title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2018/412 (2018. gada 14. marts), ar kuru groza Lēmumu Nr. 466/2014/ES, ar ko Eiropas Investīciju bankai piešķir ES garantiju attiecībā uz zaudējumiem no finansēšanas darījumiem, ar kuriem atbalsta ieguldījumu projektus ārpus Savienības

text:
                  19.3.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 76/30

            EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/412
      (2018. gada 14. marts),
      ar kuru groza Lēmumu Nr. 466/2014/ES, ar ko Eiropas Investīciju bankai piešķir ES garantiju attiecībā uz zaudējumiem no finansēšanas darījumiem, ar kuriem atbalsta ieguldījumu projektus ārpus Savienības
      EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 209. un 212. pantu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
      saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
      tā kā:

                  (1)

                  Starptautiskā sabiedrība saskaras ar iepriekš nepieredzētu migrācijas un bēgļu krīzi, kam ir nepieciešama solidaritāte un efektīva finanšu resursu mobilizācija un kas prasa saskaņotu esošo problēmu apzināšanu un pārvarēšanu. Visiem dalībniekiem ir jāsadarbojas, piemērojot ilgtspējīgu vidēja termiņa un ilgtermiņa politiku un efektīvi izmantojot esošās programmas, lai izstrādātu un atbalstītu iniciatīvas, kuras palīdz sasniegt Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) ilgtspējīgas attīstības mērķus un risināt politiskos, sociālos, ekonomiskos un vides faktorus, kas ir migrācijas pamatcēloņi, tostarp – bet ne tikai – nabadzība, nevienlīdzība, demogrāfiskā izaugsme, darbvietu trūkums, ierobežota piekļuve izglītībai un ekonomikas iespējām, nestabilitāte, konflikti, klimata pārmaiņas un ilgtermiņa piespiedu pārvietošanas sekas.

                  (2)

                  Lai gan ir ārkārtīgi svarīgi nodrošināt migrācijas pamatcēloņu risināšanai nepieciešamos resursus, Savienība joprojām ir apņēmības pilna īstenot rīcībpolitikas arī citās stratēģiski svarīgākajās jeb prioritārajās jomās, kā noteikts Eiropas Savienības globālajā ārpolitikas un drošības politikas stratēģijā.

                  (3)

                  Ir izstrādāta jauna, uz rezultātiem vērsta sistēma partnerattiecībām ar trešām valstīm, kurā ņemtas vērā visas Savienības politikas jomas un instrumenti. Minētās jaunās partnerattiecību sistēmas ietvaros ir izveidots Savienības ārējo investīciju plāns, lai atbalstītu ieguldījumus reģionos ārpus Savienības, vienlaikus palīdzot sasniegt ANO ilgtspējīgas attīstības mērķus un risinot migrācijas pamatcēloņus. Tam būtu arī jāpalīdz īstenot Ilgtspējīgas attīstības programmā 2030. gadam un ANO Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām ietvaros pieņemtajā Parīzes nolīgumā (“Parīzes nolīgums”) noteiktos mērķus, kā arī mērķus, kurus īsteno ar citiem ārējās darbības finansēšanas instrumentiem.

                  (4)

                  Eiropadome 2016. gada 28. jūnijā apstiprināja Eiropas Investīciju bankas (EIB) priekšlikumu ieguldījumam ārējo investīciju plānā, izmantojot EIB noturības iniciatīvu, kas paredzēta, lai veicinātu ieguldījumus dienvidu kaimiņreģionā un Rietumbalkānu valstīs.

                  (5)

                  EIB noturības iniciatīvas svarīgākais elements ir EIB ārējo aizdevumu mandāta paplašināšana gan kvantitatīvi, gan kvalitatīvi. Tas ļautu EIB ātri veicināt ārējo investīciju plāna mērķu sasniegšanu, jo īpaši, sniedzot papildu finansējumu privātā sektora saņēmējiem, lai piesaistītu privātos ieguldījumus un stimulētu ilgtermiņa ieguldījumus.

                  (6)

                  Eiropas Fonda ilgtspējīgai attīstībai stratēģiskā padome, kurā ir pārstāvēta EIB, sniegs norādes par papildināmību starp EIB noturības iniciatīvu un ārējo investīciju plāna elementiem saskaņā ar tās reglamentu un neskarot EIB iekšējās pārvaldības noteikumus.

                  (7)

                  EIB ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 466/2014/ES (2) tika piešķirta budžeta garantija ārpus Savienības veiktiem finansēšanas darījumiem (“ES garantija”).

                  (8)

                  Saskaņā ar Lēmumu Nr. 466/2014/ES Komisija sadarbībā ar EIB sagatavoja starpposma pārskata ziņojumu, kurā, balstoties uz neatkarīgu ārējo novērtējumu, novērtēta minētā lēmuma piemērošana.

                  (9)

                  Bēgļu, migrantu, uzņēmējkopienu un tranzīta kopienu un izcelsmes kopienu ekonomiskā noturība ilgtermiņā, kas kā stratēģiska atbilde, ar ko risina migrācijas pamatcēloņus, būtu jāiekļauj kā jauns mērķis, ko atbalsta ar ES garantiju (“jaunais mērķis”).

                  (10)

                  Darījumi, ko atbalsta saskaņā ar jauno mērķi, būtu jānošķir no Savienības centieniem robežkontroles jomā.

                  (11)

                  Lai ar ārējo aizdevumu mandāta palīdzību varētu risināt iespējamās turpmākās problēmas un pievērsties Savienības prioritātēm, kā arī sasniegt jauno mērķi, maksimālais EIB finansēšanas darījumu apjoms, kam piešķirta ES garantija, būtu jāpalielina līdz EUR 32 300 000 000.

                  (12)

                  Saskaņā ar vispārējo mandātu EUR 1 400 000 000 būtu jāparedz publiskā sektora projektiem, kuru mērķis ir sasniegt jauno mērķi.

                  (13)

                  Saskaņā ar jauno privātā sektora aizdevumu mandātu maksimālā summa EUR 2 300 000 000 apmērā, nepārsniedzot palielināto maksimālo apjomu, būtu jāatvēl projektiem, kuru mērķis ir sasniegt jauno mērķi un uz to būtu attiecināma Savienības vispārējā garantija.

                  (14)

                  Viena no EIB galvenajiem mērķiem saskaņā ar ārējo aizdevumu mandātu, proti, atbalsts vietējā privātā sektora attīstībai, jo īpaši atbalsts mikrouzņēmumiem, maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU), sekmīga sasniegšana ir atkarīga no tādiem faktoriem kā MVU piekļuve finansējumam, kredītiem un tehniskajai palīdzībai, no uzņēmējdarbības veicināšanas un no centieniem veicināt pāreju no nepastāvīgas neoficiālās ekonomikas uz oficiālo sektoru. Šajā sakarā ar EIB finansēšanas darījumiem būtu jācenšas atbalstīt mazos ieguldījumu projektus, ko īsteno MVU, kā arī ieguldījumu projektus attālākos lauku apvidos un dzeramā ūdens attīrīšanas, notekūdeņu novadīšanas un atjaunojamo energoresursu enerģijas jomā.

                  (15)

                  Būtu jānodrošina papildināmība un saskaņotība ar Savienības iniciatīvām, kuru mērķis ir risināt migrācijas pamatcēloņus, tostarp ar Savienības atbalstu atgriezušos migrantu ilgtspējīgai reintegrācijai izcelsmes valstīs.

                  (16)

                  Ievērojot Parīzes nolīgumu, EIB būtu jācenšas saglabāt augstu ar klimatu saistīto darījumu īpatsvaru, kuru apjoms veidotu vismaz 25 % no visiem EIB finansēšanas darījumiem ārpus Savienības. EIB finansēšanas darījumiem saskaņā ar Lēmumu Nr. 466/2014/ES būtu jāatbilst sasniedzamajam mērķim, proti, vismaz 35 % no visiem EIB finansēšanas darījumiem līdz 2020. gadam veikt jaunietekmes ekonomikas un jaunattīstības valstīs ārpus Savienības. EIB būtu jāņem vērā Eiropadomes 2013. gada 22. maija secinājumi par pakāpenisku videi vai ekonomikai kaitīgu subsīdiju, tostarp fosilajiem kurināmajiem paredzētu subsīdiju, izbeigšanu.

                  (17)

                  Risks Savienības vispārējam budžetam saistībā ar EIB finansēšanas darījumiem saskaņā ar privātā sektora aizdevumu mandātu būtu jāceno. Šādas riska cenošanas rezultātā radušies ieņēmumi būtu jāiemaksā Garantiju fondā ārējai darbībai, kas izveidots ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 480/2009 (3), lai segtu komercrisku un izvairītos no tirgus izkropļojumiem.

                  (18)

                  EIB būtu savā rezultātu novērtēšanas sistēmā jāizstrādā un jāievieš virkne rādītāju projektiem, kuru mērķis ir sasniegt jauno mērķi. Tāpēc Komisijas gada ziņojumā Eiropas Parlamentam un Padomei par EIB finansēšanas darījumiem būtu jāiekļauj novērtējums par EIB finansēšanas darījumu ieguldījumu jaunā mērķa – tostarp attiecīgā gadījumā ieguldījumu ANO ilgtspējīgas attīstības mērķu sasniegšanā, vietējās pilsoniskās sabiedrības iesaistīšanu un saskaņotību ar Savienības ārpolitikas prioritātēm un budžeta prioritātēm.

                  (19)

                  Saskaņā ar Lēmumu Nr. 466/2014/ES veikto EIB finansēšanas darījumu redzamība un pārredzamība, jo īpaši attiecībā uz projektiem, kuru finansēšanai izmanto finanšu starpniekus, būtu jānodrošina, uzlabojot informācijas pieejamību Savienības iestādēm un plašai sabiedrībai, ņemot vērā nepieciešamību aizsargāt konfidenciālu informāciju un sensitīvu komercinformāciju.

                  (20)

                  Attiecīgā Savienības politika, kas īstenojama attiecībā uz jurisdikcijām, kuras nodokļu nolūkos nesadarbojas, ir izklāstīta Savienības tiesību aktos un Padomes secinājumos, jo īpaši 2016. gada 8. novembra secinājumu pielikumā, un visās to pēcāk atjauninātajās versijās.

                  (21)

                  Uzticamības pārbaudē par EIB finansēšanas darījumiem, kas veikti saskaņā ar Lēmumu Nr. 466/2014/ES, būtu jāietver rūpīga pārbaude par atbilstību piemērojamajiem Savienības tiesību aktiem un saskaņotajiem starptautiskajiem un Savienības standartiem attiecībā uz cīņu pret nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu, cīņu pret terorisma finansēšanu, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas un nodokļu apiešanu. Turklāt saistībā ar ziņojumiem par ārējo aizdevumu mandātu EIB būtu atsevišķi par katru valsti jāsniedz informācija par EIB finansēšanas darījumu atbilstību tās politikai attiecībā uz jurisdikcijām, kas nesadarbojas, kā arī to starpnieku saraksts, ar kuriem EIB sadarbojas.

                  (22)

                  EIB 2016. gada 12. oktobrī apstiprināja EIB noturības iniciatīvu. Vajadzētu būt iespējai attiecināt ES garantiju uz projektiem, kurus īsteno saskaņā ar EIB noturības iniciatīvu un kuri tika apstiprināti pēc minētā datuma un pirms šā lēmuma stāšanās spēkā un garantijas nolīguma noslēgšanas, ja Komisija apstiprina, ka tie atbilst jaunajam mērķim un ievēro garantijas nolīguma nosacījumus.

                  (23)

                  Uz EIB finansēšanas darījumiem ar komercsabiedrībām privātā sektora vispārējā garantija būtu attiecināma tikai tad, ja tie veicina iekļaujošu izaugsmi un darbvietu radīšanu, un ja tos pienācīgi neapkalpo vietējie finanšu tirgi.

                  (24)

                  EIB finansēšanas darījumiem būtu jāatbilst Komisijas 2011. gada 25. oktobra paziņojumā “Atjaunota ES stratēģija 2011.–2014. gadam attiecībā uz korporatīvo sociālo atbildību” izklāstītajiem principiem, tostarp attiecībā uz finanšu starpniekiem.

                  (25)

                  Maksimālais EIB starp reģioniem veiktās pārdales apmērs mandāta termiņa laikā būtu jāpalielina no 10 % līdz 20 %, ja mainās Savienības ārējās politikas prioritātes vai steidzamos gadījumos un krīzes situācijās, kas var rasties mandāta termiņa laikā, un saskaņā ar attiecīgajām Eiropas Parlamenta rezolūcijām un Padomes lēmumiem un secinājumiem. Komisijai pār šādu līdzekļu pārdali būtu regulāri jāinformē Eiropas Parlaments un Padome.

                  (26)

                  Ņemot vērā EIB noturības iniciatīvas nozīmi Savienības stratēģijā migrācijas pamatcēloņu risināšanai, kā arī tranzīta kopienu un uzņēmējkopienu vajadzības, joprojām ir ārkārtīgi svarīgi tas, lai tiktu pilnībā absorbēti apjomi, kas paredzēti ārējo aizdevumu mandātā projektiem ar jauno mērķi. Tomēr, ja neparedzētu apstākļu dēļ paredzētās summas nevar tikt pilnībā absorbētas, būtu jāpieļauj arī lielāka elastība. Tādēļ, ja līdz 2019. gada 30. jūnijam EIB secina, ka tā nav spējīga absorbēt savu saskaņā ar EIB noturības iniciatīvu prognozēto mērķi, vajadzētu būt iespējai pārdalīt līdz 20 % no EUR 1 400 000 000, kas saskaņā ar vispārējo mandātu ir paredzēti publiskā sektora projektiem, un no EUR 2 300 000 000, kas paredzēti privātā sektora aizdevumu mandātā, pirmspievienošanās valstīm un saņēmējiem un kaimiņattiecību un partnerattiecību valstīm un/vai starp tiem. Par jebkādu šādu pārdali Komisijai un EIB būtu iepriekš jāvienojas.

                  (27)

                  Būtu jāgroza tiesīgo reģionu un valstu un potenciāli tiesīgo reģionu un valstu saraksti, svītrojot reģionus un valstis ar augstu ienākumu līmeni un augstu kredītreitingu, proti, Bruneja, Čīle, Islande, Izraēla, Singapūra, Dienvidkoreja un Taivāna. Turklāt potenciāli tiesīgo reģionu un valstu sarakstam būtu jāpievieno Irāna.

                  (28)

                  Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Lēmums Nr. 466/2014/ES,

            IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      Lēmumu Nr. 466/2014/ES groza šādi:

                  1)

                  lēmuma 2. pantu aizstāj ar šādu:
                  “2. pants
                  Ar ES garantiju saistīto EIB finansēšanas darījumu maksimālais apjoms
                  1.   Ar ES garantiju saistīto EIB finansēšanas darījumu maksimālais apjoms laikposmā no 2014. gada līdz 2020. gadam nepārsniedz EUR 32 300 000 000. No maksimālā apjoma atņem finansēšanas darījumiem sākotnēji paredzētās, bet pēc tam anulētās summas.
                  Minēto maksimālo apjomu sadala šādi:

                              a)

                              vispārējā mandātā noteiktā maksimālā summa EUR 30 000 000 000, no kuriem EUR 1 400 000 000 ir paredzēti publiskā sektora projektiem, kas kā stratēģiska atbilde, ar ko risina migrācijas pamatcēloņus, ir veltīti bēgļu, migrantu, uzņēmējkopienu un tranzīta kopienu un izcelsmes kopienu ekonomiskajai noturībai ilgtermiņā;

                              b)

                              maksimālā summa EUR 2 300 000 000 privātā sektora aizdevumu mandātā ir paredzēta projektiem, kuri kā stratēģiska atbilde, ar ko risina migrācijas pamatcēloņus, ir veltīti bēgļu, migrantu, uzņēmējkopienu un tranzīta kopienu un izcelsmes kopienu ekonomiskajai noturībai ilgtermiņā.

                        2.   Panta 1. punktā minētās maksimālās summas sadala reģionālos maksimālajos apjomos un pakārtotos maksimālajos apjomos, kā noteikts I pielikumā. Ievērojot reģionālos maksimālos apjomus un laikposmā, uz ko attiecas šis lēmums, EIB nodrošina sadalījumu pa valstīm tajos reģionos, uz kuriem attiecas ES garantija, to līdzsvarojot saskaņā ar Savienības ārējās politikas prioritātēm, kuras jāatspoguļo 5. pantā minētajās reģionālās tehniskās darbības pamatnostādnēs.”;

                  2)

                  lēmuma 3. pantu aizstāj ar šādu:
                  “3. pants
                  Vispārīgie mērķi un principi
                  1.   ES garantiju piešķir tikai tiem EIB finansēšanas darījumiem, kuriem saskaņā ar EIB veikto novērtējumu ir papildvērtība un ar kuriem atbalsta jebkuru no šādiem vispārīgajiem mērķiem:

                              a)

                              vietējā privātā sektora attīstība, jo īpaši atbalsts mikrozuņēmumiem, maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU);

                              b)

                              sociālās un ekonomikas infrastruktūras, tostarp transporta, enerģētikas un vides infrastruktūras, un informācijas un komunikācijas tehnoloģiju attīstība;

                              c)

                              klimata pārmaiņu seku mazināšana un pielāgošanās tām;

                              d)

                              bēgļu, migrantu, uzņēmējkopienu un tranzīta kopienu un izcelsmes kopienu ekonomiskā noturība ilgtermiņā kā stratēģiska atbilde, ar ko risina migrācijas pamatcēloņus.

                        2.   Saglabājot EIB kā investīcijas bankas atšķirīgās īpašības, finansēšanas darījumi, ko EIB veic saskaņā ar šo lēmumu, palīdz ievērot vispārīgās Savienības intereses, jo īpaši Savienības ārējo darbību regulējošos principus, kā minēts LES 21. pantā, un palīdz īstenot tos starptautiskos nolīgumus vides jomā, kuru līgumslēdzēja puse ir Savienība. EIB vadības struktūras tiek mudinātas veikt nepieciešamos EIB darbības pielāgošanas pasākumus, lai tā varētu efektīvi atbalstīt Savienības ārpolitiku un pienācīgi ievērot šajā lēmumā noteiktās prasības.
                  3.   Reģionālā integrācija valstu starpā, tostarp īpaši ekonomiskā integrācija starp pirmspievienošanās valstīm un saņēmējiem, kaimiņattiecību un partnerattiecību valstīm un Savienību, ir EIB finansēšanas darījumu pamatmērķis jomās, uz kurām attiecas 1. punktā noteiktie vispārīgie mērķi. EIB veic finansēšanas darījumus saņēmējvalstīs tajās jomās, uz kurām attiecas minētie vispārīgie mērķi, sniedzot atbalstu ārvalstu tiešajiem ieguldījumiem, ar kuriem veicina ekonomikas integrāciju Savienībā.
                  4.   Jaunattīstības valstīs, kas noteiktas Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas oficiālās attīstības palīdzības saņēmēju sarakstā, EIB finansēšanas darījumi saskaņā ar LESD 208. un 209. pantu veicina Savienības attīstības sadarbības politikas mērķus, jo īpaši – samazināt nabadzību, izmantojot iekļaujošu izaugsmi un ilgtspējīgu ekonomisko, vides un sociālo attīstību.
                  5.   Lai nodrošinātu to, ka privātā sektora ieguldījumiem ir vislielākā iespējamā ietekme uz attīstību, EIB cenšas veicināt labvēlīgu apstākļu radīšanu privātajiem uzņēmumiem un ieguldījumiem un prioritāri nodrošina, lai saņēmējvalstīs tiktu stiprināts vietējais privātais sektors, tostarp kooperatīvi un sociālie uzņēmumi, atbalstot vietējos ieguldījumus, kā paredzēts 1. punkta a) apakšpunktā. EIB ar finansēšanas darījumiem, kuri atbalsta 1. punktā izklāstītos vispārīgos mērķus, cenšas arī pastiprināt savu atbalstu saņēmējvalsts un Savienības MVU īstenotiem ieguldījumu projektiem, darot pieejamu finansējumu jauniem ieguldījumu projektiem, ko īsteno MVU. EIB finansēšanas darījumi cita starpā dod MVU iespēju izmantot priekšrocību piekļūt tirgum valstīs, kas ir tiesīgas saņemt finansējumu, un integrēties globālās vērtību ķēdēs un turpina sekmēt Savienības uzņēmumu konkurētspējas pastiprināšanu.
                  Lai efektīvi uzraudzītu un izvērtētu līdzekļu izlietojumu attiecīgo MVU labā, EIB veic pienācīgu uzticamības pārbaudi un izveido un uztur atbilstīgus līgumiskos noteikumus, ar kuriem nosaka standarta ziņošanas pienākumus gan finanšu starpniekiem, gan galīgajiem saņēmējiem. EIB cenšas apzināt šķēršļus finansējumam, ar kuriem saskaras MVU, un veicina šo šķēršļu novēršanu.
                  EIB sadarbojas ar finanšu starpniekiem, kas var atbalstīt MVU konkrētās vajadzības valstīs, kurās EIB darbojas un kuras ievēro 13. panta prasības, kas transponētas nolīgumos saskaņā ar minētā panta 1. punkta trešo daļu.
                  6.   Ar EIB finansēšanas darījumiem, ar kuriem atbalsta 1. punkta b) apakšpunktā noteikto vispārīgo mērķi, galvenokārt atbalsta ieguldījumu projektus transporta, enerģētikas, vides infrastruktūras, informācijas un komunikācijas tehnoloģiju, veselības un izglītības jomās. Starp tām ir arī enerģijas ražošana no atjaunojamajiem energoresursiem un šādas enerģijas integrācija, energoefektivitātes pasākumi, energosistēmu pārveide, kas dod iespēju pāriet uz mazāk oglekļietilpīgām tehnoloģijām un degvielas veidiem, ilgtspējīga energoapgādes drošība un enerģētikas infrastruktūra, tostarp gāzes ražošanai un transportēšanai uz Savienības enerģijas tirgu, kā arī lauku apvidu elektrifikācija, vides infrastruktūra, piemēram, ūdens, sanitārijas un zaļā infrastruktūra, telesakaru un platjoslas tīkla infrastruktūra.
                  7.   Ar EIB finansēšanas darījumiem, ar kuriem atbalsta 1. punkta c) apakšpunktā noteiktos vispārīgos mērķus, atbalsta ieguldījumu projektus, kuri paredzēti, lai mazinātu klimata pārmaiņas un pielāgotos tām, un kuri sekmē Apvienoto Nāciju Organizācijas Vispārējās konvencijas par klimata pārmaiņām un saskaņā ar minēto konvenciju pieņemtā Parīzes nolīguma vispārējo mērķu sasniegšanu, jo īpaši projektus, kas paredzēti tam, lai nepieļautu vai samazinātu siltumnīcefekta gāzu emisijas un mazinātu oglekļa dioksīda pēdu atjaunojamo energoresursu jomās, energoefektivitātes un ilgtspējīga transporta jomās, vai lai palielinātu apdraudētāko valstu, nozaru un kopienu spējas pielāgoties nelabvēlīgajām klimata pārmaiņu sekām.
                  Atbilstības kritēriji projektiem, kas saistīti ar rīcību klimata jomā, ir noteikti EIB klimata stratēģijā. Pamatojoties uz EIB izstrādātajām metodoloģijām projekta siltumnīcefekta gāzu emisiju un emisiju izmaiņu novērtēšanai, oglekļa dioksīda pēdas analīzi iekļauj ietekmes uz vidi novērtējuma procedūrā, lai noteiktu, vai projektā iekļautie priekšlikumi optimāli uzlabo energoefektivitāti.
                  Laikposmā, uz kuru attiecas šis lēmums, EIB cenšas saglabāt lielu ar klimatu saistītu darījumu apjomu, kura apmērs veido vismaz 25 % no visiem EIB finansēšanas darījumiem ārpus Savienības. EIB finansējums saskaņā ar šo lēmumu atbilst sasniedzamajam mērķim, proti, vismaz 35 % no visiem EIB finansēšanas darījumiem līdz 2020. gadam veikt jaunietekmes ekonomikas un jaunattīstības valstīs ārpus Savienības.
                  EIB finansēšanas darījumos cita starpā ir integrētas konkrētas darbības, kuru mērķis ir pakāpeniski atteikties no tādu projektu finansēšanas, kuri Savienību kavē sasniegt mērķus klimata jomā un pastiprināt centienus, lai atbalstītu atjaunojamos energoresursus un energoefektivitāti.
                  EIB savā ieguldījumā, ko tā sniedz projektiem EIB finansēšanas darījumos saskaņā ar EIB ārējo aizdevumu mandātu, veicina elementus, kas vērsti uz pielāgošanos klimata pārmaiņām.
                  8.   Ar EIB finansēšanas darījumiem, ar kuriem atbalsta 1. punkta d) apakšpunktā noteiktos vispārīgos mērķus, atbalsta ieguldījumu projektus, lai risinātu ar migrācijas pamatcēloņiem saistītos jautājumus un veicinātu ekonomisko noturību ilgtermiņā un Apvienoto Nāciju Organizācijas ilgtspējīgas attīstības mērķus, un nodrošina ilgtspējīgu attīstību saņēmējās valstīs.
                  Vienlaikus nodrošinot pilnīgu cilvēktiesību, darba un sociālo tiesību, pamatbrīvību un dzimumu līdztiesības ievērošanu ar tiesībās balstītu pieeju, kas aptver visas cilvēktiesības un sociālās tiesības, atbilstoši pārredzamības, līdzdalības, nediskriminācijas un pārskatatbildības principiem, ar EIB finansēšanas darījumiem:

                              a)

                              tiecas apmierināt pieaugušās vajadzības pēc infrastruktūras un ar to saistītajiem pakalpojumiem, lai tieši vai netieši tiktu galā ar migrantu pieplūdumu, reizē sniedzot labumu arī vietējiem iedzīvotājiem;

                              b)

                              palielina nodarbinātības iespējas uzņēmējkopienās un bēgļu kopienās;

                              c)

                              veicina ekonomisko integrāciju un bēgļiem sniedz iespēju kļūt pašpietiekamiem; vai

                              d)

                              stiprina humanitāro darbību un atbalsta pienācīgu darbvietu radīšanu.

                        EIB finansēšanas darījumi sniedz atbalstu:

                              a)

                              privātajam sektoram MVU un vidējas kapitalizācijas uzņēmumu, korporatīvo finanšu un mikrofinanšu jomā;

                              b)

                              publiskajam sektoram, tostarp pašvaldībām un publiskā sektora vienībām, infrastruktūras un pakalpojumu ziņā, tostarp atbalsta veselības aprūpes un īpašas bērniem paredzētas struktūras, sanitāros pakalpojumus un skolu izglītību, lai nodrošinātu ievērojami pieaugušās vajadzības.

                        9.   EIB finansēšanas darījumi, ar kuriem atbalsta 1. punktā izklāstītos vispārīgos mērķus, atzīst, ka dzimumu līdztiesība ir transversāls jautājums, kas ir būtisks ilgtspējīgas attīstības nodrošināšanā un svarīgs elements projektu uzticamības pārbaudē. Visiem šādiem finansēšanas darījumiem piemēro dzimumperspektīvu. EIB nodrošina, lai visi EIB finansēšanas darījumi atbilstu saistībām, kas izklāstītas tās dzimumu līdztiesības stratēģijā un dzimumu līdztiesības rīcības plānā.
                  10.   EIB cenšas nodrošināt, lai uzņēmumi, kas piedalās EIB līdzfinansētos projektos, ievērotu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2006/54/EK (*1) izklāstītos samaksas pārredzamības un dzimumu līdztiesības principus, un vienādas darba samaksas principu. Pieņemot lēmumus par projektu finansēšanu, EIB ņem vērā potenciālo saņēmēju uzņēmumu darbību vienādas darba samaksas un korporatīvās sociālās atbildības jomā.
                  11.   Ar ES garantiju sedz tikai tos EIB finansēšanas darījumus, ko veic valstīs, kuras ir tiesīgas saņemt finansējumu un kuras ar EIB ir noslēgušas pamatnolīgumu, ar ko nosaka juridiskos nosacījumus, saskaņā ar kuriem veic šādus darījumus, un kas atbilst EIB paziņojumam par vides un sociālajiem principiem un standartiem un tās Vides un sociālās prakses rokasgrāmatai.

                     (*1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/54/EK (2006. gada 5. jūlijs) par tāda principa īstenošanu, kas paredz vienlīdzīgas iespējas un attieksmi pret vīriešiem un sievietēm nodarbinātības un profesijas jautājumos (OV L 204, 26.7.2006., 23. lpp.).”;"

                  3)

                  lēmuma 5. pantu groza šādi:

                              a)

                              panta 1. punkta trešo daļu aizstāj ar šādu:
                              “Atjauninot reģionālās tehniskās darbības pamatnostādnes, Komisija un EIB ņem vērā attiecīgās Eiropas Parlamenta rezolūcijas un Padomes lēmumus un secinājumus, kā arī starptautiski atzītus principus un pamatnostādnes par korporatīvo sociālo atbildību. Reģionālās tehniskās darbības pamatnostādnes atbilst prioritātēm, kas noteiktas valsts vai reģionālajās programmās, kuras, ja tādas ir pieejamas, ir izstrādājušas saņēmējvalstis, minēto programmu izstrādes procesā pienācīgi ņemot vērā jebkuru apspriešanos ar vietējo pilsonisko sabiedrību.”;

                              b)

                              iekļauj šādu punktu:
                              “1.a   Komisija tiek pilnvarota saskaņā ar 18. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz grozījumiem IV pielikumā.”;

                  4)

                  lēmuma 8. pantu groza šādi:

                              a)

                              panta 1. punktā pievieno šādu daļu:
                              “Vispārējā garantija attiecas arī uz EIB finansēšanas darījumiem saskaņā ar privātā sektora aizdevumu mandātu, kas minēts 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā, kuriem vidēji ir augstāks riska profils nekā šā panta 3. punktā minētajam politiska riska garantijas segtajam portfelim pirmsiestāšanās valstīs un saņēmējiem un kaimiņattiecību un partnerattiecību valstīs.”;

                              b)

                              panta 5. un 6. punktu aizstāj ar šādiem:
                              “5.   Finansēšanas nolīgumos, kurus saistībā ar EIB finansēšanas darījumiem slēdz ar individuāliem projektu virzītājiem, saskaņā ar EIB noteikumiem un procedūrām paredz arī pienācīgus iepirkuma, vides, klimata jomas un sociālos noteikumus, tostarp prasības ES garantiju un EIB līdzdalību darīt redzamu galīgajiem saņēmējiem.
                              6.   Komisija un EIB 14. pantā minētajā garantijas nolīgumā izklāsta skaidru un pārredzamu finansējuma piešķiršanas politiku, saskaņā ar kuru EIB savas ārējās darbības jomā nosaka tos darījumus, kas būtu jāfinansē saskaņā ar šo lēmumu, lai nodrošinātu, ka ES garantija tiek izmantota visefektīvākajā veidā. Šīs finansējuma piešķiršanas politikas pamatā ir EIB novērtētā EIB finansēšanas darījumu kredītspēja, I pielikumā noteiktie maksimālie apjomi, darījumu partnera veids – valsts vai reģionāla vienība, uz ko attiecas šā panta 1. punkts, vai privāta vienība – EIB spēja uzņemties risku un citi attiecīgi kritēriji, tostarp ES garantijas radītā papildvērtība. Eiropas Parlaments un Padome saņem informāciju par finansējuma piešķiršanas politiku saskaņā ar 14. pantu.”;

                  5)

                  lēmuma 9. pantu groza šādi:

                              a)

                              panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
                              “1.   EIB veic rūpīgu uzticamības pārbaudi un attiecīgā gadījumā saskaņā ar tās paziņojumu par vides un sociālajiem principiem un standartiem un tās Vides un sociālās prakses rokasgrāmatu lūdz projektu virzītājiem projekta plānošanas un īstenošanas posmā, ievērojot Savienības sociālos un vides principus, īstenot vietēja līmeņa sabiedrisko apspriešanos ar attiecīgajām valsts un vietējā līmeņa ieinteresētajām personām, kā arī ar pilsonisko sabiedrību par sociālajiem, cilvēktiesību, dzimumu līdztiesības, vides, ekonomiskajiem un ar attīstību saistītajiem aspektiem tajos ieguldījumu projektos, kuriem piemēro ES garantiju, un sniegt attiecīgu informāciju, lai novērtētu ieguldījumu Savienības ārpolitikas un stratēģisko mērķu sasniegšanā.
                              EIB nodrošina, lai pirms zemi un dabas resursus ietekmējošu finansēšanas darījumu veikšanas tiktu ievērots brīvprātīgas, iepriekšējas un uz informāciju balstītas piekrišanas princips.
                              Šajā pārbaudē ir ietverts arī novērtējums par to, vai ar tehnisko palīdzību visā projekta ciklā būtu jāuzlabo EIB finansējuma saņēmēju spējas, un, ja – jāuzlabo, tad – kā tas būtu veicams. EIB noteikumos un procedūrās ir ietverti nepieciešamie noteikumi par ieguldījumu projektu ietekmes novērtēšanu vides un sociālā jomā un par to aspektu novērtēšanu, kas saistīti ar cilvēktiesībām un konfliktu novēršanu, lai nodrošinātu, ka saskaņā ar šo lēmumu atbalstītie ieguldījumu projekti ir vides un sociālā ziņā ilgtspējīgi un ka EIB finansēšanas darījumi saskaņā ar EIB noturības iniciatīvu un jo īpaši privātā sektora aizdevumu mandātu uzlabo bēgļu, migrantu, uzņēmējkopienu un tranzīta kopienu un izcelsmes kopienu ekonomisko noturību.
                              Savos pieejamajos iekšējos norādījumos par uzticamības pārbaudes piemērošanu EIB pēc vajadzības uzlabo praktiskus norādījumus par to aspektu izvērtēšanu, kuri ir saistīti ar visām cilvēka pamattiesībām, šim nolūkam izmantojot savu Vides un sociālās prakses rokasgrāmatu, un kuri ir jāizmanto ex ante izvērtēšanā un pastāvīgajā katra atsevišķa projekta uzraudzībā, tostarp to projektu uzraudzībā, kuros ir iesaistīti finanšu starpnieki, pamatojoties uz pastāvošajiem satvariem, jo īpaši uz ES stratēģisko satvaru un rīcības plānu cilvēktiesību un demokrātijas jomā, un ņemot vērā esošos Savienības, attiecīgo ANO struktūrvienību un cilvēktiesību organizāciju noteiktos standartus cilvēktiesību jomā.”;

                              b)

                              panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
                              “3.   EIB veiktā uzraudzība attiecas uz starpniecības darījumu īstenošanu un finanšu starpnieku darbības rezultātiem MVU atbalstīšanas jomā.”;

                              c)

                              panta 5. punktu aizstāj ar šādu:
                              “5.   Uzraudzības rezultātus publisko, ievērojot konfidencialitātes prasības un attiecīgo personu piekrišanu.”;

                  6)

                  lēmuma 10. pantam pievieno šādu punktu:
                  “Riskam Savienības budžetam saistībā ar EIB finansēšanas darījumiem saskaņā ar privātā sektora aizdevumu mandātu, kā minēts 2. panta 1. punkta b) apakšpunktā, nosaka cenu un komercriska cenošanas rezultātā radušos ieņēmumus iemaksā Garantiju fondā.”;

                  7)

                  lēmuma 11. panta 1. punktu groza šādi:

                              a)

                              punkta b) un c) apakšpunktu aizstāj ar šādiem:

                                          “b)

                                          novērtējumu par EIB finansēšanas darījumu papildvērtību, paredzamos rezultātus, sasniegtos rezultātus un ietekmi uz attīstību kopumā, izmantojot EIB rezultātu novērtēšanas sistēmas ikgadējo ziņojumu. Šajā nolūkā EIB izmanto rezultātu rādītājus saistībā ar finansēto projektu attīstības, vides un sociālajiem aspektiem, tostarp cilvēktiesību un dzimumu līdztiesības aspektiem, ņemot vērā attiecīgos rādītājus saskaņā ar 2005. gada Parīzes deklarāciju par palīdzības efektivitāti.
                                          Dzimumu līdztiesības rādītājus izstrādā atbilstoši EIB Dzimumu līdztiesības stratēģijai un dzimumu līdztiesības rīcības plānam. Tie raksturo sieviešu un vīriešu līdztiesības veicināšanu un, ja iespējams, tos izvērtē ex post, iedalot datus pēc dzimuma. Darbības rādītāji, kuri izmantojami, lai novērtētu projektu vides aspektus, ietver “tīras tehnoloģijas” kritērijus, kas principā vērsti uz energoefektivitāti un emisiju mazināšanas tehnoloģijām. EIB izstrādā rādītājus projektiem, kuri nodrošina stratēģisku atbildi, ar ko risināt migrācijas pamatcēloņus un veido uzņēmējkopienu un tranzīta kopienu ekonomisko noturību ilgtermiņā, ņemot vērā ieinteresēto personu, pilsoniskās sabiedrības, skarto kopienu un nevalstisko organizāciju viedokļus;

                                          c)

                                          novērtējumu par EIB finansēšanas darījumu ieguldījumu Savienības ārpolitikas un stratēģisko mērķu sasniegšanā, ņemot vērā LES 21. pantā minētos principus, kas virza Savienības ārējo darbību, šā lēmuma 5. pantā minētās reģionālās tehniskās darbības pamatnostādnes un ES stratēģisko satvaru un rīcības plānu cilvēktiesību un demokrātijas jomā;”;

                              b)

                              punkta e) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                          “e)

                                          EIB finansēšanas darījumu kvalitātes novērtējumu, jo īpaši to, cik lielā mērā EIB, veicot finansēto ieguldījumu projektu uzticamības pārbaudi un uzraudzību, ir ņēmusi vērā vides un sociālo ilgtspēju, kā arī pasākumus, ar ko maksimāli palielina vietējā līmeņa līdzdalību, veicinot skarto kopienu, pilsoniskās sabiedrības organizāciju un nevalstisko organizāciju iesaistīšanos;”;

                              c)

                              pievieno šādu apakšpunktu:

                                          “j)

                                          novērtējums par EIB finansēšanas darījumu ieguldījumu bēgļu, migrantu, uzņēmējkopienu, tranzīta kopienu un izcelsmes kopienu ekonomiskajā noturībā, vērtējot tos kā stratēģisku atbildi, ar ko risināt migrācijas pamatcēloņus.”;

                  8)

                  lēmuma 12. pantu groza šādi:

                              a)

                              panta 1. punktu groza šādi:

                                          i)

                                          punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                                      “a)

                                                      visiem saskaņā ar šo lēmumu veiktiem EIB finansēšanas darījumiem pēc projekta apstiprināšanas, jo īpaši norādot, vai ieguldījumu projektam ir piešķirta ES garantija, un to, kā tas palīdz sasniegt Savienības ārējās darbības mērķus, jo īpaši norādot tā ekonomisko un sociālo ietekmi, kā arī ietekmi uz vidi, klimatu un dzimumu līdztiesību.”;

                                          ii)

                                          punkta c) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                                      “c)

                                                      attiecīgā gadījumā, ja tas ir iespējams, – spēkā esošiem pamatnolīgumiem, kas noslēgti starp EIB un saņēmējvalsti. Kad tiek parakstīti jauni nolīgumi vai tiek veikti grozījumi spēkā esošajos nolīgumos, EIB nodrošina, lai šādus nolīgumus būtu iespējams publiskot;”

                              b)

                              pievieno šādus punktus:
                              “3.   EIB nodrošina, lai informācija par plānotajām un apstiprinātajām darbībām vai jebkādas būtiskas izmaiņas saistībā ar tām tiktu publicētas un būtu viegli pieejamas vietējai pilsoniskajai sabiedrībai.
                              4.   Pēc pieprasījuma EIB Eiropas Parlamentam iesniedz rezultātu mērījumu lapas attiecībā uz ieguldījumu projektiem, kuriem piemēro ES garantiju, ņemot vērā konfidenciālas un komerciāli sensitīvas informācijas aizsardzību un atkarībā no to attiecīgajiem iekšējās informācijas noteikumiem, ar ko reglamentē konfidenciālas informācijas apstrādi.”;

                  9)

                  lēmuma 13.un 14. pantu aizstāj ar šādiem:
                  “13. pants
                  Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršana, cīņa pret terorisma finansēšanu, nodokļi un jurisdikcijas, kas nesadarbojas
                  1.   Īstenojot finansēšanas darījumus, uz kuriem attiecas šis lēmums, EIB ievēro piemērojamos Savienības tiesību aktus un saskaņotos starptautiskos un Savienības standartus, un tāpēc saskaņā ar šo lēmumu neatbalsta projektus, kas veicina nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, terorisma finansēšanu, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, krāpšanu nodokļu jomā vai nodokļu apiešanu.
                  Turklāt EIB neiesaistās jaunos vai atjauninātos darījumos ar vienībām, kas ir inkorporētas vai veic uzņēmējdarbību jurisdikcijās, kuras saskaņā ar attiecīgo Savienības politiku ir iekļautas tādu jurisdikciju sarakstā, kas nesadarbojas, vai kuras saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2015/849 (*2) 9. panta 2. punktu ir identificētas kā augsta riska trešās valstis, vai kuras faktiski neievēro Savienības vai starptautiski saskaņotus nodokļu standartus attiecībā uz pārredzamību un informācijas apmaiņu. EIB no šī principa var atkāpties tikai tad, ja projekts fiziski ir īstenots kādā no minētajām jurisdikcijām un nav nekādu pazīmju, ka attiecīgais darījums veicina nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizāciju, terorisma finansēšanu, izvairīšanos no nodokļu maksāšanas, krāpšanu nodokļu jomā vai nodokļu apiešanu.
                  Noslēdzot nolīgumus ar finanšu starpniekiem, EIB transponē šajā pantā minētās prasības attiecīgajos nolīgumos un prasa finanšu starpniekiem ziņot par šo prasību ievērošanu.
                  EIB pārskata savu politiku attiecībā uz jurisdikcijām, kas nesadarbojas, ne vēlāk kā pēc tam, kad ir pieņemts Savienības saraksts ar jurisdikcijām, kuras nodokļu nolūkos nesadarbojas. EIB pēc tam katru gadu iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par to, kā politika attiecībā uz jurisdikcijām, kuras nesadarbojas, tiek īstenota attiecībā uz tās finansēšanas darījumiem, iekļaujot arī informāciju par katru valsti atsevišķi un sarakstu ar starpniekiem, ar kuriem tā sadarbojas.
                  2.   Īstenojot finansēšanas darījumus, uz kuriem attiecas šis lēmums, EIB piemēro principus un standartus, kuri noteikti Savienības tiesībās, ar ko nepieļauj finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai, jo īpaši Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) 2015/847 (*3) un Direktīvā (ES) 2015/849. EIB jo īpaši nodrošina, ka ne tiešu finansējumu, ne finansējumu ar starpnieku palīdzību saskaņā ar šo lēmumu nevar saņemt, ja nav publiskota informācija par faktiskajām īpašumtiesībām atbilstoši Direktīvai (ES) 2015/849.
                  14. pants
                  Garantijas nolīgums
                  Komisija un EIB paraksta garantijas nolīgumu, kurā ir sīki izklāstīti noteikumi un procedūras attiecībā uz ES garantiju, kā noteikts 8. pantā. Minēto garantijas nolīgumu dara zināmu Eiropas Parlamentam un Padomei, ņemot vērā to attiecīgos iekšējās informācijas noteikumus, ar ko reglamentē konfidenciālas informācijas apstrādi.

                     (*2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 684/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK (OV L 141, 5.6.2015., 73. lpp.)."

                     (*3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/847 (2015. gada 20. maijs) par līdzekļu pārvedumiem pievienoto informāciju un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1781/2006 (OV L 141, 5.6.2015., 1. lpp.)”;"

                  10)

                  lēmuma 18. pantu groza šādi:

                              a)

                              iekļauj šādu punktu:
                              “2.a   Pilnvaras pieņemt 5. pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz nenoteiktu laiku no 2018. gada 8. aprīļa.”;

                              b)

                              panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
                              “3.   Eiropas Parlaments vai Padome jebkurā laikā var atsaukt 4. un 5. pantā minēto pilnvaru deleģēšanu. Ar lēmumu par atsaukšanu izbeidz tajā norādīto pilnvaru deleģēšanu. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī vai vēlākā dienā, kas tajā norādīta. Tas neskar jau spēkā esošos deleģētos aktus.”;

                              c)

                              panta 5. punktu aizstāj ar šādu:
                              “5.   Saskaņā ar 4. un 5. pantu pieņemts deleģētais akts stājas spēkā tikai tad, ja divos mēnešos no dienas, kad minētais akts paziņots Eiropas Parlamentam un Padomei, ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā laikposma beigām gan Eiropas Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu neizteikt iebildumus. Pēc Eiropas Parlamenta vai Padomes iniciatīvas šo laikposmu pagarina par diviem mēnešiem.”;

                  11)

                  lēmuma 20. pantu aizstāj ar šādu:
                  “20. pants
                  Ziņošana
                  Komisija līdz 2019. gada 30. jūnijam Eiropas Parlamentam un Padomei iesniedz ziņojumu, kurā izvērtēta šā lēmuma piemērošana un sniegts ieguldījums iespējamam jaunam lēmumam par to EIB finansēšanas darījumu tvērumu saskaņā ar EIB ārējo aizdevumu mandātu, uz ko attiecas ES garantija.
                  Līdz 2021. gada 31. decembrim Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šā lēmuma piemērošanu.”;

                  12)

                  iekļauj šādu pantu:
                  “20.a pants
                  Pārejas noteikumi
                  EIB var finansēt projektus, kas apstiprināti pēc 2016. gada 12. oktobra un pirms 2018. gada 8. aprīļa, un pirms Komisija un EIB noslēdz garantijas nolīgumu. Uz šādiem projektiem var attiekties ES garantija, ja Komisija apstiprina, ka tie atbilst 3. panta 1. punkta d) apakšpunktā noteiktajam mērķim un ievēro garantijas nolīguma nosacījumus.”;

                  13)

                  I, II un III pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikuma tekstu;

                  14)

                  IV pielikuma pirmo daļu aizstāj ar šādu:
                  “EIB darbību partnervalstīs, kas piedalās pirmspievienošanās procesā, īsteno saskaņā ar pievienošanās un Eiropas partnerību regulējumu, kurā norādītas prioritātes pirmspievienošanās valstīm un saņēmējiem, lai tās varētu sekmīgi tuvināties Savienībai, un kurā noteikts pamats Savienības palīdzības sniegšanai. Stabilizācijas un asociācijas process ir politiskais pamats Savienības attiecībām ar Rietumbalkānu reģionu. Tas ir balstīts uz progresīvām partnerattiecībām, kurās Savienība piedāvā tirdzniecības koncesijas, ekonomisko un finansiālo palīdzību un līgumattiecības, izmantojot stabilizācijas un asociācijas nolīgumus. Pirmspievienošanās finansiālā palīdzība sekmē pirmspievienošanās valstu un saņēmēju sagatavošanos saistībām un uzdevumiem, kas izriet no dalības Savienībā. Ar šādu palīdzību tiek atbalstīts reformu process, tostarp sagatavošanās darbi iespējamai dalībai Savienībā. Tās uzmanības centrā ir iestāžu veidošana, tiesību aktu saskaņošana ar Savienības acquis, sagatavošanās Savienības politikas un instrumentu izmantošanai un tādu pasākumu veicināšana, ar ko sekmē ekonomisko konverģenci.”

            2. pants
      Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

         Strasbūrā, 2018. gada 14. martā

               Eiropas Parlamenta vārdā –

               priekšsēdētājs

            A. TAJANI

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētāja

            L. PAVLOVA

         (1)  Eiropas Parlamenta 2018. gada 8. februāra nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2018. gada 27. februāra lēmums.

         (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 466/2014/ES (2014. gada 16. aprīlis), ar ko Eiropas Investīciju bankai piešķir ES garantiju attiecībā uz zaudējumiem no finansēšanas darījumiem, ar kuriem atbalsta ieguldījumu projektus ārpus Savienības (OV L 135, 8.5.2014., 1. lpp.).

         (3)  Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 480/2009 (2009. gada 25. maijs), ar ko izveido Garantiju fondu ārējai darbībai (OV L 145, 10.6.2009., 10. lpp.).

         PIELIKUMS
         “
               I PIELIKUMS

                  REĢIONĀLIE MAKSIMĀLIE APJOMI

                           A.

                           Pirmspievienošanās valstis un saņēmēji: EUR 8 075 000 000, no kuriem EUR 7 635 000 000 saskaņā ar vispārējo mandātu un EUR 440 000 000 saskaņā ar privātā sektora aizdevumu mandātu.

                           B.

                           Kaimiņattiecību un partnerattiecību valstis: EUR 19 680 000 000, iedalīts šādos maksimālajos apakšapjomos:

                                       i)

                                       Vidusjūras reģiona valstis: EUR 13 030 000 000, no kuriem EUR 11 170 000 000 saskaņā ar vispārējo mandātu un EUR 1 860 000 000 saskaņā ar privātā sektora aizdevumu mandātu;

                                       ii)

                                       Austrumeiropa, Dienvidkaukāza valstis un Krievija: EUR 6 650 000 000.

                           C.

                           Āzija un Latīņamerika: EUR 4 083 000 000, iedalīts šādos maksimālajos apakšapjomos:

                                       i)

                                       Latīņamerika: EUR 2 694 000 000;

                                       ii)

                                       Āzija: EUR 1 165 000 000;

                                       iii)

                                       Vidusāzija: EUR 224 000 000.

                           D.

                           Dienvidāfrika: EUR 462 000 000.
                           Nepārsniedzot kopējo maksimāli pieļaujamo apjomu, EIB vadības struktūras pēc apspriešanās ar Komisiju var nolemt pārdalīt reģionu ietvaros summas, kas nepārsniedz 20 % no reģioniem noteiktajiem maksimālajiem apakšapjomiem, kā arī pārvietot no viena reģiona uz citu summas, kas nepārsniedz 20 % no reģioniem noteiktajiem maksimālajiem apjomiem. Ja līdz 2019. gada 30. jūnijam EIB vadības struktūras secina, ka EIB nav spējīga absorbēt saskaņā ar EIB noturības iniciatīvu prognozēto mērķi, tad šā pielikuma A un B punktā minētajos reģionos un/vai starp tiem var pārdalīt līdz 20 % no EUR 1 400 000 000, kas saskaņā ar vispārējo mandātu paredzēti publiskā sektora projektiem, un no EUR 2 300 000 000, kas paredzēti privātā sektora aizdevumu mandātā.
                           Jebkādu pārdali saskaņā ar EIB noturības iniciatīvu veic pēc iepriekšējas vienošanās starp Komisiju un EIB.
                           EIB vadības struktūras šādu pārdales iespēju jo īpaši izmanto, lai ļautu arī turpmāk ar ES garantiju prioritāros reģionos pievērsties projektiem ar augstāka riska profilu. Komisija pār šādu līdzekļu pārdali regulāri informē Eiropas Parlamentu un Padomi.

               II PIELIKUMS

                  REĢIONI UN VALSTIS, KAS VARĒTU BŪT TIESĪGAS SAŅEMT FINANSĒJUMU

               A.   Pirmspievienošanās valstis un saņēmēji
               Albānija, Bosnija un Hercegovina, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Kosova (*1), Melnkalne, Serbija un Turcija (1)

               B.   Kaimiņattiecību un partnerattiecību valstis
               1.   Vidusjūras reģiona valstis
               Alžīrija, Ēģipte, Jordānija, Libāna, Lībija, Maroka, Palestīna, Sīrija, Tunisija.
               2.   Austrumeiropa, Dienvidkaukāza valstis un Krievija
               Austrumeiropa: Baltkrievija, Moldovas Republika, Ukraina
               Dienvidkaukāza valstis: Armēnija, Azerbaidžāna, Gruzija
               Krievija
               C.   Āzija un Latīņamerika
               1.   Latīņamerika
               Argentīna, Bolīvija, Brazīlija, Ekvadora, Gvatemala, Hondurasa, Kolumbija, Kostarika, Kuba, Meksika, Nikaragva, Panama, Paragvaja, Peru, Salvadora, Urugvaja, Venecuēla
               2.   Āzija
               Afganistāna, Bangladeša, Butāna, Filipīnas, Indija, Indonēzija, Irāka, Irāna, Jemena, Kambodža, Ķīna, Laosa, Malaizija, Maldīvu salas, Mongolija, Mjanma/Birma, Nepāla, Pakistāna, Šrilanka, Taizeme, Vjetnama
               3.   Vidusāzija
               Kazahstāna, Kirgizstāna, Tadžikistāna, Turkmenistāna, Uzbekistāna
               D.   Dienvidāfrika
               Dienvidāfrika

               III PIELIKUMS

                  REĢIONI UN VALSTIS, KAS IR TIESĪGAS SAŅEMT FINANSĒJUMU

               A.   Pirmspievienošanās valstis un saņēmēji
               Albānija, Bosnija un Hercegovina, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Kosova (*2), Melnkalne, Serbija un Turcija (2)

               B.   Kaimiņattiecību un partnerattiecību valstis
               1.   Vidusjūras reģiona valstis
               Alžīrija, Ēģipte, Jordānija, Libāna, Lībija, Maroka, Palestīna, Tunisija
               2.   Austrumeiropa, Dienvidkaukāza valstis un Krievija
               Austrumeiropa: Baltkrievija, Moldovas Republika, Ukraina
               Dienvidkaukāza valstis: Armēnija, Azerbaidžāna, Gruzija
               Krievija
               C.   Āzija un Latīņamerika
               1.   Latīņamerika
               Argentīna, Bolīvija, Brazīlija, Ekvadora, Gvatemala, Hondurasa, Kolumbija, Kostarika, Meksika, Nikaragva, Panama, Paragvaja, Peru, Salvadora, Urugvaja, Venecuēla
               2.   Āzija
               Bangladeša, Butāna, Filipīnas, Indija, Indonēzija, Irāka, Jemena, Kambodža, Ķīna, Laosa, Malaizija, Maldīvu salas, Mongolija, Mjanma/Birma, Nepāla, Pakistāna, Šrilanka, Taizeme, Vjetnama
               3.   Vidusāzija
               Kazahstāna, Kirgizstāna, Tadžikistāna, Turkmenistāna, Uzbekistāna
               D.   Dienvidāfrika
               Dienvidāfrika
            ”

            (*1)  Šis nosaukums neskar nostājas par statusu un atbilst ANO DP Rezolūcijai 1244(1999) un Starptautiskās Tiesas atzinumam par Kosovas Neatkarības deklarāciju.

            (1)  EIB noturības iniciatīvā nav iekļauta Turcija, uz ko attiecas atsevišķs ES un Turcijas nolīgums.

            (*2)  Šis nosaukums neskar nostājas par statusu un atbilst ANO DP Rezolūcijai 1244(1999) un Starptautiskās Tiesas atzinumam par Kosovas Neatkarības deklarāciju.

            (2)  EIB noturības iniciatīvā nav iekļauta Turcija, uz ko attiecas atsevišķs ES un Turcijas nolīgums.


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/475 (2018. gada 21. marts), ar ko atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un ar ko atceļ Lēmumu (KĀDP) 2017/1426

text:
               22.3.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 79/26

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2018/475
   (2018. gada 21. marts),
   ar ko atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un ar ko atceļ Lēmumu (KĀDP) 2017/1426
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2001. gada 27. decembrī pieņēma Kopējo nostāju 2001/931/KĀDP (1).

               (2)

               Padome 2017. gada 4. augustā pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2017/1426 (2), ar ko atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP (“saraksts”).

               (3)

               Saskaņā ar Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 1. panta 6. punktu ir regulāri jāpārskata personu, grupu un vienību vārdi un nosaukumi sarakstā, lai nodrošinātu pamatojumu to paturēšanai tajā.

               (4)

               Šajā lēmumā ir iekļauts tās pārskatīšanas rezultāts, ko Padome ir veikusi attiecībā uz tām personām, grupām un vienībām, kurām piemēro Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 2., 3. un 4. pantu.

               (5)

               Padome ir pārliecinājusies, ka Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 1. panta 4. punktā minētās kompetentās iestādes ir pieņēmušas lēmumus attiecībā uz visām sarakstā iekļautajām personām, grupām un vienībām, ciktāl tās ir bijušas iesaistītas terora aktos Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 1. panta 2. un 3. punkta nozīmē. Padome ir arī secinājusi, ka tām personām, grupām un vienībām, uz kurām attiecas Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 2., 3. un 4. pants, būtu jāturpina piemērot tajā paredzētos konkrētos ierobežojošos pasākumus.

               (6)

               Saraksts būtu attiecīgi jāatjaunina, un Lēmums (KĀDP) 2017/1426 būtu jāatceļ,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   To personu, grupu un vienību saraksts, kurām piemēro Kopējās nostājas 2001/931/KĀDP 2., 3. un 4. pantu, ir iekļauts šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Lēmums (KĀDP) 2017/1426 tiek atcelts.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2018. gada 21. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         E. ZAHARIEVA

      (1)  Padomes Kopējā nostāja (2001. gada 27. decembris) par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu (2001/931/KĀDP) (OV L 344, 28.12.2001., 93. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2017/1426 (2017. gada 4. augusts), ar ko atjaunina to personu, grupu un vienību sarakstu, kurām piemēro 2., 3. un 4. pantu Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu, un ar ko atceļ Lēmumu (KĀDP) 2017/154 (OV L 204, 5.8.2017., 95. lpp.).

      PIELIKUMS

         TO PERSONU, GRUPU UN VIENĪBU SARAKSTS, KAS MINĒTAS 1. PANTĀ

      I.   PERSONAS

                  1.

                     ABDOLLAHI Hamed (jeb Mustafa Abdullahi), dzimis 11.8.1960. Irānā. Pases Nr.: D9004878.

                  2.

                     AL-NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, dzimis Al Ihsa (Saūda Arābija), Saūda Arābijas pilsonis.

                  3.

                     AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, dzimis 16.10.1966. Tarut (Saūda Arābija), Saūda Arābijas pilsonis.

                  4.

                     ARBABSIAR Manssor (jeb Mansour Arbabsiar), dzimis 6.3.1955. vai 15.3.1955. Irānā. Irānas un ASV valstspiederīgais. Pases Nr.: C2002515 (Irāna); pases Nr.: 477845448 (ASV). Valstspiederīgā identitātes numurs: 07442833, derīguma termiņš līdz 15.3.2016. (ASV izdota transportlīdzekļa vadītāja apliecība).

                  5.

                     BOUYERI, Mohammed (jeb Abu ZUBAIR, jeb SOBIAR, jeb Abu ZOUBAIR), dzimis 8.3.1978. Amsterdamā (Nīderlande).

                  6.

                     EL HAJJ, Hassan Hassan, dzimis 22.3.1988. Zaghdraiya, Sidon, Libānā, Kanādas pilsonis. Pases Nr.: JX446643 (Kanāda).

                  7.

                     IZZ-AL-DIN, Hasan (jeb GARBAYA, Ahmed, jeb SA-ID, SALWWAN, Samir), Libāna, dzimis 1963. gadā Libānā, Libānas pilsonis.

                  8.

                     MELIAD, Farah, dzimis 5.11.1980. Sidnejā (Austrālija), Austrālijas pilsonis. Pases Nr.: M2719127 (Austrālija).

                  9.

                     MOHAMMED, Khalid Shaikh (jeb ALI, Salem, jeb BIN KHALID, jeb Fahd Bin Adballah, jeb HENIN, Ashraf Refaat Nabith, jeb WADOOD, Khalid Adbul), dzimis 14.4.1965. vai 1.3.1964. Pakistānā. Pases Nr.: 488555.

                  10.

                     ȘANLI, Dalokay (jeb Sinan), dzimis 13.10.1976. Pülümür (Turcija).

                  11.

                     SHAHLAI Abdul Reza (jeb Abdol Reza Shala'i, jeb Abd-al Reza Shalai, jeb Abdorreza Shahlai, jeb Abdolreza Shahla'i, jeb Abdul-Reza Shahlaee, jeb Hajj Yusef, jeb Haji Yusif, jeb Hajji Yasir, jeb Hajji Yusif, jeb Yusuf Abu-al-Karkh), dzimis aptuveni 1957. gadā Irānā. Adreses: 1) Kermanshah, Irāna; 2) Mehran militārā bāze, Ilam province, Irāna.

                  12.

                     SHAKURI, Ali Gholam, dzimis aptuveni 1965. gadā Teherānā Irānā.

                  13.

                     SOLEIMANI Qasem (jeb Ghasem Soleymani, jeb Qasmi Sulayman, jeb Qasem Soleymani, jeb Qasem Solaimani, jeb Qasem Salimani, jeb Qasem Solemani, jeb Qasem Sulaimani, jeb Qasem Sulemani), dzimis 11.3.1957. Irānā. Irānas valstspiederīgais. Pases Nr.: 008827 (Irānas diplomātiskā), izdota 1999. gadā. Pakāpe: ģenerālmajors.

            II.   GRUPAS UN VIENĪBAS

                  1.

                  “Abu Nidal Organisation” – “ANO” (jeb “Fatah Revolutionary Council”, jeb “Arab Revolutionary Brigades”, jeb “Black September”, jeb “Revolutionary Organisation of Socialist Muslims”).

                  2.

                  “Al-Aqsa Martyrs' Brigade”.

                  3.

                  “Al-Aqsa e.V.”.

                  4.

                  “Babbar Khalsa”.

                  5.

                  “Communist Party of the Philippines”, arī “New People's Army” – “NPA”, Filipīnas.

                  6.

                  “Gama'a al-Islamiyya” (jeb “Al-Gama'a al-Islamiyya”) (“Islamic Group” – “IG”).

                  7.

                  “İslami Büyük Doğu Akıncılar Cephesi” – “IBDA-C” (“Great Islamic Eastern Warriors Front”).

                  8.

                  “Hamas”, arī “Hamas-Izz al-Din al-Qassem”.

                  9.

                  “Hizballah Military Wing” (jeb “Hezbollah Military Wing”, jeb “Hizbullah Military Wing”, jeb “Hizbollah Military Wing”, jeb “Hezballah Military Wing”, jeb “Hisbollah Military Wing”, jeb “Hizbu'llah Military Wing”, jeb “Hizb Allah Military Wing”, jeb “Jihad Council” (un visas vienības tā pakļautībā, tostarp Ārējās drošības organizācija (External Security Organisation)).

                  10.

                  “Hizbul Mujahideen” – “HM”.

                  11.

                  “Khalistan Zindabad Force” – “KZF”.

                  12.

                  “Kurdistan Workers' Party” – “PKK” (jeb “KADEK”, jeb “KONGRA-GEL”).

                  13.

                  “Liberation Tigers of Tamil Eelam” – “LTTE”.

                  14.

                  “Ejército de Liberación Nacional” (“National Liberation Army”).

                  15.

                  “Palestinian Islamic Jihad” – “PIJ”.

                  16.

                  “Popular Front for the Liberation of Palestine” – “PFLP”.

                  17.

                  “Popular Front for the Liberation of Palestine – General Command” (jeb “PFLP – General Command”).

                  18.

                  “Devrimci Halk Kurtuluș Partisi-Cephesi” – “DHKP/C” (jeb “Devrimci Sol” (“Revolutionary Left”), jeb “Dev Sol”) (“Revolutionary People's Liberation Army/Front/Party”).

                  19.

                  “Sendero Luminoso” – “SL” (“Shining Path”).

                  20.

                  “Teyrbazen Azadiya Kurdistan” – “TAK” (jeb “Kurdistan Freedom Falcons”, jeb “Kurdistan Freedom Hawks”).


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/476 (2018. gada 21. marts), ar ko groza Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā

text:
               22.3.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 79/30

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2018/476
   (2018. gada 21. marts),
   ar ko groza Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               2015. gada 31. jūlijā Padome pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 (1) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā.

               (2)

               2017. gada 28. septembrī Padome pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2017/1776 (2), ar ko groza Lēmumu (KĀDP) 2015/1333.

               (3)

               Ņemot vērā to, ka situācija Lībijā joprojām ir nestabila un smaga, Padome ir nolēmusi, ka ierobežojošie pasākumi, kas attiecas uz trīs personām, būtu jāpagarina vēl par sešiem mēnešiem.

               (4)

               Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Lēmums (KĀDP) 2015/1333,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma (KĀDP) 2015/1333 17. panta 3. un 4. punktu aizstāj ar šādiem:

      “3.   Lēmuma 8. panta 2. punktā minētie pasākumi uz II pielikumā iekļautajiem ierakstiem Nr. 16, 17 un 18 attiecas līdz 2018. gada 2. oktobrim.
      4.   Lēmuma 9. panta 2. punktā minētie pasākumi uz IV pielikumā iekļautajiem ierakstiem Nr. 21, 22 un 23 attiecas līdz 2018. gada 2. oktobrim.”

   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2018. gada 21. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         E. ZAHARIEVA

      (1)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2015/1333 (2015. gada 31. jūlijs) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā un ar ko atceļ Lēmumu 2011/137/KĀDP (OV L 206, 1.8.2015., 34. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2017/1776 (2017. gada 28. septembris), ar ko groza Lēmumu (KĀDP) 2015/1333 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Lībijā (OV L 251, 29.9.2017., 28. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/474 (2018. gada 19. marts), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli un locekļa aizstājēju, ko izvirzījusi Vācijas Federatīvā Republika

text:
               22.3.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 79/25

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/474
   (2018. gada 19. marts),
   ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli un locekļa aizstājēju, ko izvirzījusi Vācijas Federatīvā Republika
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
   ņemot vērā Vācijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2015. gada 26. janvārī, 2015. gada 5. februārī un 2015. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

               (2)

               Pēc Markus TÖNS kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa vieta.

               (3)

               Pēc Stefan ENGSTFELD kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa aizstājēja vieta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā tiek iecelti:

               a)

               par locekli:

                           —

                           Dr Mark SPEICH, Staatssekretär für Bundes- und Europaangelegenheiten sowie Internationales (Nordrhein-Westfalen);

                     un

               b)

               par locekļa aizstājēju:

                           —

                              Dietmar BROCKES kungs, Mitglied des Landtags Nordrhein-Westfalen.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2018. gada 19. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         R. PORODZANOV

      (1)  Padomes Lēmums (ES) 2015/116 (2015. gada 26. janvāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus (OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/190 (2015. gada 5. februāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/994 (2015. gada 23. jūnijs), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.).


title: Komisijas Lēmums (ES) 2018/495 (2018. gada 22. marts), ar ko groza pielikumu Monetārajam nolīgumam starp Eiropas Savienību un Vatikāna Pilsētvalsti

text:
                  23.3.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 81/77

            KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2018/495
      (2018. gada 22. marts),
      ar ko groza pielikumu Monetārajam nolīgumam starp Eiropas Savienību un Vatikāna Pilsētvalsti
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā 2009. gada 17. decembra Monetāro nolīgumu starp Eiropas Savienību un Vatikāna Pilsētvalsti un jo īpaši tā 8. panta 3. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Saskaņā ar Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Vatikāna Pilsētvalsti (turpmāk “Monetārais nolīgums”) 8. panta 1. punktu Vatikāna Pilsētvalstij ir pienākums īstenot Savienības tiesību aktus un noteikumus, kas attiecas uz euro banknotēm un monētām, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas, krāpšanas un skaidras naudas un bezskaidras naudas maksāšanas līdzekļu viltošanas novēršanu, medaļām un žetoniem un statistikas pārskatu prasībām. Minētie tiesību akti un noteikumi ir uzskaitīti Monetārā nolīguma pielikumā.

                  (2)

                  Komisijai būtu katru gadu jāgroza Monetārā nolīguma pielikums, lai ņemtu vērā jaunos attiecīgos Savienības tiesību aktus un noteikumus un spēkā esošo tiesību aktu un noteikumu grozījumus.

                  (3)

                  Ir pieņemti daži jauni attiecīgie Savienības tiesību akti un noteikumi un daži spēkā esošo tiesību aktu grozījumi, kas jāpievieno pielikumam.

                  (4)

                  Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Monetārā nolīguma pielikums,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Vatikāna Pilsētvalsti pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikuma tekstu.
      2. pants
      Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

         Briselē, 2018. gada 22. martā

               Komisijas vārdā –

               priekšsēdētājs

            Jean-Claude JUNCKER

         PIELIKUMS
         “
               PIELIKUMS

                           Īstenojamās tiesību normas

                           Īstenošanas termiņš

                              Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršana

                           1

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīva 2005/60/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai (OV L 309, 25.11.2005., 15. lpp.) (*)
                           Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2010. gada 31. decembris

                           2

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Direktīva 2008/20/EK, ar ko Direktīvu 2005/60/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai, groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām (OV L 76, 19.3.2008., 46. lpp.).
                           Papildinājumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           3

                           Padomes 2001. gada 26. jūnija Pamatlēmums 2001/500/TI par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un nozieguma rīku un noziedzīgi iegūto līdzekļu identifikāciju, meklēšanu, iesaldēšanu, arestēšanu un konfiskāciju (OV L 182, 5.7.2001., 1. lpp.).

                           4

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Regula (EK) Nr. 1889/2005 par skaidras naudas kontroli, kuru ieved Kopienas teritorijā vai izved no tās (OV L 309, 25.11.2005., 9. lpp.).

                           5

                           Komisijas 2006. gada 1. augusta Direktīva 2006/70/EK, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2005/60/EK attiecībā uz “politiski ietekmējamas personas” definīciju un tehniskajiem kritērijiem vienkāršotām klienta uzticamības pārbaudes procedūrām un atbrīvojumam sakarā ar finanšu darbību, kuru veic reti vai ļoti ierobežotos apjomos (OV L 214, 4.8.2006., 29. lpp.) (**).

                           6

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. novembra Regula (EK) Nr. 1781/2006 attiecībā uz naudas līdzekļu pārskaitījumiem pievienoto informāciju par maksātāju (OV L 345, 8.12.2006., 1. lpp.).

                           7

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 3. aprīļa Direktīva 2014/42/ES par nozieguma rīku un noziedzīgi iegūtu līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju Eiropas Savienībā (OV L 127, 29.4.2014., 39. lpp.).

                           2016. gada 31. decembris (2)

                           8

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 20. maija Regula (ES) 2015/847 par līdzekļu pārvedumiem pievienoto informāciju un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1781/2006 (OV L 141, 5.6.2015., 1. lpp.).

                           2017. gada 31. decembris (3)

                           9

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 20. maija Direktīva (ES) 2015/849 par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK (OV L 141, 5.6.2015., 73. lpp.).
                           Papildinājumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2017. gada 31. decembris (3)

                           10

                           Komisijas 2016. gada 14. jūlija Deleģētā regula (ES) 2016/1675, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/849, norādot augsta riska trešās valstis, kurās ir stratēģiskas nepilnības (OV L 254, 20.9.2016., 1. lpp.).

                           2017. gada 31. decembris (5)

                              Krāpšanas un viltošanas novēršana

                           11

                           Padomes 2001. gada 28. maija Pamatlēmums 2001/413/TI par krāpšanas un viltošanas apkarošanu attiecībā uz bezskaidras naudas maksāšanas līdzekļiem (OV L 149, 2.6.2001., 1. lpp.).

                           2010. gada 31. decembris

                           12

                           Padomes 2001. gada 28. jūnija Regula (EK) Nr. 1338/2001, ar kuru paredz pasākumus, kas vajadzīgi euro aizsardzībai pret viltošanu (OV L 181, 4.7.2001., 6. lpp.).
                           Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2010. gada 31. decembris

                           13

                           Padomes 2008. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 44/2009, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1338/2001, ar kuru paredz pasākumus, kas vajadzīgi euro aizsardzībai pret viltošanu (OV L 17, 22.1.2009., 1. lpp.).

                           14

                           Padomes 2004. gada 6. decembra Regula (EK) Nr. 2182/2004 par medaļām un žetoniem, kas līdzīgi euro monētām (OV L 373, 21.12.2004., 1. lpp.).
                           Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2010. gada 31. decembris

                           15

                           Padomes 2008. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 46/2009, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 2182/2004 par medaļām un žetoniem, kas līdzīgi euro monētām (OV L 17, 22.1.2009., 5. lpp.).

                           16

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīva 2014/62/ES par euro un citu valūtu krimināltiesisko aizsardzību pret viltošanu un ar ko aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2000/383/TI (OV L 151, 21.5.2014., 1. lpp.).

                           2016. gada 31. decembris (2)

                              Noteikumi par euro banknotēm un monētām

                           17

                           Padomes 1999. gada 10. maija secinājumi par euro monētu kvalitātes vadības sistēmu

                           2010. gada 31. decembris

                           18

                           Komisijas 2001. gada 22. oktobra Paziņojums 2001/C 318/03 par euro monētu kopīgās puses dizaina autortiesību aizsardzību (C(2001) 600 final) (OV C 318, 13.11.2001., 3. lpp.).

                           2010. gada 31. decembris

                           19

                           Eiropas Centrālās bankas 2003. gada 20. marta Pamatnostādne ECB/2003/5 par pasākumu īstenošanu, lai novērstu euro banknošu neatļautu atveidošanu, un par euro banknošu maiņu un izņemšanu no apgrozības (OV L 78, 25.3.2003., 20. lpp.).
                           Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2010. gada 31. decembris

                           20

                           Eiropas Centrālās bankas 2013. gada 19. aprīļa Pamatnostādne ECB/2013/11, ar ko groza Pamatnostādni ECB/2003/5 par pasākumu īstenošanu, lai novērstu euro banknošu neatļautu atveidošanu, un par euro banknošu maiņu un izņemšanu no apgrozības (OV L 118, 30.4.2013., 43. lpp.).

                           2014. gada 31. decembris (1)

                           21

                           Eiropas Centrālās bankas 2010. gada 16. septembra Lēmums ECB/2010/14 par euro banknošu autentiskuma un derīguma pārbaudi, kā arī to atkārtotu laišanu apgrozībā (OV L 267, 9.10.2010., 1. lpp.).
                           Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2012. gada 31. decembris

                           22

                           Eiropas Centrālās bankas 2012. gada 7. septembra Lēmums ECB/2012/19 (OV L 253, 20.9.2012., 19. lpp.).

                           2013. gada 31. decembris (1)

                           23

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 15. decembra Regula (ES) Nr. 1210/2010 par euro monētu autentiskuma noteikšanu un rīkošanos ar apgrozībai nederīgām euro monētām (OV L 339, 22.12.2010., 1. lpp.).

                           2012. gada 31. decembris

                           24

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regula (ES) Nr. 651/2012 par euro monētu emisiju (OV L 201, 27.7.2012., 135. lpp.).

                           2013. gada 31. decembris (1)

                           25

                           Eiropas Centrālās bankas 2013. gada 19. aprīļa Lēmums ECB/2013/10 par euro banknošu nominālvērtībām, parametriem, atveidošanu, apmaiņu un izņemšanu no apgrozības (OV L 118, 30.4.2013., 37. lpp.).

                           2014. gada 31. decembris (1)

                           26

                           Padomes 2014. gada 24. jūnija Regula (ES) Nr. 729/2014 par apgrozībai paredzēto euro monētu nominālvērtībām un tehniskajiem datiem (pārstrādāta redakcija) (OV L 194, 2.7.2014., 1. lpp.).

                           2013. gada 31. decembris (2)

                  Monetārā nolīguma pielikuma iedaļa saskaņā ar apvienotās komitejas ad hoc vienošanos pēc Svētā Krēsla un Vatikāna Pilsētvalsts lūguma iekļaut attiecīgos noteikumus, kas piemērojami vienībām, kuras profesionāli veic finanšu darbības

                           Turpmāk uzskaitīto tiesību aktu attiecīgās daļas

                           Īstenošanas termiņš

                           27

                           Padomes 1986. gada 8. decembra Direktīva 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 372, 31.12.1986., 1. lpp.).
                           Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2016. gada 31. decembris (2)

                           28

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. septembra Direktīva 2001/65/EK (OV L 283, 27.10.2001., 28. lpp.).

                           29

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 18. jūnija Direktīva 2003/51/EK (OV L 178, 17.7.2003., 16. lpp.).

                           30

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīva 2006/46/EK (OV L 224, 16.8.2006., 1. lpp.).

                           31

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīva 2013/36/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).

                           2017. gada 31. decembris (2)

                           32

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regula (ES) Nr. 575/2013 par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.).
                           Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2017. gada 31. decembris (2)

                           33

                           Komisijas 2014. gada 10. oktobra Deleģētā regula (ES) 2015/62, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz sviras rādītāju (OV L 11, 17.1.2015., 37. lpp.).
                           Papildinājumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2017. gada 31. decembris (3)

                           34

                           Komisijas 2014. gada 7. janvāra Deleģētā regula (ES) Nr. 241/2014, ar kuru Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 papildina saistībā ar regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas attiecas uz iestāžu pašu kapitāla prasībām (OV L 74, 14.3.2014., 8. lpp.).
                           Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2017. gada 31. decembris (3)

                           35

                           Komisijas 2015. gada 11. marta Deleģētā regula (ES) 2015/923, ar ko groza Deleģēto regulu (ES) Nr. 241/2014, ar kuru Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 papildina saistībā ar regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas attiecas uz iestāžu pašu kapitāla prasībām (OV L 150, 17.6.2015., 1. lpp.).

                           2017. gada 31. decembris (3)

                           36

                           Komisijas 2014. gada 10. oktobra Deleģētā regula (ES) 2015/61, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz likviditātes seguma prasību kredītiestādēm (OV L 11, 17.1.2015., 1. lpp.).

                           2017. gada 31. decembris (3)

                           37

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Regula (ES) Nr. 596/2014 par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas regula) un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK un Komisijas Direktīvas 2003/124/EK, 2003/125/EK un 2004/72/EK (OV L 173, 12.6.2014., 1. lpp.) un attiecīgā gadījumā saistītie 2. līmeņa pasākumi
                           Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2018. gada 30. septembris (4)

                           38

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 23. jūnija Regula (ES) 2016/1033, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 600/2014 par finanšu instrumentu tirgiem, Regulu (ES) Nr. 596/2014 par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu un Regulu (ES) Nr. 909/2014 par vērtspapīru norēķinu uzlabošanu Eiropas Savienībā un centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem (OV L 175, 30.6.2016., 1. lpp.).
                           Papildinājumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2018. gada 30. septembris (5)

                           39

                           Komisijas 2015. gada 17. decembra Īstenošanas direktīva (ES) 2015/2392 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 596/2014 attiecībā uz ziņošanu kompetentajām iestādēm par faktiskajiem vai iespējamajiem minētās regulas pārkāpumiem (OV L 332, 18.12.2015., 126. lpp.).

                           2018. gada 30. septembris (4)

                           40

                           Komisijas 2015. gada 17. decembra Deleģētā regula (ES) 2016/522, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 596/2014 attiecībā uz atbrīvojuma piemērošanu noteiktām trešo valstu publiskām struktūrām un centrālajām bankām, tirgus manipulāciju rādītājiem, robežvērtībām, kuras saistītas ar informācijas atklāšanu, kompetento iestādi, kam paziņo par atlikšanu, atļauju veikt tirdzniecību slēgtos periodos un pārvaldītāju veikto darījumu veidiem, par kuriem ir jāziņo (OV L 88, 5.4.2016., 1. lpp.).

                           2018. gada 30. septembris (4)

                           41

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Direktīva 2014/57/ES par kriminālsodiem par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas direktīva) (OV L 173, 12.6.2014., 179. lpp.).

                           2018. gada 30. septembris (4)

                              Tiesību akti par statistikas informācijas vākšanu

                           42

                           Eiropas Centrālās bankas 2013. gada 25. jūlija Pamatnostādne ECB/2013/24 par Eiropas Centrālās bankas statistikas pārskatu sniegšanas prasībām ceturkšņa finanšu pārskatu jomā (OV L 2, 7.1.2014., 34. lpp.).
                           Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2016. gada 31. decembris (2)

                           43

                           Eiropas Centrālās bankas 2015. gada 26. novembra Pamatnostādne (ES) 2016/66, ar ko groza Pamatnostādni ECB/2013/24 par Eiropas Centrālās bankas statistikas pārskatu sniegšanas prasībām ceturkšņa finanšu pārskatu jomā (ECB/2015/40) (OV L 14, 21.1.2016., 36. lpp.).

                           2017. gada 31. marts (4)

                           44

                           Eiropas Centrālās bankas 2013. gada 24. septembra Regula (ES) Nr. 1071/2013 par monetāro finanšu iestāžu sektora bilanci (ECB/2013/33) (OV L 297, 7.11.2013., 1. lpp.).
                           Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2016. gada 31. decembris (2)

                           45

                           Eiropas Centrālās bankas 2014. gada 10. decembra Regula (ES) Nr. 1375/2014, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1071/2013 par monetāro finanšu iestāžu nozares bilanci (ECB/2013/33) (ECB/2014/51) (OV L 366, 20.12.2014., 77. lpp.).

                           46

                           Eiropas Centrālās bankas 2013. gada 24. septembra Regula (ES) Nr. 1072/2013 par monetāro finanšu iestāžu piemēroto procentu likmju statistiku (ECB/2013/34) (OV L 297, 7.11.2013., 51. lpp.).
                           Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2016. gada 31. decembris (2)

                           47

                           Eiropas Centrālās bankas 2014. gada 8. jūlija Regula (ES) Nr. 756/2014, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1072/2013 (ECB/2013/34) par monetāro finanšu iestāžu piemēroto procentu likmju statistiku (ECB/2014/30) (OV L 205, 12.7.2014., 14. lpp.).

                           48

                           Eiropas Centrālās bankas 2014. gada 4. aprīļa Pamatnostādne ECB/2014/15 par monetāro un finanšu statistiku (OV L 340, 26.11.2014., 1. lpp.).
                           Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                           2016. gada 31. decembris (2)

                           49

                           Eiropas Centrālās bankas 2014. gada 6. novembra Pamatnostādne (ES) 2015/571, ar ko groza Pamatnostādni ECB/2014/15 par monetāro un finanšu statistiku (ECB/2014/43) (OV L 93, 9.4.2015., 82. lpp.).

                           50

                           Eiropas Centrālās bankas 2015. gada 4. decembra Pamatnostādne (ES) 2016/450, ar ko groza Pamatnostādni ECB/2014/15 par monetāro un finanšu statistiku (ECB/2015/44) (OV L 86, 1.4.2016., 42. lpp.).

                           2017. gada 31. marts (4)

                           51

                           Eiropas Centrālās bankas 2016. gada 16. decembra Pamatnostādne (ES) 2017/148, ar ko groza Pamatnostādni ECB/2014/15 par monetāro un finanšu statistiku (ECB/2016/45) (OV L 26, 31.1.2017., 1. lpp.).

                           2017. gada 1. novembris (5)

                                       (1)

                                       Par šiem termiņiem apvienotā komiteja vienojās 2013. gada sanāksmē.

                     ”

            (2)  Par šiem termiņiem apvienotā komiteja vienojās 2014. gada sanāksmē.

            (3)  Par šiem termiņiem apvienotā komiteja vienojās 2015. gada sanāksmē.

            (4)  Par šiem termiņiem apvienotā komiteja vienojās 2016. gada sanāksmē.

            (5)  Par šiem termiņiem apvienotā komiteja vienojās 2017. gada sanāksmē.

                     (*)

                     Direktīva 2005/60/EK tika atcelta ar Direktīvu (ES) 2015/849, taču paliek šajā pielikumā līdz noteiktajam Direktīvas (ES) 2015/849 transponēšanas termiņam.

                     (**)

                     Komisijas Direktīva 2006/70/EK tika atcelta ar Direktīvu (ES) 2015/849, taču paliek šajā pielikumā līdz noteiktajam Direktīvas (ES) 2015/849 transponēšanas termiņam.