title: Padomes Lēmums (ES) 2015/312 ( 2015. gada 24. februāris ), ar ko ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli no Vācijas

text:
               27.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 56/36

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/312
   (2015. gada 24. februāris),
   ar ko ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli no Vācijas
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 302. pantu,
   ņemot vērā Vācijas valdības priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2010. gada 13. septembrī pieņēma Lēmumu 2010/570/ES, Euratom, ar ko laikposmam no 2010. gada 21. septembra līdz 2015. gada 20. septembrim ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļus (1).

               (2)

               Pēc Horst MUND kunga amata pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies viena Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļa vieta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2015. gada 20. septembrim, Dr. Dirk BERGRATH, Leiter des EU-Verbindungsbüros der IG Metall, tiek iecelts par Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2015. gada 24. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         E. RINKĒVIČS

      (1)  OV L 251, 25.9.2010., 8. lpp.


title: 2009/515/EK: Padomes Lēmums ( 2009. gada 22. jūnijs ) par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Izraēlas Valsti par dažiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem

text:
               3.7.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 173/9

      PADOMES LĒMUMS

   (2009. gada 22. jūnijs)
   par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Izraēlas Valsti par dažiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem
   (2009/515/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 80. panta 2. punktu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2003. gada 5. jūnijā pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar trešām valstīm, lai ar Kopienas nolīgumu aizstātu dažus noteikumus pašlaik spēkā esošajos divpusējos nolīgumos.

               (2)

               Komisija Kopienas vārdā ir risinājusi sarunas par Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Izraēlas Valsti par dažiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem (1) (nolīgums) saskaņā ar mehānismiem un norādījumiem, kas ietverti pielikumā Padomes lēmumam, ar ko Komisija ir pilnvarota sākt sarunas ar trešām valstīm, lai ar Kopienas nolīgumu aizstātu dažus noteikumus pašlaik spēkā esošajos divpusējos nolīgumos.

               (3)

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu 2009/305/EK (2) nolīgums Kopienas vārdā tika parakstīts 2008. gada 9. decembrī, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               (4)

               Nolīgums būtu jāapstiprina,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo Kopienas vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Izraēlas Valsti par dažiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas sniegt nolīguma 8. pantā paredzēto paziņojumu.

      Luksemburgā, 2009. gada 22. jūnijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. ŠEBESTA

      (1)  OV L 90, 2.4.2009., 10. lpp.

      (2)  OV L 90, 2.4.2009., 9. lpp.


title: Eiropas Parlamenta Prezidija Lēmums (2015. gada 7. oktobris), ar kuru groza Eiropas Parlamenta Prezidija 2004. gada 29. marta lēmumu, ar ko paredz īstenošanas kārtību Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 2004/2003 par noteikumiem, kas attiecas uz Eiropas līmeņa politiskajām partijām un to finansēšanu

text:
               19.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 428/1

         EIROPAS PARLAMENTA PREZIDIJA LĒMUMS
   (2015. gada 7. oktobris),
   ar kuru groza Eiropas Parlamenta Prezidija 2004. gada 29. marta lēmumu, ar ko paredz īstenošanas kārtību Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 2004/2003 par noteikumiem, kas attiecas uz Eiropas līmeņa politiskajām partijām un to finansēšanu
   (2015/C 428/01)
   EIROPAS PARLAMENTA PREZIDIJS,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 224. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Regulu (EK) Nr. 2004/2003 (1) un jo īpaši tās 9. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (2) (Finanšu regula) un Komisijas 2012. gada 29. oktobra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1268/2012 (3) (Finanšu regulas piemērošanas noteikumi),
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta Reglamenta 25. panta 11. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Finanšu regulas piemērošanas noteikumu 209. panta 1. punktā paredzētie nosacījumi ir iekļauti Eiropas Parlamenta Prezidija 2004. gada 29. marta lēmuma (4) (turpmāk – Lēmums) 2.A pielikuma II.7. pantā un 2.B pielikuma II.7. pantā.

               (2)

               Pēdējos gados Eiropas Parlaments saskaņā ar Finanšu regulas 104. pantu un Finanšu regulas piemērošanas noteikumu 137. pantu ir pieprasījis, lai partijas un fondi iegūtu vismaz trīs piedāvājumus par ikvienu iepirkumu, kura līguma summa pārsniedz EUR 15 000.

               (3)

               Saskaņā ar Finanšu regulas piemērošanas noteikumu 209. panta 2. punktu, ja darbības vai darba programmas īstenošanai nepieciešams piešķirt iepirkuma līgumu, kura vērtība pārsniedz EUR 60 000, atbildīgais kredītrīkotājs var pieprasīt saņēmējam ievērot īpašus noteikumus papildus tiem, kas ir minēti Finanšu regulas piemērošanas noteikumu 209. panta 1. punktā. Minēto īpašo noteikumu pamatā ir Finanšu regulā paredzētie noteikumi, un tos nosaka, pienācīgi ievērojot attiecīgo līgumu vērtību un Savienības iemaksas īpatsvaru attiecībā pret kopējām darbības izmaksām un risku. Papildus tam šādus īpašos noteikumus iekļauj dotācijas lēmumā vai nolīgumā.

               (4)

               Līdz ar to Finanšu regulas piemērošanas noteikumu 209. panta 2. punkts ir atbilstīgs juridiskais pamats, lai piešķirtu tiesības slēgt līgumus attiecībā uz dotāciju finansējumu, kura vērtība pārsniedz EUR 60 000, un tādēļ ir piemēroti minēto punktu lietot kā juridisko pamatu tādu dotāciju piešķiršanai inter alia Eiropas līmeņa politiskajām partijām un fondiem, kas pārsniedz minēto summu.

               (5)

               Eiropas Revīzijas palātas pārskatā par budžeta izpildi 2014. gadā (5) ir iekļauta piezīme, kurā norādīts, ka nav ievērota prasība par vismaz trīs piedāvājumu iegūšanu gadījumos, kad līguma vērtība pārsniedz EUR 15 000. Partijas un fondi, izmantojot iespēju sniegt komentārus par šo piezīmi, norādīja, ka nav skaidrs, vai šī prasība attiecas tikai uz jauniem līgumiem un vai tā darbojas rēķinu vai piegādātāju līmenī. Turklāt partijas un fondi atzīmēja, ka ikgadēju iepirkuma procedūru veikšana saistībā ar dažiem pakalpojumu līgumiem, piemēram, par tīrīšanu vai apkopi, radītu lieku administratīvo slogu.

               (6)

               Ņemot vērā Finanšu regulas piemērošanas noteikumu 209. pantu, Revīzijas palātas konstatējumus un partiju un fondu komentārus, būtu jāprecizē vispārējs iepirkuma noteikums, ņemot vērā, pirmkārt, to, ka Eiropas līmeņa politiskajām partijām un fondiem ir ierobežoti cilvēkresursi un vadības spēja, un, otrkārt, to, ka tiem ir specifiska politiska un ideoloģiska ievirze, kas ietekmē piegādātāju izvēli. Šī darbības specifika jau ir atzīta Lēmuma 2.a pielikuma II.2. panta 1. punktā, kurā noteikts, ka “[p]olitiska piederība principā netiek uzskatīta par interešu konflikta iemeslu gadījumos, kad politiska partija noslēdz vienošanos ar organizāciju, kurai ir tādi paši politiskie uzskati”.

               (7)

               Jo īpaši tad, ja izpildes līguma vērtība pārsniedz EUR 60 000 vienam piegādātājam gadā par konkrētu pakalpojumu vai produktu, būtu jāiegūst vismaz trīs piedāvājumi. Līgumi būtu jāslēdz ne ilgāk kā uz pieciem gadiem. Piedāvājumu vērtēšana būtu jāreģistrē attiecīgos dokumentos, un būtu jāsniedz pietiekams pamatojums par galīgā piegādātāja izvēli. Dažās īpašās tirgus situācijās un pienācīgi pamatotos gadījumos vajadzētu būt iespējai līgumu piešķirt arī tad, ja ir tikai viens piedāvājums. Šādos gadījumos pierādīšanas pienākums būtu tai partijai vai fondam, kas saņem dotāciju,

         IR PIEŅĒMIS ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu groza šādi:

               1.

               Lēmuma 2.a pielikuma II.7. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “II.7. pants – LĪGUMSLĒGŠANAS TIESĪBU PIEŠĶIRŠANA
               Ja Saņēmējs slēdz līgumus par darba programmas izpildi un ja līgumā noteiktās preces vai pakalpojumi ir uzskatāmi par darbības budžeta izdevumiem, kas dod tiesības saņemt dotāciju, Saņēmējs rīko piedāvājumu konkursu un tiesības slēgt līgumu piešķir pretendentam ar ekonomiski visizdevīgāko piedāvājumu, kas uzskatāms par piedāvājumu ar labāko cenas un kvalitātes attiecību. Saņēmējs ievēro pārredzamības principu un principu par vienlīdzīgu attieksmi pret visiem pretendentiem un nepieļauj interešu konfliktu. Ja līguma vērtība pārsniedz EUR 60 000 vienam piegādātājam gadā par konkrētu preci vai pakalpojumu, Saņēmējs iegūst vismaz trīs piedāvājumus pēc rakstiska uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus, kurā sīki izklāstītas iepirkuma prasības. Saņēmējs dokumentē piedāvājumu vērtēšanu un rakstveidā pamato galīgā piegādātāja izvēli. Ja pēc rakstiska uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus ir iegūti mazāk kā trīs piedāvājumi, Saņēmējam ir pienākums pierādīt, ka vairāk piedāvājumu attiecīgajam iepirkumam nevarēja iegūt.
               Attiecīgo līgumu termiņš nepārsniedz piecus gadus.
               Vienīgi Saņēmējs ir atbildīgs par darba programmas izpildi un par Lēmuma noteikumu ievērošanu. Saņēmējs apņemas veikt visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai līgumslēdzējs saskaņā ar Lēmumu atteiktos no jebkādām prasībām pret Eiropas Parlamentu.”

               2.

               Lēmuma 2.b pielikuma II.7. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “II.7. pants – LĪGUMSLĒGŠANAS TIESĪBU PIEŠĶIRŠANA
               Ja Saņēmējs slēdz līgumus par darba programmas izpildi un ja līgumā noteiktās preces vai pakalpojumi ir uzskatāmi par darbības budžeta izdevumiem, kas dod tiesības saņemt dotāciju, Saņēmējs rīko piedāvājumu konkursu un tiesības slēgt līgumu piešķir pretendentam ar ekonomiski visizdevīgāko piedāvājumu, kas uzskatāms par piedāvājumu ar labāko cenas un kvalitātes attiecību. Saņēmējs ievēro pārredzamības principu un principu par vienlīdzīgu attieksmi pret visiem pretendentiem un nepieļauj interešu konfliktu. Ja līguma vērtība pārsniedz EUR 60 000 vienam piegādātājam gadā par konkrētu preci vai pakalpojumu, Saņēmējs iegūst vismaz trīs piedāvājumus pēc rakstiska uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus, kurā sīki izklāstītas iepirkuma prasības. Saņēmējs dokumentē piedāvājumu vērtēšanu un rakstveidā pamato galīgā piegādātāja izvēli. Ja pēc rakstiska uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus ir iegūti mazāk kā trīs piedāvājumi, Saņēmējam ir pienākums pierādīt, ka vairāk piedāvājumu attiecīgajam iepirkumam nevarēja iegūt.
               Attiecīgo līgumu termiņš nepārsniedz piecus gadus.
               Vienīgi Saņēmējs ir atbildīgs par darba programmas izpildi un par Lēmuma noteikumu ievērošanu. Saņēmējs apņemas veikt visus pasākumus, kas vajadzīgi, lai līgumslēdzējs saskaņā ar Lēmumu atteiktos no jebkādām prasībām pret Eiropas Parlamentu.”

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

   Lēmumu piemēro no 2016. gada 1. janvāra.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 4. novembra Regula (EK) Nr. 2004/2003 par noteikumiem, kas attiecas uz Eiropas līmeņa politiskajām partijām un to finansēšanu (OV L 297, 15.11.2003., 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.).

      (3)  Komisijas 2012. gada 29. oktobra Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV L 362, 31.12.2012., 1. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta Prezidija 2004. gada 29. marta Lēmums, ar ko paredz īstenošanas kārtību Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 2004/2003 par noteikumiem, kas attiecas uz Eiropas līmeņa politiskajām partijām un to finansēšanu (OV C 63, 4.3.2014., 1. lpp.), un kas grozīts ar Prezidija 2006. gada 1. februāra, 2008. gada 18. februāra, 2011. gada 2. februāra un 2014. gada 13. janvāra lēmumu.

      (5)  Revīzijas palātas pārskats par budžeta izpildi 2014. finanšu gadā un iestāžu atbildes (OV C 373, 10.11.2015., 1. lpp.).


title: Padomes Lēmums ( 2008. gada 4. novembris ) par to, lai Eiropas statistikas padomdevēju komitejā ieceltu locekli, kas pārstāv Padomi

text:
               14.11.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 292/6

      PADOMES LĒMUMS

   (2008. gada 4. novembris)
   par to, lai Eiropas statistikas padomdevēju komitejā ieceltu locekli, kas pārstāv Padomi
   (2008/C 292/03)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā, ka Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 234/2008/EK (2008. gada 11. marts), ar ko izveido Eiropas Statistikas padomdevēju komiteju un atceļ Padomes Lēmumu 91/116/EK, stājās spēkā 2008. gada 15. jūnijā,
   ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas 2008. gada 26. jūnija ieteikumu,
   Padome ir nolēmusi iecelt Maria Lucília SALEMA E CARVALHO par Eiropas statistikas padomdevēju komitejas locekli, kas pārstāv Padomi.
   Šis lēmums stājas spēkā 2008. gada 14. novembrī.
   Briselē, 2008. gada 4. novembrī


title: 2008/308/EK: Padomes Lēmums ( 2008. gada 7. aprīlis ), ar ko Reģionu komitejā ieceļ divus locekļus un divus locekļa aizstājējus no Austrijas

text:
               17.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 107/28

      PADOMES LĒMUMS

   (2008. gada 7. aprīlis),
   ar ko Reģionu komitejā ieceļ divus locekļus un divus locekļa aizstājējus no Austrijas
   (2008/308/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 263. pantu,
   ņemot vērā Austrijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 24. janvārī pieņēma Lēmumu 2006/116/EK, ar ko laikposmam no 2006. gada 26. janvāra līdz 2010. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (1).

               (2)

               Pēc LINHART kunga atkāpšanās no amata ir atbrīvojusies viena locekļa vieta. Viena komitejas locekļa vieta ir atbrīvojusies pēc ZIMPER kunga nāves. Divas komitejas locekļa aizstājēja vietas ir atbrīvojušās pēc MÖDLHAMMER kunga un VÖGERLE kunga atkāpšanās no amata,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo Reģionu komitejā uz atlikušo amata pilnvaru laiku, proti, līdz 2010. gada 25. janvārim ieceļ:

               a)

               šādus komitejas locekļus:

                           —

                              Marianne FÜGL kundzi, Vizebürgermeisterin, Marktgemeinde Traisen,

                           —

                              Erwin MOHR kungu, Bürgermeister, Marktgemeinde Wolfurt;

                     un

               b)

               šādus komitejas locekļa aizstājējus:

                           —

                              Johannes PEINSTEINER kungu, Bürgermeister, Marktgemeinde St. Wolfgang,

                           —

                              Markus LINHART kungu, Bürgermeister der Stadt Bregenz.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2008. gada 7. aprīlī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         R. ŽERJAV

      (1)  OV L 56, 25.2.2006., 75. lpp.


title: Komisijas Lēmums (Euratom) 2017/251 (2016. gada 2. jūnijs) par Nolīguma, ar kuru turpina Starptautiskā Zinātnes un tehnoloģijas centra darbību, noslēgšanu Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā starp Eiropas Savienību un Euratom, darbojoties kā vienai pusei, un Gruziju, Japānu, Norvēģijas Karalisti, Kirgizstānas Republiku, Armēnijas Republiku, Kazahstānas Republiku, Korejas Republiku, Tadžikistānas Republiku un Amerikas Savienotajām Valstīm

text:
               14.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 37/17

         KOMISIJAS LĒMUMS (Euratom) 2017/251
   (2016. gada 2. jūnijs)
   par Nolīguma, ar kuru turpina Starptautiskā Zinātnes un tehnoloģijas centra darbību, noslēgšanu Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā starp Eiropas Savienību un Euratom, darbojoties kā vienai pusei, un Gruziju, Japānu, Norvēģijas Karalisti, Kirgizstānas Republiku, Armēnijas Republiku, Kazahstānas Republiku, Korejas Republiku, Tadžikistānas Republiku un Amerikas Savienotajām Valstīm
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 101. panta otro daļu,
   ņemot vērā Padomes apstiprinājumu saskaņā ar Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma 101. pantu (1),
   tā kā:

               (1)

               Padome 2013. gada 21. oktobrī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas, lai noslēgtu Nolīgumu, ar kuru turpina Starptautiskā Zinātnes un tehnoloģijas centra darbību, starp Eiropas Savienību un Euratom, darbojoties kā vienai pusei, un Gruziju, Japānu, Norvēģijas Karalisti, Kirgizstānas Republiku, Armēnijas Republiku, Kazahstānas Republiku, Korejas Republiku, Tadžikistānas Republiku un Amerikas Savienotajām Valstīm.

               (2)

               Šīs sarunas tika sekmīgi pabeigtas 2015. gada 10. septembrī.

               (3)

               Nolīgumu parakstīja visas tā puses 2015. gada 9. decembrī Astanā Kazahstānā.

               (4)

               Nolīgumā ir ietverti arī jautājumi, kuri ir Eiropas Atomenerģijas kopienas kompetencē.

               (5)

               Par jautājumiem, uz kuriem attiecas Līgums par Eiropas Savienību un Līgums par Eiropas Savienības darbību, nolīguma noslēgšanai ir paredzēta atsevišķa procedūra.

               (6)

               Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā būtu jāapstiprina Nolīgums, ar kuru turpina Starptautiskā Zinātnes un tehnoloģijas centra darbību, starp Eiropas Savienību un Euratom, darbojoties kā vienai pusei, un Gruziju, Japānu, Norvēģijas Karalisti, Kirgizstānas Republiku, Armēnijas Republiku, Kazahstānas Republiku, Korejas Republiku, Tadžikistānas Republiku un Amerikas Savienotajām Valstīm,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā apstiprina Nolīguma, ar kuru turpina Starptautiskā Zinātnes un tehnoloģijas centra darbību, noslēgšanu starp Eiropas Savienību un Euratom, darbojoties kā vienai pusei, un Gruziju, Japānu, Norvēģijas Karalisti, Kirgizstānas Republiku, Armēnijas Republiku, Kazahstānas Republiku, Korejas Republiku, Tadžikistānas Republiku un Amerikas Savienotajām Valstīm.
   Nolīguma teksts ir pievienots Padomes lēmumam par turpinātā nolīguma noslēgšanu (2).
   2. pants
   Ar šo komisārs, kurš ir atbildīgs par starptautisko sadarbību un attīstību, ir pilnvarots veikt visus vajadzīgos pasākumus Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā, lai paustu Eiropas Atomenerģijas kopienas piekrišanu uzņemties šā nolīguma saistības, jo īpaši iesniegt šā nolīguma 18. pantā paredzēto paziņojumu.

      Briselē, 2016. gada 2. jūnijā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Padomes 2015. gada 26. oktobra Lēmums (Euratom) 2015/1990, ar ko apstiprina to, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz Nolīgumu, ar kuru turpina Starptautiskā Zinātnes un tehnoloģijas centra darbību (OV L 290, 6.11.2015., 8. lpp.).

      (2)  Padomes 2017. gada 6. februāra Lēmums (ES) 2017/248 par to, lai noslēgtu Nolīgumu, ar kuru turpina Starptautiskā Zinātnes un tehnoloģijas centra darbību (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 1. lpp.).


title: 2009/408/EK: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums ( 2009. gada 6. maijs ) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda līdzekļu izmantošanu saskaņā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību 28. punktu

text:
               29.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 132/10

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS

   (2009. gada 6. maijs)
   par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda līdzekļu izmantošanu saskaņā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīguma par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību 28. punktu
   (2009/408/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (1) un jo īpaši tā 28. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izveidi (2) un jo īpaši tās 12. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonds (“Fonds”) tika izveidots, lai sniegtu papildu atbalstu darba ņēmējiem, kurus skar pasaules tirdzniecības modeļu lielu strukturālo izmaiņu sekas, un lai palīdzētu viņiem no jauna integrēties darba tirgū.

               (2)

               Saskaņā ar 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu Fonda līdzekļus drīkst izmantot ne vairāk kā EUR 500 miljonu apmērā gadā.

               (3)

               Spānija 2008. gada 29. decembrī iesniedza pieteikumu par Fonda līdzekļu izmantošanu saistībā ar darbinieku skaita samazināšanu mašīnbūvniecības nozarē. Šis pieteikums atbilst finansiālo ieguldījumu noteikšanas prasībām, kas paredzētas Regulas (EK) Nr. 1927/2006 10. pantā, un tādēļ Komisija ierosina atļaut izmantot Fonda līdzekļus EUR 2 694 300 apmērā.

               (4)

               Turklāt Komisija ierosina izmantot EUR 690 000 no Fonda, lai sniegtu tehnisko palīdzību saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1927/2006 8. pantu.

               (5)

               Tāpēc Fonda līdzekļi būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu, atsaucoties uz Spānijas iesniegto pieteikumu, un lai risinātu jautājumu par tehniskās palīdzības nepieciešamību,

         IR NOLĒMUŠI ŠĀDI.
   1. pants
   Eiropas Savienības 2009. finanšu gada vispārējā budžetā ir paredzēts, ka Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda līdzekļus izmantos, lai nodrošinātu EUR 3 384 300 saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2009. gada 6. maijā

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. KOHOUT

      (1)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

      (2)  OV L 406, 30.12.2006., 1. lpp.


title: 2007/542/EK: Padomes Lēmums ( 2007. gada 16. jūlijs ), ar ko ieceļ amatā četrus Reģionu komitejas locekļus no Kipras un četrus to aizstājējus no Kipras

text:
               1.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 200/46

      PADOMES LĒMUMS

   (2007. gada 16. jūlijs),
   ar ko ieceļ amatā četrus Reģionu komitejas locekļus no Kipras un četrus to aizstājējus no Kipras
   (2007/542/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 263. pantu,
   ņemot vērā Kipras valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 24. janvārī pieņēma Lēmumu 2006/116/EK, ar ko laikposmam no 2006. gada 26. janvāra līdz 2010. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (1).

               (2)

               Pēc ZAMPELAS kunga, SARIKAS kunga, IACOVOU kunga un ELENODOROU kunga pilnvaru termiņa beigšanās ir atbrīvojušās četras Reģionu komitejas locekļu vietas. Pēc PERICLEOUS kundzes, VIOLARIS kunga, MICHAEL kunga un KALLIS kunga pilnvaru termiņa beigšanās ir atbrīvojušās četras Reģionu komitejas locekļu aizstājēju vietas,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Reģionu komitejā uz atlikušo amata pilnvaru laiku, proti, līdz 2010. gada 25. janvārim, tiek iecelti:

               a)

               komitejas locekļi:

                           —

                              Savvas ILIOFOTOU kungs, Strovolos mērs, nomainot Michael ZAMPELAS kungu,

                           —

                              Eleni LOUCAIDOU kundze, Nikosijas pašvaldības padomniece, nomainot Fidias SARIKAS kungu,

                           —

                              Savvas SAVVA kungs, Alassa pašvaldības padomes priekšsēdētājs, nomainot George IACOVOU kungu,

                           —

                              Mr. Michalis EVTHYMIOU kungs, Koili pašvaldības padomes priekšsēdētājs, nomainot Spyros ELENODOROU kungu;

               b)

               komitejas locekļu aizstājēji:

                           —

                              Andreas MOISEOS kungs, Larnakas mērs, nomainot Barbara PERICLEOUS kundzi,

                           —

                              Costas HADJIKAKOU kungs, Famagustas pašvaldības padomnieks, nomainot Christakis VIOLARIS kungu,

                           —

                              Ioannis LAZARIDES kungs, Psimolofou pašvaldības padomes priekšsēdētājs, nomainot Dimitris MICHAEL kungu,

                           —

                              Aris CONSTANTINOU kungs, Astromeritis pašvaldības padomes priekšsēdētājs, nomainot Nikos KALLIS kungu.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2007. gada 16. jūlijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. SILVA

      (1)  OV L 56, 25.2.2006., 75. lpp.


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (2009. gada 23. aprīlis) par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 255/198

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2009. gada 23. aprīlis)
   par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2009/681/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2007. finanšu gada galīgos pārskatus (1),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2007. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (2),

               —

               ņemot vērā Padomes 2009. gada 10. februāra Ieteikumu (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2007. gada 15. februāra Regulu (EK) Nr. 168/2007, ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru (4), un it īpaši tās 21. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumu (A6-0176/2009),

               1.

               sniedz Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras direktoram apstiprinājumu par aģentūras 2007. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Hans-Gert PÖTTERING

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 278, 31.10.2008., 1. lpp.

      (2)  OV C 311, 5.12.2008., 7. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 53, 22.2.2007., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

   EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2009. gada 23. aprīlis)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no Lēmuma par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2007. finanšu gada galīgos pārskatus (1),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2007. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (2),

               —

               ņemot vērā Padomes 2009. gada 10. februāra ieteikumu (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2007. gada 15. februāra Regulu (EK) Nr. 168/2007, ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru (4), un it īpaši tās 21. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumu (A6-0176/2009),

               A.

               tā kā Eiropas Revīzijas palāta (ERP) ir norādījusi, ka tā ir guvusi pamatotu pārliecību par to, ka gada pārskati par 2007. finanšu gadu ir ticami un ka pakārtotie darījumi ir likumīgi un pareizi;

               B.

               tā kā 2008. gada 22. aprīlī Parlaments sniedza Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras direktoram apstiprinājumu attiecībā uz aģentūras 2006. finanšu gada budžeta izpildi (6),

               1.

               norāda, ka ar Regulu (EK) Nr. 168/2007 tika izveidota Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra (FRA), pārveidojot Eiropas Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centru (EUMC) un paplašinot tā pilnvaras, sākot ar 2007. gada 1. martu;

               2.

               atgādina, ka aģentūrai būtu jācenšas veidot sinerģiju un jāizvairās no darbības pārklāšanās ar citām cilvēktiesību jomā aktīvām iestādēm, sevišķi ar Eiropas Padomi, kā tas prasīts Parlamenta 2009. gada 14. janvāra rezolūcijā (7);

               3.

               pauž nožēlu, ka Regulas (EK) Nr. 168/2007 21. panta 10. punktā noteiktais termiņš, līdz kuram Parlamentam ir jāpieņem lēmums par budžeta izpildes apstiprināšanu, ir N + 2 gada 30. aprīlis un ka tas nav saskaņots ar jauno termiņu, kas ir N + 2 gada 15. maijs, kā noteikts grozītajā Regulā (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 (8);

               4.

               atzīmē aģentūras 2007. gada pārskatā par budžeta un finanšu vadību norādīto, ka 2007. gada augustā tā ir sākusi piemērot uzkrājumu grāmatvedības (ABAC) principus;

               5.

               atzinīgi vērtē ERP apsvērumus, ka 2007. gadā tika izlietotas gandrīz visas apropriācijas (EUR 13 900 000), kaut gan Eiropas Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centrs (EUMC) tika pārveidots par aģentūru un ievērojami palielinājās budžets (EUR 14 200 000 salīdzinājumā ar EUR 9 300 000, kas EUMC tika piešķirti iepriekšējā gadā);

               6.

               norāda, ka OLAF ir sācis izmeklēšanu attiecībā uz aģentūru; aicina aģentūru, un jo īpaši tās direktoru, pilnībā sadarboties ar OLAF; prasa, lai OLAF, aģentūra un Komisija iespējami drīz informētu budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par izmeklēšanas rezultātiem un iespējamiem turpmākiem pasākumiem;

         Budžeta izpildes nepilnības sakarā ar EUMC pārveidošanu par FRA

               7.

               atzīmē ERP konstatēto, ka EUR 7 500 000 tomēr nācās pārnest uz nākamo gadu, jo 2007. gadā tika paplašinātas aģentūras pilnvaras, kā rezultātā aizkavējās jaunās darba programmas pieņemšana, jaunā direktora iecelšana amatā un aģentūras darbību īstenošana;

               8.

               mudina aģentūru atgūt nokavēto un anulēt iespējami mazāk pārnesto apropriāciju, kā solīts aģentūras atbildēs ERP, un 2008. gada pārskatā par budžeta un finanšu vadību ziņot par panākto progresu;

               9.

               norāda – ERP arī konstatēja, ka aģentūra, grozot savu budžetu un veicot dažādus pārskaitījumus, samazināja personāla izdevumu budžeta pozīcijas par EUR 798 000, tādējādi izvairoties no personāla izdevumiem neizmantoto apropriāciju anulēšanas;

               10.

               atzīst aģentūras atbildi, ka grozījumi budžetā un pārskaitījumi bija cieši saistīti ar pārveidošanas procesu un tāpēc tika veikti izņēmuma kārtā;

         Nepilnības iepirkuma procedūrās

               11.

               atzīmē ERP konstatēto attiecībā uz vienu iepirkuma procedūru, proti, ka publicētā finanšu vērtēšanas metode netieši samazināja cenas kritērija relatīvo svarīgumu un tas varēja atturēt dažus iespējamos konkursa dalībniekus un nebija saskaņā ar pareizas finanšu pārvaldības principu;

               12.

               pieņem aģentūras atbildi, ka, lai gan izmantotā metode bija saskaņā ar Finanšu regulu, tā ieviesīs jaunu Komisijas piedāvāto novērtēšanas metodi, lai nodrošinātu lietderīgāko risinājumu;

         Saistībā ar iepriekšējo gadu budžeta izpildes apstiprinājumiem veiktie pasākumi

               13.

               atgādina, ka attiecībā uz 2004. finanšu gadu ERP ticamības deklarācijā par EUMC norādīja, ka ir izņēmumi, jo ir atklātas nepilnības iepirkuma procedūrās, un ka arī attiecībā uz 2005. un 2006. finanšu gadu ERP izklāstīja kritiskus apsvērumus par iepirkuma procedūrām;

               14.

               prasa, lai aģentūra tāpēc pievērstu īpašu uzmanību savu iepirkuma procedūru likumībai;

               15.

               norāda, ka lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu ir pievienoti arī horizontāla rakstura konstatējumi, un sakarā ar tiem vērš uzmanību uz Parlamenta 2009. gada 23. aprīļa Rezolūciju par ES aģentūru finanšu pārvaldību un kontroli (9).

      (1)  OV C 278, 31.10.2008., 1. lpp.

      (2)  OV C 311, 5.12.2008., 7. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 53, 22.2.2007., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (6)  OV L 88, 31.3.2009., 142. lpp.

      (7)  Pieņemtie teksti, P6_TA(2009)0019.

      (8)  Regulā grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK, Euratom) Nr. 652/2008 (OV L 181, 10.7.2008., 23. lpp.).

      (9)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 206. lpp.


title: Komisijas Lēmums ( 2013. gada 14. janvāris ), ar ko izvirza triju Eiropas Finanšu pārskatu padomdevēju grupas uzraudzības padomes locekļu ar pieredzi sabiedriskajā politikā kandidatūras

text:
               9.2.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 37/28

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2013. gada 14. janvāris),
   ar ko izvirza triju Eiropas Finanšu pārskatu padomdevēju grupas uzraudzības padomes locekļu ar pieredzi sabiedriskajā politikā kandidatūras
   2013/C 37/06
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 19. jūlija Regulu (EK) Nr. 1606/2002 par starptautisko grāmatvedības standartu piemērošanu (1) grāmatvedības tehniskajai komitejai ir jāsniedz atbalsts un konsultācijas Komisijai starptautisko grāmatvedības standartu novērtēšanā. Šo uzdevumu pilda Eiropas Finanšu pārskatu padomdevēju grupa (EFRAG).

               (2)

                  EFRAG 2001. gadā izveidoja Eiropas organizācijas, kas pārstāv finanšu pārskatu sniegšanas procedūrā iesaistītās puses (finanšu pārskatu sniedzējus, investorus un grāmatvežus).

               (3)

                  EFRAG uzraudzības padomē ietilpst četri sabiedriskās politikas pārstāvji, kurus īpaši izraugās, pamatojoties uz viņu pieredzi sabiedriskās politikas veidošanā valsts vai Eiropas līmenī. Saskaņā ar 1. pielikuma 3.2. iedaļu EFRAG statūtos, kas ir spēkā no 2009. gada 11. jūnija, šo sabiedriskās politikas pārstāvju kandidātus izvirza Komisija. EFRAG uzraudzības padomes locekļus ieceļ EFRAG ģenerālā asambleja.

               (4)

               Tās 2010. gada 26. februāra paziņojumā Komisija pilnvaroja Komisijas locekli, kas atbild par Iekšējo tirgu un pakalpojumiem, tās vārdā un tai uzņemoties atbildību, veikt pasākumus, lai nominētu sabiedriskās politikas pārstāvjus Eiropas Finanšu pārskatu padomdevēju grupas (EFRAG) uzraudzības padomei uz visu pilnvaru termiņu saistībā ar Regulas (EK) Nr. 1606/2002 īstenošanu (2).

               (5)

               Pēc publiska uzaicinājuma iesniegt pieteikumus (3) Komisija ir izraudzījusies trīs kandidātus ar pieredzi sabiedriskajā politikā, kuri ieceļami par EFRAG uzraudzības padomes locekļiem,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   Vienīgais pants
   Komisija ar šo izvirza šādas personas ar pieredzi sabiedriskajā politikā iecelšanai par Eiropas Finanšu pārskatu padomdevēju grupas uzraudzības padomes locekļiem:

               Carlo BIANCHERI

               Adriana DUȚESCU

               Carlos SORIA SENDRA

      Briselē, 2013. gada 14. janvārī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Michel BARNIER

      (1)  OV L 243, 11.9.2002., 1. lpp.

      (2)  SEC(2010) 229; PV(2010) 1907, 2010. gada 3. marts, galīgā redakcija, 14.5. punkts.

      (3)  OV C 93, 30.3.2012., 32. lpp.


title: Padomes Lēmums (2003. gada 8. decembris) par Kanādas pievienošanos Nolīgumam par Starptautiskā zinātnes un tehnoloģijas centra izveidi starp Amerikas Savienotajām Valstīm, Japānu, Krievijas Federāciju un, darbojoties kā vienai pusei, Eiropas Atomenerģijas kopienu un Eiropas Ekonomikas kopienu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003D0877

Oficiālais Vēstnesis L 327 , 16/12/2003 Lpp. 0033 - 0033

		Padomes Lēmums(2003. gada 8. decembris)par Kanādas pievienošanos nolīgumam par Starptautiskā zinātnes un tehnoloģijas centra izveidi starp Amerikas Savienotajām Valstīm, Japānu, Krievijas Federāciju un, darbojoties kā vienai pusei, Eiropas Atomenerģijas kopienu un Eiropas Ekonomikas kopienu(2003/877/EK, Euratom)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1992. gada 21. decembra Regulu (EEK) Nr. 3955/92 par nolīguma slēgšanu Eiropas Ekonomikas kopienas vārdā par Starptautiskā zinātnes un tehnoloģijas centra izveidi starp Amerikas Savienotajām Valstīm, Japānu, Krievijas Federāciju un, darbojoties kā vienai pusei, Eiropas Atomenerģijas kopienu un Eiropas Ekonomikas kopienu [1], jo īpaši tās 3. panta 1., 3. un 4. punktu,ņemot vērā Komisijas paziņojumu,tā kā:(1) Eiropas Atomenerģijas kopiena un Eiropas Ekonomikas kopiena, darbojoties kā viena puse (še turpmāk "Kopienas"), 1992. gada 21. decembrī noslēdza nolīgumu, izveidojot starp tām un Amerikas Savienotajām Valstīm, Japānu un Krievijas Federāciju Starptautisko zinātnes un tehnoloģijas centru (še turpmāk "Nolīgums").(2) Kanāda 2003. gada 28. martā paziņoja Starptautiskā zinātnes un tehnoloģijas centra Valdei (še turpmāk "Centra valde") par tās nodomu kļūt par nolīguma pusi. Saskaņā ar Nolīguma XIII pantu centra valdes pienākums ir apstiprināt šādu pievienošanos.(3) Centra valdē Kopienas pārstāv Padomes priekšsēdētājs un Komisija. Padome pieņem Kopienu nostāju jautājumos, kas rodas saskaņā ar Nolīguma XIII pantu, un to parasti izsaka Padomes priekšsēdētājs,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienu vārdā apstiprina Kanādas pievienošanos nolīgumam par Starptautiskā zinātnes un tehnoloģijas centra izveidi starp Amerikas Savienotajām Valstīm, Japānu, Krievijas Federāciju un, darbojoties kā vienai pusei, Eiropas Atomenerģijas kopienu un Eiropas Ekonomikas kopienu.2. pantsPadomes priekšsēdētājs Centra valdē izsaka Kopienu apstiprinājumu tam, ka Kanāda pievienojas nolīgumam.Briselē, 2003. gada 8. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsF. Frattini[1] OV L 409, 31.12.1992., 1. lpp.--------------------------------------------------


title: 2012/58/ES: Padomes Lēmums ( 2012. gada 23. janvāris ) par to, lai Čehijas Republika sāktu DNS datu automatizētu apmaiņu

text:
               2.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 30/15

         PADOMES LĒMUMS
   (2012. gada 23. janvāris)
   par to, lai Čehijas Republika sāktu DNS datu automatizētu apmaiņu
   (2012/58/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2008/615/TI (2008. gada 23. jūnijs) par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību (1), un jo īpaši tā 2. panta 3. punktu un 25. pantu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2008/616/TI (2008. gada 23. jūnijs) par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI (2), un jo īpaši tā 20. pantu un pielikuma 4. nodaļu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Protokolu par pārejas noteikumiem, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību, Līgumam par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumam, tādu aktu tiesiskās sekas, kurus Savienības iestādes un struktūras pieņēmušas, pirms stājās spēkā Lisabonas līgums, paliek nemainīgas tiktāl, ciktāl minētie akti netiks atcelti, anulēti vai grozīti, piemērojot Līgumus.

               (2)

               Tādējādi Lēmuma 2008/615/TI 25. pants ir piemērojams, un Padomei ir jāpieņem vienprātīgs lēmums par to, vai dalībvalstis ir īstenojušas minētā lēmuma 6. nodaļas noteikumus.

               (3)

               Lēmuma 2008/616/TI 20. pantā ir noteikts, ka Lēmuma 2008/615/TI 25. panta 2. punktā minētos lēmumus pieņem, pamatojoties uz izvērtējuma ziņojumiem, ko izstrādā ar anketas palīdzību. Attiecībā uz datu automatizētu apmaiņu saskaņā ar Lēmuma 2008/615/TI 2. nodaļu izvērtējuma ziņojuma pamatā ir izvērtējuma inspekcija un izmēģinājuma darbības.

               (4)

               Saskaņā ar Lēmuma 2008/615/TI 36. panta 2. punktu Čehijas Republika ir informējusi Padomes Ģenerālsekretariātu par valsts DNS analīzes datnēm, kam piemēro minētā lēmuma 2. līdz 6. pantu, un par minētā lēmuma 3. panta 1. punktā minētās automātiskās meklēšanas nosacījumiem.

               (5)

               Saskaņā ar Lēmuma 2008/616/TI pielikuma 4. nodaļas 1.1. punktu Padomes attiecīgās darba grupas izstrādātā anketa attiecas uz katru no automatizētās datu apmaiņas veidiem, un dalībvalstij tā ir jāaizpilda, tiklīdz dalībvalsts uzskata, ka tā izpilda priekšnosacījumus, lai veiktu attiecīgās kategorijas datu apmaiņu.

               (6)

               Čehijas Republika ir aizpildījusi anketu par datu aizsardzību un anketu par DNS datu apmaiņu.

               (7)

               Čehijas Republika ir veikusi sekmīgas izmēģinājuma darbības ar Slovākiju.

               (8)

               Čehijas Republikā ir notikusi izvērtējuma inspekcija, un Slovākijas izvērtējuma grupa ir sagatavojusi ziņojumu par izvērtējuma inspekciju un nosūtījusi to Padomes attiecīgajai darba grupai.

               (9)

               Padomei ir iesniegts vispārējs izvērtējuma ziņojums, kurā apkopoti anketas, izvērtējuma inspekcijas un izmēģinājuma darbību rezultāti attiecībā uz DNS datu apmaiņu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Attiecībā uz DNS datu automatizētu meklēšanu un salīdzināšanu Čehijas Republika ir pilnībā īstenojusi Lēmuma 2008/615/TI 6. nodaļā paredzētos vispārējos datu aizsardzības noteikumus un no šā lēmuma spēkā stāšanās dienas ir tiesīga saņemt un sniegt personas datus atbilstīgi minētā lēmuma 3. un 4. pantam.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2012. gada 23. janvārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         M. GJERSKOV

      (1)  OV L 210, 6.8.2008., 1. lpp.

      (2)  OV L 210, 6.8.2008., 12. lpp.


title: 2012/22/ES: Padomes Lēmums ( 2011. gada 12. decembris ) par Eiropas Savienības pievienošanos 1974. gada Atēnu Konvencijas par pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem pa jūru 2002. gada protokolam, izņemot tā 10. un 11. pantu

text:
               12.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 8/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 12. decembris)
   par Eiropas Savienības pievienošanos 1974. gada Atēnu Konvencijas par pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem pa jūru 2002. gada protokolam, izņemot tā 10. un 11. pantu
   (2012/22/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu un 218. panta 8. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               1974. gada Atēnu Konvencijas par pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem pa jūru 2002. gada protokols (“Atēnu protokols”) ir ievērojams uzlabojums kārtībā, kas saistīta ar pārvadātāju atbildību un kompensācijām pasažieriem, kurus pārvadā pa jūru. Konkrēti, tajā stingri noteikta pārvadātāja atbildība, ietverta obligāta apdrošināšana ar tiesībām līdz konkrētām robežvērtībām iesniegt prasību tieši apdrošinātājiem un noteikumi par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi. Tāpēc Atēnu protokols atbilst Savienības mērķim uzlabot pārvadātāju atbildības tiesisko regulējumu.

               (2)

               Ar Atēnu protokolu izdara grozījumus 1974. gada Atēnu Konvencijā par pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem pa jūru (“Atēnu konvencija”), un tā 15. pantā nosaka to, ka Atēnu protokola Puses abus instrumentus lasa un interpretē kopā kā vienotu instrumentu.

               (3)

               Lielākā daļa Atēnu protokola noteikumu Savienības tiesībās iestrādāti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 392/2009 (2009. gada 23. aprīlis) par pasažieru pārvadātāju atbildību nelaimes gadījumos uz jūras (1). Tādējādi Savienībai bija kompetence jautājumos, ko reglamentē minētā regula. Dalībvalstis tomēr saglabā kompetenci saistībā ar vairākiem Atēnu protokola noteikumiem, piemēram, izvēles klauzulu, ar ko tām atļauts noteikt augstākus atbildības ierobežojumus, nekā norādīts Atēnu protokolā. Dalībvalstu kompetences jautājumi saskaņā ar Atēnu protokolu un tie, kas ietilpst vienīgi Savienības kompetencē, ir savstarpēji atkarīgi. Tāpēc savas kompetences jautājumos saskaņā ar Atēnu protokolu dalībvalstīm būtu jārīkojas saskaņoti, ņemot vērā savu lojālas sadarbības pienākumu.

               (4)

               Atēnu protokols ir atvērts, lai to ratificētu, akceptētu, apstiprinātu vai tam pievienotos valstis un reģionālas ekonomiskās integrācijas organizācijas, ko veido suverēnas valstis, kuras šīm organizācijām nodevušas kompetenci konkrētos jautājumos, ko reglamentē Atēnu protokols.

               (5)

               Saskaņā ar Atēnu protokola 17. panta 2. punkta b) apakšpunktu un 19. pantu reģionālas ekonomiskās integrācijas organizācijas var noslēgt Atēnu protokolu.

               (6)

               Starptautiskās Jūrniecības organizācijas Juridiskā komiteja 2006. gada oktobrī pieņēma SJO Atrunu un pamatnostādnes par Atēnu konvencijas īstenošanu (“SJO pamatnostādnes”), lai risinātu konkrētus jautājumus saistībā ar Atēnu konvenciju, jo īpaši par kompensācijām par kaitējumu, kas saistīts ar terorismu.

               (7)

               Regulas (EK) Nr. 392/2009 pielikumos ietverti Atēnu konvencijas konsolidētās redakcijas, kurā grozījumi izdarīti ar Atēnu protokolu, attiecīgie noteikumi un SJO pamatnostādnes.

               (8)

               Saskaņā ar Atēnu protokola 19. pantu reģionālai ekonomiskās integrācijas organizācijai parakstīšanas, ratifikācijas, akceptēšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās brīdī jāsniedz deklarācija par savas kompetences apjomu attiecībā uz jautājumiem, ko reglamentē Atēnu protokols.

               (9)

               Tāpēc Savienībai būtu jāpievienojas Atēnu protokolam un jāizdara SJO pamatnostādnēs ietvertā atruna. Šādas atrunas izdarīšanu nevajadzētu interpretēt kā pašreizējā kompetences sadalījuma mainīšanu starp Savienību un dalībvalstīm attiecībā uz valsts iestāžu veikto sertifikāciju un kontroli.

               (10)

               Daži no Atēnu protokolā paredzētajiem noteikumiem attiecas uz tiesu iestāžu sadarbību civillietās, un tādēļ tie ietilpst LESD trešās daļas V sadaļā. Attiecībā uz šiem noteikumiem jāpieņem atsevišķs lēmums paralēli šim lēmumam.

               (11)

               Dalībvalstīm, kuras gatavojas ratificēt Atēnu protokolu vai tam pievienoties, tas būtu jādara, ja iespējams, vienlaicīgi. Tāpēc dalībvalstīm būtu jāapmainās ar informāciju par ratifikācijas vai pievienošanās procedūru stāvokli, lai sagatavotos pēc iespējas vienlaicīgai ratifikācijas vai pievienošanās instrumentu deponēšanai. Ratificējot Atēnu protokolu vai tam pievienojoties, dalībvalstīm būtu jāizdara SJO pamatnostādnēs ietvertā atruna,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Savienības vārdā apstiprina Eiropas Savienības pievienošanos 1974. gada Atēnu konvencijas par pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem pa jūru 2002. gada protokolam (“Atēnu protokols”)attiecībā uz jautājumiem, kuri ietilpst Savienības ekskluzīvā kompetencē, izņemot Atēnu protokola 10. un 11. pantu.
   Atēnu protokola teksts, izņemot tā 10. un 11. pantu, ir ietverts pielikumā.
   2. pants
   1.   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas pilnvarotas deponēt instrumentu, ar ko Savienība pievienojas Atēnu protokolam, saskaņā ar minētā protokola 17. panta 2. punkta c) apakšpunktu, 17. panta 3. punktu un 19. pantu.
   2.   Pievienošanās instrumenta deponēšanas brīdī Savienība sniedz šādu kompetences deklarāciju.

                  “1.

                  1974. gada Atēnu konvencijas par pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem pa jūru 2002. gada Atēnu protokola 19. pantā noteikts, ka reģionālas ekonomiskās integrācijas organizācijas, ko izveidojušas suverēnas valstis, kuras tām nodevušas kompetenci konkrētos jautājumos, ko reglamentē minētais protokols, var parakstīt to ar nosacījumu, ka tās sniedz minētajā pantā norādīto deklarāciju. Savienība ir nolēmusi pievienoties Atēnu protokolam un attiecīgi sniedz minēto deklarāciju.

                  2.

                  Eiropas Savienības dalībvalstis pašlaik ir Beļģijas Karaliste, Bulgārijas Republika, Čehijas Republika, Dānijas Karaliste, Vācijas Federatīvā Republika, Igaunijas Republika, Īrija, Grieķijas Republika, Spānijas Karaliste, Francijas Republika, Itālijas Republika, Kipras Republika, Latvijas Republika, Lietuvas Republika, Luksemburgas Lielhercogiste, Ungārijas Republika, Malta, Nīderlandes Karaliste, Austrijas Republika, Polijas Republika, Portugāles Republika, Rumānija, Slovēnijas Republika, Slovākijas Republika, Somijas Republika, Zviedrijas Karaliste un Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste.

                  3.

                  Šo deklarāciju nepiemēro Eiropas Savienības dalībvalstu teritorijās, kurās nepiemēro Līgumu par Eiropas Savienības darbību (LESD), un tā neietekmē tādus tiesību aktus vai nostājas, ko saskaņā ar protokolu attiecīgās dalībvalstis varētu pieņemt minēto teritoriju vārdā un interesēs.

                  4.

                  Eiropas Savienības dalībvalstis ir piešķīrušas Savienībai ekskluzīvu kompetenci attiecībā uz pasākumiem, kas pieņemti uz LESD 100. panta pamata. Šādi pasākumi ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 392/2009 (2009. gada 23. aprīlis) par pasažieru pārvadātāju atbildību nelaimes gadījumos uz jūras ir pieņemti attiecībā uz 1. un 1.a pantu, 2. panta 2. punktu, 3. līdz 16. pantu un 18., 20. un 21. pantu Atēnu konvencijā, kurā grozījumi izdarīti ar Atēnu protokolu, un SJO pamatnostādņu noteikumiem.

                  5.

                  Tās kompetences īstenošana, ko dalībvalstis saskaņā ar LESD ir nodevušas Eiropas Savienībai, pēc būtības ir pakļauta nepārtrauktai attīstībai. Saskaņā ar LESD kompetentās iestādes var pieņemt lēmumus, kas nosaka Eiropas Savienības kompetences apjomu. Tāpēc Eiropas Savienība patur tiesības attiecīgi grozīt šo deklarāciju, taču tas nav uzskatāms par priekšnoteikumu, lai tā īstenotu savu kompetenci attiecībā uz jautājumiem, ko reglamentē Atēnu protokols. Eiropas Savienība par grozīto deklarāciju paziņos Starptautiskās Jūrniecības organizācijas ģenerālsekretāram.”.

   3.   Persona vai personas, kas pilnvarotas saskaņā ar šā panta 1. punktu, izdara SJO pamatnostādnēs ietverto atrunu, deponējot instrumentu, ar kuru Savienība pievienojas Atēnu protokolam.
   3. pants
   Savienība līdz 2011. gada 31. decembrim deponē instrumentu, ar ko tā pievienojas Atēnu protokolam.
   4. pants
   1.   Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai saprātīgā laikposmā un, ja iespējams, līdz 2011. gada 31. decembrim deponētu instrumentus, ar ko ratificē Atēnu protokolu vai tam pievienojas.
   2.   Instrumentu, ar kuriem ratificē Atēnu protokolu vai tam pievienojas, deponēšanas brīdī dalībvalstis izdara SJO pamatnostādnēs ietverto atrunu.

      Briselē, 2011. gada 12. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. NOWAK

      (1)  OV L 131, 28.5.2009., 24. lpp.

      PIELIKUMS

         TULKOJUMS
         1974. GADA ATĒNU KONVENCIJAS PAR PASAŽIERU UN VIŅU BAGĀŽAS PĀRVADĀJUMIEM PA JŪRU 2002. GADA PROTOKOLS
         VALSTIS, KAS IR ŠĀ PROTOKOLA PUSES,
         UZSKATOT, ka, lai nodrošinātu labāku atlīdzību, ieviestu atbildību neatkarīgi no vainas, izveidotu vienkāršotu ierobežojuma summu atjaunināšanas procedūru un lai nodrošinātu obligātu apdrošināšanu pasažieru interesēs, ir vēlams pārskatīt 1974. gada 13. decembrī Atēnās pieņemto Atēnu konvenciju par pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem pa jūru,
         ATGĀDINOT, ka ar Konvencijas 1976. gada protokolu par norēķina vienību zelta franka vietā ir ieviestas speciālās aizņēmuma tiesības,
         ŅEMOT VĒRĀ, ka Konvencijas 1990. gada protokols, ar ko paredz labāku atlīdzību un vienkāršotu ierobežojuma summu atjaunināšanas procedūru, nav stājies spēkā,
         IR VIENOJUŠĀS par turpmāko.
         1. pants
         Šajā protokolā:

                     1.

                     “Konvencija” ir 1974. gada Atēnu konvencija par pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem pa jūru.

                     2.

                     “Organizācija” ir Starptautiskā jūrniecības organizācija.

                     3.

                     “Ģenerālsekretārs” ir minētās organizācijas ģenerālsekretārs.

               2. pants
         Konvencijas 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:

                        “1.

                                    a)

                                    “pārvadātājs” ir persona, kas ir noslēgusi vai kuras vārdā ir noslēgts pārvadājuma līgums, neatkarīgi no tā, vai pārvadājumu faktiski veic šī persona vai faktiskais pārvadātājs;

                                    b)

                                    “faktiskais pārvadātājs” ir persona, kas nav pārvadātājs, bet ir kuģa īpašnieks, fraktētājs vai operators, kurš faktiski veic visu pārvadājumu vai tā daļu; un

                                    c)

                                    “pārvadātājs, kas faktiski veic visu pārvadājumu vai tā daļu” ir faktiskais pārvadātājs vai pārvadātājs, ciktāl pārvadātājs faktiski veic pārvadājumu.”

         3. pants
         1.   Konvencijas 1. panta 10. punktu aizstāj ar šādu punktu:

            “10.   “Organizācija” ir Starptautiskā jūrniecības organizācija.”.

         2.   Konvenciju papildina ar šādu 1. panta 11. punktu:

            “11.   “Ģenerālsekretārs” ir minētās organizācijas ģenerālsekretārs.”.

         4. pants
         Konvencijas 3. pantu aizstāj ar šādu pantu:

            “3. pants
            Pārvadātāja atbildība
            1.   Pārvadātāja atbildības ierobežojums par zaudējumu, kas nodarīts kuģniecības negadījuma izraisītas pasažiera nāves vai miesas bojājumu rezultātā, nepārsniedz 250 000 norēķinu vienību konkrētajam pasažierim katrā atsevišķā gadījumā, ja vien pārvadātājs nepierāda, ka šo negadījumu:

                        a)

                        izraisījusi karadarbība, saspīlējumi, pilsoņu karš, sacelšanās vai ārkārtējas, nenovēršamas vai neizbēgamas dabas parādības; vai

                        b)

                        pilnībā izraisījusi trešās personas darbība vai bezdarbība ar nolūku radīt negadījumu.

                  Ja zaudējums pārsniedz iepriekš minēto ierobežojumu, pārvadātājs ir atbildīgs arī attiecīgi lielākā apmērā, ja vien viņš nepierāda, ka negadījums, kas izraisīja zaudējumu, radās citu iemeslu dēļ, nevis pārvadātāja vainas vai nolaidības rezultātā.
            2.   Pārvadātājs ir atbildīgs par zaudējumu, kas radies pasažiera nāves vai miesas bojājumu dēļ, ko izraisījuši citi iemesli, nevis kuģa negadījums, ja negadījumu, kas radīja zaudējumu, izraisīja pārvadātāja vaina vai nolaidība. Pienākumu pierādīt vainu vai nolaidību uzņemas prasītājs.
            3.   Pārvadātājs ir atbildīgs par zaudējumu, kas radies rokas bagāžas nozaudēšanas vai bojājuma rezultātā, ja negadījumu, kas radīja zaudējumu, izraisīja pārvadātāja vaina vai nolaidība. Pārvadātāja vaina vai nolaidība tiek uzskatīta par kuģniecības negadījuma radītu zaudējumu.
            4.   Pārvadātājs ir atbildīgs par zaudējumu, kas radies bagāžas, kas nav rokas bagāža, nozaudēšanas vai bojājuma rezultātā, ja vien pārvadātājs nepierāda, ka negadījums, kas izraisīja zaudējumu, radās cita iemesla dēļ, nevis pārvadātāja vainas vai nolaidības rezultātā.
            5.   Šajā pantā:

                        a)

                        “kuģniecības negadījums” ir kuģa bojāeja, apgāšanās, sadursme ar citu kuģi vai uzskriešana uz sēkļa, sprādziens vai ugunsgrēks uz kuģa, vai kuģa defekts;

                        b)

                        “pārvadātāja vaina vai nolaidība” ietver arī pārvadātāja darbinieku vainu vai nolaidību, pildot amata pienākumus;

                        c)

                        “kuģa defekts” ir jebkurš darbības traucējums, bojājums vai neatbilstība piemērojamiem drošības tehnikas noteikumiem attiecībā uz jebkuru kuģa daļu vai tā aprīkojumu, ja to izmanto pasažieru glābšanai, evakuācijai, uzkāpšanai vai nokāpšanai; vai ja to izmanto kuģa piedziņai, stūrēšanai, drošai navigācijai, pietauvošanai, noenkurošanai, ierodoties piestātnē vai enkurvietā vai atstājot tās, vai pārbaudot bojājumus pēc applūšanas; vai ja to izmanto, nolaižot ūdenī dzīvības glābšanas ierīces; un

                        d)

                        “zaudējums” neietver kaitējuma atlīdzību nolūkā sodīt vai brīdināt nodarītāju.

                  6.   Saskaņā ar šo pantu pārvadātāja atbildība attiecas tikai uz zaudējumiem, kas rodas pārvadājuma gaitā notikušu negadījumu rezultātā. Pienākumu pierādīt, ka negadījums, kas izraisīja zaudējumu, notika pārvadājuma gaitā, un pamatot zaudējuma apmēru uzņemas prasītājs.
            7.   Neviens šajā konvencijā minētais punkts neskar pārvadātāja tiesības vērsties ar prasību pret trešo personu, vai arī celt ierunas sakarā ar cietušā līdznolaidību saskaņā ar šīs konvencijas 6. pantu. Neviens šajā pantā minētais punkts neskar tiesības noteikt atbildības limitu saskaņā ar šīs konvencijas 7. un 8. pantu.
            8.   Pieņēmums par kādas puses vainu vai nolaidību vai pierādīšanas pienākuma uzlikšana kādai pusei nav iemesls, lai netiktu apsvērti pierādījumi par labu minētajai pusei.”

         5. pants
         Konvencija ir papildināta ar šādu 4.a pantu:

            “4.a pants
            Obligātā apdrošināšana
            1.   Ja pasažierus pārvadā kuģis, kas reģistrēts kādā valstī, kura ir Puse, un kas ir licencēts pārvadāt vairāk nekā divpadsmit pasažieru, un kam piemēro šo konvenciju, jebkurš pārvadātājs, kurš faktiski veic visu pārvadājumu vai tā daļu, pastāvīgi uztur spēkā apdrošināšanu vai citu finansiālu nodrošinājumu, piemēram, bankas vai līdzīgas finanšu iestādes garantiju, lai saskaņā ar šo konvenciju izpildītu atbildības saistības pasažiera nāves vai miesas bojājumu gadījumā. Obligātās apdrošināšanas vai cita finansiālā nodrošinājuma ierobežojums nav mazāks kā 250 000 norēķinu vienību uz vienu pasažieri katrā atsevišķā gadījumā.
            2.   Pēc tam, kad attiecīgā iestāde valstī, kas ir Puse, ir noteikusi, ka 1. punkta prasības ir izpildītas, katram kuģim tiek izsniegts sertifikāts, kas apstiprina, ka apdrošināšana vai cits finansiāls nodrošinājums ir spēkā saskaņā ar šīs konvencijas noteikumiem. Attiecībā uz kuģi, kas reģistrēts kādā valstī, kura ir Puse, šādu sertifikātu izsniedz vai apstiprina kuģa reģistra valsts attiecīgā iestāde; attiecībā uz kuģi, kas nav reģistrēts kādā valstī, kas ir Puse, šo sertifikātu var izsniegt vai apstiprināt attiecīgā iestāde jebkurā valstī, kas ir Puse. Šis sertifikāts atbilst paraugam, kāds iekļauts šīs konvencijas pielikumā, un satur šādas ziņas:

                        a)

                        kuģa nosaukums, atšķirības numurs vai burti un reģistrācijas osta;

                        b)

                        pārvadātāja, kas faktiski veic visu pārvadājumu vai tā daļu, nosaukums un galvenā uzņēmējdarbības vieta;

                        c)

                        SJO kuģa identifikācijas numurs;

                        d)

                        nodrošinājuma veids un ilgums;

                        e)

                        apdrošinātāja vai citas personas, kura sniedz finansiālo nodrošinājumu, vārds, uzvārds vai nosaukums un galvenā uzņēmējdarbības vieta, un vajadzības gadījumā uzņēmējdarbības vieta, kurā noslēgts apdrošināšanas vai cita finansiāla nodrošinājuma līgums; un

                        f)

                        sertifikāta derīguma termiņš, kas nav ilgāks par apdrošināšanas vai cita finansiāla nodrošinājuma spēkā esamības termiņu.

                        3.

                                    a)

                                    Puse var pilnvarot tās atzītu iestādi vai organizāciju izsniegt sertifikātu. Šāda iestāde vai organizācija informē minēto valsti par katra sertifikāta izsniegšanu. Visos gadījumos Puse pilnībā garantē šādi izsniegta sertifikāta pilnību un pareizību un apņemas nodrošināt vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu šīs saistības.

                                    b)

                                    Puse paziņo ģenerālsekretāram par:

                                                i)

                                                tās atzītai iestādei vai organizācijai deleģētā pilnvarojuma īpašo atbildību vai nosacījumiem;

                                                ii)

                                                šāda pilnvarojuma atsaukšanu; un

                                                iii)

                                                dienu, kad stājas spēkā šis pilnvarojums vai tā atsaukšana.

                                          Piešķirtais pilnvarojums stājas spēkā ne ātrāk kā trīs mēnešus no brīža, kad ģenerālsekretāram paziņo par tā stāšanos spēkā.

                                    c)

                                    Iestāde vai organizācija, kura ir pilnvarota izsniegt sertifikātus saskaņā ar šo punktu, ir pilnvarota vismaz anulēt šos sertifikātus, ja netiek pildīti nosacījumi, pamatojoties uz kuriem šie sertifikāti izsniegti. Visos gadījumos iestāde vai organizācija par šādu anulēšanu paziņo tai valstij, kuras vārdā sertifikāts tika izsniegts.

                  4.   Sertifikāts tiek izdots izsniedzējas valsts oficiālajā valodā vai valodās. Ja lietotā valoda nav angļu, franču vai spāņu valoda, tekstā iekļauj tulkojumu vienā no šīm valodām, un, pēc valsts ieskatiem, valsts valodu var izlaist.
            5.   Sertifikāts atrodas uz kuģa, bet sertifikāta kopija glabājas pie valsts iestādēm, kas glabā kuģa reģistra datus vai, ja kuģis nav reģistrēts Pusē, – pie tās valsts iestādes, kas izsniegusi vai apstiprinājusi sertifikātu.
            6.   Apdrošināšana vai cits finansiāls nodrošinājums neatbilst šā panta prasībām, ja tas var beigties citu iemeslu dēļ, nevis apdrošināšanas vai cita sertifikātā norādītā nodrošinājuma spēkā esamības termiņa beigas, pirms pagājuši trīs mēneši kopš brīža, kad 5. punktā minētajām iestādēm ir paziņots par tā izbeigšanos, ja vien sertifikāts nav nodots šīm iestādēm vai ja minētajā laikposmā nav izdots jauns sertifikāts. Iepriekš minētos noteikumus līdzīgi piemēro jebkuriem grozījumiem, kuru rezultātā apdrošināšana vai cits finansiāls nodrošinājums vairs neatbilst šā panta prasībām.
            7.   Kuģa reģistra valsts saskaņā ar šā panta noteikumiem nosaka sertifikāta izsniegšanas un spēkā esamības nosacījumus.
            8.   Nekas šajā konvencijā netiek interpretēts tā, lai liegtu Pusei paļauties uz tādu informāciju, kas, piemērojot šo konvenciju, iegūta no citām valstīm vai Organizācijas, vai citām starptautiskām organizācijām, un kas saistīta ar apdrošināšanas vai cita finansiāla nodrošinājuma izsniedzēju finansiālo stāvokli. Šādos gadījumos Puse, kas paļaujas uz šādu informāciju, nav atbrīvota no atbildības, kas tai uzlikta kā sertifikāta izsniedzējai valstij.
            9.   Sertifikātus, kas izsniegti vai apstiprināti kādas Puses vārdā, citas Puses pieņem, piemērojot šo konvenciju, un uzskata par līdzvērtīgiem tiem sertifikātiem, ko tās izsniegušas vai apstiprinājušas, pat ja tie izsniegti vai apstiprināti attiecībā uz kuģi, kas nav reģistrēts kādā no Pusēm.. Puse jebkurā laikā var pieprasīt informāciju no sertifikāta izsniedzējas vai apstiprinātājas valsts par tāda fakta ticamību, ka apdrošināšanas sertifikātā minētais apdrošinātājs vai galvotājs nav finansiāli spējīgs izpildīt šīs konvencijas uzliktās saistības.
            10.   Jebkādu prasību pēc atlīdzības, kuru atbilstīgi šim pantam sedz apdrošināšana vai cits finansiāls nodrošinājums, var ierosināt tieši pret apdrošinātāju vai citu personu, kas sniedz finansiālu nodrošinājumu. Šādā gadījumā 1. punktā minēto summu uzskata par apdrošinātāja vai citas personas, kas sniedz finansiālu nodrošinājumu, atbildības ierobežojumu, pat ja pārvadātājs vai faktiskais pārvadātājs nav tiesīgs uz atbildības ierobežojumu. Bez tam atbildētājs var celt ierunas (kas nav saistītas ar bankrotu vai uzņēmuma likvidāciju), ko saskaņā ar šo konvenciju būtu tiesības celt 1. punktā minētajam pārvadātājam. Turklāt atbildētājs var celt ierunas, norādot, ka kaitējums radies, apdrošinātajai personai tīši pārkāpjot noteikumus, taču atbildētājs neceļ nekādas citas ierunas, ko viņš būtu tiesīgs celt tiesas procesā, kuru apdrošinātā persona uzsākusi pret atbildētāju. Atbildētājam jebkurā gadījumā ir tiesības pieprasīt, lai pārvadātājs un faktiskais pārvadātājs tiek iesaistīti tiesas procesā.
            11.   Jebkuras summas, ko sniedz apdrošināšana vai cits finansiāls nodrošinājums, ko uztur spēkā saskaņā ar 1. punktu, ir pieejamas tikai un vienīgi, lai apmierinātu prasības saskaņā ar šo konvenciju, un jebkurš šāds maksājums izpilda atbildības saistības, kas rodas saskaņā ar šo konvenciju, līdz samaksāto summu apmēram.
            12.   Puse neļauj ekspluatēt kuģi, kurš kuģo ar tās karogu un uz kuru attiecas šis pants, ja sertifikāts nav izsniegts saskaņā ar 2. vai 15. punktu.
            13.   Ievērojot šā panta nosacījumus, katra Puse saskaņā ar saviem valsts tiesību aktiem nodrošina, ka apdrošināšana vai cits finansiāls nodrošinājums tādā apmērā, kā noteikts 1. punktā, ir spēkā attiecībā uz jebkuru kuģi, kam ir atļauts pārvadāt vairāk par divpadsmit pasažieriem, neatkarīgi no tā, kur tas ir reģistrēts, un kas ienāk ostā vai iziet no ostas šajā dalībvalstī, ciktāl piemēro šo konvenciju.
            14.   Neatkarīgi no 5. punkta noteikumiem Puse var paziņot ģenerālsekretāram, ka 13. punkta izpildes nolūkos uz kuģa nav jābūt sertifikātam, kas paredzēts 2. punktā, vai ka minētais sertifikāts nav jāuzrāda, ieejot attiecīgās valsts teritorijas ostās vai izejot no tām, ja Puse, kas izsniegusi sertifikātu, ir paziņojusi ģenerālsekretāram, ka visus datus, kuri apstiprina sertifikāta esamību un sniedz iespēju Pusēm pildīt savas saistības saskaņā ar 13. punktu, tā apkopo elektroniskā formā un tie ir pieejami visām Pusēm.
            15.   Ja apdrošināšana vai cits finansiāls nodrošinājums netiek uzturēts spēkā attiecībā uz kuģi, kas pieder Pusei, šā panta attiecīgie noteikumi šim kuģim netiek piemēroti, bet kuģim ir jābūt sertifikātam, ko izsniegušas kuģa reģistra valsts attiecīgās iestādes un kas apstiprina, ka kuģis pieder šai valstij un ka tā atbildības saistības ir nodrošinātas 1. punktā paredzētajā apjomā. Šādam sertifikātam pēc iespējas jāatbilst 2. punktā paredzētajam paraugam.“

         6. pants
         Konvencijas 7. pantu aizstāj ar šādu pantu:

            “7. pants
            Atbildības ierobežojums par personas nāvi vai miesas bojājumiem
            1.   Pārvadātāja atbildība par pasažiera nāvi vai miesas bojājumiem saskaņā ar 3. pantu nekādā gadījumā nepārsniedz 400 000 norēķinu vienību uz pasažieri katrā atsevišķā gadījumā. Ja tiesa, kura izskata šo lietu, saskaņā ar saistošajām tiesību normām piespriež atlīdzību periodisku ienākumu maksājumu veidā, šo maksājumu līdzvērtīgā pamatvērtība nepārsniedz minēto ierobežojumu.
            2.   Puse ar īpašiem valsts tiesību aktu noteikumiem var regulēt 1. punktā paredzēto atbildības ierobežojumu, ja valsts noteiktais atbildības ierobežojums (ja tāds pastāv) nav zemāks par 1. punktā paredzēto. Puse, kas izmanto šajā punktā minēto iespēju, informē ģenerālsekretāru par pieņemto atbildības ierobežojumu vai par tā neesamību.”

         7. pants
         Konvencijas 8. pantu aizstāj ar šādu pantu:

            “8. pants
            Atbildības ierobežojums bagāžas un transportlīdzekļu nozaudēšanas vai bojājumu gadījumā
            1.   Pārvadātāja atbildība par rokas bagāžas nozaudēšanu vai bojājumu nekādā gadījumā nepārsniedz 2 250 norēķinu vienību vienam pasažierim vienā pārvadājumā.
            2.   Pārvadātāja atbildība par transportlīdzekļa, tostarp visas bagāžas, kas atrodas transportlīdzeklī vai uz tā, nozaudēšanu vai bojājumu nekādā gadījumā nepārsniedz 12 700 norēķinu vienību par vienu transportlīdzekli vienā pārvadājumā.
            3.   Pārvadātāja atbildība par tādas bagāžas, kas nav 1. un 2. punktā minētā bagāža, nozaudēšanu vai bojājumu nekādā gadījumā nepārsniedz 3 375 norēķinu vienību vienam pasažierim vienā pārvadājumā.
            4.   Pārvadātājs un pasažieris var vienoties, ka pārvadātāja atbildību samazina, nosakot atvilkumu, kas nepārsniedz 330 norēķinu vienības transportlīdzekļa bojājuma gadījumā un 149 norēķinu vienības uz pasažieri citas bagāžas nozaudēšanas vai bojājuma gadījumā; šīs summas jāatvelk no atlīdzības par nozaudēšanu vai bojājumu.”

         8. pants
         Konvencijas 9. pantu aizstāj ar šādu pantu:

            “9. pants
            Norēķinu vienība un konvertēšana
            1.   Šajā konvencijā minētā norēķinu vienība ir speciālās aizņēmuma tiesības, ko noteicis Starptautiskais valūtas fonds. Summas, kas minētas 3. panta 1. punktā, 4.a panta 1. punktā, 7. panta 1. punktā un 8. pantā, konvertē tās valsts valūtā, kuras tiesa izskata attiecīgo lietu, pamatojoties uz šīs valsts valūtas kursu pret speciālajām aizņēmuma tiesībām dienā, kad tiek nolasīts spriedums vai dienā, par kuru Puses vienojas. Ja Puse ir Starptautiskā Valūtas fonda locekle, tās valūtas vērtību, izteiktu speciālajās aizņēmuma tiesībās, aprēķina saskaņā ar novērtēšanas metodi, ko Starptautiskais Valūtas fonds attiecīgajā dienā izmanto, lai veiktu savus darījumus un operācijas ar naudu. Ja Puse nav Starptautiskā Valūtas fonda locekle, tās valūtas vērtību, izteiktu speciālajās aizņēmuma tiesībās, aprēķina pēc minētās valsts noteiktās metodes.
            2.   Tomēr valsts, kura nav Starptautiskā valūtas fonda locekle un kuras tiesību akti neļauj piemērot 1. punkta noteikumus, parakstot, ratificējot, pieņemot, apstiprinot šo konvenciju vai pievienojoties tai, vai arī jebkurā citā laikā var paziņot, ka 1. punktā minētā norēķinu vienība ir līdzvērtīga 15 zelta frankiem. Šajā punktā minētais zelta franks atbilst sešdesmit pieciem ar pusi miligramiem 900. raudzes zelta. Zelta franku konvertē valsts valūtā saskaņā ar minētās valsts tiesību aktiem.
            3.   Šā panta 1. punkta pēdējā teikumā minēto aprēķināšanu un 2. punktā minēto konvertēšanu veic tā, lai 3. panta 1. punktā, 4.a panta 1. punktā, 7. panta 1. punktā un 8. pantā minēto summu faktiskā vērtība, izteikta Pušu valūtā, pēc iespējas precīzāk atbilstu vērtībai, kuru iegūtu, piemērojot 1. punkta pirmos trīs teikumus. Valstis paziņo ģenerālsekretāram attiecīgi par aprēķināšanas metodi, ko lieto atbilstīgi 1. punktam, vai par 2. punktā minētās konvertēšanas iznākumu, deponējot šīs konvencijas ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumentu, kā arī katru reizi, kad mainās aprēķināšanas metode vai konvertēšanas iznākums.”

         9. pants
         Konvencijas 16. panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:

            “3.   Tiesa izskata lietu saskaņā ar tai saistošajiem tiesību aktiem, ar ko reglamentē noilguma laikposma apturēšanu vai pārtraukšanu, bet saskaņā ar šo konvenciju lietu nekādā gadījumā nevar ierosināt pēc jebkura šāda laikposma beigām:

                        a)

                        pieci gadi, skaitot no dienas, kad pasažieris nokāpis no kuģa vai kad viņam vajadzēja nokāpt no kuģa, atkarībā no tā, kura diena ir vēlāk; vai, ja šāds laikposms ir agrāks:

                        b)

                        trīs gadi, skaitot no dienas, kad prasītājs uzzināja vai viņam bija piemēroti jāuzzina par starpgadījuma izraisītu miesas bojājumu, zaudējumu vai kaitējumu.”

         10. pants
         [nav iekļauts]
         11. pants
         [nav iekļauts]
         12. pants
         Konvencijas 18. pantu aizstāj ar šādu pantu:

            “18. pants
            Līguma noteikumu spēkā neesamība
            Jebkuri noteikumi, kas iekļauti līgumā pirms tam, kad noticis starpgadījums, kurš izraisīja pasažiera nāvi vai miesas bojājumus, vai pasažiera bagāžas nozaudēšanu vai bojājumu, ar nolūku jebkuru personu, kas saskaņā ar šo konvenciju ir atbildīga, atbrīvot no atbildības pret pasažieri vai paredzēt zemāku atbildības ierobežojumu, nekā noteikts šajā konvencijā, izņemot 8. panta 4. punktā paredzēto, kā arī jebkurš šāds noteikums, kura nolūks ir atbrīvot pārvadātāju vai faktisko pārvadātāju no pierādīšanas pienākuma vai kura mērķis ir ierobežot 17. panta 1. vai 2. punktā minētās iespējas, ir spēkā neesošs, tomēr minēto noteikumu spēkā neesamība neatceļ pārvadājuma līgumu, uz ko arī turpmāk attiecas šīs konvencijas noteikumi.”

         13. pants
         Konvencijas 20. pantu aizstāj ar šādu pantu:

            “20. pants
            Kodolpostījumi
            Saskaņā ar šo konvenciju atbildība par kodolnegadījuma radītiem kaitējumiem neiestājas:

                        a)

                        ja kodoliekārtu operators ir atbildīgs par šādu kaitējumu saskaņā ar 1960. gada 29. jūlija Parīzes konvenciju par trešo personu atbildību kodolenerģijas jomā, kurā grozījumi izdarīti ar tās 1964. gada 28. janvāra papildu protokolu, vai 1963. gada 21. maija Vīnes konvenciju par civiltiesisko atbildību par kodolpostījumiem vai jebkuru spēkā esošu minētās konvencijas grozījumu vai protokolu; vai

                        b)

                        ja kodoliekārtu operators ir atbildīgs par šādu kaitējumu saskaņā ar valsts tiesību aktiem, ar ko reglamentē atbildību šāda kaitējuma gadījumā, ja šis tiesību akts attiecībā uz personām, kurām var nodarīt kaitējumu, visos aspektos ir tikpat labvēlīgs kā Parīzes konvencija vai Vīnes konvencija, vai jebkurš spēkā esošs minēto konvenciju grozījums vai protokols.”

         14. pants
         Sertifikāta paraugs
         1.   Šā protokola pielikumā sniegto sertifikāta paraugu iekļauj konvencijā kā pielikumu.
         2.   Konvencijai pievieno šādu 1.a pantu:

            “1.a pants
            Pielikums
            Šīs konvencijas pielikums ir konvencijas sastāvdaļa.”

         15. pants
         Interpretācija un piemērošana
         1.   Šā protokola Puses lasa un interpretē konvenciju un šo protokolu kā vienotu instrumentu.
         2.   Ar šo protokolu pārskatīto konvenciju piemēro tikai prasībām, kas izriet no gadījumiem, kuri notiek pēc šā protokola stāšanās spēkā katrā valstī, kas ir tā Puse.
         3.   Ar šo protokolu pārskatītās konvencijas 1. līdz 22. pantu kopā ar šā protokola 17. līdz 25. pantu un tā pielikumu uzskata un dēvē par 2002. gada Atēnu konvenciju par pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem pa jūru.
         16. pants
         Konvencijai pievieno šādu 22.a pantu:

            “22.a pants
            Konvencijas nobeiguma noteikumi
            Šīs konvencijas nobeiguma noteikumi ir 17. līdz 25. pants 2002. gada protokolā 1974. gada Atēnu konvencijai par pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem pa jūru. Šajā konvencijā atsauces uz Pusēm uzskata par atsaucēm uz minētā protokola Pusēm.”

         NOBEIGUMA NOTEIKUMI
         17. pants
         Parakstīšana, ratifikācija, pieņemšana, apstiprināšana un pievienošanās
         1.   Šis protokols organizācijas galvenajā mītnē ir pieejams parakstīšanai no 2003. gada 1. maija līdz 2004. gada 30. aprīlim, un pēc tam tas ir pieejams, lai tam varētu pievienoties.
         2.   Valstis var piekrist uzņemties šā protokola saistības:

                     a)

                     bez atrunām parakstot tā ratifikāciju, pieņemšanu vai apstiprināšanu; vai

                     b)

                     ar parakstu, kas ir jāratificē, jāpieņem vai jāapstiprina, un kam seko tā ratifikācija, pieņemšana vai apstiprināšana; vai

                     c)

                     pievienojoties tam.

               3.   Ratifikāciju, pieņemšanu, apstiprināšanu vai pievienošanos veic, deponējot attiecīgo instrumentu ģenerālsekretāram.
         4.   Jebkuru ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumentu, kas deponēts pēc šā protokola grozījuma spēkā stāšanās attiecībā uz visām esošajām Pusēm vai pēc visu pasākumu pabeigšanas, kas vajadzīgi, lai grozījums stātos spēkā attiecībā uz šīm valstīm, uzskata par piemērojamu šim protokolam saskaņā ar grozījumu.
         5.   Valsts nepauž savu piekrišanu uzņemties šā protokola saistības, ja vien, būdama tā Puse, šī valsts nedenonsē:

                     a)

                     Atēnu konvenciju par pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem pa jūru, kas noslēgta Atēnās 1974. gada 13. decembrī;

                     b)

                     Protokolu Atēnu konvencijai par pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem pa jūru, kas parakstīts Londonā 1976. gada 19. novembrī; un

                     c)

                     1990. gada protokolu par grozījumiem Atēnu konvencijā par pasažieru un viņu bagāžas pārvadājumiem pa jūru, kas parakstīts Londonā 1990. gada 29. martā,

               sākot ar to brīdi, kad šis protokols saskaņā ar 20. pantu stāsies spēkā attiecīgajā valstī.
         18. pants
         Valstis ar vairākām tiesību sistēmām
         1.   Ja valstij ir divas vai vairākas teritoriālas vienības, kurās jautājumiem, uz ko attiecas šis protokols, piemēro dažādas tiesību sistēmas, parakstīšanas, ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas un pievienošanās laikā valsts var paziņot, ka šis protokols attieksies uz visām šīs valsts teritoriālajām vienībām vai tikai uz vienu vai vairākām, kā arī grozīt šo paziņojumu, jebkurā laikā iesniedzot citu paziņojumu.
         2.   Par jebkuru šādu paziņojumu tiek informēts ģenerālsekretārs, un šajā paziņojumā tiek skaidri noteiktas tās teritoriālās vienības, kurām piemēro šo protokolu.
         3.   Attiecībā uz Pusi, kura ir izteikusi šādu paziņojumu:

                     a)

                     atsauces uz kuģa reģistra valsti un, attiecībā uz obligātās apdrošināšanas polisi, – izsniegšanas vai apstiprināšanas valsti, uzskata par atsaucēm uz teritoriālo vienību, kurā attiecīgi reģistrēts kuģis vai kurā izsniegts vai apstiprināts sertifikāts;

                     b)

                     atsauces uz valsts tiesību aktu prasībām, valsts noteikto atbildības ierobežojumu un valsts valūtu uzskata attiecīgi par atsaucēm uz attiecīgās teritoriālās vienības tiesību aktu prasībām, atbildības ierobežojumu un valūtu; un

                     c)

                     atsauces uz tiesām un spriedumiem, kurus jāatzīst Pusēm, uzskata par atsaucēm attiecīgi uz tiesām, kuras atrodas attiecīgajā teritoriālajā vienībā, un spriedumiem, kurus tajā jāatzīst.

               19. pants
         Reģionālās ekonomikas integrācijas organizācijas
         1.   Reģionālās ekonomikas integrācijas organizācija, ko veido suverēnas valstis, kuras ir nodevušas šai organizācijai kompetenci par noteiktām lietām, ko reglamentē šis protokols, var parakstīt, ratificēt, pieņemt, apstiprināt šo protokolu vai pievienoties tam. Reģionālās ekonomikas integrācijas organizācijai, kas ir šā protokola Puse, ir valsts, kas ir Puse, tiesības un pienākumi tiktāl, ciktāl Reģionālās ekonomikas integrācijas organizācijai ir nodota kompetence lietās, ko reglamentē šis protokols.
         2.   Ja Reģionālās ekonomikas integrācijas organizācija izmanto savas tiesības balsot par jautājumiem, kuri ir tās kompetencē, organizācijas balsu skaits ir vienlīdzīgs ar to organizācijas dalībvalstu balsu skaitu, kuras ir šā protokola Puses un ir nodevušas organizācijai kompetenci minētajā jautājumā. Reģionālās ekonomikas integrācijas organizācija neizmanto savas tiesības balsot, ja organizācijas dalībvalstis īsteno savas tiesības, un otrādi.
         3.   Gadījumos, kad valstu, kas ir Puses, skaits ir svarīgs šim protokolam, tostarp, bet ne tikai šā protokola 20. un 23. pantam, Reģionālās ekonomikas integrācijas organizāciju neuzskata par valsti, kas ir Puse, papildus šīs organizācijas dalībvalstīm, kuras ir Puses.
         4.   Parakstīšanas, ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās laikā Reģionālās ekonomikas integrācijas organizācija sniedz paziņojumu ģenerālsekretāram, precizējot jomas, ko reglamentē šis protokols, attiecībā uz kurām šīs organizācijas dalībvalstis, kuras ir parakstījušas šo protokolu vai kuras ir šā protokola Puses, ir nodevušas kompetenci organizācijai, kā arī jebkurus citus būtiskus ierobežojumus attiecībā uz šīs kompetences jomu. Reģionālās ekonomikas integrācijas organizācija nekavējoties informē ģenerālsekretāru par jebkurām izmaiņām attiecībā uz kompetences sadalījumu, tostarp jaunu kompetences jomu nodošanu, kas minēta šajā paziņojumā saskaņā ar šo punktu. Jebkuru šādu paziņojumu ģenerālsekretārs dara pieejamu saskaņā ar šā protokola 24. pantu.
         5.   Uzskata, ka tām Pusēm, kuras ir dalībvalstis Reģionālās ekonomikas integrācijas organizācijā, kas ir šā protokola Puse, ir kompetence visās jomās, ko reglamentē šis protokols un attiecībā uz kurām kompetences nodošana organizācijai nav īpaši deklarēta vai paziņota saskaņā ar 4. punktu.
         20. pants
         Stāšanās spēkā
         1.   Šis protokols stājas spēkā divpadsmit mēnešus pēc dienas, kurā 10 valstis ir to vai nu parakstījušas bez atrunām attiecībā uz ratifikāciju, pieņemšanu vai apstiprināšanu, vai arī deponējušas ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumentus ģenerālsekretāram.
         2.   Jebkurā valstī, kura ratificē, pieņem, apstiprina šo protokolu vai pievienojas tam pēc tam, kad ir izpildīti 1. punktā minētie spēkā stāšanās nosacījumi, šis protokols stājas spēkā trīs mēnešus pēc dienas, kad šī valsts ir deponējusi attiecīgo instrumentu, bet ne pirms šis protokols ir stājies spēkā atbilstīgi 1. punktam.
         21. pants
         Denonsēšana
         1.   Jebkura Puse šo protokolu var denonsēt jebkurā laikā pēc dienas, kurā šis protokols stājas spēkā attiecīgajā valstī.
         2.   Lai varētu īstenot denonsēšanu, attiecīgo instrumentu deponē ģenerālsekretāram.
         3.   Denonsēšana stājas spēkā divpadsmit mēnešus pēc denonsēšanas instrumenta deponēšanas ģenerālsekretāram, vai arī pēc ilgāka laikposma, kāds var būt noteikts minētajā instrumentā.
         4.   Ja kāda no Pusēm denonsē konvenciju saskaņā ar tās 25. pantu, nekādi neuzskata, ka tā denonsējusi ar šo protokolu pārskatīto konvenciju.
         22. pants
         Pārskatīšana un grozīšana
         1.   Organizācija var sasaukt konferenci, lai pārskatītu vai grozītu šo protokolu.
         2.   Organizācija sasauc šā protokola Pušu konferenci, lai pārskatītu vai grozītu šo protokolu, ja ne mazāk kā viena trešdaļa Pušu ir izteikušas šādu prasību.
         23. pants
         Ierobežojumu grozījumi
         1.   Neskarot 22. panta noteikumus, šajā pantā minēto īpašo procedūru piemēro tikai, lai grozītu ierobežojumus, kas noteikti ar šo protokolu pārskatītās konvencijas 3. panta 1. punktā, 4.a panta 1. punktā, 7. panta 1. punktā un 8.pantā.
         2.   Ja to pieprasa vismaz puse šā protokola Pušu, bet nekādā gadījumā ne mazāk kā sešas Puses, ģenerālsekretārs visiem Organizācijas locekļiem un visām Pusēm nosūta jebkuru priekšlikumu par to ierobežojumu, tostarp atskaitījumu grozīšanu, kuri minēti ar šo protokolu pārskatītās konvencijas 3. panta 1. punktā, 4.a panta 1. punktā, 7. panta 1. punktā un 8. pantā.
         3.   Jebkuru ierosināto grozījumu, kas nosūtīts iepriekš minētajā kārtībā, iesniedz izskatīšanai Organizācijas Juridiskajā komitejā (turpmāk “Juridiskā komiteja”) vismaz sešus mēnešus pēc tam, kad minētais priekšlikums izsūtīts.
         4.   Visas ar šo protokolu pārskatītās konvencijas Puses, neatkarīgi no tā, vai tās ir vai nav Organizācijas locekles, ir tiesīgas piedalīties Juridiskās komitejas sēdēs, kurās tiek izskatīti un pieņemti grozījumi.
         5.   Grozījumus pieņem, ja par to nobalso divas trešdaļas ar šo protokolu pārskatītās konvencijas Pušu valstu, kas ir klāt un balso Juridiskajā komitejā, kura paplašināta kā paredzēts 4. punktā, ar nosacījumu, ka balsošanas laikā ir klāt vismaz puse ar šo protokolu pārskatītās konvencijas Pušu.
         6.   Risinot priekšlikumu par ierobežojumu grozīšanu, Juridiskā komiteja ņem vērā starpgadījumu pieredzi un jo īpaši to izraisīto kaitējumu apmēru, izmaiņas naudas izteiksmē, kā arī ierosinātā grozījuma ietekmi uz apdrošināšanas izmaksām.

                     7.

                                 a)

                                 Nevienu grozījumu attiecībā uz ierobežojumiem saskaņā ar šo pantu neizskata ātrāk kā piecus gadus pēc dienas, kad šis protokols bija atvērts parakstīšanai, kā arī ne ātrāk kā piecus gadus no dienas, kad saskaņā ar šo pantu stājās spēkā iepriekšējais grozījums.

                                 b)

                                 Nevienu ierobežojumu nedrīkst paaugstināt tiktāl, ka tas pārsniedz summu, kas atbilst ar šo protokolu pārskatītajā konvencijā noteiktajam ierobežojumam, palielinātam par sešiem procentiem gadā, aprēķinot pēc salikto procentu formulas, sākot no dienas, kad protokols tika atvērts parakstīšanai.

                                 c)

                                 Nevienu ierobežojumu nedrīkst paaugstināt tiktāl, ka tas pārsniedz summu, kas atbilst ar šo protokolu pārskatītajā konvencijā noteiktajam ierobežojumam, reizinātam ar trīs.

               8.   Organizācija paziņo visām Pusēm par jebkuru grozījumu, kurš pieņemts saskaņā ar 5. punktu. Grozījumu uzskata par pieņemtu, kad pagājuši astoņpadsmit mēneši kopš paziņošanas dienas, ja vien šajā laikposmā ne mazāk kā viena ceturtā daļa valstu, kas grozījuma pieņemšanas brīdī bija Puses, nav paziņojušas ģenerālsekretāram, ka nepieņem šo grozījumu. Tādā gadījumā grozījumu noraida, un tas nav spēkā.
         9.   Grozījums, ko uzskata par pieņemtu saskaņā ar 8. punktu, stājas spēkā astoņpadsmit mēnešus pēc tā pieņemšanas.
         10.   Grozījums ir saistošs visām Pusēm, ja vien tās vismaz sešus mēnešus pirms grozījuma stāšanās spēkā nedenonsē šo protokolu saskaņā ar 21. panta 1. un 2. punktu. Šāda denonsēšana stājas spēkā, kad stājas spēkā minētais grozījums.
         11.   Ja grozījums ir pieņemts, bet vēl nav pagājis astoņpadsmit mēnešu laikposms tā pieņemšanai, valstij, kura šajā laikposmā kļūst par Pusi, šis grozījums ir saistošs, ja tas stājas spēkā. Valstij, kura kļūst par Pusi pēc šā laikposma, saistošs ir tas grozījums, kas pieņemts saskaņā ar 8. punktu. Šajā punktā minētajos gadījumos valstij grozījums kļūst saistošs tad, kad tas stājas spēkā vai kad attiecīgajā valstī stājas spēkā šis protokols, ja tas notiek vēlāk.
         24. pants
         Depozitārs
         1.   Šis protokols un jebkurš tā grozījums, kas pieņemts saskaņā ar 23. pantu, tiek deponēts ģenerālsekretāram.
         2.   Ģenerālsekretārs:

                     a)

                     informē visas valstis, kas parakstījušas šo protokolu vai pievienojušās tam, par:

                                 i)

                                 ikvienu jaunu ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumenta parakstīšanu vai deponēšanu, norādot attiecīgo dienu;

                                 ii)

                                 ikvienu deklarāciju un paziņojumu atbilstīgi ar šo protokolu pārskatītās konvencijas 9. panta 2. un 3. punktam, 18. panta 1. punktam un 19. panta 4. punktam;

                                 iii)

                                 šā protokola spēkā stāšanās dienu;

                                 iv)

                                 ikvienu priekšlikumu grozīt ierobežojumus, kas izteikts atbilstīgi šā protokola 23. panta 2. punktam;

                                 v)

                                 ikvienu grozījumu, kas pieņemts atbilstīgi šā protokola 23. panta 5. punktam;

                                 vi)

                                 ikvienu grozījumu, ko uzskata par pieņemtu atbilstīgi šā protokola 23. panta 8. punktam, norādot dienu, kurā šis grozījums stāsies spēkā saskaņā ar minētā panta 9. un 10. punktu;

                                 vii)

                                 ikvienu šā protokola denonsēšanas instrumenta deponēšanu, norādot deponēšanas dienu un dienu, kurā tas stājas spēkā;

                                 viii)

                                 ikvienu paziņojumu saistībā ar jebkuru šā protokola pantu;

                     b)

                     nodod šā protokola apstiprinātus norakstus visām valstīm, kuras parakstījušas šo protokolu vai pievienojušās tam.

               3.   Tiklīdz šis protokols stājas spēkā, ģenerālsekretārs tā tekstu nodod Apvienoto Nāciju Organizācijas Sekretariātam reģistrēšanai un publicēšanai saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu 102. pantu.
         25. pants
         Valodas
         Šis protokols ir sagatavots vienā eksemplārā angļu, arābu, franču, krievu, ķīniešu un spāņu valodā; visi teksti ir vienlīdz autentiski.

            LONDONĀ, divi tūkstoši otrā gada pirmajā novembrī.
            TO APLIECINOT, apakšā parakstījušies savu valdību pienācīgi pilnvarotie pārstāvji ir parakstījuši šo protokolu.

         PIELIKUMS ATĒNU PROTOKOLAM