title: Padomes Lēmums (ES) 2017/2307 (2017. gada 9. oktobris) par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Čīles Republiku par bioloģisko produktu tirdzniecību

text:
               14.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 331/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/2307
   (2017. gada 9. oktobris)
   par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Čīles Republiku par bioloģisko produktu tirdzniecību
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunkta v) punktu un 218. panta 7. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2017/436 (2)2017. gada 27. aprīlī tika parakstīts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Čīles Republiku par bioloģisko produktu tirdzniecību (“nolīgums”), ņemot vērā tā noslēgšanu.

               (2)

               Nolīgumā Savienība un Čīles Republika atzīst par līdzvērtīgiem to attiecīgos noteikumus par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu kontroles sistēmas.

               (3)

               Nolīguma mērķis ir veicināt bioloģisko produktu tirdzniecību, sekmēt bioloģiskās lauksaimniecības nozares attīstību un paplašināšanos Savienībā un Čīles Republikā un sasniegt augstu līmeni bioloģiskās ražošanas, kontroles sistēmu garantijas un bioloģisko produktu integritātes principu ievērošanā. Tā mērķis ir arī uzlabot bioloģisko produktu logotipu aizsardzību. un regulatīvo sadarbību starp Pusēm jautājumos, kas saistīti ar bioloģisko ražošanu.

               (4)

               Apvienotā bioloģisko produktu komiteja (“Apvienotā komiteja”), kas izveidota saskaņā ar nolīguma 8. panta 1. punktu, izskata atsevišķus nolīguma īstenošanas aspektus. Konkrētāk, Apvienotā komiteja ir pilnvarota grozīt produktu sarakstus, kas sniegti nolīguma I un II pielikumā. Būtu jāpiešķir Komisijai pilnvaras pārstāvēt Savienību minētajā Apvienotajā komitejā.

               (5)

               Komisija būtu jāpilnvaro Savienības vārdā apstiprināt nolīguma I un II pielikumā sniegtajos produktu sarakstos veiktos grozījumus ar nosacījumu, ka tā informē dalībvalstu pārstāvjus par grozījumiem, kurus tā nodomājusi apstiprināt Apvienotajā komitejā, un nodrošina dalībvalstu pārstāvjus ar visu attiecīgo informāciju, kas vedinājusi to secināt, ka šādu līdzvērtību var pieņemt.

               (6)

               Turklāt, lai varētu savlaicīgi reaģēt, kad līdzvērtības nosacījumi vairs netiek ievēroti, Komisijai būtu jāpiešķir pilnvaras vienpusēji apturēt līdzvērtības atzīšanu ar nosacījumu, ka tā pirms tam informē dalībvalstu pārstāvjus.

               (7)

               Gadījumos, ja dalībvalstu pārstāvji, kas veido bloķējošo mazākumu, iebilst pret Komisijas nostāju, Komisijai nevajadzētu būt tiesīgai apstiprināt grozījumus I un II pielikumā sniegtajos produktu sarakstos vai apturēt līdzvērtības atzīšanu. Tādos gadījumos Komisijai būtu jāiesniedz priekšlikums Padomes lēmumam, pamatojoties uz Līguma 218. panta 9. punktu.

               (8)

               Nolīgums būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Čīles Republiku par bioloģisko produktu tirdzniecību.
   2.   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz nolīguma 15. panta pirmajā daļā paredzēto paziņojumu (3).
   3. pants
   Komisija pārstāv Savienību Apvienotajā bioloģisko produktu komitejā.
   4. pants
   Grozījumus nolīguma I un II pielikumā sniegtajos produktu sarakstos, kas izdarīti saskaņā ar nolīguma 8. panta 3. punkta b) apakšpunktu, Komisija apstiprina Savienības vārdā.
   Pirms Komisija apstiprina šādus grozījumus, tā informē dalībvalstu pārstāvjus par paredzēto Savienības nostāju, nodrošinot informācijas dokumentu, kas ietver tā līdzvērtības novērtējuma rezultātus, kurš veikts saistībā ar jauno vai atjaunināto produktu sarakstu, kas sniegts I vai II pielikumā, un kas ietver arī:

               a)

               attiecīgo produktu sarakstu kopā ar norādi par gaidāmajiem daudzumiem eksportēšanai uz Savienību;

               b)

               ražošanas noteikumus, kas piemērojami attiecīgajiem produktiem Čīles Republikā, ar norādi par to, kā ir atrisinātas visas būtiskās atšķirības no attiecīgajiem Savienības noteikumiem;

               c)

               attiecīgā gadījumā – jaunu vai atjauninātu kontroles sistēmu, kas piemērojama attiecīgajiem produktiem, ar norādi par to, kā ir atrisinātas visas būtiskās atšķirības no attiecīgajiem Savienības noteikumiem;

               d)

               jebkādu citu informāciju, ko Komisija uzskata par būtisku.

         Ja konkrēts skaits dalībvalstu pārstāvju, kas atbilst bloķējošajam mazākumam saskaņā ar Līguma 238. panta 3. punkta a) apakšpunkta otro daļu, ceļ iebildumus, Komisija iesniedz priekšlikumu saskaņā ar Līguma 218. panta 9. punktu.
   5. pants
   Jebkādu Savienības lēmumu saskaņā ar nolīguma 3. panta 4. un 5. punktu vienpusēji apturēt nolīguma IV pielikumā uzskaitīto normatīvo aktu līdzvērtības atzīšanu, tostarp minēto normatīvo aktu atjaunināšanu un konsolidētās redakcijas, kā minēts nolīguma V pielikumā, pieņem Komisija.
   Pirms Komisija šādu lēmumu pieņem, tā informē dalībvalstu pārstāvjus saskaņā ar šā lēmuma 4. pantā noteikto procedūru.
   6. pants
   Šis lēmums stājas spēkā 2018. gada 1. janvārī.

      Luksemburgā, 2017. gada 9. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. KIISLER

      (1)  2017. gada 14. septembra piekrišana (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

      (2)  Padomes 2017. gada 6. marta Lēmums (ES) 2017/436 par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Čīles Republiku par bioloģisko produktu tirdzniecību (OV L 67, 14.3.2017., 33. lpp.).

      (3)  Nolīguma spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: Padomes Īstenošanas lēmums (ES) 2017/2351 (2016. gada 9. augusts) par naudas soda piemērošanu Spānijai par to, ka nav veikti efektīvi pasākumi, lai novērstu pārmērīga budžeta deficīta problēmu

text:
               16.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 336/27

         PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS (ES) 2017/2351
   (2016. gada 9. augusts)
   par naudas soda piemērošanu Spānijai par to, ka nav veikti efektīvi pasākumi, lai novērstu pārmērīga budžeta deficīta problēmu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1173/2011 (2011. gada 16. novembris) par efektīvu budžeta uzraudzības īstenošanu eurozonā (1) un jo īpaši tās 6. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Padome ar 2016. gada 12. jūlijā pieņemto lēmumu saskaņā ar Līguma 126. panta 8. punktu noteica, ka Spānija nav rīkojusies efektīvi, lai novērstu pārmērīgu budžeta deficītu, reaģējot uz Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikumu saskaņā ar Līguma 126. panta 7. punktu.

               (2)

               Pēc Padomes 2016. gada 12. jūlija lēmuma par to, ka Spānija nav veikusi efektīvus pasākumus, lai novērstu pārmērīgo budžeta deficītu, Komisijai būtu jāiesaka, lai Padome uzliek naudas sodu.

               (3)

               Spānijai piemērojamajam naudas sodam principā būtu jāsasniedz 0,2 % no tās IKP iepriekšējā gadā, bet šo summu var samazināt vai atcelt, pamatojoties uz ārkārtas ekonomiskajiem apstākļiem vai pēc attiecīgās dalībvalsts pamatota pieprasījuma.

               (4)

               Spānijas IKP 2015. gadā bija EUR 1 081,19 miljardi, un 0,2 % no minētā IKP atbilst EUR 2 162,38 miljoniem.

               (5)

               Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1173/2011 2. panta 3. punktu “ārkārtēji ekonomiskie apstākļi” ir apstākļi, kad valsts budžeta deficīta pārsniegums pār atsauces vērtību ir uzskatāms par ārkārtas pārsniegumu Līguma 126. panta 2. punkta a) apakšpunkta otrā ievilkuma nozīmē, kā noteikts Padomes Regulā (EK) Nr. 1467/97 (2). Saskaņā ar minēto regulu šāds pārsniegums ir ārkārtējs, ja to izraisa i) kādi ārkārtēji apstākļi ārpus attiecīgās dalībvalsts kontroles un ja tie ievērojami ietekmē vispārējās valdības finansiālo stāvokli, vai ii) ja to iemesls ir nopietna ekonomikas lejupslīde, proti, negatīvs gada IKP izaugsmes rādītājs vai kumulatīva ražošanas pazemināšanās ilgstošā laikposmā, kad pastāv ļoti zema gada IKP apjoma izaugsme attiecībā pret izaugsmes potenciālu.

               (6)

               Novērtējumā par iepriekšminēto nosacījumu piemērošanu Spānijai gūti turpmāk minētie secinājumi.

                           —

                           Pēc desmit sekojošiem ceturkšņiem, kuros reālā IKP izaugsme bija negatīva, Spānijā ekonomikas izaugsme atsākās 2013. gada trešajā ceturksnī. Reālā IKP izaugsme sasniedza 1,4 % 2014. gadā un palielinājās līdz 3,2 % 2015. gadā. Saskaņā ar atjauninātu Komisijas prognozi 2016. gadam reālā IKP izaugsme ir gaidāma 2,9 % apmērā 2016. gadā. Tas ir pārskatīts pieaugums 0,3 procentpunktu apmērā salīdzinājumā ar Komisijas 2016. gada pavasara prognozi, kā pamatā ir augstāks nekā plānotais publiskais un privātais patēriņš gada pirmajā ceturksnī. Līdz ar to nav notikusi nopietna ekonomikas lejupslīde laikposmā, uz ko attiecas Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikums (t. i., 2013.–2016. g.).

                           —

                           Turklāt nav bijuši neparasti notikumi ārpus valdības kontroles, kas varēja būtiski ietekmēt publiskās finanses no 2013. līdz 2016. gadam. Lai arī Spānijas inflācija bija negaidīti zema un 2014. gadā pat negatīva, tās ietekme uz publiskajām finansēm nebija būtiska, jo to lielākoties kompensēja lielāks reālā IKP pieaugums, nekā bija paredzams, ko veicināja strauja darba vietu radīšana, un lieli nodokļu ieņēmumi pieauguma struktūrā vēl vairāk samazināja deficītu.

               (7)

               Tādējādi nepastāv ārkārtas ekonomiskie apstākļi, kas pamatotu naudas soda summas samazināšanu.

               (8)

               Spānija 2016. gada 13. jūlijā iesniedza pamatotu pieprasījumu Komisijai ieteikt Padomei noteikt naudas sodu nulles apmērā. Pamatojot savu pieprasījumu, Spānija norādīja turpmāk minētos iemeslus.
               Spānija atgādina par saviem svarīgajiem sasniegumiem, neraugoties uz sarežģītajiem ekonomikas apstākļiem, īstenojot tālejošu reformu darba programmu, kas izrādījās izšķiroša, lai atbalstītu ekonomiskās darbības spēcīgu atgūšanos un darba vietu izveidi, kā arī kumulatīvās nelīdzsvarotības novēršanu. Tā arī norāda uz krīzes sākumā īstenotajiem būtiskajiem fiskālajiem centieniem un negatīvo ietekmi, ko zema un pat negatīva inflācija radījusi uz fiskālās korekcijas procesu, kā arī uz ekonomiku kopumā. Tiek minēti arī ar metodoloģiju saistīti jautājumi attiecībā uz pašreizējās metodoloģijas iespējamo nespēju novērtēt atbilstību Stabilitātes un izaugsmes paktam, lai ņemtu vērā negatīvās inflācijas sekas vai lai precīzi izmērītu IKP izaugsmes potenciālu Spānijas gadījumā. Visbeidzot, tā ziņo par pasākumiem un saistībām, kas veiktas, lai samazinātu valsts budžeta deficītu 2016. gadā, un atkārtoti apstiprina saistības novērst pārmērīgu budžeta deficītu līdz 2017. gadam.

               (9)

               Iepriekšminēto argumentu izvērtējuma rezultātā var izdarīt turpmāk izklāstītos secinājumus.

               (10)

               Spānijas ekonomikā pēdējos gados ir notikušas būtiskas pārmaiņas, arī pateicoties reformām, kas veiktas sarežģītos ekonomikas apstākļos, kas palīdzēja atvieglot esošās neelastības darba un produktu tirgū. Finansiālās palīdzības programmas veiksmīga pabeigšana finanšu iestāžu rekapitalizācijai Spānijā 2014. gada sākumā un paralēli veiktās apjomīgas strukturālās reformas radīja stabilu pamatu ekonomikas atveseļošanai. Arī pēc programmas pabeigšanas Spānija turpināja īstenot strukturālās reformas, tostarp maksātnespējas regulējuma reformu, banku sektora pārstrukturēšanas pilnveidošanu, valsts pārvaldes reformu un neatkarīgas fiskālās padomes kritēriju izveidi. Pateicoties monetārajai politikai un pastiprinātai eurozonas pārvaldības struktūrai, atsākās kapitāla ieplūde un uzlabojās finanšu stāvoklis. Atsākoties izaugsmei 2013. gada otrajā pusē, sākās arī iekšējā un ārējā līdzsvarošana, ko atbalstīja arī reformu virzīts konkurētspējas pieaugums. Līdz ar ekonomikas atveseļošanos notika spēcīga darba vietu radīšana, ko veicināja pastāvīga darba algu mērenība un darba tirgus reformu ietekme. Neraugoties uz panākto ekonomikas līdzsvarošanā, ir jāturpina būtisku problēmu risināšana, jo privātā un publiskā parāda aizvien augstais līmenis, kas atspoguļots neto ārējo saistību ļoti augstajā līmenī pakļauj Spāniju riskiem, ko rada izmaiņas tirgus noskaņojumā, un aizvien augstais bezdarba līmenis kavē ekonomikas korekciju.

               (11)

               Lai arī Spānija nerīkojās efektīvi, lai novērstu pārmērīga budžeta deficītu atbilstīgi Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikumam, būtu jāatzīst, ka Spānija bija jau īstenojusi apjomīgus fiskālos centienus, lai novērstu savu pārmērīgo budžeta deficītu 2012. gada budžetā un – mazākā apmērā – 2013. gada budžetā. Konsolidācijas pārgurums, uz ko norādīts Padomes 2016. gada 12. jūlija lēmumā, iestājās pēc būtiskiem fiskālajiem un strukturālajiem centieniem, kā arī sarežģītu ekonomikas apstākļu rezultātā, kas ietekmēja sociālo kohēziju. Nenoliedzami, neraugoties uz ekonomikas spēcīgo atgūšanos kopš 2013. gada trešā ceturkšņa, Spānija aizvien saskārās ar nelabvēlīgiem ekonomiskajiem apstākļiem laikposmā, uz ko attiecas pēdējais Padomes ieteikums. Starpība starp potenciālo un faktisko ražošanas apjomu sasniedza –8,5 % no potenciālā IKP 2013. gadā, un, lai gan notika strauja uzlabošanās, tā aizvien bija negatīva, proti, –4,0 % 2015. gadā. Bezdarba līmenis pieauga līdz 26,1 % 2013. gadā, un sociālā atstumtība un nevienlīdzība pasliktinājās krīzes sākumā, kā rezultātā 2014. gadā to cilvēku skaits, kuriem draud nabadzība vai sociālā atstumtība, bija 29,2 %, kas bija viens no augstākajiem rādītājiem Savienībā.

               (12)

               Šajā kontekstā, lai arī dažiem nesenajos gados veiktajiem pasākumiem bija negatīva tieša ietekme uz publiskajām finansēm, tās, iespējams, var veicināt izaugsmi un nodarbinātību vidējā termiņā līdz ilgtermiņā, kā arī publisko finanšu ilgtspējību. Sociālā nodrošinājuma iemaksu izņēmumi un atbrīvojumi veicināja pastāvīgu valdības budžeta deficītu, bet zināmā mērā atbalstīja sociālo kohēziju, jo attiecās uz cilvēkiem ar zemākiem ienākumiem, mazkvalificētiem darba ņēmējiem un jauniem pastāvīgiem darba līgumiem. Lai arī tās bija nepietiekami finansētas, 2014. gada beigās pieņemto nodokļu reformu mērķis bija padarīt nodokļu struktūru izaugsmei labvēlīgāku, kā arī uzlabot nodokļu pārvaldību un taisnīgumu.

               (13)

               Atzinīgi tiek vērtēts tas, ka attiecībā uz 2016. gadu Spānijas pagaidu valdība ir veikusi deficīta samazināšanas pasākumus, ievērojot Komisijas 2016. gada 9. marta ieteikumu par pasākumiem, kas jāveic Spānijai, lai nodrošinātu tās pārmērīga budžeta deficīta savlaicīgu novēršanu. Jo īpaši nolūkā īstenot noteikumus valsts tiesību aktos, lai panāktu fiskālo disciplīnu reģionālajās pašvaldībās, valdība 6. aprīlī pieprasīja 12 reģionālajām pašvaldībām apstiprināt budžeta apropriāciju samazinājumus, lai nodrošinātu atbilstību to budžeta deficīta mērķiem attiecībā uz 2016. gadu. Lai arī izdevumu samazinājumi 2016. gadam, ko līdz šim ir pieņēmušas minētās pašvaldības, lielā mērā atpaliek no plānotās summas, kas norādīta 2016. gada Stabilitātes programmā, Spānijas centrālā valdība ir apstiprinājusi aptuveni 0,2 % no IKP samazinājumiem budžeta apropriācijās. Spānijas pagaidu valdība 13. jūlijā paziņoja par apņemšanos īstenot turpmākus deficīta samazināšanas pasākumus. Attiecībā uz ieņēmumiem grozījumi uzņēmumu ienākuma nodokļa likumā, kas jāpieņem, tiklīdz tiks izveidota jaunā valdība, ir paredzēti, lai kompensētu ieņēmumu zaudējumus aptuveni 0,5 % no IKP apmērā, kas plānoti 2016. gadā pēc izmaiņām, kas izdarītas uzņēmumu ienākuma nodokļa atsevišķu maksājumu regulējumā (pagos fraccionados), lai nodrošinātu, ka uzņēmuma ienākuma nodokļa ieņēmumi sasniegtu 2016. gada Stabilitātes programmā plānoto līmeni. Attiecībā uz izdevumiem, nosakot ātrāku datumu centrālās valdības fiskālā gada slēgšanai, kas pieņemts 14. jūlijā, var palīdzēt ierobežot izdevumus 2016. gada otrajā pusē. Tomēr šie pasākumi aizvien ir pakļauti būtiskiem īstenošanas riskiem, jo īpaši attiecībā uz to, vai parlaments laikus pieņem nepieciešamās izmaiņas uzņēmumu ienākumu nodokļa likumā, un to, vai tās būs pietiekamas, lai kompensētu paredzamo deficītu uzņēmumu ienākumu nodokļu ieņēmumos. Valdība ir arī apņēmusies veikt turpmākus pasākumus pret krāpšanos nodokļu jomā.

               (14)

               Spānijas pamatotajā pieprasījumā Komisijai arī norādīta negatīvā ietekme, ko zema un pat negatīva inflācija radījusi uz fiskālās korekcijas procesu, kā arī uz ekonomiku kopumā. Kā apgalvots Padomes 2016. gada 12. jūlija lēmumā, inflācija Spānijā 2013.–2015. gadā (kas mērīta ar IKP deflatoru) bija patiešām daudz zemāka nekā pamata makroekonomikas scenārijā, kas bija ieteikuma pamatā (tas bija pat negatīvs 2014. gadā, proti, – 0,4 %). Tomēr negatīvo ietekmi, ko izraisīja zemā vai pat negatīvā inflācija uz Spānijas fiskālajiem rezultātiem, lielā mērā kompensēja lielāka reālā IKP pieaugums, nekā bija paredzams.

               (15)

               Spānija ir arī pieminējusi ar metodoloģiju saistītus jautājumus attiecībā uz pašreizējās efektīvās rīcības metodoloģijas iespējamo nespēju ņemt vērā negatīvās inflācijas sekas vai precīzi izmērīt IKP izaugsmes potenciālu Spānijas gadījumā. Attiecībā uz iespējamo nepietiekamo novērtējumu attiecībā uz strukturālajiem centieniem, kas veikti Spānijā, jāņem vērā, ka, novērtējot iespējamo izaugsmi, Komisija piemēro Padomes apstiprinātu kopīgi saskaņotu metodoloģiju ražošanas funkcijas novērtējumam. Attiecībā uz negatīvās inflācijas ietekmi Komisija savā analītiskajā darbā atzīst, ka fiskālajai uzraudzībai saskaņotā metodika, un, pamatojoties uz nominālās bilances rādītāju korekciju, piemērojot potenciālās izlaides aplēses, var radīt strukturālo centienu nepietiekamu novērtējumu, ja pastāv negatīvas inflācijas šoks. Tomēr šo pieeju papildina tā dēvētā fiskālo centienu augšupēja pieeja, kas novērtē, vai ir sasniegti izdevumu jomā noteiktie mērķi un vai ir īstenoti plānotie diskrecionārie pasākumi ieņēmumu daļā. Pretstatā izmaiņām strukturālajā bilancē šī augšupējā pieeja, visticamāk, pārvērtēs fiskālos centienus pēc zemas inflācijas šoka. Spānijas gadījumā šādas augšupējas metodikas izmantošana norāda uz to, ka netika veikti kumulatīvie pasākumi laikposmā no 2013. līdz 2015. gadam salīdzinājumā ar ieteiktajiem kumulatīvajiem strukturālajiem pasākumiem 3,0 % apmērā no IKP.

               (16)

               Ņemot vērā Spānijas pamatoto pieprasījumu un ņemot vērā iepriekšējos punktus, jo īpaši būtiskās strukturālās reformas, ko Spānijas valdība ir veikusi kopš 2012. gada un kuras vēl tiek īstenotas, sarežģīto ekonomikas stāvokli laikposmā, uz ko attiecas Padomes 2013. gada jūnija ieteikums, deficītu samazinošas saistības, par kurām Spānijas pagaidu valdība paziņojusi tās pamatotajā pieprasījumā, kā arī ņemot vērā konsolidācijas pasākumus, kas ieviesti pēc Komisijas 2016. gada 9. marta ieteikuma par pasākumiem, kas jāveic Spānijai, lai nodrošinātu tās pārmērīgā budžeta deficīta savlaicīgu novēršanu, tiek uzskatīts par pamatotu atcelt naudas sodu 0,2 % apmērā no IKP,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Naudas sods 0,2 % apmērā no IKP, kas uzliekams Spānijai par efektīvu pasākumu neveikšanu, reaģējot uz Padomes 2013. gada 21. jūnija ieteikumu, ir atcelts.
   2. pants
   Šis lēmums ir adresēts Spānijas Karalistei.

      Briselē, 2016. gada 9. augustā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. LAJČÁK

      (1)  OV L 306, 23.11.2011., 1. lpp.

      (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 1467/97 (1997. gada 7. jūlijs) par to, kā paātrināt un precizēt pārmērīga budžeta deficīta novēršanas procedūras īstenošanu (OV L 209, 2.8.1997., 6. lpp.).


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2017/2370 (2017. gada 18. decembris), ar ko atbalsta Hāgas rīcības kodeksu un ballistisko raķešu neizplatīšanu, īstenojot ES Stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai

text:
               19.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 337/28

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2017/2370
   (2017. gada 18. decembris),
   ar ko atbalsta Hāgas rīcības kodeksu un ballistisko raķešu neizplatīšanu, īstenojot ES Stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2003. gada 12. decembrī pieņēma ES Stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai (“stratēģija”), kuras III nodaļā iekļauts saraksts ar pasākumiem, kas ir jāveic gan Savienībā, gan trešās valstīs, lai apkarotu šādu ieroču izplatīšanu.

               (2)

               Savienība aktīvi īsteno stratēģiju un veic pasākumus, kas uzskaitīti tās III nodaļā, konkrēti, piešķir finanšu līdzekļus, lai atbalstītu konkrētus projektus, kuru mērķis ir uzlabot daudzpusējo ieroču neizplatīšanas sistēmu, un daudzpusējus pasākumus, ar kuriem veicina uzticēšanos. Minētās daudzpusējās ieroču neizplatīšanas sistēmas sastāvdaļa ir Hāgas rīcības kodekss pret ballistisko raķešu izplatīšanu (“kodekss”).

               (3)

               Padome 2003. gada 17. novembrī pieņēma Kopējo nostāju 2003/805/KĀDP (1). Minētajā kopējā nostājā Savienība ir aicināta inter alia pārliecināt pēc iespējas vairāk valstu pievienoties kodeksam, jo īpaši tās valstis, kurām ir ballistisko raķešu spējas, kā arī turpināt izstrādāt un īstenot kodeksu, jo īpaši pasākumus, ar kuriem veicina uzticēšanos, un veicināt ciešāku kodeksa saikni ar Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) daudzpusējo ieroču neizplatīšanas sistēmu.

               (4)

               Padome 2008. gada 8. decembrī pieņēma secinājumus un dokumentu ar nosaukumu “Jaunas Eiropas Savienības darbības līnijas, apkarojot masu iznīcināšanas ieroču un to piegādes sistēmu izplatīšanu”. Dokumentā inter alia teikts, ka masu iznīcināšanas ieroču (MII) un to nogādes sistēmu izplatīšana joprojām ir viens no lielākajiem drošības apdraudējumiem un ka ieroču neizplatīšanas politika ir būtiski svarīga kopējās ārpolitikas un drošības politikas daļa.

               (5)

               Padome 2008. gada 18. decembrī pieņēma Lēmumu 2008/974/KĀDP (2), atbalstot kodeksu saistībā ar stratēģijas īstenošanu.

               (6)

               Padome 2012. gada 23. jūlijā pieņēma Lēmumu 2012/423/KĀDP (3). Pateicoties minētajam lēmumam, varēja veiksmīgi sekmēt kodeksa vispārēju piemērošanu un atbilstību tā principiem.

               (7)

               Padome 2014. gada 15. decembrī pieņēma Lēmumu 2014/913/KĀDP (4). Minētais lēmums ir palīdzējis uzlabot kodeksa pamanāmību un līdz ar to ir veicinājis jaunu locekļu pievienošanos kodeksam. Savienības prioritāte ir turpināt dialogu starp valstīm, kas pievienojušās kodeksam, un tām, kuras tam nav pievienojušās, lai turpmāk veicinātu kodeksa vispārēju piemērošanu, kā arī lai uzlabotu tā īstenošanu un pastiprinātu tā darbību. Ar šo lēmumu būtu jāveicina minētais process.

               (8)

               Vispārīgāk raugoties, fakts, ka joprojām tiek izplatītas tādas ballistiskās raķetes, kas spēj nogādāt MII, starptautiskajai sabiedrībai rada arvien lielākas bažas; tas jo īpaši attiecas uz pašreizējām raķešu programmām Tuvajos Austrumos, Ziemeļaustrumāzijā un Dienvidaustrumāzijā.

               (9)

               Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome (ANO DP) Rezolūcijā (ANO DPR) 1540 (2004) uzsvēra un ANO DPR 1977 (2011) un 2325 (2016) atgādināja, ka kodolieroču, ķīmisko un bioloģisko ieroču, kā arī to nogādes līdzekļu izplatīšana rada draudus mieram un drošībai pasaulē, un noteica valstīm pienākumu inter alia atturēties sniegt nevalstiskiem dalībniekiem jebkādu palīdzību izstrādāt, iegūt, ražot, turēt īpašumā, pārvadāt, nodot citiem vai izmantot kodolieročus, ķīmiskos vai bioloģiskos ieročus un to nogādes līdzekļus. To, ka kodolieroči, ķīmiskie un bioloģiskie ieroči, kā arī to nogādes līdzekļi apdraud mieru un drošību pasaulē, vēlreiz apstiprināja ANO DPR 1887 (2009) par kodolieroču neizplatīšanu un kodolatbruņošanos,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Saskaņā ar ES stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai (“stratēģija”), kurā paredzēts mērķis atbalstīt, īstenot un stiprināt daudzpusējus atbruņošanās un ieroču neizplatīšanas līgumus un vienošanās, Savienība turpina atbalstīt Hāgas rīcības kodeksa pret ballistisko raķešu izplatīšanu (“kodekss”) vispārēju un pilnīgu piemērošanu un darbības pastiprināšanu.
   2.   Kodeksa atbalstam paredzētās darbības, kas atbilst saskaņā ar stratēģiju veiktajiem pasākumiem, ir reģionāli un apakšreģionāli semināri, konferences, ekspertu vizītes, pētniecība, informēšana un saziņa, kā arī papildpasākumi līdztekus starptautiskām konferencēm.
   3.   Šo darbību mērķis ir:

               a)

               veicināt to, lai kodeksam pievienotos arvien vairāk valstu, un galu galā tā vispārēju piemērošanu;

               b)

               atbalstīt kodeksa pilnīgu īstenošanu,

               c)

               veicināt dialogu starp valstīm, kas pievienojušās kodeksam, un tām, kuras tam nav pievienojušās, ar mērķi palīdzēt veidot uzticēšanos un pārredzamību, veicināt atturēšanos un radīt lielāku stabilitāti un drošību visiem;

               d)

               palielināt kodeksa pamanāmību un uzlabot sabiedrības informētību par riskiem un apdraudējumiem, ko rada ballistisko raķešu izplatīšana;

               e)

               izpētīt – jo īpaši ar akadēmisku pētījumu palīdzību – iespējas stiprināt kodeksa darbību un veicināt sadarbību starp kodeksu un citiem attiecīgiem daudzpusējiem instrumentiem, tādiem kā raķešu tehnoloģiju kontroles režīms, ANO DPR 1540 (2004) un Apvienoto Nāciju Organizācijas kosmosā nogādāto objektu reģistrs.

         4.   Projektu sīkāks apraksts ir sniegts pielikumā.
   2. pants
   1.   Par šā lēmuma īstenošanu atbild Augstais pārstāvis (AP).
   2.   Lēmuma 1. panta 2. punktā minēto projektu tehnisko īstenošanu veic Fondation pour la recherche stratégique (FRS). FRS šo uzdevumu veic AP kontrolē. Šajā nolūkā AP ar FRS vienojas par vajadzīgo uzdevuma izpildes kārtību.
   3. pants
   1.   Finanšu atsauces summa 1. panta 2. punktā minēto projektu īstenošanai ir EUR 1 878 120,05.
   2.   Izdevumus, ko finansē no 1. punktā paredzētās summas, pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam.
   3.   Komisija uzrauga 2. punktā minēto izdevumu pareizu pārvaldību. Šajā nolūkā tā pēc šā lēmuma pieņemšanas noslēdz dotāciju nolīgumu ar FRS par atsauces summu. Minētajam dotāciju nolīgumam piemēro noteikumus par dotācijām, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (5). Nolīgumā paredz, ka FRS ir jānodrošina Savienības ieguldījuma redzamība atbilstīgi tā apjomam.
   4.   Komisija 3. punktā minēto dotāciju nolīgumu cenšas noslēgt iespējami drīz pēc šā lēmuma stāšanās spēkā. Tā informē Padomi, ja rodas kādas grūtības minētajā procesā, un par dotāciju nolīguma noslēgšanas dienu.
   4. pants
   1.   AP ziņo Padomei par šā lēmuma īstenošanu, pamatojoties uz FRS sagatavotiem regulāriem ziņojumiem. Padomes veiktie novērtējumi balstās uz minētajiem ziņojumiem.
   2.   Komisija sniedz informāciju par 1. panta 2. punktā minēto projektu finansiālajiem aspektiem.
   5. pants
   1.   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   2.   Šis lēmums zaudē spēku 40 mēnešus pēc 3. panta 3. punktā minētā dotāciju nolīguma noslēgšanas dienas. Tomēr tas zaudē spēku sešus mēnešus pēc stāšanās spēkā, ja līdz tam laikam nav noslēgts dotāciju nolīgums.

      Briselē, 2017. gada 18. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         K. SIMSON

      (1)  Padomes Kopējā nostāja 2003/805/KĀDP (2003. gada 17. novembris) par daudzpusēju nolīgumu masveida iznīcināšanas ieroču neizplatīšanas un ieroču nogādes līdzekļu jomā vispārināšanu un pastiprināšanu (OV L 302, 20.11.2003., 34. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums 2008/974/KĀDP (2008. gada 18. decembris), atbalstot Hāgas rīcības kodeksu pret ballistisko raķešu izplatīšanu saistībā ar ES Masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanas stratēģijas īstenošanu (OV L 345, 23.12.2008., 91. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums 2012/423/KĀDP (2012. gada 23. jūlijs), ar ko atbalsta ballistisko raķešu neizplatīšanu saistībā ar ES Stratēģijas masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai un Padomes Kopējās nostājas 2003/805/KĀDP īstenošanu (OV L 196, 24.7.2012., 74. lpp.).

      (4)  Padomes Lēmums 2014/913/KĀDP (2014. gada 15. decembris), ar ko atbalsta Hāgas rīcības kodeksu un ballistisko raķešu neizplatīšanu, īstenojot ES Stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai (OV L 360, 17.12.2014., 44. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (2012. gada 25. oktobris) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.).

      PIELIKUMS
      1.   MĒRĶIS

      Šā lēmuma mērķis ir ar konkrētiem pasākumiem veicināt Hāgas rīcības kodeksa pret ballistisko raķešu izplatīšanu (“kodekss”) vispārēju un pilnīgu piemērošanu un darbības pastiprināšanu atbilstoši ES Stratēģijai masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai.
      Šis lēmums papildinās Savienības diplomātisko iesaisti ar valstīm, kas ir pievienojušās kodeksam, un valstīm, kas tam nav pievienojušās. Šajā sakarā attiecīgie Savienības vēstījumi ir šādi:

                  a)

                  valstīm, kas ir pievienojušās kodeksam:

                              i)

                              tas, cik svarīgi ir kodeksu pilnībā īstenot, jo īpaši, izmantojot kodeksā paredzētās ikgadējās deklarācijas un iepriekšējos paziņojumus par raķešu palaišanu;

                              ii)

                              aicinājums pilnībā izmantot kodeksu kā līdzekli, ar ko veicināt pārredzamību un uzticēšanos – gan reģionāli, gan starptautiski – un palīdzēt mazināt un novērst ballistisko raķešu, ar kurām var nogādāt masu iznīcināšanas ieročus (MII), izplatīšanu;

                  b)

                  valstīm, kas nav pievienojušās kodeksam:

                              i)

                              aicinājums pievienoties kodeksam un tādā veidā sniegt ieguldījumu plašākos daudzpusējos centienos novērst MII un to nogādes līdzekļu izplatīšanu;

                              ii)

                              izmantot kodeksa noteikumus, lai palīdzētu samazināt reģionālus saspīlējumus un veidot uzticēšanos, tādā veidā veicinot lielāku drošību visiem.

            Papildus tam šo lēmumu izmantos, lai palīdzētu finansēt ierobežotu skaitu pētījumu par sinerģijām starp kodeksu un citiem attiecīgiem daudzpusējiem instrumentiem, tādiem kā raķešu tehnoloģiju kontroles režīms (MTCR), ANO DPR 1540 (2004) un ANO kosmosā nogādāto objektu reģistrs.
      Visbeidzot, šā lēmuma mērķis ir atbalstīt notiekošo starptautiskās kopienas politisko dialogu par drošību un ilgtspējību kosmosā, jo īpaši, nodrošinot ierobežotu finanšu ieguldījumu ikgadējām kosmosam veltītajām konferencēm, ko organizē Apvienoto Nāciju Organizācijas Atbruņošanās pētniecības institūts (UNIDIR) Ženēvā.
      2.   PASĀKUMI

      2.1.   Pasākumu mērķi:

                  a)

                  veicināt to, lai kodeksam pievienotos arvien vairāk valstu, un galu galā tā vispārēju piemērošanu;

                  b)

                  atbalstīt to, lai valstis, kuras pievienojušās kodeksam, to pilnīgi īstenotu;

                  c)

                  veicināt dialogu starp valstīm, kas pievienojušās kodeksam, un tām, kuras tam nav pievienojušās, ar mērķi palīdzēt veidot uzticēšanos un pārredzamību, veicināt atturēšanos un radīt lielāku stabilitāti un drošību visiem;

                  d)

                  popularizēt kodeksu un uzlabot sabiedrības informētību par riskiem un apdraudējumiem, ko rada ballistisko raķešu izplatīšana;

                  e)

                  izpētīt – jo īpaši ar akadēmisku pētījumu palīdzību – iespējas stiprināt kodeksa darbību un veicināt sadarbību starp kodeksu un citiem attiecīgiem daudzpusējiem instrumentiem, tādiem kā MTCR un ANO DPR 1540 (2004).

            2.2.   Pasākumu apraksts:

                  a)

                     FRS organizēs informēšanas pasākumus, ko rīkos kā reģionālus un/vai apakšreģionālus seminārus un ekspertu misijas ar mērķi:

                              i)

                              uzlabot informētību par riskiem un problēmām, ko rada ballistisko raķešu izplatīšana;

                              ii)

                              nodrošināt platformu, kur attiecīgajiem ekspertiem neformāli sazināties (“Chatam House noteikumi”) par stratēģiskiem jautājumiem un tādā veidā palīdzēt veidot uzticēšanos starp valstīm; un

                              iii)

                              veicināt Savienības mērķus – kodeksa vispārēju un pilnīgu piemērošanu un darbības pastiprināšanu.

                     FRS organizēs līdz deviņiem reģionāliem un/vai apakšreģionāliem pasākumiem, tostarp Latīņamerikā un Karību jūras reģionā, Tuvajos Austrumos / Āfrikā un Dienvidaustrumāzijā, kā arī līdz sešām ekspertu misijām uz konkrētām valstīm, kas nav pievienojušās kodeksam. Visus šādus pasākumus īstenos ciešā sadarbībā ar attiecīgo uzņēmējvalstu valdības iestādēm un vajadzības gadījumā ar attiecīgām akadēmiskām aprindām;

                  b)

                     FRS organizēs līdz sešiem kodeksam veltītiem papildpasākumiem līdztekus starptautiskām konferencēm, jo īpaši līdztekus kodeksa ikgadējai sanāksmei Vīnē un ANO Ģenerālās asamblejas Pirmās komitejas sanāksmei Ņujorkā. Šādi papildpasākumi būs paredzēti tam, lai padziļinātu saikni starp kodeksu un ANO atbilstoši Rezolūcijai 71/33, ko ANO Ģenerālā asambleja pieņēma 2016. gada 5. decembrī;

                  c)

                     FRS ciešā sadarbībā ar attiecīgajām iestādēm organizēs starptautiskas ekspertu grupas vizīti kosmisko raķešu palaišanas vietā saskaņā ar kodeksa 4. panta a) punkta ii) apakšpunkta trešo ievilkumu;

                  d)

                     FRS no Savienības piešķirtās dotācijas trīs reizes pārskaitīs EUR 29 240,00UNIDIR ar mērķi palīdzēt finansēt UNIDIR ikgadējās konferences par kosmosa drošības jautājumiem un tādā veidā dot ieguldījumu vispārējā mērķī atbalstīt kodeksu. FRS un UNIDIR nodrošinās Savienības redzamību šajās konferencēs atbilstoši Savienības ieguldījuma apjomam;

                  e)

                     FRS pasūtīs un publicēs vismaz četrus pētījumus par jautājumiem, kas saistīti ar kodeksu, tostarp vienu vai vairākus pētījumus par saikni starp kodeksu un citiem attiecīgiem daudzpusējiem instrumentiem, tādiem kā MTCR un ANO DPR 1540 (2004). Šajā nolūkā FRS lūgs ieguldījumu no visām pētniecības iestādēm, kas ietilpst ES neizplatīšanas un atbruņošanās konsorcijā vai ir ar to saistītas. Par pētījumu tematiem vienosies FRS un attiecīgie Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) dienesti;

                  f)

                     FRS veiks saziņas un informēšanas darbības ar mērķi uzlabot kodeksa redzamību un Savienības ieguldījumu tajā. FRS izstrādās detalizētu saziņas un informēšanas plānu, kam vajadzīgs EĀDD un Komisijas apstiprinājums.

            2.3.   Pasākumu rezultāti:

                  a)

                  vairāk valstu pievienojušās Kodeksam;

                  b)

                  valstis, kuras pievienojušās kodeksam, to labāk īsteno;

                  c)

                  politikas veidotāji, regulatori, eksperti un sabiedrība labāk apzinās, cik svarīgi ir, lai valstis pievienotos kodeksam un to īstenotu;

                  d)

                  Savienības centieni veicināt kodeksa vispārēju un pilnīgu piemērošanu un darbības pastiprināšanu ir labāk pamanāmi.

            3.   PASĀKUMU PARTNERI

         FRS, darbojoties ciešā saziņā ar EĀDD, turpinās attīstīt efektīvas partnerības ar ieinteresētām reģionālām un apakšreģionālām organizācijām, valstu iestādēm, pētniecības iestādēm un citām attiecīgām struktūrām.
      Attiecībā uz 2.2. punkta e) apakšpunktā paredzēto pasākumu FRS cieši sadarbosies ar UNIDIR.
      4.   MIJIEDARBĪBA AR SAVIENĪBAS CENTIENIEM

      Pamatojoties uz informāciju, ko FRS regulāri sniegs par savām darbībām, Savienība var nolemt tā centienus papildināt ar mērķtiecīgu diplomātisku rīcību, kas paredzēta, lai uzlabotu izpratni par to, cik svarīgi ir, lai valstis pievienotos kodeksam un to īstenotu.
      5.   PASĀKUMU ATBALSTA SAŅĒMĒJI

                  a)

                  Valstis – gan tās, kas pievienojušās kodeksam, gan tās, kuras tam nav pievienojušās;

                  b)

                  valdību ierēdņi, politikas veidotāji, regulatori, eksperti;

                  c)

                  starptautiskas, reģionālas un apakšreģionālas organizācijas;

                  d)

                  akadēmiskās aprindas un pilsoniskā sabiedrība;

                  e)

                  kodeksa priekšsēdētājs.

            6.   DARBĪBAS VIETA

      Iespējamās sanāksmju, semināru un citu pasākumu norises vietas izraudzīsies FRS, apspriežoties ar attiecīgajiem EĀDD dienestiem. Kritēriji vietas izvēlei ietvers attiecīgās valsts vai konkrēta reģiona starptautiskas organizācijas vēlmi un apņemšanos uzņemt pasākumu. Konkrētas valstu apmeklējumu vai konkrētās valstīs notiekošu pasākumu vietas būs atkarīgas no ieinteresēto valstu vai starpvaldību organizāciju ielūguma.
      7.   ILGUMS

      Kopējais paredzētais darbības ilgums ir 36 mēneši.