title: Eiropas Parlamenta Lēmums (ES) 2015/1691 (2015. gada 29. aprīlis) par Eiropas Aģentūras operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām 2013. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               30.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 255/356

      EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS (ES) 2015/1691
      (2015. gada 29. aprīlis)
      par Eiropas Aģentūras operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām 2013. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
      EIROPAS PARLAMENTS,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Aģentūras operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām 2013. finanšu gada galīgos pārskatus,

                  —

                  ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Aģentūras operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām 2013. finanšu gada pārskatiem un Aģentūras atbildes (1),

                  —

                  ņemot vērā deklarāciju (2) par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, kuru Revīzijas palāta sniegusi par 2013. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2015. gada 17. februāra ieteikumu par apstiprinājumu, ko sniedz Aģentūrai par 2013. finanšu gada budžeta izpildi (05304/2015 – C8-0054/2015),

                  —

                  ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3),

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (4) un jo īpaši tās 208. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2004. gada 26. oktobra Regulu (EK) Nr. 2007/2004, ar ko izveido Eiropas Aģentūru operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām (5), un jo īpaši tās 30. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (6),

                  —

                  ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1271/2013 par finanšu pamatregulu struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 208. pantā (7), un jo īpaši tās 108. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 94. pantu un V pielikumu,

                  —

                  ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumu (A8-0094/2015),

         1.

            sniedz Eiropas Aģentūras operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām izpilddirektoram apstiprinājumu par Aģentūras 2013. finanšu gada budžeta izpildi;

         2.

            izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

         3.

            uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Aģentūras operatīvās sadarbības vadībai pie Eiropas Savienības dalībvalstu ārējām robežām izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

               Priekšsēdētājs

            Martin SCHULZ

               Ģenerālsekretārs

            Klaus WELLE

         (1)  OV C 442, 10.12.2014., 308. lpp.

         (2)  Skatīt 1. zemsvītras piezīmi.

         (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

         (4)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

         (5)  OV L 349, 25.11.2004., 1. lpp.

         (6)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         (7)  OV L 328, 7.12.2013., 42. lpp.


title: Politikas un drošības Komitejas Lēmums BIH/13/2008, ( 2008. gada 29. jūlijs ), ar kuru groza Lēmumu BiH/1/2004, ar ko pieņem trešo valstu palīdzību attiecībā uz Eiropas Savienības militāro operāciju Bosnijā un Hercegovinā, un Lēmumu BiH/3/2004 par Eiropas Savienības militārās operācijas Bosnijā un Hercegovinā līdzdalībnieku komitejas izveidi

text:
               4.9.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 237/90

      POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS BIH/13/2008,
   (2008. gada 29. jūlijs),
   ar kuru groza Lēmumu BiH/1/2004, ar ko pieņem trešo valstu palīdzību attiecībā uz Eiropas Savienības militāro operāciju Bosnijā un Hercegovinā, un Lēmumu BiH/3/2004 par Eiropas Savienības militārās operācijas Bosnijā un Hercegovinā līdzdalībnieku komitejas izveidi
   (2008/712/KĀDP)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 25. panta trešo daļu,
   tā kā:

               (1)

               Politikas un drošības komiteja 2004. gada 21. septembrī pieņēma Lēmumu BiH/1/2004 (1) un 2004. gada 29. septembrī Lēmumu BiH/3/2004 (2).

               (2)

               Pēc tam, kad Hondurasa, Gvatemala, Salvadora un Dominikānas Republika bija uzaicinātas piedalīties operācijā ALTHEA, Centrālamerikas bruņoto spēku konferences Augstākās padomes priekšsēdētājs šo četru valstu vārdā 2008. gada 2. aprīļa vēstulē nosūtīja līdzdalības piedāvājumu.

               (3)

               Pēc ES operācijas komandiera un Eiropas Savienības Militārās komitejas ieteikumiem par minēto valstu palīdzību Hondurasas, Gvatemalas, Salvadoras un Dominikānas Republikas palīdzība būtu jāpieņem.

               (4)

               Tā kā Kanāda, Maroka, Jaunzēlande un Norvēģija ir atsaukušas savu ieguldījumu un Bulgārija un Rumānija ir pievienojušās Eiropas Savienībai, būtu atkārtoti jāizskata Lēmuma BiH/1/2004 un BiH/3/2004 pielikumi.

               (5)

               Saskaņā ar 6. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās tādu Eiropas Savienības lēmumu un darbību izstrādē un īstenošanā, kam ir aizsardzības nozīme. Tādēļ Dānija nepiedalās operācijas finansēšanā.

               (6)

               Kopenhāgenā sanākusī Eiropadome 2002. gada 12. un 13. decembrī pieņēma deklarāciju, ka “Berlin plus” pasākumi un to īstenošana attieksies tikai uz tām ES dalībvalstīm, kuras ir vai nu arī NATO dalībvalstis, vai piedalās arī programmā “Partnerattiecības mieram” un kuras attiecīgi noslēgušas divpusējus drošības līgumus ar NATO,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Lēmuma BiH/1/2004 pielikumu aizstāj ar šādu pielikumu:

         “PIELIKUMS
         LĒMUMA 1. PANTĀ MINĒTO TREŠO VALSTU SARAKSTS

                     —

                     Albānija

                     —

                     Argentīna

                     —

                     Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika

                     —

                     Čīle

                     —

                     Dominikānas Republika

                     —

                     Gvatemala

                     —

                     Hondurasa

                     —

                     Salvadora

                     —

                     Šveice

                     —

                     Turcija”.

   2. pants
   Lēmuma BiH/3/2004 pielikumu aizstāj ar šādu pielikumu:

         “PIELIKUMS
         LĒMUMA 3. PANTA 1. PUNKTĀ MINĒTO TREŠO VALSTU SARAKSTS

                     —

                     Albānija

                     —

                     Argentīna

                     —

                     Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika

                     —

                     Čīle

                     —

                     Dominikānas Republika

                     —

                     Gvatemala

                     —

                     Hondurasa

                     —

                     Salvadora

                     —

                     Šveice

                     —

                     Turcija.”.

   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2008. gada 29. jūlijā

            Politikas un drošības komitejas vārdā —

            priekšsēdētāja

         C. ROGER

      (1)  OV L 324, 27.10.2004., 20. lpp.

      (2)  OV L 325, 28.10.2004., 64. lpp.


title: Komisijas Lēmums (2015. gada 26. oktobris) par Nunavutas valdības Vides departamenta atzīšanu saskaņā ar 3. pantu Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2015/1850, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1007/2009 par tirdzniecību ar izstrādājumiem no roņiem

text:
               27.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 355/4

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2015. gada 26. oktobris)
   par Nunavutas valdības Vides departamenta atzīšanu saskaņā ar 3. pantu Komisijas Īstenošanas regulā (ES) 2015/1850, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1007/2009 par tirdzniecību ar izstrādājumiem no roņiem
   (2015/C 355/04)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Komisijas 2015. gada 13. oktobra Īstenošanas regulu (ES) 2015/1850, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1007/2009 par tirdzniecību ar izstrādājumiem no roņiem (1), un jo īpaši tās 3. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Regulā (ES) Nr. 737/2010 (2) ir izklāstīti nosacījumi, ar kādiem Savienības tirgū drīkst laist izstrādājumus no inuītu vai citu iezemiešu kopienu nomedītiem roņiem un jūras resursu pārvaldības rezultātā iegūtus izstrādājumus no roņiem.

               (2)

               Šādus izstrādājumus drīkst laist tirgū tikai tad, ja tiem pievieno atzītas iestādes izdotu dokumentu, kas apliecina, ka Regulā (ES) Nr. 737/2010 izklāstītie nosacījumi ir ievēroti.

               (3)

               Komisija 2015. gada 30. jūlijā pieņēma lēmumu (3) par Nunavutas valdības Vides departamenta atzīšanu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 737/2010 6. pantu.

               (4)

               Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2015/1775 (4) ir grozīts Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1007/2009 (5) 3. pants, kurā izklāstīti nosacījumi, ar kādiem Savienības tirgū drīkst laist izstrādājumus no inuītu vai citu iezemiešu kopienu nomedītiem roņiem.

               (5)

               Ar Regulu (ES) 2015/1775 no Īstenošanas regulas (ES) 2015/1850 piemērošanas sākuma dienas ir atcelta Regula (ES) Nr. 737/2010.

               (6)

               Komisija 2015. gada 12. oktobrī ir saņēmusi ar 9. oktobri datētu pieteikumu un tam pievienotus dokumentārus pierādījumus no Nunavutas valdības Vides departamenta, kurš, ņemot vērā Regulas (EK) Nr. 1007/2009 3. panta grozīšanu, lūdz to no jauna apstiprināt par atzītu iestādi.

               (7)

               Komisija, novērtējusi minētos dokumentāros pierādījumus, kas iesniegti, lai noteiktu to, vai – ņemot vērā Regulas (EK) Nr. 1007/2009 3. panta grozīšanu – Īstenošanas regulā (ES) 2015/1850 paredzētās iestāžu atzīšanas prasības ir izpildītas, ir pārliecināta, ka Nunavutas valdības Vides departaments atbilst Īstenošanas regulas (ES) 2015/1850 3. panta 1. punkta b) un e) apakšpunkta prasībām.

               (8)

               Tāpēc saskaņā ar iesniegto pieteikumu Nunavutas valdības Vides departaments būtu jāatzīst,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Nunavutas valdības Vides departamentu atzīst saskaņā ar Īstenošanas regulas (ES) 2015/1850 3. pantu.
   2. pants
   Vides ģenerāldirektorāta ģenerāldirektoram uzdod nodrošināt, lai [atzīšanas] pieteikuma iesniedzējam tiktu paziņots par šo lēmumu un lai tā saturu nekavējoties publicētu Komisijas tīmekļa vietnē.

      Briselē, 2015. gada 26. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Karmenu VELLA

      (1)  OV L 271, 16.10.2015., 1. lpp.

      (2)  Komisijas 2010. gada 10. augusta Regula (ES) Nr. 737/2010, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1007/2009 par tirdzniecību ar izstrādājumiem no roņiem (OV L 216, 17.8.2010., 1. lpp.).

      (3)  http://ec.europa.eu/environment/biodiversity/animal_welfare/seals/pdf/c_2015_5253_en.pdf.

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2015. gada 6. oktobra Regula (ES) 2015/1775, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1007/2009 par tirdzniecību ar izstrādājumiem no roņiem un ar ko atceļ Komisijas Regulu (ES) Nr. 737/2010 (OV L 262, 7.10.2015., 1. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regula (EK) Nr. 1007/2009 par tirdzniecību ar izstrādājumiem no roņiem (OV L 286, 31.10.2009., 36. lpp.).


title: Komisijas Lēmums (2015. gada 19. oktobris), ar ko izveido monētu viltošanas jautājumu ekspertu grupu, kas saistīta ar Komisijas politiku un noteikumiem par euro monētu aizsardzību pret viltošanu

text:
               20.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 347/4

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2015. gada 19. oktobris),
   ar ko izveido monētu viltošanas jautājumu ekspertu grupu, kas saistīta ar Komisijas politiku un noteikumiem par euro monētu aizsardzību pret viltošanu
   (2015/C 347/05)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Lēmumā (ES) 2015/512 (1) noteikts, ka Ekonomikas un finanšu lietu ģenerāldirektorāts (turpmāk – “ģenerāldirektorāts”) ir atbildīgs par uzdevumiem, kas saistīti ar Komisijas likumdošanas un regulatīvajām iniciatīvām nolūkā aizsargāt euro pret viltošanu, un ar atbalstu šajā jomā, izmantojot mācības un tehnisko palīdzību. Nolūkā koordinēt nepieciešamās darbības, lai aizsargātu euro monētas pret viltošanu, Komisijai ir nepieciešama kompetence, ko sniedz konsultatīvā grupā apvienoti speciālisti (2).

               (2)

               Tāpēc jāizveido ekspertu grupa euro monētu aizsardzības pret viltošanu jomā un jānosaka tās uzdevumi un struktūra.

               (3)

               Ekspertu grupai būtu jāpalīdz Komisijai sagatavot tiesību aktus vai izstrādāt politiku un sniegt speciālās zināšanas, izstrādājot īstenošanas pasākumus attiecībā uz euro monētu aizsardzību pret viltošanu. Šai grupai turklāt būtu jāiedibina sadarbība starp publiskajām iestādēm, kas iesaistītas euro aizsardzībā pret viltošanu.

               (4)

               Grupas sastāvā jābūt ekspertiem no dalībvalstu iestādēm, Eiropas Centrālās bankas (“ECB”) un Eiropola.

               (5)

               Būtu jāizstrādā noteikumi par grupas locekļiem pieejamās informācijas izpaušanu.

               (6)

               Personas dati būtu jāapstrādā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 45/2001 (3). Ir ieteicams noteikt šā lēmuma piemērošanas periodu. Komisija savlaicīgi apsvērs piemērošanas termiņa pagarināšanas lietderību,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Priekšmets
   Ar šo tiek izveidota Komisijas monētu viltošanas jautājumu ekspertu grupa (CCEG).
   2. pants
   Uzdevums

      CCEG uzdevumi ir šādi:

               a)

               palīdzēt Komisijai sagatavot tiesību aktu vai deleģēto aktu priekšlikumus vai politikas iniciatīvas, lai aizsargātu euro monētas pret viltošanu;

               b)

               izveidot sadarbību starp monētu valsts analīzes centru (“MVAC”), kas izveidoti saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 1338/2001 (4) 5. panta 1. punktu, vadītājiem, Komisiju, Eiropas Tehnikas un zinātnes centru (“ETZC”) (5), Eiropas Centrālo banku (“ECB”) un Eiropolu lietās, kuras attiecas uz politikas iniciatīvām un pasākumiem, kuru mērķis ir efektīva viltošanas apkarošanas stratēģija;

               c)

               sniegt Komisijai padomus un zināšanas Savienības tiesību aktu, programmu un politikas īstenošanā, jo īpaši attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1210/2010 (6);

               d)

               apmainīties ar pieredzi un iedibināt labu praksi, lai aizsargātu euro monētas pret viltošanu;

               e)

               palielināt to publisko iestāžu, kuras iesaistītas euro aizsardzībā pret viltošanu, informētību par gaidāmiem draudiem un uzraudzīt efektīvu viltošanas novēršanas politikas stratēģijas represīvo pasākumu īstenošanu;

               f)

               veicināt apmācības iniciatīvas par euro monētu aizsardzību pret viltošanu;

               g)

               veicināt un attīstīt pētījumus vai tehnisko atbalstu, lai sekmētu viltošanas atklāšanu;

               h)

               apspriest jautājumus, kas saistīti ar viltotu euro monētu tehniskajām specifikācijām un drošības elementiem, lai aizsargātu euro monētas pret viltošanu.

         3. pants
   Apspriešanās
   Komisija var apspriesties ar CCEG par visiem jautājumiem, kas saistīti ar euro monētu aizsardzību pret viltošanu.
   4. pants
   Locekļi un to iecelšana
   1.   Locekļi ir dalībvalstu MVAC, ECB un Eiropols.
   2.   Locekļi informē Komisiju par to nozīmētajiem pārstāvjiem un aizstājējiem.
   3.   Personas datus apkopo, apstrādā un publicē saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 45/2001.
   5. pants
   Darbība
   1.   Atbildīgais Komisijas dienests ieceļ grupas priekšsēdētāju.
   2.   Vienojoties ar Komisijas atbildīgo dienestu, CCEG var izveidot apakšgrupas īpašu jautājumu izskatīšanai atbilstoši grupas izstrādātajam darba uzdevumam.
   3.   Komisijas pārstāvis var lūgt īpašā kārtā (ad hoc) piedalīties CCEG vai apakšgrupas darbā ārējus ekspertus, īpaši, kuriem ir specifiska kompetence kādā konkrētā darba kārtības jautājumā. Turklāt Komisijas pārstāvis var piešķirt novērotāja statusu personām, organizācijām, kā tās definētas Horizontālo noteikumu par ekspertu grupām (7) 8. noteikuma 3. punktā, un kandidātvalstīm.
   4.   Uz CCEG locekļiem un to pārstāvjiem, kā arī uzaicinātajiem ekspertiem un novērotājiem attiecas dienesta noslēpuma neizpaušanas saistības, kas paredzētas Līgumos un to īstenošanas noteikumos, kā arī Komisijas drošības noteikumos, kas attiecas uz ES klasificētās informācijas aizsardzību un noteikti Komisijas Lēmumā (ES, Euratom) 2015/443 (8) un (ES, Euratom) 2015/444 (9). Ja viņi neievēro šīs saistības, Komisija var veikt attiecīgus pasākumus.
   5.   CCEG sanāksmes notiek Komisijas telpās, izņemot apakšgrupu sanāksmes, kas var notikt ārpus Komisijas telpām. Sekretariāta pakalpojumus nodrošina Komisija.
   6.   CCEG pieņem reglamentu, pamatojoties uz pieņemto ekspertu grupu darba standarta reglamentu.
   7.   Komisija publicē visus attiecīgos dokumentus par CCEG darbību, tostarp darbakārtību, sanāksmju protokolus un dalībnieku devumu, iekļaujot tos Komisijas ekspertu grupu un citu līdzīgu struktūru reģistrā vai izmantojot saiti no minētā reģistra uz īpaši šim nolūkam paredzētu tīmekļa vietni, kurā atrodami minētie dokumenti. Attiecīgos dokumentus nepublicē, ja to izpaušana varētu kaitēt sabiedrības vai privāto interešu aizsardzībai, kā noteikts Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1049/2001 (10) 4. pantā.
   6. pants
   Sanāksmju izdevumi
   1.   CCEG un tās apakšgrupu darbā iesaistītas personas nesaņem atlīdzību par sniegtajiem pakalpojumiem.
   2.   Ar CCEG darbu saistītos ceļa izdevumus grupas darbā iesaistītajām personām Komisija atlīdzina saskaņā ar Komisijā spēkā esošajiem noteikumiem. Apakšgrupu locekļiem ceļa un uzturēšanās izdevumi tiek atlīdzināti tādā pašā veidā.
   3.   Šā panta 2. punktā minētos izdevumus atlīdzina pieejamo apropriāciju robežās, kuras piešķirtas saskaņā ar ikgadējo resursu sadales procedūru.
   7. pants
   Piemērojamība
   Šo lēmumu piemēro no tā pieņemšanas dienas līdz 2025. gada 31. decembrim.

      Briselē, 2015. gada 19. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Pierre MOSCOVICI

      (1)  Komisijas 2015. gada 25. marta Lēmums (ES) 2015/512, ar kuru groza Lēmumu 1999/352/EK, EOTK, Euratom, ar ko izveido Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai (OLAF) (OV L 81, 26.3.2015., 4. lpp.).

      (2)  Saskaņā ar Komisijas 2004. gada 29. oktobra Lēmuma 2005/37/EK, ar ko izveido Eiropas Tehnikas un zinātnes centru (ETZC), 4. pantu ir noteikts, ka Komisija koordinē darbības, kas vajadzīgas euro monētu aizsardzībai pret viltojumiem, sasaucot regulāras ekspertu sanāksmes par monētu viltošanu (OV L 19, 21.1.2005., 73. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regula (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.).

      (4)  Padomes 2001. gada 28. jūnija Regula (EK) Nr. 1338/2001, ar kuru paredz pasākumus, kas vajadzīgi euro aizsardzībai pret viltošanu (OV L 181, 4.7.2001., 6. lpp.).

      (5)  Padomes 2003. gada 8. decembra Lēmums 2003/861/EK par analīzi un sadarbību attiecībā uz viltotām euro monētām (OV L 325, 12.12.2003., 44. lpp.).

      (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 15. decembra Regula (ES) Nr. 1210/2010 par euro monētu autentiskuma noteikšanu un rīkošanos ar apgrozībai nederīgām euro monētām (OV L 339, 22.12.2010., 1. lpp.).

      (7)  C(2010) 7649, galīgā redakcija.

      (8)  Komisijas 2015. gada 13. marta Lēmums (ES, Euratom) 2015/443 par drošību Komisijā (OV L 72, 17.3.2015., 41. lpp.).

      (9)  Komisijas 2015. gada 13. marta Lēmums (ES, Euratom) 2015/444 par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai (OV L 72, 17.3.2015., 53. lpp.).

      (10)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 31.5.2001., 45. lpp.).


title: 2011/594/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2011. gada 10. maijs ) par Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               27.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 250/201

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2011. gada 10. maijs)
   par Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2011/594/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras 2009. finanšu gada galīgos pārskatus,
   ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Aģentūras drošībai un veselības aizsardzībai darbā 2009. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (1),
   ņemot vērā Padomes 2011. gada 15. februāra ieteikumu (05892/2011 – C7-0052/2011),
   ņemot vērā EK līguma 276. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,
   ņemot vērā Padomes 1994. gada 18. jūlija Regulu (EK) Nr. 2062/94, ar ko izveido Eiropas Aģentūru drošībai un veselības aizsardzībai darbā (3), un jo īpaši tās 14. pantu,
   ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 94. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas atzinumu (A7-0104/2011),

               1.

               sniedz Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras direktoram apstiprinājumu par Aģentūras 2009. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Jerzy BUZEK

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 338, 14.12.2010., 46. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 216, 20.8.1994., 1. lpp.

      (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.
    ---documentbreak---

               27.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 250/202

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2011. gada 10. maijs)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no Lēmuma par Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras 2009. finanšu gada galīgos pārskatus,
   ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Aģentūras drošībai un veselības aizsardzībai darbā 2009. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (1),
   ņemot vērā Padomes 2011. gada 15. februāra ieteikumu (05892/2011 – C7-0052/2011),
   ņemot vērā EK līguma 276. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,
   ņemot vērā Padomes 1994. gada 18. jūlija Regulu (EK) Nr. 2062/94, ar ko izveido Eiropas Aģentūru drošībai un veselības aizsardzībai darbā (3), un jo īpaši tās 14. pantu,
   ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 94. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas atzinumu (A7-0104/2011),

               A.

               tā kā Revīzijas palāta norādījusi – tā ir guvusi pamatotu pārliecību, ka gada pārskati par 2009. finanšu gadu ir ticami un ka pakārtotie darījumi ir likumīgi un pareizi;

               B.

               tā kā 2010. gada 5. maijā Parlaments sniedza Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras direktoram apstiprinājumu par Aģentūras 2008. finanšu gada budžeta izpildi (5) un lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu pievienotajā rezolūcijā cita starpā vērsa uzmanību uz to, ka:

                           —

                           Aģentūra uz nākamo gadu pārnesusi apropriācijas EUR 3 400 000 apmērā (t. i., 44 % no darbībai paredzētajām apropriācijām), no kurām aptuveni EUR 1 000 000 bija paredzēts saistībām, kas pilnībā attiecās uz 2009. finanšu gadu,

                           —

                           Revīzijas palāta konstatējusi pārkāpumu saistībā ar vienu iepirkuma procedūru (pamatlīguma izmantošana, pārsniedzot tā maksimālo vērtību);

               C.

               tā kā Aģentūras 2009. finanšu gada budžets bija EUR 15 100 000, t. i., par 0,6 % lielāks nekā 2008. finanšu gadā,

      Darbības rādītāji

               1.

               vēlreiz aicina Aģentūru tabulā, kas pievienojama nākamajam Revīzijas palātas ziņojumam, salīdzināt veikumu tajā finanšu gadā, attiecībā uz kuru ir jāapstiprina budžeta izpilde, ar veikumu iepriekšējā finanšu gadā, lai budžeta izpildes apstiprinātājiestāde varētu labāk novērtēt Aģentūras darbību no gada gadā;

               2.

               atzinīgi vērtē Aģentūras iniciatīvu sākt prognozēt tehnoloģiju attīstības ietekmi uz drošību un veselību “videi draudzīgās darbavietās” laikposmā līdz 2020. gadam; turklāt norāda, ka ir apkopoti dati par sieviešu drošību un veselības aizsardzību darbā;

      Aģentūras vadība

               3.

               konstatē, ka Aģentūras, kuras valdē ir 84 locekļi un kurā nodarbināti 64 darbinieki (2008. finanšu gada dati), vadības izmaksas ir 1,35 % no budžeta; atgādina, ka tas ir saskaņā ar Aģentūras izveides Regulā (EK) Nr. 2062/94 noteikto mērķi nodrošināt trīspusēju pārstāvību Administratīvajā valdē, tajā iekļaujot sociālos partnerus; norāda, ka praktisko Aģentūras ikdienas vadību nodrošina Administratīvās valdes ieceltais 11 locekļu Prezidijs;

      Apropriāciju pārnešana

               4.

               ir nobažījies, jo Revīzijas palāta 2009. gadā atkal ir ziņojusi, ka pamatdarbībai (III sadaļa) paredzētie EUR 3 500 000 (47 % no uzņemto saistību apjoma) pārnesti uz 2010. finanšu gadu; uzsver – šī situācija liecina, ka kavējas Aģentūras pasākumu īstenošana, un tas ir pretrunā budžeta gada pārskata principam; atzīst – šāda situācija daļēji rodas tādēļ, ka nozīmīgi projekti tiek īstenoti vairākus gadus; tomēr apstiprina, ka Aģentūra 2010. gada sākumā ieviesa ikmēneša ziņošanas mehānismu, lai uzraudzītu tās gada darba programmā paredzēto darbību īstenošanu un attiecīgos budžeta aspektus;

               5.

               aicina Aģentūru samazināt atcelto apropriāciju īpatsvaru, kas ir palielinājies, un informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par šajā sakarībā paveikto; atzinīgi vērtē Aģentūras solījumu īpašu uzmanību pievērst gada beigās vēl nenokārtotajām saistībām, lai tās atceltu summām, kas vairs nav vajadzīgas attiecīgo finansiālo un tiesisko saistību izpildei;

      Iekšējā revīzija

               6.

               atzinīgi vērtē Aģentūras ierosmi sniegt budžeta izpildes apstiprinātājiestādei Iekšējās revīzijas dienesta (IRD) iekšējās revīzijas gada pārskatu par Aģentūras darbību; uzskata to par pārredzamības apliecinājumu un paraugprakses piemēru, kas būtu jāpārņem pārējām aģentūrām;

               7.

               pauž atzinību Aģentūrai, ka tā šajā ziņā ir guvusi ievērojamus panākumus; apliecina, ka visi ieteikumi, kurus IRD Aģentūrai sniedzis kā “ļoti svarīgus”, ir atbilstoši īstenoti un izpildīti, izņemot ieteikumu par grāmatvedības sistēmu apstiprināšanu, kas bija klasificēts ar zemāku nozīmības pakāpi kā “svarīgs”, jo bija daļēji izpildīts; tādēļ aicina Aģentūras grāmatvedi rakstveidā izklāstīt metodoloģiju, kas izmantota grāmatvedības sistēmas apstiprināšanai; atbalsta ideju veidot sadarbību jau pastāvošajā aģentūru grāmatvežu sadarbības tīklā, lai noteiktu kopīgas prasības un izstrādātu kopīgu metodoloģiju attiecībā uz grāmatvedības sistēmu apstiprināšanu aģentūrās;

               8.

               mudina Aģentūru pārskatīt pārbaudes sarakstus, nodrošinot to atbilstību dažādu finanšu darījumu specifikai, un darīt šos sarakstus pieejamus visiem darbiniekiem;

               9.

               turklāt aicina Aģentūru pabeigt un/vai atjaunināt savas dokumentēšanas procedūras; konkrēti, aicina Aģentūru izstrādāt to galveno procesu izsmeļošu sarakstu, kuriem jāatbilst vajadzīgajām procedūrām, un šo sarakstu sistemātiski atjaunināt;

      Aģentūru tīkla koordinatora nozīme

               10.

               uzslavē Aģentūru par efektīvu darbu, 2009. gada budžeta izpildes apstiprinājuma procedūrā nodrošinot aģentūru tīkla koordinēšanu;

               11.

               norāda, ka lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu ir pievienoti arī horizontāla rakstura konstatējumi, kas iekļauti 2011. gada 10. maija rezolūcijā (6) par aģentūru darbību, finanšu pārvaldību un kontroli.

      (1)  OV C 338, 14.12.2010., 46. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 216, 20.8.1994., 1. lpp.

      (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (5)  OV L 252, 25.9.2010., 187. lpp.

      (6)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2011)0163 (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 269. lpp.).


title: Komisijas Lēmums ( 2014. gada 2. jūlijs ), ar ko atjaunina pielikumu Monetārajam nolīgumam starp Eiropas Savienību un Monako Firstisti

text:
               5.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 211/3

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2014. gada 2. jūlijs),
   ar ko atjaunina pielikumu Monetārajam nolīgumam starp Eiropas Savienību un Monako Firstisti
   (2014/C 211/04)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā 2011. gada 29. novembra Monetāro nolīgumu starp Eiropas Savienību un Monako Firstisti un jo īpaši tā 11. panta 3. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Monako Firstisti (turpmāk tekstā “Monetārais nolīgums”) 11. panta 2. punktā noteikts, ka Monako Firstiste piemēro tādus pašus noteikumus, kādi noteikti Francijas Republikā, lai transponētu A pielikumā norādītos Eiropas tiesību aktus attiecībā uz kredītiestāžu darbību un prudenciālo regulējumu un sistēmisko risku novēršanu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmām.

               (2)

               A pielikuma atjaunināšana ir veikta saskaņā ar Monetārā nolīguma 11. panta 3. punktu, kurā paredzēts, ka Komisijai jāatjaunina A pielikums pēc jebkura attiecīgā akta grozīšanas, kā arī katru reizi, kad Eiropas Savienība pieņem jaunu aktu.

               (3)

               Tādēļ pielikumā būtu jāiekļauj četrpadsmit nesen pieņemti tiesību akti par kredītiestāžu darbību un prudenciālo regulējumu un sistēmisko risku novēršanu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmām:

                           1)

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīva 2013/36/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK – tomēr Direktīvas 2013/36/ES V sadaļas noteikumi nebūtu jāpievieno pielikumam, jo uzņēmējdarbības veikšanas brīvības un pakalpojumu sniegšanas brīvības principi netiek piemēroti Monako Firstistei;

                           2)

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Direktīva 2011/89/ES, ar ko attiecībā uz finanšu konglomerātā esošo finanšu sabiedrību papildu uzraudzību groza Direktīvu 98/78/EK, 2002/87/EK, 2006/48/EK un 2009/138/EK;

                           3)

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regula (ES) Nr. 575/2013 par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012;

                           4)

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regula (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem;

                           5)

                           Komisijas 2013. gada 12. jūlija Deleģētā regula (ES) Nr. 1003/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes noteiktām maksām darījumu reģistriem;

                           6)

                           Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģētā regula (ES) Nr. 148/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem un kas attiecas uz regulatīviem tehniskajiem standartiem par minimālajiem datiem, kuri jāsniedz darījumu reģistriem;

                           7)

                           Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģētā regula (ES) Nr. 149/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par netiešas tīrvērtes mehānismu, tīrvērtes pienākumu, publisko reģistru, pieeju tirdzniecības vietai, nefinanšu darījuma partneriem un riska ierobežošanas paņēmieniem ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem, kuriem tīrvērti neveic centrālais darījuma partneris;

                           8)

                           Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģētā regula (ES) Nr. 150/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kuros precizētas ziņas, kas iekļaujamas darījumu reģistra reģistrācijas pieteikumā;

                           9)

                           Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģētā regula (ES) Nr. 151/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas nosaka datus, kuri darījumu reģistriem ir jāpublicē un jādara pieejami, un darbības standartus saistībā ar datu apkopošanu un salīdzināšanu un piekļuvi datiem;

                           10)

                           Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģētā regula (ES) Nr. 152/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem par kapitāla prasībām centrālajiem darījumu partneriem;

                           11)

                           Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģētā regula (ES) Nr. 153/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par prasībām centrālajiem darījumu partneriem;

                           12)

                           Komisijas 2012. gada 19. decembra Īstenošanas regula (ES) Nr. 1247/2012, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz tirdzniecības ziņojumu formātu un to sniegšanas biežumu darījumu reģistriem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem;

                           13)

                           Komisijas 2012. gada 19. decembra Īstenošanas regula (ES) Nr. 1248/2012, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz darījumu reģistru reģistrācijas pieteikumu formātu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem;

                           14)

                           Komisijas 2012. gada 19. decembra Īstenošanas regula (ES) Nr. 1249/2012, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz formātu, kādā centrālie darījumu partneri nodrošina datu uzskaiti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem.

               (4)

               Divi turpmāk minētie tiesību akti būtu jāsvītro no pielikuma, jo tie tika atcelti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīvu 2013/36/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (1):

                           1)

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīva 2006/49/EK par ieguldījumu sabiedrību un kredītiestāžu kapitāla pietiekamību (pārstrādāta versija);

                           2)

                           Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīva 2006/48/EK par kredītiestāžu darbības sākšanu un veikšanu (pārstrādāta versija).

               (5)

               Būtu jāsvītro izņēmums attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/110/EK (2) III sadaļas piemērošanu, jo noteikumi par elektroniskās naudas emitēšanu un pārvēršanu skaidrā naudā attiecas uz Monako Firstisti.

               (6)

               Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Monetārā nolīguma A pielikums,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Monako Firstisti A pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikumu.

      Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
      Briselē, 2014. gada 2. jūlijā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.

      (2)  OV L 267, 10.10.2009., 7. lpp.

      PIELIKUMS

         Tiesību akti banku un finanšu jomā

      Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīva 2013/36/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.), izņemot tās V sadaļu.
      Padomes 1986. gada 8. decembra Direktīva 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem – attiecībā uz noteikumiem, ko piemēro kredītiestādēm (OV L 372, 31.12.1986., 1. lpp.).

         Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

      Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. septembra Direktīvu 2001/65/EK, ar ko Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK un 86/635/EEK groza attiecībā uz novērtēšanas noteikumiem, ko piemēro noteiktu veidu sabiedrību, kā arī banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 283, 27.10.2001., 28. lpp.);
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 18. jūnija Direktīvu 2003/51/EK, ar ko attiecībā uz noteikta veida sabiedrību, banku un citu finanšu iestāžu un apdrošināšanas uzņēmumu gada un konsolidētajiem pārskatiem groza Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK, 86/635/EEK un 91/674/EEK (OV L 178, 17.7.2003., 16. lpp.);
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvu 2006/46/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 78/660/EEK attiecībā uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem, 83/349/EEK attiecībā uz konsolidētajiem pārskatiem, 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem un 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 224, 16.8.2006., 1. lpp.).
      Padomes 1989. gada 13. februāra Direktīva 89/117/EEK par pienākumiem saistībā ar gada pārskata dokumentu publicēšanu, kas attiecas uz tādu kredītiestāžu un finanšu iestāžu kādā dalībvalstī reģistrētām filiālēm, kuru galvenais birojs nav minētajā dalībvalstī (OV L 44, 16.2.1989., 40. lpp.).
      Eiropas Parlamenta un Padomes 1994. gada 30. maija Direktīva 94/19/EK par noguldījumu garantiju sistēmām (OV L 135, 31.5.1994., 5. lpp.).

         Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

      Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 9. marta Direktīvu 2005/1/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 73/239/EEK, 85/611/EEK, 91/675/EEK, 92/49/EEK un 93/6/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/19/EK, 98/78/EK, 2000/12/EK, 2001/34/EK, 2002/83/EK un 2002/87/EK, lai izveidotu finanšu pakalpojumu komiteju jaunu organizatorisko struktūru (OV L 79, 24.3.2005., 9. lpp.);
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 11. marta Direktīvu 2009/14/EK, ar ko Direktīvu 94/19/EK par noguldījumu garantiju sistēmām groza attiecībā uz seguma līmeni un izmaksas aizkavējumu (OV L 68, 13.3.2009., 3. lpp.).
      Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 19. maija Direktīva 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās (OV L 166, 11.6.1998., 45. lpp.).

         Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

      Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīvu 2009/44/EK, ar ko Direktīvu 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās un Direktīvu 2002/47/EK par finanšu nodrošinājuma līgumiem groza attiecībā uz saistītām sistēmām un kredītprasībām (OV L 146, 10.6.2009., 37. lpp.);
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/78/ES, ar ko groza Direktīvas 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK un 2009/65/EK attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes), Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 331, 15.12.2010., 120. lpp.).
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. aprīļa Direktīva 2001/24/EK par kredītiestāžu reorganizāciju un likvidāciju (OV L 125, 5.5.2001., 15. lpp.).
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 6. jūnija Direktīva 2002/47/EK par finanšu nodrošinājuma līgumiem (OV L 168, 27.6.2002., 43. lpp.).

         Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

      Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīvu 2009/44/EK, ar ko Direktīvu 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās un Direktīvu 2002/47/EK par finanšu nodrošinājuma līgumiem groza attiecībā uz saistītām sistēmām un kredītprasībām (OV L 146, 10.6.2009., 37. lpp.).
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīva 2002/87/EK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos un par grozījumiem Padomes Direktīvās 73/239/EEK, 79/267/EEK, 92/49/EEK, 92/96/EEK, 93/6/EEK un 93/22/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 98/78/EK un 2000/12/EK (OV L 35, 11.2.2003., 1. lpp.).

         Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

      Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 9. marta Direktīvu 2005/1/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 73/239/EEK, 85/611/EEK, 91/675/EEK, 92/49/EEK un 93/6/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/19/EK, 98/78/EK, 2000/12/EK, 2001/34/EK, 2002/83/EK un 2002/87/EK, lai izveidotu finanšu pakalpojumu komiteju jaunu organizatorisko struktūru (OV L 79, 24.3.2005., 9. lpp.);
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Direktīvu 2008/25/EK, ar ko Direktīvu 2002/87/EK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām (OV L 81, 20.3.2008., 40. lpp.);
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/78/ES, ar ko groza Direktīvas 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK un 2009/65/EK attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes), Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 331, 15.12.2010., 120. lpp.);
      Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/89/ES (2011. gada 16. novembris), ar ko attiecībā uz finanšu konglomerātā esošo finanšu sabiedrību papildu uzraudzību groza Direktīvu 98/78/EK, 2002/87/EK, 2006/48/EK un 2009/138/EK (OV L 326, 8.12.2011., 113. lpp.).
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīva 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK (OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp.) – attiecībā uz noteikumiem, ko piemēro kredītiestādēm, un izņemot 15., 31.–33. pantu un III sadaļu (OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp. – labojums OV L 45, 16.2.2005., 18. lpp).

         Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

      Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. aprīļa Direktīvu 2006/31/EK, ar kuru attiecībā uz dažiem termiņiem groza Direktīvu 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem (OV L 114, 27.4.2006., 60. lpp.);
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvu 2007/44/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 92/49/EEK un Direktīvas 2002/83/EK, 2004/39/EK, 2005/68/EK un 2006/48/EK attiecībā uz procedūras noteikumiem un vērtēšanas kritērijiem, kas piemērojami, veicot piesardzīgu izvērtējumu par līdzdalības iegūšanu un palielināšanu finanšu nozarē (OV L 247, 21.9.2007., 1. lpp.);
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Direktīvu 2008/10/EK, ar kuru Direktīvu 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem, groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām (OV L 76, 19.3.2008., 33. lpp.);
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/78/ES, ar ko groza Direktīvas 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK un 2009/65/EK attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes), Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 331, 15.12.2010., 120. lpp.);

         ar papildinājumiem, kas izdarīti ar:

      Komisijas 2006. gada 10. augusta Regulu (EK) Nr. 1287/2006, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/39/EK attiecībā uz ieguldījumu sabiedrību pienākumu vest uzskaiti, darījumu pārskatu sniegšanu, tirgus pārskatāmību, finanšu instrumentu pielaidi tirdzniecībai un šajā direktīvā definētajiem terminiem (OV L 241, 2.9.2006., 1. lpp.);
      Komisijas Direktīvu 2006/73/EK (2006. gada 10. augusts), ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/39/EK attiecībā uz ieguldījumu sabiedrību organizatoriskām prasībām un darbības nosacījumiem un jēdzienu definīcijām minētās direktīvas mērķiem (OV L 241, 2.9.2006., 26. lpp.).
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīva 2009/110/EK par elektroniskās naudas iestāžu darbības sākšanu, veikšanu un konsultatīvu uzraudzību, par grozījumiem Direktīvā 2005/60/EK un Direktīvā 2006/48/EK un par Direktīvas 2000/46/EK atcelšanu (OV L 267, 10.10.2009., 7. lpp.).
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 13. novembra Direktīva 2007/64/EK par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 97/7/EK, 2002/65/EK, 2005/60/EK un 2006/48/EK un atceļ Direktīvu 97/5/EK, – attiecībā uz Direktīvas 2007/64/EK I un II sadaļas noteikumiem (OV L 319, 5.12.2007., 1. lpp. – labojums OV L 187, 18.7.2009., 5. lpp.).

         Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

      Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīvu 2009/111/EK, ar ko groza Direktīvu 2006/48/EK, Direktīvu 2006/49/EK un Direktīvu 2007/64/EK attiecībā uz bankām, kuras saistītas ar galvenajām iestādēm, dažiem pašu kapitāla posteņiem, lieliem riska darījumiem, uzraudzības pasākumiem un krīzes pārvaldību (OV L 302, 17.11.2009., 97. lpp.).
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regula (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/78/EK (OV L 331, 15.12.2010., 12. lpp.).
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regula (ES) Nr. 575/2013 par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.).
      Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regula (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 201, 27.7.2012., 1. lpp.).

         Ar papildinājumiem, kas izdarīti ar:

      Komisijas 2013. gada 12. jūlija Deleģēto regulu (ES) Nr. 1003/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes noteiktām maksām darījumu reģistriem (OV L 279, 19.10.2013., 4. lpp.);
      Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 148/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem un kas attiecas uz regulatīviem tehniskajiem standartiem par minimālajiem datiem, kuri jāsniedz darījumu reģistriem (OV L 52, 23.2.2013., 1. lpp.);
      Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 149/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par netiešas tīrvērtes mehānismu, tīrvērtes pienākumu, publisko reģistru, pieeju tirdzniecības vietai, nefinanšu darījuma partneriem un riska ierobežošanas paņēmieniem ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem, kuriem tīrvērti neveic centrālais darījuma partneris (OV L 52, 23.2.2013., 11. lpp.);
      Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 150/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kuros precizētas ziņas, kas iekļaujamas darījumu reģistra reģistrācijas pieteikumā (OV L 52, 23.2.2013., 25. lpp.);
      Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 151/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas nosaka datus, kuri darījumu reģistriem ir jāpublicē un jādara pieejami, un darbības standartus saistībā ar datu apkopošanu un salīdzināšanu un piekļuvi datiem (OV L 52, 23.2.2013., 33. lpp.);
      Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 152/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem par kapitāla prasībām centrālajiem darījumu partneriem (OV L 52, 23.2.2013., 37. lpp.);
      Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 153/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par prasībām centrālajiem darījumu partneriem (OV L 52, 23.2.2013., 41. lpp.);
      Komisijas 2012. gada 19. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1247/2012, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz tirdzniecības ziņojumu formātu un to sniegšanas biežumu darījumu reģistriem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 352, 21.12.2012., 20. lpp.);
      Komisijas 2012. gada 19. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1248/2012, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz darījumu reģistru reģistrācijas pieteikumu formātu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 352, 21.12.2012., 30. lpp.);
      Komisijas 2012. gada 19. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1249/2012, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz formātu, kādā centrālie darījumu partneri nodrošina datu uzskaiti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 352, 21.12.2012., 32. lpp.).


title: 2004/830/EK: Komisijas Lēmums (2004. gada 18. oktobris) par pārskatīšanas paātrinātu izbeigšanu Padomes Regulai (EK) Nr. 2164/98, ar ko nosaka galīgo kompensācijas maksājumu noteiktu Indijas izcelsmes plaša spektra antibiotiku importam

text:
               4.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 359/55

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2004. gada 18. oktobris)
   par pārskatīšanas paātrinātu izbeigšanu Padomes Regulai (EK) Nr. 2164/98, ar ko nosaka galīgo kompensācijas maksājumu noteiktu Indijas izcelsmes plaša spektra antibiotiku importam
   (2004/830/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1997. gada 6. oktobra Regulu (EK) Nr. 2026/97 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 20. pantu,
   pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
   tā kā:
   A.   IEPRIEKŠĒJĀ PROCEDŪRA

               (1)

               Ar Regulu (EK) Nr. 2164/98 (2) Padome noteica galīgo kompensācijas maksājumu Indijas izcelsmes plaša spektra antibiotikām, proti, amoksicilīna trihidrāta, ampicilīna trihidrāta un cefelaksīna importam, kas nav safasētas nomērītās devās vai formās vai nav iesaiņotas pārdošanai mazumtirdzniecībā (“attiecīgais produkts”) un kas attiecīgi atbilst KN kodiem ex 2941 10 10, ex 2941 10 20 un ex 2941 90 00. Pasākumi tika piemēroti procentuālā nodokļa veidā, kas individuāliem eksportētājiem tika noteikts robežās no 0 % līdz 12 %, ar atlikušo nodokļa likmi 14,6 % apjomā eksportētājiem, kas neizrāda sadarbību.

         B.   PAŠREIZĒJĀ PROCEDŪRA
   1.   Pārskatīšanas pieprasījums

               (2)

               Pēc galīgu mēru piemērošanas Komisija saņēma no Indijas attiecīgā produkta ražotāja, “Nestor Pharmaceuticals Limited”, (“prasītājs”) pieprasījumu par paātrinātu Padomes Regulas (EK) Nr. 2164/98 pārskatīšanas ierosināšanu atbilstoši pamatregulas 20. pantam. Prasītājs apgalvoja, ka tas neesot saistīts ne ar vienu no citiem attiecīgā produkta ražotājiem Indijā. Turklāt viņš apgalvoja, ka neesot eksportējis attiecīgo produktu sākotnējās izmeklēšanas laikā (t. i., no 1996. gada 1. jūlija līdz 1997. gada 30. jūnijam), bet esot eksportējis attiecīgo produktu uz Kopienu pēc tam. Pamatojoties uz iepriekšminēto, viņš pieprasīja sev noteikt individuālu nodokļu likmi gadījumā, ja subsidēšana tiktu konstatēta.

         2.   Paātrinātas pārskatīšanas ierosināšana

               (3)

               Komisija pārbaudīja prasītāja iesniegtos pierādījumus un uzskatīja tos par pietiekamiem, lai pamatotu pārskatīšanas ierosināšanu saskaņā ar pamatregulas 20. panta noteikumiem. Pēc konsultēšanās ar Padomdevēju komiteju un pēc tam, kad iesaistītajai Kopienas rūpniecībai tika dota iespēja izteikt piezīmes, Komisija, paziņojot Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
                   (3), ierosināja paātrinātu Padomes Regulas (EK) Nr. 2164/98 pārskatīšanu attiecībā uz prasītāju.

         3.   Attiecīgais produkts

               (4)

               Šajā pārskatīšanā minētais produkts ir tas pats produkts, kas minēts Padomes Regulā (EK) Nr. 2164/98.

         4.   Izmeklēšanas posms

               (5)

               Subsidēšanas izmeklēšana aptvēra laika posmu no 2002. gada 1. aprīļa līdz 2003. gada 31. martam (“atkārtotas izmeklēšanas posms”).

         5.   Iesaistītās puses

               (6)

               Komisija oficiāli paziņoja prasītājam un Indijas valdībai (“IV”) par izmeklēšanas ierosināšanu. Turklāt citām ieinteresētajām pusēm tika dota iespēja paust savu viedokli rakstiski, kā arī pieprasīt lietas izskatīšanu. Tomēr Komisija nesaņēma šādus viedokļus vai pieprasījumu par lietas izskatīšanu.

               (7)

               Komisija nosūtīja pieprasītājam aptaujas anketu un noteiktajā termiņā saņēma pilnu atbildi. Komisija vāca un pārbaudīja visu informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu izmeklēšanas veikšanā, un veica pārbaudes apmeklējumus prasītāja telpās Ņūdelī un Haidarabadā.

         C.   PĀRSKATĪŠANAS APJOMS

               (8)

               Tā kā no prasītāja netika saņemts pieprasījums atkārtoti izskatīt konstatējumu par kaitējumu, pārskatīšanu veica tikai attiecībā uz subsidēšanu.

               (9)

               Komisija pārbaudīja tās pašas subsīdiju shēmas, kuras tika analizētas sākotnējā izmeklēšanā. Tā arī pārbaudīja, vai prasītājs bija izmantojis kādas citas subsīdiju shēmas vai arī attiecīgajam ražojumam bija saņēmis ad hoc subsīdijas.

         D.   IZMEKLĒŠANAS REZULTĀTI
   1.   Jauna eksportētāja kvalifikācija

               (10)

               Prasītājs varēja uzrādīt pietiekamus pierādījumus tam, ka viņš nebija saistīts, tieši vai netieši, ne ar vienu no Indijas eksportējošiem ražotājiem, kam bija piemēroti spēkā esošie attiecīgā produkta kompensācijas pasākumi.

               (11)

               Izmeklēšana apstiprināja, ka prasītājs netika eksportējis attiecīgo ražojumu sākotnējās izmeklēšanas laikā, t. i., no 1996. gada 1. jūlija līdz 1997. gada 30. jūnijam, un ka viņš esot uzsācis eksportu uz Kopienu pēc šā posma.
               Turklāt prasītājs netika individuāli izmeklēts sākotnējās izmeklēšanas laikā citu iemeslu dēļ, nevis tādēļ, ka tas būtu atteicies sadarboties ar Komisiju.
               Rezultātā ir apstiprināts, ka prasītājs jāaplūko kā jauns eksportētājs. Līdz ar to saskaņā ar pamatregulas 20. pantu Komisija pārbaudīja, vai prasītājam var noteikt individuālu kompensācijas maksājumu apjomu.

         2.   Subsidēšana

               (12)

               Pamatojoties uz prasītāja atbildē uz Komisijas anketām ietverto informāciju un izmeklēšanas laikā iegūto informāciju, tika izmeklētas šādas shēmas:

                           —

                           piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem,

                           —

                           ienākuma nodokļa atbrīvojuma shēma,

                           —

                           nodokļu norēķina shēma,

                           —

                           ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma,

                           —

                           eksportam atbrīvotas rūpniecības zonas/uz eksportu orientētas struktūras,

                           —

                           iepriekšēja atļaujas shēma materiālam eksportam.

         2.1.   Shēmas, ko sākotnēji izmeklējusi un lietojusi kompānija
   2.1.1.   Piešķīrumu shēma ievedmuitas maksājumiem (DEPBS)

               (13)

               Tika konstatēts, ka prasītājs saņēmis pabalstu saskaņā ar DEPBS uz pēceksporta pamata. Sīks shēmas apraksts ir ietverts Eksporta un importa politikas 2002.–2007. gadam (“EXIM-policy 02-07”) 4.3. punktā un papildinošas Procedūru rokasgrāmatas I sējuma 2002.–2007. gadam (HOP I 02-07) (4) 4. nodaļā. “EXIM-policy 02-07” ir balstīta uz Ārējās tirdzniecības (attīstība un regulēšana) 1992. gada Aktu (Nr. 22, 1992).

               (14)

               Ikviens ražotājs–eksportētājs vai tirgotājs–eksportētājs ir tiesīgs uz šo shēmu. Tas var pieteikties uz DEPBS kredītiem, ko aprēķina saskaņā ar šīs shēmas eksportēto produktu vērtības procentuālo attiecību. Šādas DEPBS likmes Indijas iestādes ir noteikušas vairumam produktu, tai skaitā attiecīgajam produktam. Tās ir noteiktas, pamatojoties uz standarta izejvielām/ražojuma normām (Standard Input/Output Norms – “SION”), ņemot vērā paredzēto importa izejvielu sastāvu eksporta produktā un šāda paredzētā importa aplikšanu ar muitas nodokli neatkarīgi no tā, vai faktiskais ievedmuitas nodoklis ir samaksāts vai nav.

               (15)

               Lai kompānija būtu tiesīga uz šajā shēmā noteikto pabalstu, tai ir jāeksportē. Eksporta darījuma laikā eksportētājam jāiesniedz Indijas iestādēm deklarācija ar norādi, ka eksports notiek saskaņā ar DEPBS. Lai preces varētu eksportēt, Indijas muitas iestādes izvešanas procedūras laikā izsniedz eksporta izvešanas faktūru. Šis dokuments cita starpā norāda DEPBS kredītu apjomu, kas jāpiešķir attiecīgajam eksporta darījumam. Šajā brīdī eksportētājam ir zināms, kādu pabalstu tas saņems. Tiklīdz muitas iestādes izsniedz eksporta izvešanas faktūru, IV nav noteikšana pār DEPBS kredītu piešķiršanu. Attiecīgā DEPBS likme, aprēķinot pabalstu, ir tā, ko piemēroja eksporta deklarācijas sastādīšanas laikā. Līdz ar to nav iespējams veikt atpakaļejošus grozījumus attiecībā uz pabalsta līmeni.

               (16)

               Tika arī konstatēts, ka saskaņā ar Indijas grāmatvedības standartiem DEPBS kredītus, izpildot eksporta saistības, var iereģistrēt pēc uzkrājumu principa kā ienākumu komerckontos.

               (17)

               Šādus kredītus var izmantot jebkuru neierobežotos daudzumos ievedamu preču, izņemot ražošanas līdzekļu, sekojošu ievedpreču muitas nodokļu apmaksai. Preces, kas importētas pretēji šādiem kredītiem, var pārdot vietējā tirgū (saskaņā ar tirdzniecības nodokli) vai izmantot kā savādāk.

                  DEPBS kredītus var brīvi pārvest, un tie ir derīgi 12 mēnešus no to izsniegšanas datuma.

               (18)

               Pieteikums par DEPBS kredītu saņemšanu var segt līdz pat 25 eksporta darījumus un, ja iesniegts elektroniski, neierobežotu eksporta darījumu skaitu. De facto nav stingri nosacīts pieteikšanās termiņš, jo 4.47 HOP I 02-07 nodaļā minētos laika posmus vienmēr skaita no pēdējā eksporta darījuma, kas minēts iesniegtajā DEPBS pieteikumā.

               (19)

               Galvenās DEPBS īpašības nav mainījušās kopš sākotnējās izmeklēšanas. Shēma ir subsīdija, kas atkarīga no likuma eksporta veikšanas laikā. Tādēļ sākotnējās izmeklēšanas laikā tika noteikts, ka to uzskata par īpašu un kompensējamu saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punkta a) apakšpunktu.

               (20)

               Sākotnējā izmeklēšanā DEPBS subsīdiju apjomu aprēķināja uz vislabākās pieejamās informācijas bāzes saskaņā ar pamatregulas 28. panta 1. punktu, un pro rata temporis DEPBS likmi uzskatīja par atbilstošu subsīdiju likmi. Pamatojoties uz to, ka prasītājs izrādīja sadarbību, kas pamatregulas 22. panta 4. punkta izpratnē uzskatāma par apstākļu maiņu, šo metodi nepiemēro tā kaitējumam.

               (21)

               Saskaņā ar pamatregulas 2. panta 2. punktu un 5. pantu kompensējamo subsīdiju apjomu aprēķināja saņēmējam piešķirtā pabalsta izteiksmē, kas, kā ticis konstatēts, ir pastāvējis izmeklēšanas laikā. Šajā sakarā uzskatīja, ka pabalsts saņēmējam ir piešķirts laikā, kad tika veikts eksporta darījums saskaņā ar šo shēmu. Pašreiz IV ir apliekama ar muitas nodevām, kas sastāda finansiālu ieguldījumu pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas izpratnē. Kā iepriekš minēts 15. apsvērumā, līdzko muitas iestādes izsniedz eksporta izvešanas faktūru, kas cita starpā parāda DEPBS kredītu apjomu, kurš jāpiešķir attiecīgajam eksporta darījumam, IV nav noteikšanas pār to, vai piešķirt vai nepiešķirt subsīdiju, kā arī tai nav noteikšanas pār subsīdiju apjomu. Tomēr, kā iepriekš minēts tajā pašā apsvērumā, jebkādām izmaiņām DEPBS likmēs starp faktisko eksportu un DEPBS licences izsniegšanu nav atpakaļejoša spēka par piešķirtā pabalsta apjomu. Turklāt, kā iepriekš minēts 16. apsvērumā, kompānijas var saskaņā ar Indijas grāmatvedības standartiem iereģistrēt DEPBS kredītus pēc uzkrājumu principa kā ienākumu eksporta darījuma posmā. Visbeidzot, pamatojoties uz faktu, ka kompānija apzinās, ka tā saņem subsīdiju saskaņā ar DEPBS un patiešām gūst labumu saskaņā ar citām shēmām, kompānija jau atrodas izdevīgākā konkurētspējīgā situācijā, jo tā var atspoguļot subsīdijas, piedāvājot zemākas cenas.

               (22)

               Loģiskais pamats kompensācijas maksājumu ieviešanai tomēr ir atlīdzināt negodīgas tirdzniecības prakses, kas balstītas uz nelikumīgām konkurences priekšrocībām. Ņemot vērā iepriekš minēto, par piemērojamu uzskata aplikt ar nodokli pabalstu saskaņā ar DEPBS kā to kredītu summu, kuri iegūti no visiem eksporta darījumiem, kas veikti saskaņā ar šo shēmu izmeklēšanas posmā. Saskaņā ar pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktu nepieciešams ieturēt izdevumus, kas neizbēgami radušies, lai saņemtu subsīdiju.

               (23)

               Prasītājs apgalvoja, ka saistīti ir tikai tie DEPBS kredīti, ko radījuši attiecīgā produkta eksporta darījumi, aprēķinot subsīdijas normu pašreizējā izmeklēšanā. Tomēr saskaņā ar DEPBS nepastāv nekādas saistības, kas ierobežo DEPBS kredītu izmantošanu, lai ievestu beznodokļu izejvielas, kas saistītas ar konkrēto ražojumu. Tieši pretēji, DEPBS kredīti ir brīvi pārvedami, tos pat var pārdot un izmantot jebkuru neierobežoti ievedamu preču importam (attiecīgā produkta izejvielas pieder pie šīs kategorijas), izņemot ražošanas līdzekļus. Rezultātā attiecīgais produkts var gūt labumu no visiem DEPBS kredītiem.

               (24)

               Bez tam viņš pieprasīja, lai tirdzniecības nodokli, kas maksājams par DEPBS kredītu pārvešanu, atskaitītu kā izdevumu, nosakot subsīdijas apjomu. Tomēr tirdzniecības nodoklis nav izdevums, kas neizbēgami radies, lai pretendētu uz subsīdiju vai saņemtu subsīdiju pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē. Tirdzniecības nodoklis ir tikai komerclēmuma rezultāts, lai atbrīvotos no jau saņemtā DEPBS kredīta, to pārdodot, nevis izlietotu to kā ar tirdzniecības nodokli neapliekamu, lai kompensētu par sekojošo importu maksājamos nodokļus. Pieteikuma izmaksas DEPBS kredīta saņemšanai tomēr uzskata par nepieciešamajiem izdevumiem un līdz ar to atvelk.

               (25)

               Kopējo subsīdiju apjoms (nominators) ir piešķirts kopējā eksporta realizācijā atkārtotās izmeklēšanas laikā (denominators) saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu, tā kā šo subsīdiju nepiešķīra, atsaucoties uz ražotajiem, eksportētajiem vai transportējamiem apjomiem. Subsīdijas norma prasītājam saskaņā ar šo shēmu bija 3,3 %.

         2.1.2.   Ienākuma nodokļa atbrīvojuma shēma (ITES)

               (26)

               Tika konstatēts, ka prasītājs ieguva labumu no daļēja ienākuma nodokļa atbrīvojuma ienākumiem, kas iegūti no eksporta realizācijas atkārtotās izmeklēšanas posmā. Šā atbrīvojuma tiesiskais pamats noteikts Likuma par ienākumu nodokli 1961. gadam 80HHC iedaļā.

               (27)

               Likuma par ienākumu nodokli 1961. gadam 80HHC iedaļu atcēla 2005.–2006. izvērtēšanas gadam (t. i., finanšu gadam no 2004. gada 1. aprīļa līdz 2005. gada 31. martam) uz priekšu. Rezultātā šī shēma prasītājam nepiešķirs nekādus pabalstus pēc 2004. gada 31. marta. Saskaņā ar pamatregulas 15. panta 1. punktu šī shēma līdz ar to nav jākompensē.

         2.2.   Shēmas, ko kompānija sākotnēji izpētījusi, bet nav pielietojusi
   2.2.1.   Nodokļu norēķina shēma (PBS)

               (28)

               Tika konstatēts, ka prasītājs netika saņēmis labumu saskaņā ar PBS, ko 1997. gada 1. aprīlī atcēla un aizstāja ar tā pārņēmēju DEPBS.

         2.2.2.   Ražošanas līdzekļu eksporta veicināšanas shēma (EPCGS)

               (29)

               Tika konstatēts, ka prasītājs neimportēja ražošanas līdzekļus saskaņā ar EPCGS, līdz ar to neguva labumu no šīs shēmas.

         2.2.3.   Eksportam atbrīvotas rūpniecības zonas/uz eksportu orientētas struktūras (EPZ/ EOU)

               (30)

               Tika konstatēts, ka prasītājs neatradās EPZ, kā arī nedarbojās saskaņā ar EOU shēmu, kā rezultātā netika guvis labumu saskaņā ar šīm shēmām.

         2.3.   Citas shēmas, ko prasītājs lietojis saistībā ar attiecīgo produktu un kas ir noteiktas par kompensējamām: iepriekšēja licences shēma materiālam eksportam (ALS)

               (31)

               Tika konstatēts, ka prasītājs saņēma labumus saskaņā ar šo shēmu atkārtotas izmeklēšanas laikā. Shēmas sīks apraksts ir sniegts EXIM-politikas 02-07 4.1.1. līdz 4.1.7. punktā un HOP I 02-07 4.1. līdz 4.30. nodaļā.

               (32)

               Ražotājiem–eksportētājiem un tirgotājiem–eksportētājiem, kas ir “saistīti” ar atbalstošajiem ražotājiem, ir tiesības uz šo shēmu.

               (33)

                  ALS fiziskais eksports pieļauj izejvielu beznodokļu importu, kas fiziski jāiekļauj izrietošajās eksportprecēs. Lai Indijas iestādes varētu veikt pārbaudi, eksportētājam ar likumu ir noteikts glabāt “patiesu un atbilstošu licenču izlietojumu un importēto preču izlietošanas uzskaiti” noteiktā formātā (4.30. nodaļa un 18 HOP I 02-07 pielikums), t.i., faktisku patēriņa uzskaiti. Gan importa atļaujai, gan eksporta saistībām IV ir noteikusi konkrētu apjomu un vērtību, un tās ir dokumentētas licencē. Papildus importa un eksporta laikā valdības amatpersonām attiecīgi darījumi ir jādokumentē licencē. Saskaņā ar šo shēmu atļauto importa apjomu IV nosaka, pamatojoties uz standarta normām, t.i., uz SION, kas, kā tiek apgalvots, atspoguļo visefektīvāko iespējamo pielietojumu, lai saražotu izrietošo eksporta produktu norādītajā apjomā. SION pastāv vairumam produktu, tai skaitā attiecīgajam produktam, un tos publicē HOP II 02-07. Importētās izejvielas nav pārvedamas, un tās jāizmanto izrietošā eksporta produkta ražošanā. Eksporta saistības ir jāizpilda noteiktajā termiņā (18 mēnešos ar diviem iespējamiem pagarinājumiem, no kuriem katrs ilgst sešus mēnešus).

               (34)

               Atkārtotas izmeklēšanas gaitā tika konstatēts, ka izejvielas, ko prasītājs importējis bez nodokļa saskaņā ar šo shēmu, saskaņā ar SION atļauto importu pārsniedza vielas, ko viņam vajadzēja, lai saražotu norādīto izrietošā eksporta produkta apjomu. Tādējādi SION attiecīgajam ražojumam nebija pietiekami precīzs. Turklāt prasītājs neveica faktisko patēriņa uzskaiti atbilstoši savam reālajam patēriņam. Tā vietā viņš šajā uzskaitē ierakstīja nepatiesu tā patēriņu atbilstoši IV, kas labvēlīgāks SION, lai arī de facto tas patērēja mazāk izejvielu norādītā izrietošā eksporta ražošanā. Ne prasītājs, ne IV nevarēja pierādīt, ka atbrīvošana no ievedmuitas nodokļa neradīja papildus atbrīvojumu.

               (35)

               Atbrīvojums no ievedmuitas nodokļiem ir subsīdija pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas un 2. panta 2. punkta izpratnē, t. i., IV finansiāls pabalsts, kas prasītājam piešķīra labumu. Papildus, ALS fiziskais eksports ir atkarīgs no likuma eksporta izpildes laikā un līdz ar to uzskatāms par specifisku un kompensējamu saskaņā ar pamatregulas 3. panta 4. punkta a) apakšpunktu.

               (36)

               Šo shēmu nevar uzskatīt par pieļaujamu nodokļu atmaksas sistēmu vai nodokļu atmaksas sistēmu attiecībā uz aizvietojumu pamatregulas 2. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) daļas izpratnē. Tā neatbilst stingrajiem noteikumiem, kas minēti pamatregulas I pielikuma i) punktā, II pielikumā (atmaksas definīcija un noteikumi) un III pielikumā (aizvietojuma atmaksas definīcija un noteikumi). IV efektīvi nepiemēroja savu pārbaudes sistēmu vai procedūru, lai apstiprinātu, vai un kādos apjomos izejvielas tika izmantotas eksportētā produkta ražošanā (pamatregulas II pielikuma II punkta 4. apakšpunkts un saistībā ar atmaksas sistēmām attiecībā uz aizvietojumu pamatregulas III pielikuma II punkta 2. apakšpunkts). SION attiecīgajam produktam nebija pietiekoši precīzs, un to nevar uzskatīt par faktiskā patēriņa pārbaudes sistēmu. Efektīva kontrole, kas balstīta uz pareizi uzturētu patieso patēriņa uzskaiti, netika veikta. Turklāt IV neveica ne turpmāku pārbaudi, kas būtu balstīta uz faktiskajām iesaistītajām izejvielām, lai arī tas parasti būtu jāveic gadījumā, kad nav efektīvi piemērotas pārbaudes sistēmas (pamatregulas II pielikuma II punkta 5. apakšpunkts un III pielikuma II punkta 3. apakšpunkts), ne arī tā pierādīja, ka netika veikti papildus atbrīvojumi.

               (37)

               Atklājoties šiem faktiem, prasītājs apgalvoja, ka ALS fiziskais eksports darbojās kā pieļautā nodokļu atmaksas sistēma vai kā nodokļu atmaksas aizstājējsistēma. Viņš iebilda, bez jaunu faktisku pierādījumu uzrādīšanas vai savu apgalvojumu pamatošanas, ka IV uzsāka atbilstošu pārbaudi saskaņā ar pamatregulu. Šim nolūkam prasītājs atsaucās uz šādiem IV pieejamiem pārbaudes elementiem: it kā precīzu SION attiecīgajam produktam, informāciju par izejvielu daudzumu un izrietošo produktu importa un eksporta dokumentiem (eksporta izvešanas faktūru, importa ievešanas faktūru), muitas ķīlu zīmes uzskaiti importam un eksportam saskaņā ar ALS fizisko eksportu, faktiskā patēriņa uzskaiti (skatīt 33. apsvērumu iepriekš), piešķīrumu shēmas eksportam apliecinošu grāmatu (DEECB) un papildus pārbaudes mehānismiem, ko Indijas iestādes piemēro savu akcīzes nodokļa kontrolēšanai (t.i., nodrošināšanu, ka akcīzes nodokļa kredītus izejvielām (“CENVAT-kredīti”) netaisnīgi nepieprasa tām izejvielām, ko importē bez nodokļa saskaņā ar ALS). Turpmāk viņš apgalvoja, ka Komisijai būtu jānosaka SION neprecizitāšu apjoms. Bez tam prasītājs apgalvoja, ka pārbaudes sistēmai nav jākonstatē uz atsevišķu kravu pārvadāšanas pamata saistība starp izejvielām un izrietošajiem ražojumiem, lai tādējādi atbilstu pamatregulai. Visbeidzot, prasītājs apgalvoja, ka Komisiju saista iepriekšējās izmeklēšanas rezultāti nekompensēt ALS.

               (38)

               Prasītāja nostāja, apkopota 37. apsvērumā iepriekš, nemaina Komisijas konstatējumus par ALS fizisko eksportu. Prasītājs nav atspēkojis, ka pašreizējā lietā de facto, nevis de jure, IV efektīvi nepielietoja faktiskā patēriņa pārbaudes sistēmu. Pamatojoties uz prasītāja uzrādītajiem faktiskajiem patēriņa datiem, izmeklēšanā tika konstatēts, ka SION attiecīgajam ražojumam nav pietiekami precīzs (skatīt 34. apsvērumu iepriekš). Prasītājs apzinās šo faktu un izmeklēšanā apstiprināja to pārbaudes komandai. Komisijas uzdevums nav noteikt konkrētu SION neprecizitāšu apjomu, bet tikai atspēkot, pamatojoties uz pietiekamiem pierādījumiem, tā dēvēto standarta normu precizitāti. Turpmāk prasītājs neuzrādīja nekādus pierādījumus tam, ka viņš uzglabāja grāmatvedības dokumentus vai citus dokumentus, lai IV varētu veikt ALS pārbaudi, kas atspoguļotu tā faktisko patēriņu, t. i., ne tikai standarta normu patēriņu. Tādējādi, lai pārbaudītu eksporta ražošanā izlietoto daudzumu, IV ir atkarīga no tās neprecīzajām standarta normām. Komisija to uzskata par nepietiekamu, lai atbilstu efektīvām pārbaudes sistēmas prasībām saskaņā ar pamatregulas II un III pielikumu.

               (39)

               Prasītājs nepamatoja, ka CENVAT kredītu akcīzes kontrole sniedz jebkādu informāciju par saikni starp izejvielām un izrietošajiem eksporta produktiem. Rezultātā Komisija šādas kontroles neuzskata par pārbaudes sistēmas daļu saskaņā ar pamatregulas II un III pielikumu. Turpmāk DEECB atcēla ar EXIM-politiku 02-07, un tādēļ tas vairs nevar, pretēji prasītāja apgalvojumam, būt par būtisku pārbaudes elementu. Bez tam netika pamatots, kāpēc prasītājs iereģistrēja faktiskā patēriņa datus DEECB. Netika sniegti nekādi pierādījumi tam, ka IV būtu citādi efektīvi piemērojusi sistēmu, lai noteiktu saikni starp importētām izejvielām un izrietošajiem eksporta ražojumiem ar nepieciešamo precizitāti, t. i., citādāk, nevis uz pārāk labvēlīgu standarta normu pamata. Šajā kontekstā jāpiezīmē, ka pārbaudes sistēma patiešām jābalsta uz atsevišķu kravu pārvadājuma pamata, lai atspoguļotu EXIM-politikas 02-07 noteikto standartu, kā minēts iepriekš 33. apsvērumā. Bez tam tikai šāds standarts atļauj kontrolējošām iestādēm pārbaudīt, vai stingrie noteikumi par nodokļu atmaksas sistēmu vai nodokļu atmaksas sistēmu attiecībā uz aizvietojumu tiek ievēroti. Jāatceras, ka saskaņā ar pamatregulas I pielikuma i) punktu nodokļu atmaksas sistēma attiecībā uz aizvietojumu ir pieļaujama tikai atsevišķos gadījumos un cita starpā tikai divu gadu laikā starp aizstājēju izejvielu importu un eksportu.

               (40)

               Visbeidzot, Komisiju nesaista neviens precedents attiecībā uz ALS fizisko eksportu. Shēma nekad netika analizēta, balstoties uz faktiem, kas tiek salīdzināti ar tiem, kas konstatēti pašreizējās izmeklēšanas laikā, jo īpaši ņemot vērā attiecīgā produkta SION neprecizitāti.

               (41)

               Tātad, tā kā nav nekādas pieļaujamās nodokļu atmaksas sistēmas vai aizvietojošas nodokļu atmaksas sistēmas, ņemot vērā faktu, ka pārbaudes sistēma nav efektīvi piemērota paredzētajā nolūkā, kompensējamais labums ir kopējo ievedmuitas nodokļu atmaksa, kas parasti jāmaksā ievedot.

               (42)

               Subsīdijas apjomu aprēķināja, balstoties uz ievesto vielu iepriekšējiem ievedmuitas nodokļiem (muitas pamatnodoklis un speciāls papildmuitas nodoklis) saskaņā ar attiecīgā produkta ALS fizisko eksportu atkārtotas izmeklēšanas laikā, ar izmaksām, kas neizbēgami radušās, lai saņemtu ieturēto subsīdiju saskaņā ar pamatregulas 7. panta 1. punkta a) apakšpunktu (nominators). Šī summa ir piešķirta eksporta apgrozījuma laikā, ko radījis attiecīgais produkts atkārtotas izmeklēšanas laikā saskaņā ar pamatregulas 7. panta 2. punktu (denominators), jo šo subsīdiju nepiešķīra, atsaucoties uz saražotajiem, eksportētajiem vai pārvestajiem daudzumiem. Pamatojoties uz to, iegūtā subsīdija bija 22 %.

         3.   Kompensējamo subsīdiju kopējais apjoms

               (43)

               Ņemot vērā konstatējumus attiecībā uz shēmām, kā minēts iepriekš, kompensējamo subsīdiju apjoms prasītājam ir šāds:

                           (%)

                           DEPBS

                           ALS

                           KOPĀ

                              Nestor Pharmaceuticals Ltd.

                           3,3

                           22

                           25,3

               (44)

               Saskaņā ar pamatregulas 15. panta 1. punktu kompensējamā maksājuma apjomam ir jābūt mazākam par kopējo kompensējamo subsīdiju apjomu, lai gan šādam mazākam maksājumam jābūt adekvātam, lai likvidētu kaitējumu. Sākotnējā izmeklēšanā tika noteikts vidējais kaitējuma samazināšanas līmenis 14,6 %. Prasītājs nepieprasīja slēdzienu par kaitējuma pārskatīšanu. Tādēļ sākotnēji noteiktais kaitējuma samazināšanas līmenis pašreizējā pārskatīšanā ierobežo kompensējamā maksājuma apjomu.

         E.   PAĀTRINĀTĀS IZSKATĪŠANAS IZBEIGŠANA

               (45)

               Pamatojoties uz izmeklēšanas rezultātiem, uzskata, ka attiecīgā produkta importu Kopienā, ko ražojis un eksportējis prasītājs, jāturpina pakļaut kompensācijas nodokļa likmei saskaņā ar kaitējuma likvidēšanas pakāpi, kā noteikts sākotnējā izmeklēšanā.

               (46)

               Ņemot vērā, ka šī nodokļa likme ir likme, ko jau piemēro visām kompānijām, kas nav atsevišķi minētas Padomes Regulas (EK) Nr. 2164/98 1. panta 2. punktā, šī regula nav jāgroza. Prasītāja paātrinātā izskatīšana līdz ar to jāizbeidz.

         F.   IZPAUŠANA

               (47)

               Prasītāju un IV informēja par svarīgākajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata paredzēja izteikt priekšlikumu par paātrinātās izskatīšanas izbeigšanu. Viņiem arī tika piešķirts pietiekams laiks, lai varētu izteikt savas piezīmes. IV neizteica nekādas piezīmes. Prasītāja piezīmes par atklājumiem attiecībā tikai uz ALS fizisko eksportu tika ņemtas vērā, kā minēts iepriekš 37. līdz 40. apsvērumā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Ar šo izbeidz Padomes Regulas (EK) Nr. 2164/98 paātrināto izskatīšanu attiecībā uz “Nestor Pharmaceuticals Limited”.

      Briselē, 2004. gada 18. oktobrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Pascal LAMY

      (1)  OV L 288, 21.10.1997., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 461/2004 (OV L 77, 13.3.2004., 12. lpp.).

      (2)  OV L 273, 9.10.1998., 1. lpp.

      (3)  OV C 102, 29.4.2003., 6. lpp.

      (4)  IV Tirdzniecības un Rūpniecības ministrijas 2002. gada 31. marta Paziņojums Nr. 1/2002-07.


title: Politikas un drošības komitejas Lēmums (KĀDP) 2015/173 ( 2015. gada 3. februāris ) par ES misijas komandiera iecelšanu Eiropas Savienības militārajai misijai, lai palīdzētu Somālijas drošības spēku apmācībā ( EUTM Somalia ), un ar ko atceļ Lēmumu EUTM Somalia/1/2013 (EUTM Somalia/1/2015)

text:
               5.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 29/14

         POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS (KĀDP) 2015/173
   (2015. gada 3. februāris)
   par ES misijas komandiera iecelšanu Eiropas Savienības militārajai misijai, lai palīdzētu Somālijas drošības spēku apmācībā (EUTM Somalia), un ar ko atceļ Lēmumu EUTM Somalia/1/2013 (EUTM Somalia/1/2015)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 38. panta trešo daļu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2010/96/KĀDP (2010. gada 15. februāris) par Eiropas Savienības militāro misiju, lai palīdzētu Somālijas drošības spēku apmācībā (1), un jo īpaši tā 5. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Ievērojot Lēmuma 2010/96/KĀDP 5. panta 1. punktu, Padome saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 38. pantu pilnvaroja Politikas un drošības komiteju (PDK) pieņemt attiecīgus lēmumus par EUTM Somalia politisko kontroli un stratēģisko vadību, tostarp lēmumus par ES misijas komandiera iecelšanu amatā.

               (2)

               PDK 2013. gada 17. decembrī pieņēma Lēmumu EUTM Somalia/1/2013 (2), ar ko par ES misijas EUTM Somalia komandieri tika iecelts brigādes ģenerālis Massimo MINGIARDI.

               (3)

               Itālija 2014. gada 18. decembrī ierosināja par jauno ES misijas EUTM Somalia komandieri iecelt brigādes ģenerāli Antonio MAGGI, kas nomainītu brigādes ģenerāli Massimo MINGIARDI.

               (4)

               ES Militārā komiteja 2015. gada 8. janvārī PDK ieteica par ES misijas EUTM Somalia komandieri iecelt brigādes ģenerāli Antonio MAGGI, kas nomainītu brigādes ģenerāli Massimo MINGIARDI.

               (5)

               Lēmums EUTM Somalia/1/2013 būtu jāatceļ.

               (6)

               Saskaņā ar 5. pantu Protokolā (Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās ar aizsardzību saistītu Savienības lēmumu un rīcību izstrādē un īstenošanā. Tādēļ Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai tas nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo brigādes ģenerālis Antonio MAGGI no 2015. gada 8. marta tiek iecelts par ES misijas komandieri Eiropas Savienības militārajai misijai, lai palīdzētu Somālijas drošības spēku apmācībā (EUTM Somalia).
   2. pants
   Ar šo atceļ Lēmumu EUTM Somalia/1/2013.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā 2015. gada 8. martā.

      Briselē, 2015. gada 3. februārī

            Politikas un drošības komitejas vārdā –

            priekšsēdētājs

         W. STEVENS

      (1)  OV L 44, 19.2.2010., 16. lpp.

      (2)  Politikas un drošības komitejas Lēmums EUTM Somalia/1/2013 (2013. gada 17. decembris) par ES misijas komandiera iecelšanu Eiropas Savienības militārajai misijai, lai palīdzētu Somālijas bruņoto spēku apmācībā (EUTM Somalia) (OV L 346, 20.12.2013., 53. lpp.).


1. Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. aprīļa lēmums par Eiropas Savienības 2005. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu: VIII A iedaļa - Eiropas ombuds (C6-0471/2006 - 2006/2063(DEC))