ES) 2017/1214, (ES) 2017/1215, (ES) 2017/1216, (ES) 2017/1217, (ES) 2017/1218 un (ES) 2017/1219 (izziņots ar dokumenta numuru C(2019) 1851) (Dokuments attiecas uz EEZ.)

text:
                  15.3.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 73/188

         KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2019/418
         (2019. gada 13. marts),
         ar ko groza Lēmumu (ES) 2017/1214, (ES) 2017/1215, (ES) 2017/1216, (ES) 2017/1217, (ES) 2017/1218 un (ES) 2017/1219

               (izziņots ar dokumenta numuru C(2019) 1851)

         (Dokuments attiecas uz EEZ)
         EIROPAS KOMISIJA,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Regulu (EK) Nr. 66/2010 par ES ekomarķējumu (1) un jo īpaši tās 8. panta 2. punktu,
         apspriedusies ar Eiropas Savienības Ekomarķējuma komiteju,
         tā kā:

                     (1)

                     Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 66/2010 ES ekomarķējumu var piešķirt produktiem, kam visā to aprites ciklā ir samazināta ietekme uz vidi. Katrai produktu grupai jānosaka konkrēti ES ekomarķējuma kritēriji.

                     (2)

                     Komisijas lēmumi (ES) 2017/1214 (2), (ES) 2017/1215 (3), (ES) 2017/1216 (4), (ES) 2017/1217 (5), (ES) 2017/1218 (6) un (ES) 2017/1219 (7) nosaka kritērijus un ar tiem saistītās novērtēšanas un verifikācijas prasības attiecīgi līdzekļiem trauku mazgāšanai ar rokām, rūpniecībā un iestādēs izmantojamiem mazgāšanas līdzekļiem, kas paredzēti trauku mazgājamām mašīnām, trauku mazgājamās mašīnās lietojamiem mazgāšanas līdzekļiem, cietā seguma tīrīšanas līdzekļiem, veļas mazgāšanas līdzekļiem un rūpniecībā un iestādēs izmantojamiem veļas mazgāšanas līdzekļiem.

                     (3)

                     Vairākas valstu kompetentās iestādes, kas piešķir ES ekomarķējumu, ir Komisiju informējušas par grūtībām ieviest dažus kritērijus, kas noteikti ar minētajiem lēmumiem. Konkrētāk, kritēriji prasa, lai vielas, kas ir dažu sastāvdaļu (piem., fosfātu) piemaisījumi, nebūtu sastopamas galīgajā mazgāšanas līdzeklī neatkarīgi no koncentrācijas, tomēr šos piemaisījumus likvidēt pašlaik nav tehniski iespējams.

                     (4)

                     2. apsvērumā uzskaitītie lēmumi atceļ un aizstāj iepriekšējus Komisijas lēmumus tajā pašā jomā. Saskaņā ar iepriekšējiem Lēmumiem piemaisījumiem un blakusproduktiem bija jāatbilst kritērijiem tikai tad, ja tie galīgajā produktā sastopami koncentrācijā virs 0,010 masas %. Komisija ir veikusi novērtējumu un secinājusi, ka 2. apsvērumā uzskaitīto lēmumu katra kritērija izpildes vajadzībām būtu jānosaka minimāla izejmateriālu blakusproduktu un piemaisījumu koncentrācijas sliekšņvērtība 0,010 % no galīgā produkta masas, kā iepriekšējos lēmumos.

                     (5)

                     Lēmums (ES) 2017/1217 atcēla un aizstāja Komisijas Lēmumu 2011/383/ES (8) attiecībā uz produktu grupu “universālie tīrīšanas līdzekļi un sanitārie tīrīšanas līdzekļi”. Ar Lēmumu (ES) 2017/1217 tika noteikts 18 mēnešu pārejas periods, lai tādu produktu ražotājiem, par kuriem piešķirts ES ekomarķējums, pamatojoties uz Lēmuma 2011/383/ES kritērijiem, būtu pietiekami daudz laika savus produktus pielāgot pārskatītajiem kritērijiem, kas noteikti Lēmumā (ES) 2017/1217. Minētais pārejas posms beidzās 2018. gada 26. decembrī. Vairākas valstu kompetentās iestādes ir informējušas Komisiju par vajadzību pārejas periodu pagarināt par sešiem mēnešiem sakarā ar to, ka ir saņemts ļoti daudz pieteikumu uz ES ekomarķējuma piešķiršanas līgumu atjaunošanu. Komisija ir veikusi novērtējumu, un tas apstiprināja, ka šajā gadījumā pārejas periods izņēmuma kārtā jāpagarina par sešiem mēnešiem.

                     (6)

                     Lēmums (ES) 2017/1218 un Lēmums (ES) 2017/1219 abi ietver saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 66/2010 6. panta 7. punktu piešķirtu atkāpi attiecībā uz ε-ftalimidoperoksiheksānskābi (PAP), kad tā klasificēta kā bīstama ūdensvidei 1. akūtās bīstamības kategorijā (H400) vai bīstama ūdensvidei 3. hroniskas bīstamības kategorijā (H412), līdz maksimālajai koncentrācijai 0,6 g/kg veļas. Šīs atkāpes tika piešķirtas tāpēc, ka tika atzīts, ka šo lēmumu aptvertajos mazgāšanas līdzekļos PAP ir svarīga funkcija kā balinātājam un mazgāšanas procesā tas ievērojami noārdās.

                     (7)

                     Mazgāšanās procesā PAP noārdās par ε-ftalimidoheksānskābi (PAC). Šī viela nav peroksīdiska, viegli bionoārdās un nav bīstama videi. Tā kā PAP viegli noārdās par PAC un novadītajā ūdenī nenokļūst, tad, aprēķinot produkta robežatšķaidījumu, attiecībā uz PAP ir lietderīgāk izmantot PAC noārdīšanās koeficientus. Līdzīga pieeja jau ir izmantota Lēmumā (ES) 2017/1219 attiecībā uz ūdeņraža peroksīdu, kas mazgāšanas procesā noārdās par peroksietiķskābi un kā robežatšķaidījuma aprēķināšanai ir piemēroti atsevišķi noteikumi. Tāpēc Lēmums (ES) 2017/1219 būtu jāgroza tā, lai PAP robežatšķaidījumu aprēķinātu, izmantojot PAC noārdīšanās vērtības.

                     (8)

                        PAP par balinātāju galvenokārt izmanto profesionālos daudzkomponentu veļas mazgāšanas līdzekļos, nevis mājsaimniecības veļas mazgāšanas līdzekļos. Tāpēc pašreizējā atkāpe attiecībā uz PAP Lēmumā (ES) 2017/1218 nav vajadzīga un būtu jālikvidē.

                     (9)

                     Skaidrības labas Lēmuma (ES) 2017/1218 pielikumā būtu jāgroza 3. tabula, kurā redzama vielas klasifikācija saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1272/2008.

                     (10)

                     Tāpēc Lēmums (ES) 2017/1214, (ES) 2017/1215, (ES) 2017/1216, (ES) 2017/1217, (ES) 2017/1218 un (ES) 2017/1219 būtu attiecīgi jāgroza.

                     (11)

                     Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi komiteja, kura izveidota ar Regulas (EK) Nr. 66/2010 16. pantu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Lēmuma (ES) 2017/1214 pielikuma iedaļā ar virsrakstu “Novērtēšana un verifikācija” b) punkta (“Mērījumu robežvērtības”) 1. tabulā ar zvaigznīti (*) apzīmēto zemsvītras piezīmi aizstāj ar šādu:

               “(*)   “Neierobežots”: attiecina uz visām pievienotajām vielām neatkarīgi no koncentrācijas (analītiskā noteikšanas robeža), izņemot izejvielu blakusproduktus un piemaisījumus, kas galīgajā produktā var būt koncentrācijā līdz 0,010 masas %.”

            2. pants
            Lēmuma (ES) 2017/1215 pielikuma iedaļā ar virsrakstu “Novērtēšana un verifikācija” b) punkta (“Mērījumu robežvērtības”) 1. tabulā ar zvaigznīti (*) apzīmēto zemsvītras piezīmi aizstāj ar šādu:

               “(*)   “Neierobežots”: attiecina uz visām pievienotajām vielām neatkarīgi no koncentrācijas (analītiskā noteikšanas robeža), izņemot izejvielu blakusproduktus un piemaisījumus, kas galīgajā produktā var būt koncentrācijā līdz 0,010 masas %.”

            3. pants
            Lēmuma (ES) 2017/1216 pielikuma iedaļā ar virsrakstu “Novērtēšana un verifikācija” b) punkta (“Mērījumu robežvērtības”) 1. tabulā ar zvaigznīti (*) apzīmēto zemsvītras piezīmi aizstāj ar šādu:

               “(*)   “Neierobežots”: attiecina uz visām pievienotajām vielām neatkarīgi no koncentrācijas (analītiskā noteikšanas robeža), izņemot izejvielu blakusproduktus un piemaisījumus, kas galīgajā produktā var būt koncentrācijā līdz 0,010 masas %.”

            4. pants
            Lēmumu (ES) 2017/1217 groza šādi:

                        a)

                        7. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:

                           “3.   ES ekomarķējuma licences, kas piešķirtas saskaņā ar Lēmumā 2011/383/ES noteiktajiem kritērijiem, drīkst izmantot līdz 2019. gada 30. jūnijam.”;

                        b)

                        pielikuma iedaļā ar virsrakstu “Novērtēšana un verifikācija” b) punkta (“Mērījumu robežvērtības”) 1. tabulā ar zvaigznīti (*) apzīmēto zemsvītras piezīmi aizstāj ar šādu:
                        “(*)   “Neierobežots”: attiecina uz visām pievienotajām vielām neatkarīgi no koncentrācijas (analītiskā noteikšanas robeža), izņemot izejvielu blakusproduktus un piemaisījumus, kas galīgajā produktā var būt koncentrācijā līdz 0,010 masas %.”

            5. pants
            Lēmuma (ES) 2017/1218 pielikumu groza šādi:

                        a)

                        iedaļā ar virsrakstu “Novērtēšana un verifikācija” b) punkta (“Mērījumu robežvērtības”) 1. tabulā ar zvaigznīti (*) apzīmēto zemsvītras piezīmi aizstāj ar šādu:
                        “(*)   “Ierobežojuma nav”: attiecina uz visām pievienotajām vielām neatkarīgi no koncentrācijas (analītiskā noteikšanas robeža), izņemot blakusproduktus un piemaisījumus no izejvielām, kas galīgajā produktā var būt koncentrācijā līdz 0,010 masas %.”;

                        b)

                        5. kritērijā (“Aizliegtas un ierobežota lietojuma vielas”) b) punkta ii) apakšpunkta 3. tabulu (“Vielas, kurām piešķirts atbrīvojums”) aizstāj ar šā lēmuma pielikumā doto tabulu.

            6. pants
            Lēmuma (ES) 2017/1219 pielikumu groza šādi:

                        a)

                        1. kritērija (“Toksiskums ūdens organismiem”) pēdējo daļu aizstāj ar šādu:
                        “Sakarā ar dažu vielu noārdīšanos mazgāšanas procesa laikā šādām vielām piemēro atsevišķus noteikumus:

                                    —

                                    ūdeņraža peroksīds (H2O2): CDV aprēķinā nav iekļaujams,

                                    —

                                    peroksietiķskābe: aprēķinā iekļaujama kā etiķskābe,

                                    —

                                    ε-ftalimidoperoksiheksānskābe (PAP): aprēķinā iekļaujama kā ε-ftalimidoheksānskābe (PAC).

                              ε-ftalimidoheksānskābes (PAC) CDV[
                              chronic
                           ] aprēķināšanai izmanto šādas vērtības:

                                    DF(i) = 0,05

                                    TFchronic(i) = 0,256 mg/l

                                    aerobiski = R

                                    anaerobiski = O”;

                        b)

                        iedaļā ar virsrakstu “Novērtēšana un verifikācija” b) punkta (“Mērījumu robežvērtības”) 1. tabulā ar zvaigznīti (*) apzīmēto zemsvītras piezīmi aizstāj ar šādu:
                        “(*)   “Ierobežojuma nav”: attiecina uz visām pievienotajām vielām neatkarīgi no koncentrācijas (analītiskā noteikšanas robeža), izņemot izejvielu blakusproduktus un piemaisījumus, kas galīgajā produktā var būt koncentrācijā līdz 0,010 masas %.”

            7. pants
            Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

            Briselē, 2019. gada 13. martā

                  Komisijas vārdā –

                  Komisijas loceklis

               Karmenu VELLA

            (1)  OV L 27, 30.1.2010., 1. lpp.

            (2)  Komisijas 2017. gada 23. jūnija Lēmums (ES) 2017/1214, ar ko nosaka ES ekomarķējuma kritērijus līdzekļiem trauku mazgāšanai ar rokām (OV L 180, 12.7.2017., 1. lpp.).

            (3)  Komisijas 2017. gada 23. jūnija Lēmums (ES) 2017/1215, ar ko nosaka ES ekomarķējuma kritērijus rūpniecībā un iestādēs izmantojamiem mazgāšanas līdzekļiem, kas paredzēti trauku mazgājamām mašīnām (OV L 180, 12.7.2017., 16. lpp.).

            (4)  Komisijas 2017. gada 23. jūnija Lēmums (ES) 2017/1216, ar ko nosaka ES ekomarķējuma kritērijus trauku mazgājamās mašīnās lietojamiem mazgāšanas līdzekļiem (OV L 180, 12.7.2017., 31. lpp.).

            (5)  Komisijas 2017. gada 23. jūnija Lēmums (ES) 2017/1217, ar ko nosaka ES ekomarķējuma kritērijus cietā seguma tīrīšanas līdzekļiem (OV L 180, 12.7.2017., 45. lpp.).

            (6)  Komisijas 2017. gada 23. jūnija Lēmums (ES) 2017/1218, ar ko nosaka kritērijus ES ekomarķējuma piešķiršanai veļas mazgāšanas līdzekļiem (OV L 180, 12.7.2017., 63. lpp.).

            (7)  Komisijas 2017. gada 23. jūnija Lēmums (ES) 2017/1219, ar ko nosaka ES ekomarķējuma kritērijus rūpniecībā un iestādēs izmantojamiem veļas mazgāšanas līdzekļiem (OV L 180, 12.7.2017., 79. lpp.).

            (8)  Komisijas 2011. gada 28. jūnija Lēmums 2011/383/ES par ekoloģiskajiem kritērijiem ES ekomarķējuma piešķiršanai universālajiem tīrīšanas līdzekļiem un sanitārajiem tīrīšanas līdzekļiem (OV L 169, 29.6.2011., 52. lpp.).

            PIELIKUMS

                        Viela

                        Klasifikācija saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1272/2008

                        Bīstamības apzīmējums

                        Virsmaktīvās vielas

                        Bīstamība ūdensvidei – akūta bīstamība, 1. kategorija

                        H400: Ļoti toksisks ūdens organismiem

                        Bīstamība ūdensvidei – hroniska bīstamība, 3. kategorija

                        H412: Kaitīgas ūdens organismiem ar ilglaicīgām sekām

                        Subtilizīns

                        Bīstamība ūdensvidei – akūta bīstamība, 1. kategorija

                        H400: Ļoti toksisks ūdens organismiem

                        Bīstamība ūdensvidei – hroniska bīstamība, 2. kategorija

                        H411: Toksisks ūdens organismiem ar ilglaicīgām sekām

                        Fermenti (1)

                        Ādas sensibilizācija, 1., 1.A, 1.B bīstamības kategorija

                        H317: Var izraisīt alerģisku ādas reakciju

                        Elpceļu sensibilizācija, 1., 1.A, 1.B bīstamības kategorija

                        H334: Ja ieelpo, var izraisīt alerģiju vai astmas simptomus vai apgrūtināt elpošanu

                           NTA kā piemaisījums MGDA un GLDA
                            (2)

                        Kancerogenitāte, 2. bīstamības kategorija

                        H351: Ir aizdomas, ka var izraisīt vēzi

               (1)

                        (*2)

                        Arī stabilizatori un citas palīgvielas preparātos.

               (2)

                        (*3)

                        Koncentrācijās, kas izejvielā zemākas par 0,2 %, ja vien kopējā koncentrācija galaproduktā ir mazāka par 0,10 %.


title: Padomes Lēmums (ES) 2019/477 (2019. gada 12. marts) par to, lai noslēgtu Protokolu Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Jordānijas Hāšimītu Karalisti, no otras puses, nolūkā ņemt vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai

text:
                  25.3.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 82/2

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/477
         (2019. gada 12. marts)
         par to, lai noslēgtu Protokolu Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Jordānijas Hāšimītu Karalisti, no otras puses, nolūkā ņemt vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 217. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunkta i) punktu,
         ņemot vērā 2005. gada Pievienošanās Aktu un jo īpaši tā 6. panta 2. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
         tā kā:

                     (1)

                     Protokols Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Jordānijas Hāšimītu Karalisti, no otras puses, nolūkā ņemt vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai (turpmāk “Protokols”) Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu vārdā tika parakstīts 2009. gada 30. novembrī, ņemot vērā tā noslēgšanu.

                     (2)

                     Saskaņā ar Protokola 8. panta 2. punktu to piemēro provizoriski no 2007. gada 1. janvāra.

                     (3)

                     2009. gada 1. decembrī stājās spēkā Lisabonas līgums, Eiropas Savienība ir aizstājusi Eiropas Kopienu un ir tās pēctece.

                     (4)

                     Protokols būtu jāapstiprina,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā tiek apstiprināts Protokols Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Jordānijas Hāšimītu Karalisti, no otras puses, nolūkā ņemt vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai (2).

            2. pants
            Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz Protokola (3) 7. pantā paredzētos paziņojumus un Jordānijas Hāšimītu Karalistei sniedz šādu paziņojumu:

               “Tā kā 2009. gada 1. decembrī stājās spēkā Lisabonas Līgums, Eiropas Savienība ir aizstājusi Eiropas Kopienu un ir tās pēctece, un no minētās dienas īsteno visas Eiropas Kopienas tiesības un uzņemas visus tās pienākumus. Tādēļ atsauces uz “Eiropas Kopienu” vai uz “Kopienu” Protokola tekstā attiecīgā gadījumā jālasa kā atsauces uz “Eiropas Savienību”.”

            3. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            4. pants
            Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Briselē, 2019. gada 12. martā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               E.O. TEODOROVICI

            (1)  Piekrišana sniegta 2011. gada 18. janvārī (OV C 136E, 11.5.2012., 105. lpp.).

            (2)  OV L 40, 13.2.2010., 64. lpp.

            (3)  Protokola spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2019/539 (2019. gada 1. aprīlis), ar ko groza Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā

text:
                  2.4.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 93/15

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2019/539
         (2019. gada 1. aprīlis),
         ar ko groza Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
         ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2015. gada 31. jūlijā pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 (1) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā.

                     (2)

                     Padome 2018. gada 28. septembrī pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2018/1465 (2).

                     (3)

                     Ņemot vērā to, ka situācija Lībijā joprojām ir nestabila un smaga, Padome ir nolēmusi, ka ierobežojošie pasākumi, kas attiecas uz trīs personām, būtu jāpagarina vēl par sešiem mēnešiem.

                     (4)

                     Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Lēmums (KĀDP) 2015/1333,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Lēmuma (KĀDP) 2015/1333 17. panta 3. un 4. punktu aizstāj ar šādiem:

                  “3.   Lēmuma 8. panta 2. punktā minētie pasākumi uz II pielikumā iekļautajiem ierakstiem Nr. 14, 15 un 16 attiecas līdz 2019. gada 2. oktobrim.

                  4.   Lēmuma 9. panta 2. punktā minētie pasākumi uz IV pielikumā iekļautajiem ierakstiem Nr. 19, 20 un 21 attiecas līdz 2019. gada 2. oktobrim.”

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Briselē, 2019. gada 1. aprīlī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. CIAMBA

            (1)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2015/1333 (2015. gada 31. jūlijs) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā un ar ko atceļ Lēmumu 2011/137/KĀDP (OV L 206, 1.8.2015., 34. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/1465 (2018. gada 28. septembris), ar ko groza Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā (OV L 245, 1.10.2018., 16. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2019/867 (2019. gada 14. maijs) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas komisijā (CCAMLR), un ar kuru atceļ 2014. gada 24. jūnija Lēmumu par nostāju, kas Savienības vārdā jāpieņem CCAMLR

text:
                  28.5.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 140/72

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/867
         (2019. gada 14. maijs)
         par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas komisijā (CCAMLR), un ar kuru atceļ 2014. gada 24. jūnija Lēmumu par nostāju, kas Savienības vārdā jāpieņem CCAMLR

         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Ar Padomes Lēmumu 81/691/EEK (1) Savienība ir noslēgusi Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas konvenciju (2) (“CAMLR konvencija”), kas stājās spēkā 1982. gada 7. aprīlī un ar ko izveidota Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas komisija (CCAMLR). Arī Beļģija, Vācija, Spānija, Francija, Itālija, Polija, Zviedrija un Apvienotā Karaliste ir CAMLR konvencijas Līgumslēdzējas puses. Grieķija, Nīderlande un Somija ir CAMLR konvencijas Līgumslēdzējas puses, bet nav CCAMLR locekles.

                     (2)

                     Saskaņā ar CAMLR konvencijas IX panta 1. punktu CCAMLR ir atbildīga par to, lai tās gadskārtējās sanāksmēs tiktu pieņemti saglabāšanas pasākumi, kas izstrādāti, lai nodrošinātu Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanu, arī racionālu izmantošanu. Šādi pasākumi Savienībai var kļūt saistoši.

                     (3)

                     Kā paredz Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1380/2013 (3), Savienībai ir jānodrošina, ka zvejas un akvakultūras darbības ilgtermiņā ir vidiski ilgtspējīgas un tiek pārvaldītas atbilstīgi mērķim nodrošināt ieguvumus ekonomiskajā, sociālajā un nodarbinātības jomā un veicināt pārtikas pieejamību. Tā paredz arī to, ka Savienībai zvejniecības pārvaldībā jāievēro piesardzīga pieeja un tās mērķim jābūt nodrošināt, lai jūras bioloģisko resursu izmantošanas rezultātā iegūto sugu populācijas tiktu atjaunotas un uzturētas virs līmeņa, kas nodrošina maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu. Turklāt tā paredz, ka Savienībai ir jāpieņem pārvaldības un saglabāšanas pasākumi, kuru pamatā ir labākie pieejamie zinātniskie ieteikumi, jāatbalsta zinātnisko atziņu gūšana un zinātnisko ieteikumu izstrāde, pakāpeniski jāizskauž izmetumi un jāveicina zvejas metodes, kas palīdz nodrošināt selektīvāku zveju un, ciktāl iespējams, nevēlamu nozveju nepieļaušanu un samazināšanu, kā arī zveju, kurai ir maza ietekme uz jūras ekosistēmu un zvejas resursiem. Turklāt Regulā (ES) Nr. 1380/2013 ir konkrēti paredzēts, ka minētie mērķi un principi Savienībai jāpiemēro ārējās attiecībās zivsaimniecības jomā.

                     (4)

                     Kā norādīts Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas kopīgajā paziņojumā “Starptautiskā okeānu pārvaldība – okeānu nākotnes veidošanas darbakārtība” un Padomes secinājumos par minēto kopīgo paziņojumu, galvenais Savienības darba uzdevums reģionālajās zvejniecības pārvaldības organizācijās (RZPO) ir veicināt pasākumus, kas atbalsta un kāpina šo forumu rezultativitāti un attiecīgā gadījumā uzlabo to pārvaldību.

                     (5)

                     Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Eiropas stratēģija attiecībā uz plastmasu aprites ekonomikā” ir minēti konkrēti pasākumi, kuru mērķis ir mazināt plastmasas radīto piedrazojumu, jūras piesārņojumu, kā arī jūrā nozaudēto vai pamesto zvejas rīku daudzumu.

                     (6)

                     Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem CCAMLR sanāksmēs 2019.–2023. gada periodā, jo CCAMLR pieņemtie saglabāšanas pasākumi būs Savienībai saistoši un var būtiski ietekmēt tādu Savienības tiesību aktu saturu kā Padomes Regulas (EK) Nr. 1035/2001 (4), (EK) Nr. 600/2004 (5), (EK) Nr. 601/2004 (6), (EK) Nr. 1005/2008 (7) un (EK) Nr. 1224/2009 (8) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/2403 (9).

                     (7)

                     Minētajai nostājai uz jautājumiem, kas ietilpst Savienības dalītajā kompetencē, būtu jāattiecas tikai tādā mērā, cik tie ietekmē Savienības kopīgos noteikumus. Saskaņā ar Tiesas spriedumu apvienotajās lietās C-625/15 un C-659/16 (10), Savienībai aizsargājamas jūras teriotrijas (AJT) izveide CCAMLR teritorijā būtu jāatbalsta tikai kopā ar dalībvalstīm. Šim lēmumam nebūtu jāietekmē kompetenču sadalījums starp Savienību un tās dalībvalstīm.

                     (8)

                     Pašreizējā nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem CCAMLR sanāksmēs, ir noteikta ar Padomes 2014. gada 24. jūnija Lēmumu par nostāju, kas Savienības vārdā jāpieņem CCAMLR. Ir lietderīgi minēto lēmumu atcelt un aizstāt ar jaunu lēmumu, kas attiektos uz 2019.–2023. gada laikposmu.

                     (9)

                     Ņemot vērā CAMLR konvencijas apgabala zvejas resursu dinamisko raksturu un no tā izrietošo nepieciešamību Savienības nostājā ņemt vērā jaunākās izmaiņas, to vidū jaunu zinātnisko un citu relevanto informāciju, kas iesniegta pirms CCAMLR sanāksmēm vai to laikā, saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 13. panta 2. punktā iestrādāto Savienības iestāžu pilnīgas sadarbības principu būtu jāizveido procedūras, kas jāievēro, kad ik gadu tiek precizēta Savienības nostāja 2019.–2023. gada laikposmā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas komisijas (CCAMLR) sanāksmēs, ir izklāstīta I pielikumā. Minētā nostāja uz jautājumiem, kas ietilpst Savienības dalītajā kompetencē, attiecas tikai tādā mērā, cik tie ietekmē Savienības kopīgos noteikumus.

            2. pants
            Savienības nostāju, kas jāieņem CCAMLR sanāksmēs, katru gadu precizē saskaņā ar II pielikumu.

            3. pants
            I pielikumā izklāstīto Savienības nostāju Padome pēc Komisijas priekšlikuma novērtē un vajadzības gadījumā pārskata vēlākais līdz CCAMLR gadskārtējai sanāksmei 2024. gadā.

            4. pants
            Ar šo atceļ Padomes 2014. gada 24. jūnija Lēmumu par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāpieņem Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas komisijā (CCAMLR).

            5. pants
            Šis lēmums ir stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2019. gada 14. maijā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               P. DAEA

            (1)  Padomes Lēmums 81/691/EEK (1981. gada 4. septembris), ar ko noslēdz Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas konvenciju (OV L 252, 5.9.1981., 26. lpp.).

            (2)  OV L 252, 5.9.1981., 27. lpp.

            (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1380/2013 (2013. gada 11. decembris) par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.).

            (4)  Padomes Regula (EK) Nr. 1035/2001 (2001. gada 22. maijs), ar ko nosaka Dissostichus spp. nozvejas dokumentu shēmu (OV L 145, 31.5.2001., 1. lpp.).

            (5)  Padomes Regula (EK) Nr. 600/2004 (2004. gada 22. marts), ar ko nosaka dažus tehniskus pasākumus attiecībā uz zvejas darbībām apgabalā, uz kuru attiecas Antarktikas ūdeņu dzīvo resursu saglabāšanas konvencija (OV L 97, 1.4.2004., 1. lpp.).

            (6)  Padomes Regula (EK) Nr. 601/2004 (2004. gada 22. marts), ar ko nosaka konkrētus kontroles pasākumus, kurus piemēro zvejas darbībām Antarktikas ūdeņu dzīvo resursu saudzēšanas konvencijas darbības zonā (OV L 97, 1.4.2004., 16. lpp.).

            (7)  Padomes Regula (EK) Nr. 1005/2008 (2008. gada 29. septembris), ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju, un ar ko groza Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1936/2001 un (EK) Nr. 601/2004, un ar ko atceļ Regulas (EK) Nr. 1093/94 un (EK) Nr. 1447/1999 (OV L 286, 29.10.2008., 1. lpp.).

            (8)  Padomes Regula (EK) Nr. 1224/2009 (2009. gada 20. novembris), ar ko izveido Savienības kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem, un groza Regulas (EK) Nr. 847/96, (EK) Nr. 2371/2002, (EK) Nr. 811/2004, (EK) Nr. 768/2005, (EK) Nr. 2115/2005, (EK) Nr. 2166/2005, (EK) Nr. 388/2006, (EK) Nr. 509/2007, (EK) Nr. 676/2007, (EK) Nr. 1098/2007, (EK) Nr. 1300/2008 un (EK) Nr. 1342/2008, un atceļ Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1627/94 un (EK) Nr. 1966/2006 (OV L 343, 22.12.2009., 1. lpp.).

            (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/2403 (2017. gada 12. decembris) par ārējo zvejas flotu ilgtspējīgu pārvaldību un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1006/2008 (OV L 347, 28.12.2017., 81. lpp.).

            (10)  ECLI:EU:C:2018:925.

            I PIELIKUMS

               Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas komisijā (CCAMLR)

            1.   PRINCIPI

               CCAMLR satvarā Savienība:

                        a)

                        rīkojas saskaņā ar mērķiem un principiem, kurus tā tiecas īstenot kopējā zivsaimniecības politikā (KZP), jo īpaši izmantojot piesardzīgu pieeju un ar maksimālo ilgtspējīgas ieguves apjomu saistītos mērķus, kā noteikts Regulas (ES) Nr. 1380/2013 2. panta 2. punktā, ar nolūku veicināt uz ekosistēmu balstītas pieejas īstenošanu zvejniecības pārvaldībā, nepieļaut un, ciktāl iespējams, samazināt nevēlamas nozvejas, pakāpeniski izskaust izmetumus, minimalizēt zvejas darbību ietekmi uz jūras ekosistēmām un to biotopiem, kā arī, veicinot Savienības zvejniecību ekonomisko dzīvotspēju un konkurētspēju, nodrošināt pietiekami augstu dzīves līmeni tiem, kas atkarīgi no zvejas darbībām, un ņemt vērā patērētāju intereses;

                        b)

                        tiecas CCAMLR pasākumu sagatavošanas posmā pienācīgi iesaistīt ieinteresētās personas un nodrošina, ka CCAMLR pieņemtie pasākumi ir saskaņā ar CAMLR konvenciju;

                        c)

                        nodrošina, ka CCAMLR pieņemtie pasākumi ir saskanīgi ar starptautiskajām tiesībām un jo īpaši ar ANO 1982. gada Jūras tiesību konvenciju, ANO 1995. gada Nolīgumu par transzonālo zivju krājumu un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un pārvaldību, 1993. gada Nolīgumu par zvejas kuģu atbilstības veicināšanu starptautiskajiem saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem atklātā jūrā un Pārtikas un lauksaimniecības organizācijas 2009. gada Nolīgumu par ostas valsts pasākumiem;

                        d)

                        veicina nostājas, kas ir saskanīgas ar reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju (RZPO) pieņemtajām nostājām attiecīgajā apgabalā;

                        e)

                        tiecas panākt konsekvenci un sinerģiju ar rīcībpolitiku, kuru Savienība zivsaimniecības nozarē īsteno divpusējās attiecībās ar trešām valstīm, un nodrošina saskaņotību ar citām rīcībpolitikām tādās jomās kā ārējās attiecības, nodarbinātība, vide, tirdzniecība, attīstība, pētniecība un inovācija;

                        f)

                        nodrošina Savienības starptautisko saistību ievērošanu;

                        g)

                        ievēro Padomes 2012. gada 19. marta secinājumus par Komisijas paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju (1);

                        h)

                        tiecas Savienības flotei CAMLR konvencijas apgabalā radīt vienlīdzīgus konkurences apstākļus, pamatojoties uz tiem pašiem principiem un standartiem, kas piemērojami saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, un veicināt minēto principu un standartu vienādu īstenošanu;

                        i)

                        darbojas saskaņā ar Padomes secinājumiem (2) par Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas kopīgo paziņojumu Starptautiskā okeānu pārvaldība – okeānu nākotnes veidošanas darbakārtība (3) un veicina pasākumus, kas atbalsta un kāpina CCAMLR rezultativitāti un attiecīgā gadījumā uzlabo tās pārvaldību un sniegumu (jo īpaši attiecībā uz zinātni, atbilstību, pārredzamību un lēmumu pieņemšanu), un tādējādi dod ieguldījumu visos ilgtspējīgas okeānu pārvaldības aspektos;

                        j)

                        kopā ar dalībvalstīm aktīvi atbalsta reprezentatīva aizsargājamu jūras teritoriju tīkla izveidi Dienvidu okeānā, tostarp Savienībai un tās dalībvalstīm iesniedzot konkrētus aizsargājamu jūras teritoriju projektus Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas komisijai;

                        k)

                        pēc vajadzības un atbilstoši partnerstruktūru pilnvarojumam veicina attiecīgi RZPO darba koordināciju ar reģionālajām jūras konvencijām (RJK) un sadarbību ar pasaules mēroga organizācijām;

                        l)

                        veicina mehānismus, kas izmantojami sadarbībai starp RZPO, kuru pārziņā nav tunzivju, un kas ir līdzīgi tā sauktajam Kobes procesam, kurā iesaistījušās tunzivju RZPO.

                  2.   ORIENTĒJOŠI NORĀDĪJUMI
            Savienība vajadzības gadījumā cenšas atbalstīt CCAMLR šādu pasākumu pieņemšanā:

                        a)

                           CAMLR konvencijas apgabala zvejas resursu saglabāšanas un pārvaldības pasākumi, kas pamatojas uz labākajiem pieejamajiem zinātniskajiem ieteikumiem, tostarp CCAMLR reglamentēto dzīvo jūras bioloģisko resursu kopējām pieļaujamajām nozvejām (KPN) un kvotām vai zvejas piepūles regulējumu, un kas ļautu maksimālajam ilgtspējīgas ieguves apjomam atbilstošu izmantošanas pakāpi sasniegt vai saglabāt vēlākais līdz 2020. gadam. Minētie saglabāšanas un pārvaldības pasākumi vajadzības gadījumā ietver īpašus pasākumus, kuri vērsti uz pārzvejotiem krājumiem un kuru mērķis ir saglabāt pieejamajām zvejas iespējām atbilstošu zvejas piepūli;

                        b)

                        nelegālas, nereģistrētas un neregulētas (NNN) zvejas darbību novēršanas, aizkavēšanas un izskaušanas pasākumi CAMLR konvencijas apgabalā, arī NNN zvejas kuģu sarakstu izveide, turpmāka informācijas apmaiņa ar RZPO, citu RZPO sarakstos iekļautu kuģu savstarpēja pārņemšana un rīcība, kas vērsta pret kuģiem bez valstspiederības;

                        c)

                        pasākumi, kuru mērķis ir stiprināt zvejniecības zinātnisko datu vākšanu un veicināt labāku sadarbību starp nozari un zinātniekiem;

                        d)

                           CAMLR konvencijas apgabalā piemērojami uzraudzības, kontroles un pārraudzības pasākumi, kuru mērķis ir nodrošināt kontroles efektivitāti un atbilstību CCAMLR pieņemtajiem pasākumiem, arī CCAMLR pārvaldīto resursu citā kuģī pārkraušanas darbību kontroles pastiprināšana un CCAMLR ilkņzivju nozvejas dokumentēšanas shēmas (CDS) pārskatīšana, kuras mērķis ir novērst iespējamās nepilnības minēto sugu tirdzniecībā un veicināt sadarbībai ar CCAMLR CDS vajadzīgos kontaktus ar blakusesošajām RZPO;

                        e)

                        pasākumi, kuru mērķis ir minimalizēt zvejas darbību negatīvo ietekmi uz jūras bioloģisko daudzveidību, jūras ekosistēmām un to biotopiem, t. sk. pasākumi, kuru mērķis ir samazināt jūras piesārņojumu un novērst plastmasas izmešanu jūrā, samazināt jūrā esošās plastmasas ietekmi uz jūras bioloģisko daudzveidību un ekosistēmām, tādi jutīgu jūras ekosistēmu aizsardzības pasākumi CAMLR konvencijas apgabalā, kas ir saskaņā ar FAO Starptautiskajām vadlīnijām par dziļūdens zvejniecību pārvaldību atklātā jūrā, un pasākumi, kuru mērķis ir nepieļaut un, ciktāl iespējams, samazināt nevēlamas nozvejas, jo īpaši jutīgu jūras sugu nozvejas, un pakāpeniski izskaust izmetumus;

                        f)

                        pasākumi, kuru mērķis ir mazināt pamesto, nozaudēto vai citādi izmesto zvejas rīku ietekmi okeānā un atvieglot šādu zvejas rīku identificēšanu un atgūšanu;

                        g)

                        pasākumi, kuru mērķis ir aizliegt zveju, kuras vienīgais nolūks ir iegūt haizivju spuras, un prasīt, lai visas haizivis tiktu izkrautas ar neatdalītām spurām;

                        h)

                        pēc vajadzības un tādā apmērā, kādā to atļauj attiecīgie dibināšanas dokumenti, – ieteikumi, kas rosina īstenot Starptautiskās Darba organizācijas (SDO) Konvenciju par darbu zvejniecībā;

                        i)

                        vajadzības gadījumā – vienotas pieejas ar citām RZPO, jo īpaši tām, kas iesaistītas zvejniecības pārvaldībā tajā pašā reģionā;

                        j)

                        papildu tehniskie pasākumi, kas pamatojas uz CCAMLR apakšstruktūru un darba grupu ieteikumiem.

                        k)

                        aizsargājamu jūras teritoriju izveidošana kopā ar dalībvalstīm, pamatojoties uz labākajiem pieejamajiem zinātniskajiem ieteikumiem, nolūkā saglabāt Antarktikas jūras dzīvos resursus un jūras bioloģisko daudzveidību, kā arī aizsargāt jutīgas ekosistēmas un vides objektus.

               (1)  7087/12 REV 1 ADD 1 COR 1.

               (2)  7348/1/17 REV 1, 24.3.2017.

               (3)  JOIN(2016) 49 final, 10.11.2016.

            II PIELIKUMS

               Kārtība, kādā ik gadu precizējama Savienības nostāja, kas jāieņem Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas komisijas gadskārtējā sanāksmē

            Pirms katras CCAMLR gadskārtējās sanāksmes, kurā minētā struktūra ir aicināta pieņemt lēmumus ar juridiskām sekām Savienībai, tiek veikti pasākumi, kas vajadzīgi, lai nostājā, kas Savienības vārdā paužama saskaņā ar I pielikumā izklāstītajiem principiem un orientējošajiem norādījumiem, tiktu ņemta vērā jaunākā zinātniskā informācija un cita relevanta informācija, kas nosūtīta Komisijai.
            Šajā nolūkā, pamatojoties uz minēto informāciju, Komisija pietiekami laicīgi pirms katras CCAMLR gadskārtējās sanāksmes Padomei, lai tā varētu apspriest un apstiprināt Savienības vārdā paužamās nostājas detaļas, nosūta rakstisku dokumentu, kurā detalizēti izklāstīti ierosinātie Savienības nostājas precizējumi.
            Ja CCAMLR sanāksmes gaitā, arī uz vietas, panākt vienošanos par jauno elementu iekļaušanu Savienības nostājā nav iespējams, šo jautājumu nodod Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām.


title: Administratīvā komisija sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinācijai – Lēmums Nr. F3 (2018. gada 19. decembris) par to, kā interpretēt Regulas (EK) Nr. 883/2004 68. pantu, kas attiecas uz starpības piemaksas aprēķināšanas metodi (Dokuments attiecas uz EEZ un uz EK un Šveices nolīgumu.)

text:
               26.6.2019

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/2

      ADMINISTRATĪVĀ KOMISIJA SOCIĀLĀS NODROŠINĀŠANAS SISTĒMU KOORDINĀCIJAI
      LĒMUMS Nr. F3
      (2018. gada 19. decembris)
      par to, kā interpretēt Regulas (EK) Nr. 883/2004 68. pantu, kas attiecas uz starpības piemaksas aprēķināšanas metodi
      (Dokuments attiecas uz EEZ un uz EK un Šveices nolīgumu)
      (2019/C 215/02)
      ADMINISTRATĪVĀ KOMISIJA SOCIĀLĀS NODROŠINĀŠANAS SISTĒMU KOORDINĀCIJAI,
      ņemot vērā 72. panta a) punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (1), kurā paredzēts, ka Administratīvā komisija nodarbojas ar visiem administratīvajiem jautājumiem un ar interpretāciju saistītajiem jautājumiem, kas izriet no Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regulas (EK) Nr. 883/2004 un Regulas (EK) Nr. 987/2009, ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (2),
      ņemot vērā Regulas (EK) Nr. 883/2004 68. pantu,
      ņemot vērā Regulas (EK) Nr. 987/2009 60. pantu;
      tā kā:

                  (1)

                  Regulas (EK) Nr. 883/2004 68. panta 2. punktā paredzēts, ka gadījumā, kad tiesības uz pabalstiem vairākās dalībvalstīs pārklājas, ģimenes pabalstus nodrošina saskaņā ar tiesību aktiem, kas ir izraudzīti par prioritāriem atbilstoši 1. punktam. Tiesības uz ģimenes pabalstiem, ko nosaka citi pretrunā esošie tiesību akti, tiek atceltas līdz summai, ko paredz pirmie tiesību akti, un starpības piemaksu vajadzības gadījuma nodrošina par summu, par kuru ir pārsniegta šī summa.

                  (2)

                  Lai veicinātu Regulas (EK) Nr. 883/2004 vienveidīgu piemērošanu, Administratīvā komisija piekrīt, ka būtu jānosaka vienota procedūra minētā panta īstenošanai attiecībā uz salīdzinājumu starp apmēriem, ko paredz divu vai vairāku attiecīgo valstu tiesību akti, un attiecībā uz to starpības piemaksas noteikšanu, kuras izmaksāšana var būt jāveic attiecīgajai iestādei.
                  rīkojoties saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 71. panta 2. punktā izklāstītajiem nosacījumiem,

            IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

                  1.

                  Dalībvalsts iestāde, kuras tiesību akti saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 68. panta 1. punktu nav noteikti kā prioritāri, attiecībā uz katru ģimenes locekli salīdzina ģimenes pabalstu apmērus, ko paredz attiecīgie tiesību akti, kas ir izraudzīti par prioritāriem, un ģimenes pabalstu apmērus, ko paredz tiesību akti, kurus tā piemēro.

                  2.

                  Pēc tam, kad ir veikta salīdzināšana katram ģimenes loceklim individuāli, attiecīgā iestāde izmaksā starpības piemaksu, kas atbilst starpībai starp abiem apmēriem.

                  3.

                  Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas.

               Administratīvās komisijas priekšsēdētājs

            Bernhard SPIEGEL

         (1)  OV L 166, 30.4.2004., 1. lpp.

         (2)  OV L 284, 30.10.2009., 1. lpp.