title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2018/847 (2018. gada 30. maijs) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saistībā ar Beļģijas pieteikumu EGF/2017/010 BE/Caterpillar

text:
               8.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 144/5

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/847
   (2018. gada 30. maijs)
   par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saistībā ar Beļģijas pieteikumu EGF/2017/010 BE/Caterpillar

   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1309/2013 (2013. gada 17. decembris) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (2014–2020) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1927/2006 (1), un jo īpaši tās 15. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (2) un jo īpaši tā 13. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda (EGF) mērķis ir sniegt atbalstu darba ņēmējiem, kas atlaisti no darba, un pašnodarbinātām personām, kuru darbība ir beigusies tādēļ, ka globalizācijas dēļ ir notikušas lielas strukturālas pārmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos, turpinās globālā finanšu un ekonomikas krīze vai ir sākusies jauna globāla finanšu un ekonomikas krīze, un lai palīdzētu viņiem no jauna iekļauties darba tirgū.

               (2)

               EGF var izmantot, nepārsniedzot maksimālo summu EUR 150 miljoni gadā (2011. gada cenās), kā noteikts 12. pantā Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (3).

               (3)

               2017. gada 18. decembrī Beļģija iesniedza pieteikumu EGF izmantošanai saistībā ar darba ņēmēju atlaišanu uzņēmumā Caterpillar Solar Gosselies un tā piecos piegādes uzņēmumos. Pieteikums tika papildināts ar papildu informāciju, kas iesniegta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 8. panta 3. punktu. Šis pieteikums atbilst Regulas (ES) Nr. 1309/2013 13. pantā noteiktajām prasībām par EGF finansiālā ieguldījuma noteikšanu.

               (4)

               Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 6. panta 2. punktu Beļģija nolēma sniegt EGF līdzfinansētus individualizētus pakalpojumus arī 300 jauniešiem, kas nemācās, nestrādā un neapgūst arodu (NEET).

               (5)

               Tādēļ EGF būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu EUR 4 621 616 apmērā saistībā ar Beļģijas iesniegto pieteikumu.

               (6)

               Lai pēc iespējas saīsinātu laiku, kas vajadzīgs EGF izmantošanai, šis lēmums būtu jāpiemēro no tā pieņemšanas dienas,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Savienības 2018. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, lai piešķirtu EUR 4 621 616 saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2018. gada 30. maija.

      Strasbūrā, 2018. gada 30. maijā

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         A. TAJANI

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         L. PAVLOVA

      (1)  OV L 347, 20.12.2013., 855. lpp.

      (2)  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

      (3)  Padomes 2013. gada 2. decembra Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).


               19.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 215/299

         P8_TA(2016)0410
   Iebildumu neizteikšana pret deleģēto aktu: regulatīvie tehniskie standarti riska mazināšanas metodēm dažiem ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem
   Eiropas Parlamenta lēmums par iebildumu neizteikšanu Komisijas 2016. gada 4. oktobra deleģētajai regulai, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem papildina attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem riska mazināšanas metodēm, kas paredzētas ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem, kuriem tīrvērti neveic centrālais darījumu partneris (C(2016)06329 – 2016/2930(DEA))
   (2018/C 215/57)

      Eiropas Parlaments,

               —

               ņemot vērā Komisijas deleģēto regulu (C(2016)06329),

               —

               ņemot vērā Komisijas 2016. gada 4. oktobra vēstuli, kurā tā lūdz paziņot, ka Parlaments neizteiks iebildumus pret deleģēto regulu,

               —

               ņemot vērā Ekonomikas un monetārās komitejas 2016. gada 13. oktobra vēstuli Komiteju priekšsēdētāju konferences priekšsēdētājam,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (1) (Eiropas Tirgu infrastruktūras regula — ETIR) un jo īpaši tās 11. panta 15. punktu,

               —

               ņemot vērā 13. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regulā (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/78/EK (2), un Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regulā (ES) Nr. 1094/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/79/EK (3), kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regulā (ES) Nr. 1095/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/77/EK (4),

               —

               ņemot vērā regulatīvo tehnisko standartu projektu, kuru 2016. gada 8. martā iesniedza Eiropas uzraudzības iestādes (EUI — Eiropas Banku iestāde, Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde un Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde) saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 648/2012 11. panta 15. punktu,

               —

               ņemot vērā Ekonomikas un monetārās komitejas ieteikumu pieņemt lēmumu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 105. panta 6. punktu,

               —

               ņemot vērā to, ka netika izteikti iebildumi Reglamenta 105. panta 6. punkta trešajā un ceturtajā ievilkumā noteiktajā termiņā, kurš beidzās 2016. gada 25. oktobrī,

               A.

               tā kā ETIR ir noteiktas tīrvērtes un divpusējās riska pārvaldības prasības ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem, ziņojumu sniegšanas prasības attiecībā uz atvasināto instrumentu līgumiem un vienotas prasības centrālo darījumu partneru (CCP) un darījumu reģistru darbībai;

               B.

               tā kā ETIR 11. panta 15. punktā ir noteikts, ka EUI izstrādā kopīgu regulatīvo tehnisko standartu (RTS) projektu, kurā būtu precīzi noteiktas riska pārvaldības procedūras, tostarp nodrošinājuma apmērs un veidi un nodalīšanas shēmas, kas nepieciešami, lai nodrošinātu atbilstību ETIR 11. panta 3. punktam, procedūras, kas jāievēro darījumu partneriem un attiecīgajām kompetentajām iestādēm, piemērojot ETIR 11. panta 6. –10. punktā noteiktos izņēmumus un piemērojamos kritērijus, kas ir minēti ETIR 11. panta 5.–10. punktā, tostarp jo īpaši tas, kas būtu jāuzskata par praktisku vai juridisku šķērsli ātram pašu kapitāla pārvedumam un saistību nokārtošanai darījumu partneru starpā;

               C.

               tā kā ETIR 11. panta 15. punktā Komisijai ir noteiktas pilnvaras pieņemt minētos RTS, ņemot vērā darījuma partnera juridisko raksturu, saskaņā ar vai nu Regulas (ES) Nr. 1093/2010 (EBI regulas) 10.–14. pantu, vai nu Regulas (ES) Nr. 1094/2010 (EAAPI regulas) 10.–14. pantu, vai nu Regulas (ES) Nr. 1095/2010 (EVTI regulas) 10.–14. pantu;

               D.

               tā kā Bāzeles Banku uzraudzības komiteja (BCBS) un Starptautiskā Vērtspapīru komisiju organizācija (IOSCO) 2013. gada septembrī publicēja abu kopējo vispārējo regulējumu, kurā ir noteikts rezerves prasību slieksnis attiecībā uz atvasināto instrumentu necentralizētu tīrvērti, un to pārskatīja 2015. gada martā;

               E.

               tā kā EUI iesniedza RTS projektu Komisijai 2016. gada 8. martā;

               F.

               tā kā Komisija EUI par savu ieceri RTS projektu apstiprināt, izdarot virkni izmaiņu saskaņā ar EBI, EAAPI un EVTI regulas 10.panta 1. punktu informēja 2016. gada 28. jūlijā;

               G.

               tā kā EUI 2016. gada 8. septembrī Komisijai iesniedza oficiālu atzinumu saskaņā ar EBI, EAAPI un EVTI regulas 10. panta 1. punktu un pārskatīto RTS projektu;

               H.

               tā kā Komisija deleģēto regulu pieņēma 2016. gada 4. oktobrī;

               I.

               tā kā šī deleģētā regula var stāties spēkā tikai pēc tam, kad būs beidzies Parlamentam un Padomei paredzētais rūpīgās pārbaudes periods un ja ne Parlaments, ne Padome nav izteikuši iebildumus, vai ja pirms minētā perioda beigām gan Parlaments, gan Padome ir informējuši Komisiju par savu nodomu iebildumus neizteikt;

               J.

               tā kā EBI, EAAPI un EVTI regulas 13. panta 1. punktā paredzētais pārbaudes periods ir trīs mēneši, sākot ar RTS paziņošanas dienu; tā kā šis pārbaudes periods tāpēc beidzas 2017. gada 4. janvārī;

               K.

               tā kā par rezerves prasību sliekšņa īstenošanas grafiku attiecībā uz atvasināto instrumentu necentralizētu tīrvērti vienošanās tika panākta starptautiskā līmenī (BCBS un IOSCO); tā kā Savienība, kaut arī tā grafika pirmo posmu nesāka īstenot saskaņā ar vienošanos 2016. gada 1. septembrī, tā tomēr joprojām var pieņemt savus noteikumus laikus, lai ievērotu otro termiņu — 2017. gada 1. martu, kad daudziem finanšu darījumu partneriem un nefinanšu grupām ir jāsāk apmainīties ar rezervju sliekšņiem;

               L.

               tā kā agrīnais paziņojums par iebildumu neizteikšanu būtu jāizdara pēc iespējas agrāk, lai Savienība varētu izpildīt savas starptautiskās saistības un ļautu darījumu partneriem sagatavoties jaunu prasību ievērošanai, viņus informējot savlaicīgi; tā kā šāda pieeja sekmēs juridiskās noteiktības, cik vien iespējams, ātru nodrošināšanu tirgus dalībniekiem gan Savienībā, gan trešās valstīs,

               1.

               paziņo, ka tas neizsaka iebildumus pret deleģēto regulu;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu nosūtīt Padomei un Komisijai.

      (1)  OV L 201, 27.7.2012., 1. lpp.

      (2)  OV L 331, 15.12.2010., 12. lpp.

      (3)  OV L 331, 15.12.2010., 48. lpp.

      (4)  OV L 331, 15.12.2010., 84. lpp.


title: Eiropas Parlamenta Prezidija Lēmums (2018. gada 11. jūnijs un 2018. gada 2. jūlijs), ar ko groza Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumus

text:
               17.7.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 250/2

         EIROPAS PARLAMENTA PREZIDIJA LĒMUMS
   (2018. gada 11. jūnijs un 2018. gada 2. jūlijs),
   ar ko groza Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas noteikumus
   (2018/C 250/03)
   EIROPAS PARLAMENTA PREZIDIJS,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 223. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta deputātu nolikumu (1),
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta Reglamenta 25. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Eiropas Parlamenta Deputātu nolikuma īstenošanas noteikumu (2) (“Īstenošanas noteikumi”) 12. panta 1. punkta pašreizējo versiju deputātu apmeklējumu nav iespējams apliecināt, izmantojot elektroniskus līdzekļus. Turklāt centrālajam apmeklējumu reģistram ir vajadzīgi ievērojami cilvēkresursi, kā arī nepieciešama dārga manuāla apstrāde, kuras rezultātā bieži rodas kļūdas.

               (2)

               Būtu jāievieš brīvprātīga testēšana, kuras laikā centrālo apmeklējumu reģistru papildinātu biometriska tehnoloģija, lai varētu pārbaudīt uzticamības un konfidencialitātes garantijas, kas ir vajadzīgas, lai sniegtu pamatotu apliecinājumu par deputātu apmeklējumu.

               (3)

               Īstenošanas noteikumos būtu jāiekļauj jauns pants nolūkā izveidot juridisko pamatu tam, lai Parlaments varētu nodrošināt, ka gadījumā, ja ir atzīts, ka reģistrēts deputāta palīgs ir cietis no deputāta aizskarošas izturēšanās, finansiālās saistības pret attiecīgo palīgu turpina segt no attiecīgā deputāta parlamentārās palīdzības izdevumiem pat tad, ja attiecīgais deputāts nav tiesīgs saņemt attiecīgā palīga pakalpojumus,

         IR PIEŅĒMIS ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Īstenošanas noteikumus groza šādi:

               1)

               noteikumu 12. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
               “1.   Deputāti apmeklējumu apliecina, personiski parakstoties apmeklējumu reģistrā, kurš atrodams sēžu zālē vai sanāksmju telpā, vai personiski parakstoties centrālajā apmeklējumu reģistrā tā pieejamības laikā, ko nosaka Prezidijs. Deputāta personiskā paraksta vietā var izmantot elektronisku deputāta apmeklējuma apliecinājumu.”;

               2)

               noteikumiem pievieno šādu pantu:
               “34.a pants
               Finansiālas sekas gadījumā, ja tiek pierādīta aizskaroša izturēšanās pret reģistrētu deputāta palīgu
               Ja Parlamenta priekšsēdētājs pēc aizskarošas izturēšanās jautājumā īstenotas iekšējas procedūras — kurā uzklausītas abas puses — konstatē, ka deputāts psiholoģiski vai seksuāli ir aizskāris reģistrētu deputāta palīgu, visas no attiecīgā akreditētā palīga līguma izrietošās finansiālās saistības, it īpaši palīga atalgojumu, atkāpjoties no 33. panta, Parlaments atskaita no tā segtajiem attiecīgā deputāta parlamentārās palīdzības izdevumiem, un deputāts zaudē tiesības turpmāk saņemt minētā palīga pakalpojumus.”

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   Šo lēmumu piemēro no 2018. gada 1. septembra.

      (1)  Eiropas Parlamenta 2005. gada 28. septembra Lēmums 2005/684/EK, Euratom, ar ko pieņem Eiropas Parlamenta deputātu nolikumu (OV L 262, 7.10.2005., 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta Prezidija 2008. gada 19. maija un 9. jūlija lēmums attiecībā uz Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma īstenošanas pasākumiem (OV C 159, 13.7.2009., 1. lpp.).


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/1006 (2018. gada 16. jūlijs) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Maldīvijas Republikā

text:
               17.7.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 180/24

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2018/1006
   (2018. gada 16. jūlijs)
   par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Maldīvijas Republikā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               2018. gada 26. februārī Padome pieņēma secinājumus, kuros tā ar bažām atzīmēja neseno situācijas pasliktināšanos Maldīvijas Republikā (“Maldīvija”) un nosodīja politiski motivētus arestus un iejaukšanos Maldīvijas Augstākās tiesas darbā un pret tiesu iestādēm vērstas darbības. Padome uzsvēra, ka Maldīvijas Parlamentam un Maldīvijas tiesu iestādēm būtu jāļauj atsākt normālu darbību saskaņā ar Maldīvijas Konstitūciju. Tā arī aicināja Maldīvijas valdību veidot ar opozīcijas līderiem patiesu dialogu, kas liktu pamatus ticamām, pārredzamām un iekļaujošām prezidenta vēlēšanām.

               (2)

               Padome joprojām ir dziļi nobažījusies par to, ka stāvoklis tiesiskuma un cilvēktiesību jomā Maldīvijā turpina pasliktināties, jo īpaši – tuvojoties prezidenta vēlēšanām.

               (3)

               Šajā sakarā būtu jānosaka mērķtiecīgi ierobežojoši pasākumi pret personām un vienībām, kuras Maldīvijā ir atbildīgas par tiesiskuma apdraudēšanu vai iekļaujoša politiska risinājuma kavēšanu, kā arī pret personām un vienībām, kas ir atbildīgas par smagiem cilvēktiesību pārkāpumiem vai aizskārumiem.

               (4)

               Lai īstenotu konkrētus pasākumus, ir vajadzīga turpmāka Savienības rīcība,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai novērstu, ka to teritorijā ieceļo vai to šķērso fiziskas personas, kuras:

               a)

               apdraud tiesiskumu vai kavē iekļaujošu politisku risinājumu Maldīvijā, tostarp pielietojot vardarbību, represijas vai kurinot vardarbību;

               b)

               ir iesaistītas smagu cilvēktiesību pārkāpumu vai aizskārumu plānošanā, vadīšanā vai veikšanā;

               c)

               ir saistītas ar personām, kas minētas a) un b) apakšpunktā,

         kā uzskaitīts pielikumā.
   2.   Šā panta 1. punkts dalībvalstij neliek liegt saviem valstspiederīgajiem ieceļot tās teritorijā.
   3.   Šā panta 1. punkts neskar gadījumus, kad dalībvalsti saista starptautisko tiesību saistības, konkrēti:

               a)

               kā starptautiskas starpvaldību organizācijas uzņēmējvalsti;

               b)

               kā ANO sasauktas vai tās aizgādnībā rīkotas starptautiskas konferences uzņēmējvalsti;

               c)

               saskaņā ar daudzpusēju nolīgumu, ar ko piešķir privilēģijas un imunitāti; vai

               d)

               saskaņā ar 1929. gada Samierināšanās līgumu (Laterāna pakts), ko noslēdza Svētais Krēsls (Vatikāna Pilsētvalsts) un Itālija.

         4.   Šā panta 3. punktu uzskata par piemērojamu arī gadījumos, kad dalībvalsts ir Eiropas Drošības un sadarbības organizācijas (EDSO) uzņēmējvalsts.
   5.   Padome tiek pienācīgi informēta par visiem gadījumiem, kad dalībvalsts piešķir atkāpi saskaņā ar 3. vai 4. punktu.
   6.   Dalībvalstis var piešķirt atkāpes no 1. punktā paredzētajiem pasākumiem, ja ceļošana ir attaisnojama steidzamu humānu iemeslu dēļ vai tā tiek veikta, lai apmeklētu starpvaldību sanāksmes un sanāksmes, kuras atbalsta vai rīko Savienība vai kuras rīko dalībvalsts, kas ir EDSO prezidentvalsts, ja tajās norisinās politiskais dialogs, ar ko tieši atbalsta ierobežojošo pasākumu politiskos mērķus, tostarp cilvēktiesību un tiesiskuma veicināšanu Maldīvijā.
   7.   Dalībvalsts, kas vēlas piešķirt 6. punktā minētās atkāpes, par savu vēlmi rakstiski paziņo Padomei. Atkāpi uzskata par piešķirtu, ja vien viens vai vairāki Padomes locekļi rakstiski neiebilst divās darba dienās no dienas, kad saņemts paziņojums par ierosināto atkāpi. Ja viens vai vairāki Padomes locekļi iebilst, Padome ar kvalificētu balsu vairākumu tomēr var nolemt piešķirt ierosināto atkāpi.
   8.   Gadījumos, kad dalībvalsts, ievērojot 3., 4., 6. vai 7. punktu, atļauj pielikumā uzskaitītajām personām ieceļot savā teritorijā vai to šķērsot tranzītā, atļauja attiecas tikai uz to nolūku, kādam tā ir piešķirta, un tikai uz tām personām, uz kurām tā tieši attiecas.
   2. pants
   1.   Tiek iesaldēti visi līdzekļi un saimnieciskie resursi, kas ir šādu fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru īpašumā, valdījumā, turējumā vai kontrolē:

               a)

               fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, kuras apdraud tiesiskumu vai kavē iekļaujošu politisku risinājumu Maldīvijā, tostarp pielietojot vardarbību, represijas vai kurinot vardarbību;

               b)

               fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, kuras ir iesaistītas smagu cilvēktiesību pārkāpumu vai aizskārumu plānošanā, vadīšanā vai veikšanā;

               c)

               fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, kas ir saistītas ar a) un b) apakšpunktos minētajām personām, vienībām vai struktūrām,

         kā uzskaitīts pielikumā.
   2.   Nekādi līdzekļi vai saimnieciskie resursi netiek darīti tieši vai netieši pieejami pielikumā uzskaitītajām fiziskajām vai juridiskajām personām, vienībām vai struktūrām vai to interesēs.
   3.   Dalībvalsts kompetentā iestāde var atļaut atbrīvot konkrētus iesaldētus līdzekļus vai saimnieciskos resursus vai darīt tos pieejamus ar nosacījumiem, ko tā uzskata par piemērotiem, ja tā ir konstatējusi, ka attiecīgie līdzekļi vai saimnieciskie resursi ir:

               a)

               vajadzīgi, lai segtu pielikumā uzskaitīto fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru un šādu fizisko personu apgādājamo ģimenes locekļu pamatvajadzības, tostarp maksājumus par pārtikas produktiem, īri vai hipotekāro aizdevumu, zālēm un ārstēšanu, nodokļu, apdrošināšanas prēmiju un komunālo pakalpojumu maksājumus;

               b)

               paredzēti vienīgi samērīgu honorāru samaksai un atlīdzībai par izdevumiem, kas radušies saistībā ar juridisko pakalpojumu sniegšanu;

               c)

               paredzēti vienīgi komisijas maksām vai apkalpošanas maksām par iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu parasto turēšanu vai pārvaldību;

               d)

               nepieciešami ārkārtas izdevumiem – ar noteikumu, ka attiecīgā kompetentā iestāde pārējo dalībvalstu kompetentajām iestādēm un Komisijai vismaz divas nedēļas pirms atļaujas piešķiršanas ir paziņojusi pamatojumu, kāpēc tā uzskata, ka būtu jāpiešķir speciāla atļauja; vai

               e)

               paredzēti, lai veiktu maksājumus uz tādas diplomātiskās vai konsulārās pārstāvniecības vai tādas starptautiskas organizācijas kontu vai no tās konta, kurai saskaņā ar starptautiskajām tiesībām ir noteikta imunitāte, ciktāl šādi maksājumi ir paredzēti izmantošanai diplomātiskās vai konsulārās pārstāvniecības vai starptautiskās organizācijas oficiālajiem mērķiem.

         Attiecīgā dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par jebkuru atļauju, kas piešķirta saskaņā ar šo punktu.
   4.   Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalsts kompetentās iestādes var atļaut konkrētu iesaldēto līdzekļu vai saimniecisko resursu atbrīvošanu ar noteikumu, ka ir izpildīti šādi nosacījumi:

               a)

               uz līdzekļiem vai saimnieciskajiem resursiem attiecas šķīrējtiesas nolēmums, kas pieņemts pirms dienas, kad 1. punktā minētā fiziskā vai juridiskā persona, vienība vai struktūra tika iekļauta pielikuma sarakstā, vai pirms vai pēc minētās dienas Savienībā pieņemts tiesas vai administratīvs nolēmums vai attiecīgajā dalībvalstī izpildāms tiesas nolēmums;

               b)

               līdzekļus vai saimnieciskos resursus izmantos vienīgi tam, lai apmierinātu prasījumus, ko nodrošina šāds nolēmums vai kas ir atzīti par pamatotiem šādā nolēmumā, ievērojot ierobežojumus, kuri noteikti piemērojamos normatīvajos aktos, kas reglamentē tādu personu tiesības, kurām ir šādi prasījumi;

               c)

               nolēmums nav par labu kādai pielikumā uzskaitītai fiziskai vai juridiskai personai, vienībai vai struktūrai; un

               d)

               nolēmuma atzīšana nav pretrunā attiecīgās dalībvalsts sabiedriskajai kārtībai.

         Attiecīgā dalībvalsts informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par jebkuru atļauju, kas piešķirta saskaņā ar šo punktu.
   5.   Šā panta 1. punkts neliedz pielikuma sarakstā iekļautai fiziskai vai juridiskai personai, vienībai vai struktūrai veikt maksājumus saskaņā ar līgumu, kas noslēgts pirms datuma, kurā šāda fiziska vai juridiska persona, vienība vai struktūra tika iekļauta sarakstā, ar noteikumu, ka attiecīgā dalībvalsts ir konstatējusi, ka maksājumu tieši vai netieši nesaņem 1. punktā minēta fiziskā vai juridiskā persona, vienība vai struktūra.
   6.   Šā panta 2. punktu nepiemēro iesaldētu kontu papildināšanai ar:

               a)

               procentiem vai citiem ienākumiem no minētajiem kontiem;

               b)

               maksājumiem, kurus paredz līgumi, vienošanās vai saistības, kas noslēgti vai radušies pirms dienas, kad uz minētajiem kontiem tika attiecināti 1. un 2. punktā paredzētie pasākumi; vai

               c)

               maksājumiem, kuri paredzēti tiesas, administratīvos vai šķīrējtiesas nolēmumos, kas pasludināti Savienībā vai kas izpildāmi attiecīgajā dalībvalstī,

         ar noteikumu, ka uz visiem šādiem procentiem, cita veida ieņēmumiem un maksājumiem joprojām attiecas 1. punktā paredzētie pasākumi.
   3. pants
   1.   Padome, rīkojoties vienprātīgi pēc kādas dalībvalsts vai Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikuma, izveido un groza pielikumā iekļauto sarakstu.
   2.   Padome 1. punktā minēto lēmumu, tostarp pamatojumu iekļaušanai sarakstā, paziņo attiecīgajai fiziskajai vai juridiskajai personai, vienībai vai struktūrai vai nu tieši, ja ir zināma tās adrese, vai publicējot paziņojumu, tādējādi dodot šādai personai, vienībai vai struktūrai iespēju paust savus apsvērumus.
   3.   Ja ir iesniegti apsvērumi vai ja tiek sniegti būtiski jauni pierādījumi, Padome pārskata 1. punktā minēto lēmumu un par to informē attiecīgo fizisko vai juridisko personu, vienību vai struktūru.
   4. pants
   1.   Pielikumā norāda pamatojumu 1. panta 1. punktā un 2. panta 1. punktā minēto fizisko vai juridisko personu, vienību un struktūru iekļaušanai sarakstā.
   2.   Pielikumā iekļauj arī informāciju, kas nepieciešama, lai identificētu attiecīgās fiziskās vai juridiskās personas, vienības vai struktūras, ja tāda ir pieejama. Attiecībā uz fiziskām personām šāda informācija var ietvert vārdu un uzvārdu, arī pieņemtos vārdus, dzimšanas datumu un vietu, valstspiederību, pases un personas apliecības numurus, dzimumu, adresi, ja tā zināma, un amatu vai profesiju. Attiecībā uz juridiskām personām, vienībām vai struktūrām šāda informācija var ietvert nosaukumus, reģistrācijas vietu un datumu, reģistrācijas numuru un komercdarbības vietu.
   5. pants
   Netiek apmierināti nekādi prasījumi saistībā ar jebkādu līgumu vai darījumu, kura izpildi tieši vai netieši, pilnīgi vai daļēji ietekmē pasākumi, kas piemēroti saskaņā ar šo lēmumu, tostarp prasījumi par atlīdzinājuma saņemšanu vai jebkādi citi šāda veida prasījumi, piemēram, prasījums par kompensāciju vai prasījums sakarā ar garantiju, jo īpaši prasījums pagarināt vai samaksāt jebkura veida obligāciju, galvojumu vai atlīdzību, jo īpaši finansiālu galvojumu vai finansiālu atlīdzību, jebkādā formā, ja tos izvirza:

               a)

               fiziskās vai juridiskās personas, vienības vai struktūras, kuras uzskaitītas pielikumā iekļautajā sarakstā;

               b)

               jebkura fiziska vai juridiska persona, vienība vai struktūra, kas rīkojas ar a) apakšpunktā minētas personas, vienības vai struktūras starpniecību vai tās uzdevumā.

         6. pants
   Lai šajā lēmumā izklāstīto pasākumu ietekme būtu pēc iespējas lielāka, Savienība aicina trešās valstis pieņemt šajā lēmumā paredzētajiem pasākumiem līdzīgus ierobežojošus pasākumus.
   7. pants
   Šo lēmumu piemēro līdz 2019. gada 17. jūlijam. Šo lēmumu pastāvīgi pārskata. To attiecīgi atjauno vai groza, ja Padome uzskata, ka tā mērķi nav sasniegti.
   8. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2018. gada 16. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         F. MOGHERINI

      PIELIKUMS

         1. un 2. pantā minēto fizisko un juridisko personu, vienību un struktūru saraksts

      […]


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/1041 (2018. gada 13. jūlijs) par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā noslēgtu protokolu Pamatnolīgumam starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

text:
                  25.7.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 188/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1041
         (2018. gada 13. jūlijs)
         par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā noslēgtu protokolu Pamatnolīgumam starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. un 212. pantu saistībā ar tā 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,
         ņemot vērā Horvātijas Republikas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā 6. panta 2. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
         tā kā:

                     (1)

                     Saskaņā ar Pievienošanās akta 6. panta 2. punkta noteikumiem par Horvātijas pievienošanos Pamatnolīgumam starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses (2), ir jāvienojas ar nolīguma protokola palīdzību. Piemēro vienkāršotu procedūru, saskaņā ar kuru protokolu noslēdz Padome, pieņemot vienprātīgu lēmumu dalībvalstu vārdā, un attiecīgās trešās valstis.

                     (2)

                     Padome 2012. gada 14. septembrī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar attiecīgajām trešām valstīm. Sarunas ar Korejas Republiku tika sekmīgi pabeigtas, un protokols Savienības un tās dalībvalstu vārdā tika parakstīts Briselē 2017. gada 21. jūnijā (3).

                     (3)

                     Tāpēc protokols būtu jāapstiprina,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo Savienības un tās dalībvalstu vārdā tiek apstiprināts protokols Pamatnolīgumam starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai. (4)

            2. pants
            Padomes priekšsēdētājs Savienības un tās dalībvalstu vārdā sniedz protokola 4. panta 1. punktā paredzēto paziņojumu.

            3. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2018. gada 13. jūlijā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               H. LÖGER

            (1)  Eiropas Parlamenta 2018. gada 3. maija piekrišana.

            (2)  OV L 20, 23.1.2013., 2. lpp.

            (3)  Padomes Lēmums (ES) 2018/902 (2016. gada 21. aprīlis) par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu protokolu Pamatnolīgumam starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Korejas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai (OV L 161, 26.6.2018., 1. lpp.).

            (4)  Protokols ir publicēts OV L 161, 26.6.2018., 3. lpp. kopā ar lēmumu par parakstīšanu.


Komisijas 20.08.2018. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.8969 - FSN Capital V / Saferoad Holding ASA) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)


Komisijas 20.08.2018. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.9013 - Amey UK plc / CarillionAmey / CarillionAmey (Housing Prime)) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)


Komisijas 22.08.2018. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.8978 - Stena Adactum AB / AMF Pensionforsakring AB / Kommunal Landspensjonskasse gjensidig forsikringsselskap) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)


               18.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/155

      P8_TA(2017)0259
      Pieprasījums atcelt Jean-Marie Le Pen imunitāti
      Eiropas Parlamenta 2017. gada 14. jūnija lēmums par pieprasījumu atcelt Jean-Marie Le Pen imunitāti (2017/2020(IMM))
      (2018/C 331/24)

         Eiropas Parlaments,

                  —

                  ņemot vērā pieprasījumu atcelt Jean-Marie Le Pen imunitāti, kuru 2016. gada 22. decembrī nosūtījis Francijas tieslietu ministrs Jean-Jacques Urvoas saistībā ar Parīzes Apelācijas tiesas prokurora prasījumu un kuru darīja zināmu 2017. gada 16. janvāra plenārsēdē.

                  —

                  pēc Jean-Marie Le Pen uzklausīšanas saskaņā ar Reglamenta 9. panta 6. punktu,

                  —

                  ņemot vērā 7. protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. un 9. pantu, kā arī 1976. gada 20. septembra Akta par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās 6. panta 2. punktu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas 1964. gada 12. maija, 1986. gada 10. jūlija, 2008. gada 15. un 21. oktobra, 2010. gada 19. marta, 2011. gada 6. septembra un 2013. gada 17. janvāra spriedumu (1),

                  —

                  ņemot vērā Francijas Republikas Konstitūcijas 26. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 5. panta 2. punktu, 6. panta 1. punktu un 9. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A8-0217/2017),

                  A.

                  tā kā Parīzes Apelācijas tiesas ģenerālprokurors ir pieprasījis atcelt Eiropas Parlamenta deputātes Jean-Marie Le Pen parlamentāro imunitāti saistībā ar kriminālizmeklēšanu;

                  B.

                  tā kā ģenerālprokurora pieprasījums attiecas uz apgalvojumiem, kurus Jean-Marie Le Pen esot izdarījusi radiopārraides laikā un kuri ir pielīdzināmi kūdīšanai uz diskrimināciju un naidu vai rasu naidu kurināšanai, kas saskaņā ar Francijas Kriminālkodeksu ir uzskatāmi par noziedzīgiem nodarījumu;

                  C.

                  tā kā saskaņā ar Francijas Republikas konstitūcijas 26. pantu “nevienu Parlamenta deputātu nedrīkst saukt pie atbildības, apcietināt, aizturēt vai notiesāt tiesā par viedokli, kuru viņš ir paudis, vai balsojumu, kuru viņš ir izdarījis, pildot savus pienākumus” un tā kā nevienu Parlamenta deputātu nedrīkst “aizturēt vai kā citādi ierobežot viņa brīvību, pamatojoties uz noziedzīgu nodarījumu vai kriminālpārkāpumu”, ja nav saņemta Parlamenta piekrišana;

                  D.

                  tā kā saskaņā ar Protokola Nr. 7 par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. pantu attiecībā uz Eiropas Parlamenta locekļiem nevar veikt izmeklēšanas darbības, viņus aizturēt vai uzsākt tiesvedību sakarā ar viedokli, ko viņi ir pauduši, vai balsojumu, ko viņi veikuši, pildot pienākumus;

                  E.

                  tā kā saskaņā ar Reglamenta 5. panta 2. punktu parlamentārā imunitāte nav viņa personīgā privilēģija, bet gan visa Parlamenta un tā deputātu neatkarības garantija;

                  F.

                  tā kā normas, kas reglamentē parlamentāro imunitāti ir jāinterpretē, ņemot vērā Līgumos paredzētās vērtības, mērķus un principus;

                  G.

                  tā kā no Eiropas Parlamenta deputātu viedokļa šī absolūtā imunitāte nozīmē, ka par viedokļiem represēt nedrīkst — nedz par tādiem, kas ir pausti oficiālās Parlamenta sanāksmēs, nedz par tādiem, kas ir pausti citur, piemēram, plašsaziņas līdzekļos, ja ir konstatējama “paustā viedokļa saikne ar parlamentārajiem pienākumiem” (2);

                  H.

                  tā kā skandalozais izteikums nav saistīts ar Jean-Marie Le Pen darbu Eiropas Parlamentā, un tā kā Jean-Marie Le Pen līdz ar to neuzstājās kā Eiropas Parlamenta deputāte;

                  I.

                  tā kā saskaņā ar Protokola Nr. 7 9. pantu sesiju laikā Eiropas Parlamenta deputātiem savas valsts teritorijā ir tāda pati imunitāte, kāda ir noteikta šīs valsts parlamenta deputātiem;

                  J.

                  tā kā var atcelt tikai 9. pantā reglamentēto imunitāti (3);

                  K.

                  tā kā šādas imunitātes nolūks ir aizsargāt Parlamentu un tā locekļus no tiesvedības, kas ierosināta par darbību, kura veikta, pildot parlamentāros pienākumus un kura nav skatāma atrauti no šiem pienākumiem;

                  L.

                  tā kā šāda tiesvedība neattiecas uz darbu deputāta amatā, imunitāte ir jāatceļ, ja netiek konstatēts, ka tiesvedības ierosināšanas īstenais mērķis var būt vēlme kaitēt attiecīgā deputāta politiskajai darbībai un līdz ar to arī Parlamenta neatkarībai (fumus persecutionis);

                  M.

                  tā kā, pamatojoties uz šajā lietā sniegto informāciju, nav iemesla aizdomām par to, ka pret Jean-Marie Le Pen ierosinātā tiesvedība būtu saistīta ar nolūku kaitēt Eiropas Parlamenta deputāta politiskajai darbībai,

                  1.

                  nolemj atcelt Jean-Marie Le Pen parlamentāro imunitāti;

                  2.

                  uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un Parlamenta kompetentās komitejas ziņojumu nekavējoties nosūtīt kompetentajai Francijas Republikas iestādei un Jean-Marie Le Pen.

         (1)  Tiesas 1964. gada 12. maija spriedums, Wagner/Fohrmann un Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; Tiesas 1986. gada 10. jūlija spriedums, Wybot/Faure u. c., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; Vispārējās tiesas 2008. gada 15. oktobra spriedums, Mote/Parlaments, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; Tiesas 2008. gada 21. oktobra spriedumi, Marra/De Gregorio un Clemente, C-200/07 un C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Tiesas 2010. gada 19. marta spriedums, Gollnisch/Parlaments, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Tiesas 2011. gada 6. septembra spriedums, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; Vispārējās tiesas 2013. gada 17. janvāra spriedumi, Gollnisch/Parlaments, T-346/11 un T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

         (2)  Spriedums lietā Patricello, kas ir minēts iepriekš, 33. punkts

         (3)  Spriedums lietā Marra, kas ir minēts iepriekš, 45. punkts


               18.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/157

      P8_TA(2017)0266
      Pieprasījums atcelt Marine Le Pen imunitāti
      Eiropas Parlamenta 2017. gada 15. jūnija lēmums par pieprasījumu atcelt Marine Le Pen imunitāti (2017/2021(IMM))
      (2018/C 331/25)

         Eiropas Parlaments,

                  —

                  ņemot vērā pieprasījumu atcelt Marine Le Pen imunitāti, kuru Eksanprovansas Apelācijas tiesas ģenerālprokurors Pascal Guinot nosūtījis 2016. gada 9. decembrī un par kuru paziņots 2017. gada 19. janvāra plenārsēdē,

                  —

                  pēc Marine Le Pen2017. gada 29. maija un 12. jūnija uzklausīšanas saskaņā ar Reglamenta 9. panta 6. punktu,

                  —

                  ņemot vērā Protokola Nr. 7 par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. un 9. pantu, kā arī 1976. gada 20. septembra Akta par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās 6. panta 2. punktu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas 1964. gada 12. maija, 1986. gada 10. jūlija, 2008. gada 15. un 21. oktobra, 2010. gada 19. marta, 2011. gada 6. septembra un 2013. gada 17. janvāra spriedumu (1),

                  —

                  ņemot vērā 1881. gada 29. jūlija likuma 23. panta pirmo daļu, 29. panta pirmo daļu un 30. pantu un 31. panta pirmo daļu un 1982. gada 29. jūlija likuma 93-2. un 93-3. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 5. panta 2. punktu, 6. panta 1. punktu un 9. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A8-0223/2017),

                  A.

                  tā kā Ēksanprovansas Apelācijas tiesas (cour d'appel d'Aix-en-Provence) (Francija), ģenerālprokurors pieprasīja atcelt Eiropas Parlamenta deputātes Marine Le Pen imunitāti, jo ir ierosināta tiesvedība par iespējamu likumpārkāpumu;

                  B.

                  tā kā saskaņā ar 8. pantu Protokolā Nr. 7 par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā pret Eiropas Parlamenta deputātiem nedrīkst veikt nedz izmeklēšanas darbības, nedz viņus drīkst aizturēt, nedz pret viņiem ierosināt tiesvedību sakarā ar viņu viedokli, kas izteikts, viņiem pildot deputāta pienākumus, vai balsojumu, ko viņi ir veikuši, pildot deputāta pienākumus;

                  C.

                  tā kā saskaņā ar Protokola Nr. 7 par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 9. pantu Eiropas Parlamenta deputātiem savas valsts teritorijā ir tāda pati imunitāte, kāda ir piešķirta šīs valsts parlamenta deputātiem;

                  D.

                  tā kā Francijas Konstitūcijas 26. panta 2. punktā ir noteikts, ka nevienu Parlamenta deputātu par noziedzīgiem nodarījumiem vai kriminālpārkāpumiem nedrīkst nedz apcietināt, nedz viņiem piemērot kādu citu drošības līdzekli, kas ir saistīts ar brīvības atņemšanu vai ierobežošanu, ja nav saņemta tās palātas biroja piekrišana kuras deputāts attiecīgā persona ir, un ka šāda piekrišana nav vajadzīga gadījuma, kad deputāts ir aizturēts noziedzīga nodarījuma vai cita kriminālpārkapuma izdarīšanas brīdī un vietā (flagrante delicto) vai kad spēkā stājies ir galīgs notiesājošs spriedums;

                  E.

                  tā kā Marine Le Pen ir apsūdzēta par publiski ievēlētas amatpersonas publisku goda aizskaršanu, kas saskaņā ar Francijas tiesībām, proti, 1881. gada 29. jūlija likuma 23. panta pirmo daļu, 29. panta pirmo daļu un 30. pantu un 31. panta pirmo daļu un 1982. gada 29. jūlija likuma 93-2. un 93-3. pantu, ir uzskatāma par kriminālpārkāpumu;

                  F.

                  tā kā 2015. gada 28. jūlijāChristian Estrosi Nicas augstākajam izmeklēšanas tiesnesim iesniedza iesniegumu, kurā pauda vēlmi kļūt par prasītāju civillietā, kas ierosināta tiesvedībā pret Marine Le Pen, pamatojoties uz publiski ievēlētas amatpersonas ar pagaidu pilnvarām publisku goda aizskaršanu; tā kā viņš apgalvo, ka 2015. gada 3. maijā raidījumā Le Grand Rendez-vous, kuru translēja vienlaikus gan iTÉLÉ, gan Europe 1, Marine Le Pen esot izteikusi šādas piezīmes, kas izskanēja kā pret viņu vērstas apsūdzības vai inkriminācijas un aizskāra viņa godu un aptraipīja viņa reputaciju:
                  “Klausieties, tas, ko es zinu, ir: Estrosi kungs finansēja UOIF (Francijas Islāmisko organizāciju savienība); administratīvā tiesas sistēma ir konstatējusi viņa vainu, jo viņš UOIF ir noteicis tik zemu mošejas īres maksu, ka pat administratīvā tiesa viņu nosodīja, kas faktiski atspoguļo to, kā šie mēri nelikumīgi finansē mošejas, pārkāpjot 1905. gada likumu; ja jūs pieķer ar pirkstiem klienteliskā, reliģiskā kopienas medus podā, protams, ka tad ir skaļi jābļauj un jādara zināmas šokējošas lietas, bet es mazāk vērības pievēršu vārdiem un vairāk darbiem ..”; atbildot uz žurnālista jautājumu: “Tātad, vai Estrosi ir uzskatāms par džihādistu līdzzinātāju?”, Le Pen kundze teica: “Palīdzība, resursu sniegšana, atbalsts; ja jūs palīdzat Islāma fundamentālismam nostiprināties, plesties plašumā, vervēt, laikam, kaut kādā ziņā, morāli jūs tomēr esat mazliet līdzatbildīgs.”;

                  G.

                  tā kā Marine Le Pen ir divreiz aicināta ierasties uz uzklausīšanu, ievērojot Reglamenta 9. panta 6. punktu; tā kā viņai nav izmantojusi šādu iespēju un savas piezīmes atbildīgajai komitejai viņa iesniegusi nav;

                  H.

                  tā kā iespējamais nodarījums nav nedz tieši vai acīmredzami saistīts ar Marine Le Pen pienākumu pildīšanu Eiropas Parlamenta deputāta amatā, nedz ir Eiropas Parlamenta deputāta pienākumu pildīšanas ietvaros pausts viedoklis vai veikts balsojums, kā noteikts Protokola Nr. 7 par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. pantā;

                  I.

                  tā kā ņemot vērā Protokola Nr. 7 par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. pantu, apsūdzības acīmredzami nav saistītas ar Marine Le Pen atrašanos Eiropas Parlamenta deputātes amatā un drīzāk ir saistītas ar darbību tikai valsts vai reģionālā mērogā, un tā kā 8. pants tāpēc piemērojams nav;

                  J.

                  tā kā atcelt var tikai imunitāti, kas ir reglamentēta Protokola Nr. 7 par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 9. pantā;

                  K.

                  tā kā, ņemot vērā Protokola Nr. 7 par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 9. pantu, nav nekāda pamata aizdomām, ka pieprasījums atcelt imunitāti ir nosūtīts, lai mēģinātu likt šķēršļus Marine Le Pen parlamentārajam darbam vai lai viņai tīši radītu politisku kaitējumu (fumus persucutionis);

                  1.

                  nolemj atcelt Marine Le Pen parlamentāro imunitāti;

                  2.

                  uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un Parlamenta atbildīgās komitejas ziņojumu nekavējoties nosūtīt Francijas Republikas kompetentajai iestādei un Marine Le Pen.

         (1)  Tiesas 1964. gada 12. maija spriedums, Wagner/Fohrmann un Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; Tiesas 1986. gada 10. jūlija spriedums, Wybot/Faure u. c., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; Vispārējās tiesas 2008. gada 15. oktobra spriedums, Mote/Parlaments, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; Tiesas 2008. gada 21. oktobra spriedumi, Marra/De Gregorio un Clemente, C-200/07 un C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Tiesas 2010. gada 19. marta spriedums, Gollnisch/Parlaments, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Tiesas 2011. gada 6. septembra spriedums, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; Vispārējās tiesas 2013. gada 17. janvāra spriedumi, Gollnisch/Parlaments, T-346/11 un T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.


               18.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/151

      P8_TA(2017)0257
      Pieprasījums atcelt Rolandas Paksas imunitāti
      Eiropas Parlamenta 2017. gada 14. jūnija lēmums par pieprasījumu atcelt Rolandas Paksas imunitāti (2016/2070(IMM))
      (2018/C 331/22)
      Eiropas Parlaments,

                  —

                  ņemot vērā pieprasījumu atcelt Rolandas Paksas imunitāti, kuru Lietuvas Republikas ģenerālprokurors nosūtījis 2016. gada 31. martā un par kuru paziņots 2016. gada 13. aprīļa plenārsēdē,

                  —

                  pēc Rolandas Paksas uzklausīšanas saskaņā ar Reglamenta 9. panta 6. punktu,

                  —

                  ņemot vērā viedokļu apmaiņu, kas notika ar Lietuvas ģenerālprokuroru un Ģenerālprokurora biroja Organizētās noziedzības un korupcijas izmeklēšanas departamenta galveno prokuroru,

                  —

                  ņemot vērā 7. protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 9. pantu, kā arī 1976. gada 20. septembra Akta par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās 6. panta 2. punktu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas 1964. gada 12. maija, 1986. gada 10. jūlija, 2008. gada 15. un 21. oktobra, 2010. gada 19. marta, 2011. gada 6. septembra un 2013. gada 17. janvāra spriedumu (1),

                  —

                  ņemot vērā Lietuvas Konstitūcijas 62. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Likuma par to Eiropas Parlamenta deputātu statusu un darba apstākļiem, kas ir ievēlēti Lietuvas Republikā, 4. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Seima Nolikuma 22. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 5. panta 2. punktu, 6. panta 1. punktu un 9. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A8-0219/2017),

                  A.

                  tā kā Lietuvas Republikas ģenerālprokurors ir pieprasījis atcelt Eiropas Parlamenta deputāta Rolandas Paksas parlamentāro imunitāti, jo pret viņu ir ierosināta kriminālizmeklēšana;

                  B.

                  tā kā ģenerālprokurora pieprasījums attiecas uz aizdomām par to, ka Rolandas Paksas2015. gada 31. augustā piekrita pieņemt kukuli apmaiņā pret publisko iestāžu un valsts amatpersonu ietekmēšanu nolūkā panākt noteiktu to rīcību, kas saskaņā ar Lietuvas Kriminālkodeksu būtu uzskatāms par noziedzīgu nodarījumu;

                  C.

                  tā kā saskaņā ar 7. protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 9. pantu Eiropas Parlamenta deputātiem savas valsts teritorijā ir tāda pati imunitāte, kāda ir piešķirta šīs valsts parlamenta deputātiem;

                  D.

                  tā kā saskaņā ar Lietuvas Republikas Konstitūcijas 62. pantu Seima deputātus nedrīkst nedz saukt pie kriminālatbildības, nedz viņus aizturēt, nedz viņu brīvību ierobežot kā citādi, ja nav saņemta Seima piekrišana;

                  E.

                  tā kā saskaņā ar Likuma par to Eiropas Parlamenta deputātu statusu un darba apstākļiem, kas ir ievēlēti Lietuvas Republikā, 4. pantu Eiropas Parlamenta deputātiem Lietuvas Republikas teritorijā ir tādas pati personas imunitāte, kāda ir Lietuvas Republikas Seima deputātiem, ja vien ES tiesību aktos nav noteikts citādi;

                  F.

                  tā kā saskaņā ar Seima Nolikuma 22. pantu pret Seima deputātu nedrīkst nedz ierosināt kriminālprocesu, nedz viņu aizturēt, nedz viņam piemērot citādus personīgās brīvības ierobežojumus, ja nav saņemta Seima piekrišana, izņemot gadījumos, kad deputāts ir aizturēts noziedzīga nodarījuma izdarīšanas brīdī un vietā (in flagranti), par ko ģenerālprokuroram ir nekavējoties jāinformē Seims;

                  G.

                  tā kā saskaņā ar Reglamenta 5. panta 2. punktu deputāta imunitāte nav viņa personīgā privilēģija, bet gan tā ir uzskatāma par visa Parlamenta un tā deputātu neatkarības garantiju;

                  H.

                  Parlamentārās imunitātes mērķis ir aizsargāt Parlamentu un tā deputātus pret tiesas procesiem saistībā ar darbībām, kas veiktas, pildot parlamentāros pienākumus, un kuras nevar skatīt atrauti no šiem pienākumiem;

                  I.

                  tā kā gadījumos, kad šādi procesi neattiecas uz attiecīgā deputāta pienākumu veikšanu, imunitāte ir jāatceļ, ja vien neizrādās, ka juridiskā procesa ierosināšanas patiesais iemesls varētu būt vēlme kaitēt attiecīgā deputāta politiskajai darbībai un līdz ar to kaitēt arī Parlamenta neatkarībai (fumus persecutionis);

                  J.

                  tā kā, pamatojoties uz plašu un izsmeļošu informāciju, kas ir sniegta šajā lietā, nav nekāda pamata domāt, ka juridiska procesa ierosināšanas pret Rolandas Paksas iemesls ir vēlme kaitēt viņa kā Eiropas Parlamenta deputāta politiskajai darbībai;

                  K.

                  tā kā Eiropas Parlamenta uzdevums nav nedz izteikties par kāda deputāta vainu vai nevainīgumu, nedz par to, vai deputātam inkriminētās darbības attaisno kriminālprocesa ierosināšanu, nedz paust savu viedokli par kādas dalībvalsts tiesu sistēmas salīdzinošo pareizību,

                  1.

                  nolemj atcelt Rolandas Paksas parlamentāro imunitāti;

                  2.

                  uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un Parlamenta atbildīgās komitejas ziņojumu nekavējoties nosūtīt Lietuvas Republikas kompetentajai iestādei un Rolandas Paksas.

         (1)  Tiesas 1964. gada 12. maija spriedums, Wagner/Fohrmann un Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; Tiesas 1986. gada 10. jūlija spriedums, Wybot/Faure u. c., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; Vispārējās tiesas 2008. gada 15. oktobra spriedums, Mote/Parlaments, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; Tiesas 2008. gada 21. oktobra spriedumi, Marra/De Gregorio un Clemente, C-200/07 un C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Tiesas 2010. gada 19. marta spriedums, Gollnisch/Parlaments, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Tiesas 2011. gada 6. septembra spriedums, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; Vispārējās tiesas 2013. gada 17. janvāra spriedums, Gollnisch/Parlaments, T-346/11 un T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.


               18.9.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 331/153

      P8_TA(2017)0258
      Pieprasījums atcelt Mylène Troszczynski imunitāti
      Eiropas Parlamenta 2017. gada 14. jūnija lēmums par pieprasījumu atcelt Mylène Troszczynski imunitāti (2017/2019(IMM))
      (2018/C 331/23)
      Eiropas Parlaments,

                  —

                  ņemot vērā pieprasījumu atcelt Mylène Troszczynski imunitāti, kuru Francijas Republikas tieslietu ministrs nosūtījis 2016. gada 1. decembrī saistībā ar tiesu izmeklēšanu, ko veic Bobigny rajona prokurors, par publisku goda aizskaršanu un naida kurināšanu vai kūdīšanu uz vardarbību, kas vērsta pret personu vai personu grupu, pamatojoties uz viņu izcelsmi vai piederību vai nepiederību kādai noteiktai etniskai grupai, nācijai, rasei vai reliģijai, un par kuru paziņots 2017. gada 16. janvāra plenārsēdē,

                  —

                  pēc Mylène Troszczynski uzklausīšanas saskaņā ar Reglamenta 9. panta 6. punktu,

                  —

                  ņemot vērā 7. protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. un9. pantu, kā arī 1976. gada 20. septembra Akta par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās 6. panta 2. punktu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas 1964. gada 12. maija, 1986. gada 10. jūlija, 2008. gada 15. un 21. oktobra, 2010. gada 19. marta, 2011. gada 6. septembra un 2013. gada 17. janvāra spriedumu (1),

                  —

                  ņemot vērā Francijas Republikas tās Konstitūcijas 26. pantu, kas ir grozīta ar 1995. gada 4. augusta konstitucionālo likumu Nr. 95-880,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 5. panta 2. punktu, 6. panta 1. punktu un 9. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A8-0218/2017),

                  A.

                  tā kā Bobigny rajona prokurors ir pieprasījis atcelt Eiropas Parlamenta deputātes Mylène Troszczynski un Pikardijas Reģionālās padomes deputātes imunitāti, jo pret viņu ir ierosināts kriminālprocess par tāda attēla izvietošanu viņas Twitter vietnē 2015. gada 23. septembrī, kurā redzamā sieviete ir pilnībā aizklājusi seju ar plīvuru un, spriežot pēc visa, gaida rindā pie CAF (Caisse d’allocation familiale — Ģimenes labklājības kase) biroju ieejas un kuram ir pievienots komentārs: “Rosny-Sous-Bois CAF09.12.14.; Pilnīgi aizklājoša plīvura valkāšana taču ir aizliegta ar likumu…”;

                  B.

                  tā kā aizskarošais attēls patiesībā bija fotomontāža, kuras pamatā bija Londonā fotografēts attēls, kuru jau bija izmantojis citas Twitter vietnes lietotājs, un tā kā izmeklēšanā atklājās, ka tiešsaistē šo vēstījumu ir publicējusi nevis Troszczynski kundze, bet gan viņas palīdze, kura šajā publicēšanā arī atzinās;

                  C.

                  tā kā prokurors norādīja, ka Troszczynski kundze varētu tikt saukta pie atbildības par šo tvītu, jo viņa ir savas Twitter vietnes publicētāja;

                  D.

                  tā kā Troszczynski kundze saprata, ka attēls ir viltots, viņa to no savas Twitter vietnes ātri izdzēsa;

                  E.

                  tā kā pieprasījums atcelt Mylène Troszczynski imunitāti attiecas uz iespējamu pārkāpumu — publisku goda aizskaršanu, kas ir vērsta pret personu vai personu grupu, pamatojoties uz viņu izcelsmi vai piederību vai nepiederību kādai noteiktai etniskai grupai, nācijai, rasei vai reliģijai, un par kuru 1881. gada 29. jūlija likuma 23. pantā, 29. panta I daļā, 32. panta 2. un 3.punktā, 42., 43. un 48-6. pantā ir paredzēts sods, un tā kā tas attiecas uz tādu naida kurināšanas vai kūdīšanas uz vardarbību pārkāpumu izdarīšanu, kas patlaban tiek izmeklēti un kas ir definēti 1881. gada 29. jūlija 24. panta 8., 10., 11. un 12. punktā un 23. panta 1. punktā un Kriminālkodeksa 131-26. panta 2. un 3. punktā, un par kuriem minētajos pantos ir noteikts arī sods;

                  F.

                  tā kā saskaņā ar 7. protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 9. pantu Eiropas Parlamenta locekļiem savā valstī ir imunitāte, ko piešķir attiecīgās valsts parlamenta locekļiem;

                  G.

                  tā kā Francijas Konstitūcijas 26. pantā ir noteikts, ka nevienu Parlamenta deputātu nedrīkst saukt pie atbildības, pret viņu ierosināt izmeklēšanu, viņu aizturēt vai tiesāt par viedokļiem, kurus viņš/viņa ir paudis/-usi, vai balsojumu, kuru viņš/viņa ir veicis/-kusi, pildot savus oficiālos pienākumus, un ka Parlamenta deputātu nedrīkst aizturēt par kādu noziedzīgu nodarījumu vai viņam/viņai piemērot citus drošības līdzekļus, kas ir saistīti ar brīvības atņemšanu vai ierobežošanu, ja nav saņemta Parlamenta piekrišana;

                  H.

                  tā kā Francijas Parlamenta deputātiem noteiktās imunitātes tvērums faktiski atbilst imunitātes tvērumam, kas Eiropas Parlamenta deputātiem ir paredzēts Protokola Nr. 7 par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. pantā; tā kā Eiropas Savienības Tiesa ir noteikusi, ka, lai Eiropas Parlamenta deputāta imunitāte būtu spēkā, viņam/viņai viedoklis ir jāpauž, pildot savus pienākumus, kas tādējādi nozīmē obligāto saikni starp pausto viedokli un parlamentārajiem pienākumiem; tā kā šai saiknei jābūt tiešai un acīmredzamai;

                  I.

                  tā kā apsūdzības nav saistītas ar Mylène Troszczynski darbu Eiropas Parlamenta deputātes amatā, bet gan ar reģionāla rakstura darbību, jo viltotais attēls un komentāri attiecās uz to, kas esot noticis Rosny-Sous-Bois un kas esot uzskatāms par Francijas tiesību pārkāpumu;

                  J.

                  tā kā inkriminētās darbības neskar viedokļus, kuru Mylène Troszczynski ir paudusi, vai balsojumu, kuru viņa ir veikusi, pildot Eiropas Parlamenta deputāta pienākumus, protokola Nr. 7 par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. panta nozīmē;

                  K.

                  tā kā nepastāv aizdomas par to, ka tiesu izmeklēšana, kuru ierosināja par ģenerāldirektora pārstāvētā Seine-Saint-Denis Ģimenes labklājības fonda iesniegto sūdzību attiecībā uz iespējamu valsts pārvaldes iestādes goda aizskārumu, ir uzskatāma par fumus persecutionis, par kādu būtu vērtējams katrs acīmredzams mēģinājums kaitēt Mylène Troszczynski darbam Parlamentā,

                  1.

                  nolemj atcelt Mylène Troszczynski parlamentāro imunitāti;

                  2.

                  uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un Parlamenta atbildīgās komitejas ziņojumu nekavējoties nosūtīt Francijas Republikas Tieslietu ministrijai un Mylène Troszczynski.

         (1)  Tiesas 1964. gada 12. maija spriedums, Wagner/Fohrmann un Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; Tiesas 1986. gada 10. jūlija spriedums, Wybot/Faure u. c., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; Vispārējās tiesas 2008. gada 15. oktobra spriedums, Mote/Parlaments, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; Tiesas 2008. gada 21. oktobra spriedumi, Marra/De Gregorio un Clemente, C-200/07 un C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Tiesas 2010. gada 19. marta spriedums, Gollnisch/Parlaments, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Tiesas 2011. gada 6. septembra spriedums, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; Vispārējās tiesas 2013. gada 17. janvāra spriedumi, Gollnisch/Parlaments, T-346/11 un T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/1268 (2018. gada 18. septembris), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Zviedrijas Karaliste

text:
                  21.9.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 238/85

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1268
         (2018. gada 18. septembris),
         ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Zviedrijas Karaliste
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
         ņemot vērā Zviedrijas valdības priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2015. gada 26. janvārī, 2015. gada 5. februārī un 2015. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

                     (2)

                     Pēc Martin ANDREASSON kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa vieta,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā par locekli tiek iecelts:

                        —

                           Alexander WENDT kungs, Ledamot i landstingsfullmäktige, Blekinge läns landsting.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2018. gada 18. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. BLÜMEL

            (1)  Padomes Lēmums (ES) 2015/116 (2015. gada 26. janvāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus (OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/190 (2015. gada 5. februāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.).

            (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/994 (2015. gada 23. jūnijs), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/1271 (2018. gada 18. septembris), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Vācijas Federatīvā Republika

text:
                  21.9.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 238/88

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1271
         (2018. gada 18. septembris),
         ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Vācijas Federatīvā Republika
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
         ņemot vērā Vācijas valdības priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2015. gada 26. janvārī, 2015. gada 5. februārī un 2015. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

                     (2)

                     Pēc Dr. Beate MERK pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa vieta.

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā par locekli tiek iecelts:

                        —

                           Georg EISENREICH kungs, Staatsminister (Freistaat Bayern).

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2018. gada 18. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. BLÜMEL

            (1)  Padomes Lēmums (ES) 2015/116 (2015. gada 26. janvāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus (OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/190 (2015. gada 5. februāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.).

            (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/994 (2015. gada 23. jūnijs), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/1269 (2018. gada 18. septembris), ar ko Lēmumu 1999/70/EK par dalībvalstu centrālo banku ārējiem revidentiem groza attiecībā uz Banka Slovenije ārējiem revidentiem

text:
                  21.9.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 238/86

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1269
         (2018. gada 18. septembris),
         ar ko Lēmumu 1999/70/EK par dalībvalstu centrālo banku ārējiem revidentiem groza attiecībā uz Banka Slovenije ārējiem revidentiem
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Protokolu Nr. 4 par Eiropas Centrālo banku sistēmas Statūtiem un Eiropas Centrālās bankas Statūtiem, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un jo īpaši tā 27. panta 1. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas 2018. gada 6. jūlija ieteikumu Eiropas Savienības Padomei par Banka Slovenije ārējiem revidentiem (ECB/2018/18) (1),
         tā kā:

                     (1)

                     Eiropas Centrālās bankas (ECB) un dalībvalstu, kuru naudas vienība ir euro, centrālo banku pārskati jārevidē neatkarīgiem ārējiem revidentiem, kurus ieteikusi ECB Padome un apstiprinājusi Eiropas Savienības Padome.

                     (2)

                        Banka Slovenije pašreizējo ārējo revidentu pilnvaras beidzās pēc 2017. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tādēļ ir jāieceļ ārējie revidenti laikposmam, kas sākas 2018. finanšu gadā.

                     (3)

                        Banka Slovenije par saviem ārējiem revidentiem 2018.–2020. finanšu gadam izvēlējusies Ernst & Young revizija, poslovno svetovanje, d.o.o.

                     (4)

                     ECB Padome ieteica par Banka Slovenije ārējiem revidentiem 2018.–2020. finanšu gadam iecelt Ernst & Young revizija, poslovno svetovanje, d.o.o.

                     (5)

                     Pēc ECB Padomes ieteikuma būtu attiecīgi jāgroza Padomes Lēmums 1999/70/EK (2),

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Lēmuma 1999/70/EK 1. panta 13. punktu aizstāj ar šādu:

                  “13.   Ar šo Ernst & Young revizija, poslovno svetovanje, d.o.o. ieceļ par Banka Slovenije ārējiem revidentiem no 2018. līdz 2020. finanšu gadam.”

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā paziņošanas dienā.

            3. pants
            Šis lēmums ir adresēts ECB.

            Briselē, 2018. gada 18. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. BLÜMEL

            (1)  OV C 260, 24.7.2018., 1. lpp.

            (2)  Padomes Lēmums 1999/70/EK (1999. gada 25. janvāris) par dalībvalstu centrālo banku ārējiem revidentiem (OV L 22, 29.1.1999., 69. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/1272 (2018. gada 18. septembris), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Itālijas Republika

text:
                  21.9.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 238/89

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1272
         (2018. gada 18. septembris),
         ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Itālijas Republika
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
         ņemot vērā Itālijas valdības priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2015. gada 26. janvārī, 2015. gada 5. februārī un 2015. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus. Balstoties uz dažādiem pilnvarojumiem, Mauro D'ATTIS kungs par locekli tika iecelts atkārtoti, proti, 2016. gada 21. aprīlī – ar Padomes Lēmumu (ES) 2016/643 (4), 2016. gada 17. oktobrī – ar Padomes Lēmumu (ES) 2016/1860 (5) un 2017. gada 14. septembrī – ar Padomes Lēmumu (ES) 2017/1753 (6).

                     (2)

                     Pēc Mauro D'ATTIS kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa vieta,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā par locekli tiek iecelts:

                        —

                           Salvatore Domenico Antonio POGLIESE kungs, Sindaco del Comune di Catania.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2018. gada 18. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. BLÜMEL

            (1)  Padomes Lēmums (ES) 2015/116 (2015. gada 26. janvāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus (OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/190 (2015. gada 5. februāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.).

            (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/994 (2015. gada 23. jūnijs), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.).

            (4)  Padomes Lēmums (ES) 2016/643 (2016. gada 21. aprīlis), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Itālijas Republika (OV L 108, 23.4.2016., 35. lpp.).

            (5)  Padomes Lēmums (ES) 2016/1860 (2016. gada 17. oktobris), ar ko ieceļ Reģionu komitejas divus locekļus un locekļa aizstājēju, ko izvirzījusi Itālijas Republika (OV L 284, 20.10.2016., 31. lpp.).

            (6)  Padomes Lēmums (ES) 2017/1753 (2017. gada 14. septembris), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli un locekļa aizstājēju, ko izvirzījusi Itālijas Republika (OV L 246, 26.9.2017., 5. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/1270 (2018. gada 18. septembris), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Lietuvas Republika

text:
                  21.9.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 238/87

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1270
         (2018. gada 18. septembris),
         ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Lietuvas Republika
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
         ņemot vērā Lietuvas valdības priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2015. gada 26. janvārī, 2015. gada 5. februārī un 2015. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

                     (2)

                     Pēc Andrius KUPČINSKAS kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa vieta,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā par locekli tiek iecelts:

                        —

                           Vytenis TOMKUS kungs, Member of Kaišiadorys District Municipal Council.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2018. gada 18. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. BLÜMEL

            (1)  Padomes Lēmums (ES) 2015/116 (2015. gada 26. janvāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus (OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/190 (2015. gada 5. februāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.).

            (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/994 (2015. gada 23. jūnijs), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES, Euratom) 2018/1273 (2018. gada 18. septembris), ar ko ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli, ko izvirzījusi Polijas Republika

text:
                  21.9.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 238/90

         PADOMES LĒMUMS (ES, Euratom) 2018/1273
         (2018. gada 18. septembris),
         ar ko ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli, ko izvirzījusi Polijas Republika
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 302. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 106.a pantu,
         ņemot vērā Polijas valdības priekšlikumu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas atzinumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2015. gada 18. septembrī un 2015. gada 1. oktobrī pieņēma Lēmumus (ES, Euratom) 2015/1600 (1) un (ES, Euratom) 2015/1790 (2), ar ko laikposmam no 2015. gada 21. septembra līdz 2020. gada 20. septembrim ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļus.

                     (2)

                     Pēc Franciszek BOBROWSKI kunga aiziešanas mūžībā ir atbrīvojusies Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļa vieta,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 20. septembrim, Dariusz Mirosław POTYRAŁA kungs, President of the Trade Unions of Miners/All-Poland Alliance of Trade Unions, tiek iecelts par Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2018. gada 18. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. BLÜMEL

            (1)  Padomes Lēmums (ES, Euratom) 2015/1600 (2015. gada 18. septembris), ar ko laikposmam no 2015. gada 21. septembra līdz 2020. gada 20. septembrim ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļus (OV L 248, 24.9.2015., 53. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (ES, Euratom) 2015/1790 (2015. gada 1. oktobris), ar ko laikposmam no 2015. gada 21. septembra līdz 2020. gada 20. septembrim ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļus (OV L 260, 7.10.2015., 23. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/1257 (2018. gada 18. septembris) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu attiecībā uz neregulētas zvejniecības novēršanu atklātās jūras teritorijās Ziemeļu Ledus okeāna centrālajā daļā

text:
                  21.9.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 238/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1257
         (2018. gada 18. septembris)
         par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu attiecībā uz neregulētas zvejniecības novēršanu atklātās jūras teritorijās Ziemeļu Ledus okeāna centrālajā daļā
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. pantu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Savienībai ir ekskluzīva kompetence kopīgās zivsaimniecības politikas jomā pieņemt jūras bioloģisko resursu saglabāšanas pasākumus un slēgt nolīgumus ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām šajā jomā.

                     (2)

                     Atbilstīgi Padomes Lēmumiem 98/392/EK (1) un 98/414/EK (2) Savienība ir līgumslēdzēja puse Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijai (“konvencija”) un Apvienoto Nāciju Organizācijas Nolīgumam par 1982. gada 10. decembra Apvienoto Nāciju Jūras tiesību konvencijas īstenošanu attiecībā uz transzonālo zivju krājumu un tālu migrējošo zivju krājumu saglabāšanu un pārvaldību (“nolīgums par zivju krājumiem”). Konvencijā un nolīgumā par zivju krājumiem prasīts valstīm sadarboties dzīvo jūras resursu saglabāšanā un pārvaldībā. Nolīgums attiecībā uz neregulētas zvejniecības novēršanu atklātās jūras teritorijās Ziemeļu Ledus okeāna centrālajā daļā (“nolīgums”) izpilda minēto prasību.

                     (3)

                     Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1380/2013 (3) paredzēts, ka ārējās attiecības zivsaimniecības jomā Savienība īsteno saskaņā ar savām starptautiskajām saistībām un rīcībpolitikas mērķiem, kā arī ar minētās regulas 2. un 3. pantā noteiktajiem mērķiem un principiem, lai tādā veidā nodrošinātu jūras bioloģisko resursu un jūras vides ilgtspējīgu izmantošanu, pārvaldību un saglabāšanu. Nolīgums ir saskanīgs ar minētajiem mērķiem.

                     (4)

                     2016. gada 31. martā Padome pilnvaroja Komisiju Savienības vārdā risināt sarunas par starptautisku nolīgumu attiecībā uz neregulētas zvejniecības novēršanu atklātās jūras teritorijās Ziemeļu Ledus okeāna centrālajā daļā. 2017. gada 30. novembrī minētās sarunas tika sekmīgi noslēgtas.

                     (5)

                     Savienības kļūšana par nolīguma pusi veicinās Savienības īstenotās saglabāšanas pieejas saskanību dažādos okeānos un stiprinās tās apņemšanos atbalstīt jūras bioloģisko resursu ilgtermiņa saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanai visā pasaulē.

                     (6)

                     Tāpēc nolīgums būtu jāparaksta Savienības vārdā, ņemot vērā tā noslēgšanu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo atļauj Savienības vārdā parakstīt Nolīgumu attiecībā uz neregulētas zvejniecības novēršanu atklātās jūras teritorijās Ziemeļu Ledus okeāna centrālajā daļā (“nolīgums”), ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu (4).

            2. pants
            Ar šo Padomes priekšsēdētājs norīko personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.

            3. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2018. gada 18. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. BLÜMEL

            (1)  Padomes Lēmums 98/392/EK (1998. gada 23. marts) par Eiropas Kopienas parakstīto ANO 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvenciju un 1994. gada 28. jūlija Nolīgumu par minētās konvencijas XI daļas īstenošanu (OV L 179, 23.6.1998., 1. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums 98/414/EK (1998. gada 8. jūnijs) par Nolīguma par ANO 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijas noteikumu īstenošanu attiecībā uz mainīgas dislokācijas un tālu migrējošo zivju sugu krājumu saglabāšanu un apsaimniekošanu Eiropas Kopienas ratifikāciju (OV L 189, 3.7.1998., 14. lpp.).

            (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1380/2013 (2013. gada 11. decembris) par kopējo zivsaimniecības politiku un ar ko groza Padomes Regulas (EK) Nr. 1954/2003 un (EK) Nr. 1224/2009 un atceļ Padomes Regulas (EK) Nr. 2371/2002 un (EK) Nr. 639/2004 un Padomes Lēmumu 2004/585/EK (OV L 354, 28.12.2013., 22. lpp.).

            (4)  Nolīguma tekstu publicēs kopā ar lēmumu par tā noslēgšanu.


title: Padomes Lēmums (ES, Euratom) 2018/1274 (2018. gada 18. septembris), ar ko ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli, ko izvirzījusi Dānijas Karaliste

text:
                  21.9.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 238/91

         PADOMES LĒMUMS (ES, Euratom) 2018/1274
         (2018. gada 18. septembris),
         ar ko ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli, ko izvirzījusi Dānijas Karaliste
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 302. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 106.a pantu,
         ņemot vērā Dānijas valdības priekšlikumu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas atzinumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2015. gada 18. septembrī un 2015. gada 1. oktobrī pieņēma Lēmumus (ES, Euratom) 2015/1600 (1) un (ES, Euratom) 2015/1790 (2), ar ko laikposmam no 2015. gada 21. septembra līdz 2020. gada 20. septembrim ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļus.

                     (2)

                     Pēc Dorthe ANDERSEN kundzes amata pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļa vieta,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 20. septembrimNils TRAMPE kungs, Director Social Affairs in the Confederation of Danish Employers (DA), tiek iecelts par Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2018. gada 18. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. BLÜMEL

            (1)  Padomes Lēmums (ES, Euratom) 2015/1600 (2015. gada 18. septembris), ar ko laikposmam no 2015. gada 21. septembra līdz 2020. gada 20. septembrim ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļus (OV L 248, 24.9.2015., 53. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (ES, Euratom) 2015/1790 (2015. gada 1. oktobris), ar ko laikposmam no 2015. gada 21. septembra līdz 2020. gada 20. septembrim ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļus (OV L 260, 7.10.2015., 23. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/1275 (2018. gada 18. septembris), ar ko ieceļ Regulas (ES) 2017/1939 14. panta 3. punktā paredzētās atlases komitejas locekļus

text:
                  21.9.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 238/92

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1275
         (2018. gada 18. septembris),
         ar ko ieceļ Regulas (ES) 2017/1939 14. panta 3. punktā paredzētās atlases komitejas locekļus
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Padomes Regulu (ES) 2017/1939 (2017. gada 12. oktobris), ar ko īsteno ciešāku sadarbību Eiropas Prokuratūras (“EPPO”) izveidei (1), un jo īpaši tās 14. panta 3. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Saskaņā ar Regulas (ES) 2017/1939 14. panta 3. punktu ir jāizveido atlases komiteja, lai sagatavotu Eiropas galvenā prokurora amatam kvalificētu kandidātu gala sarakstu un sniegtu motivētu atzinumu par Eiropas prokuroru kandidātu kvalifikāciju.

                     (2)

                     Regulā (ES) 2017/1939 ir noteikts, ka Eiropas Parlaments un Padome, kopīgi par to vienojoties, ieceļ Eiropas galveno prokuroru, izvēloties viņu no kvalificētu kandidātu gala saraksta, kuru izveidojusi atlases komiteja.

                     (3)

                     Regulā (ES) 2017/1939 arī noteikts, ka Padome ieceļ katru Eiropas prokuroru, izvēloties no trim kandidātiem, kurus izraudzījusies katra dalībvalsts pēc tam, kad no atlases komitejas saņemts motivēts atzinums.

                     (4)

                     Atlases komiteja izskata pieteikumus Eiropas galvenā prokurora amatam un Eiropas prokuroru amatiem, ņemot vērā Regulas (ES) 2017/1939 attiecīgi 14. panta 2. punktā un 16. panta 1. punktā noteiktās prasības, tostarp to, vai kandidātu neatkarība nav apšaubāma.

                     (5)

                     Atlases komitejas sastāvā jābūt 12 personām, kuras izvēlētas no Tiesas un Revīzijas palātas bijušo locekļu, bijušo Eurojust valstu locekļu, valstu augstāko tiesu locekļu, augsta līmeņa prokuroru un vispāratzītu kompetentu juristu vidus.

                     (6)

                     Vienu no komitejas locekļiem ierosina Eiropas Parlaments. Eiropas Parlaments 2018. gada 31. maijā izvirzīja Antonio MURA kungu par savu ierosināto komitejas locekli.

                     (7)

                     Atlases komitejas sastāva noteikšanai Komisija ņēma vērā vajadzību nodrošināt ģeogrāfisku līdzsvaru, dzimumu līdzsvaru un to dalībvalstu tiesību sistēmu pienācīgu pārstāvību, kuras piedalās EPPO.

                     (8)

                     Starp Komisijas ierosinātajām vienpadsmit personām, proti, sešiem vīriešiem un piecām sievietem, ir viens bijušais Tiesas loceklis, viens bijušais Revīzijas palātas loceklis, viens bijušais Eurojust valsts loceklis, pieci augsta līmeņa prokurori, divi valstu augstāko tiesu locekļi un viens vispāratzīts kompetents jurists.

                     (9)

                     Regulas (ES) 2017/1939 14. panta 3. punktā ir paredzēts, ka Padome pieņem lēmumu, ar ko pēc Komisijas priekšlikuma ieceļ komitejas locekļus.

                     (10)

                     Tāpēc būtu jāieceļ atlases komitejas locekļi,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Par Regulas (ES) 2017/1939 14. panta 3. punktā paredzētās komitejas locekļiem uz četriem gadiem no 2018. gada 9. oktobra ieceļ šādas personas:

                           Peter FRANK kungs,

                           Ulrike HABERL-SCHWARZ kundze,

                           Theodoros IOANNIDES kungs,

                           Saale LAOS kundze,

                           Jean-Claude MARIN kungs,

                           Ján MAZÁK kungs,

                           María de los Ángeles GARRIDO LORENZO kundze,

                           Marin MRČELA kungs,

                           Antonio MURA kungs,

                           Vítor Manuel DA SILVA CALDEIRA kungs,

                           Martine SOLOVIEFF kundze,

                           Raija TOIVIAINEN kundze.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Briselē, 2018. gada 18. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. BLÜMEL

            (1)  OV L 283, 31.10.2017., 1. lpp.