title: Komisijas Lēmums ( 2015. gada 8. aprīlis ), ar ko groza pielikumu Monetārajam nolīgumam starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti

text:
               10.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 115/4

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2015. gada 8. aprīlis),
   ar ko groza pielikumu Monetārajam nolīgumam starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti
   (2015/C 115/03)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā 2011. gada 30. jūnija Monetāro nolīgumu starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti un jo īpaši tā 8. panta 4. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti (turpmāk “monetārais nolīgums”) 8. pants paredz, ka Andoras Firstiste īsteno Savienības tiesību aktus attiecībā uz noteikumiem par euro banknotēm un monētām, banku nozares un finanšu nozares tiesību aktiem, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu, krāpšanas un skaidras naudas un bezskaidras naudas maksāšanas līdzekļu viltošanas novēršanu, medaļām un žetoniem, un statistikas pārskatu prasībām. Šie tiesību akti norādīti monetārā nolīguma pielikumā.

               (2)

               Komisijai katru gadu jāgroza pielikums, lai ņemtu vērā jaunus attiecīgos Savienības tiesību aktus un noteikumus un spēkā esošo tiesību aktu un noteikumu grozījumus.

               (3)

               Daži Savienības tiesību akti un noteikumi vairs nav attiecināmi, tādējādi tie būtu jāsvītro no pielikuma, savukārt pielikumam jāpievieno daži jauni attiecīgie Savienības tiesību akti un noteikumi un spēkā esošo tiesību aktu grozījumi, kuri tika pieņemti.

               (4)

               Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza monetārā nolīguma pielikums,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikumu.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2015. gada 8. aprīlī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      PIELIKUMS

                  Īstenojamie noteikumi

                  Īstenošanas termiņš

                     Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršana

                  1.

                  Padomes 2005. gada 24. februāra Pamatlēmums 2005/212/TI par noziedzīgi iegūtu līdzekļu, nozieguma rīku un īpašuma konfiskāciju (OV L 68, 15.3.2005., 49. lpp.).

                  2015. gada 31. marts (1)

                  2.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Direktīva 2005/60/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai (OV L 309, 25.11.2005., 15. lpp.).

                  2013. gada 30. septembris

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  3.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 13. novembra Direktīvu 2007/64/EK par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 97/7/EK, 2002/65/EK, 2005/60/EK un 2006/48/EK un atceļ Direktīvu 97/5/EK (OV L 319, 5.12.2007., 1. lpp.).

                  4.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Direktīvu 2008/20/EK, ar ko Direktīvu 2005/60/EK par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai un teroristu finansēšanai, groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām (OV L 76, 19.3.2008., 46. lpp.).

                  5.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīvu 2009/110/EK par elektroniskās naudas iestāžu darbības sākšanu, veikšanu un konsultatīvu uzraudzību, par grozījumiem Direktīvā 2005/60/EK un Direktīvā 2006/48/EK un par Direktīvas 2000/46/EK atcelšanu (OV L 267, 10.10.2009., 7. lpp.).

                  6.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/78/ES, ar ko groza Direktīvas 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK un 2009/65/EK attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes), Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 331, 15.12.2010., 120. lpp.).

                  Ar papildinājumiem, kas izdarīti ar:

                  7.

                  Padomes 2000. gada 17. oktobra Lēmumu 2000/642/TI par sadarbības pasākumiem starp dalībvalstu finanšu ziņu vākšanas vienībām attiecībā uz informācijas apmaiņu (OV L 271, 24.10.2000., 4. lpp.).

                  8.

                  Padomes 2001. gada 26. jūnija Pamatlēmumu 2001/500/TI par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un nozieguma rīku un noziedzīgi iegūto līdzekļu identifikāciju, meklēšanu, iesaldēšanu, arestēšanu un konfiskāciju (OV L 182, 5.7.2001., 1. lpp.).

                  9.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 26. oktobra Regulu (EK) Nr. 1889/2005 par skaidras naudas kontroli, kuru ieved Kopienas teritorijā vai izved no tās (OV L 309, 25.11.2005., 9. lpp.).

                  10.

                  Komisijas 2006. gada 1. augusta Direktīvu 2006/70/EK, ar ko nosaka īstenošanas pasākumus Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2005/60/EK attiecībā uz “politiski ietekmējamas personas” definīciju un tehniskajiem kritērijiem vienkāršotām klienta uzticamības pārbaudes procedūrām un atbrīvojumam sakarā ar finanšu darbību, kuru veic reti vai ļoti ierobežotos apjomos (OV L 214, 4.8.2006., 29. lpp.).

                  11.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 15. novembra Regulu (EK) Nr. 1781/2006 attiecībā uz naudas līdzekļu pārskaitījumiem pievienoto informāciju par maksātāju (OV L 345, 8.12.2006., 1. lpp.).

                  12.

                  Padomes 2007. gada 6. decembra Lēmumu 2007/845/TI attiecībā uz sadarbību starp dalībvalstu līdzekļu atguves dienestiem noziedzīgi iegūtu līdzekļu vai citu īpašumu meklēšanas un identificēšanas jomā (OV L 332, 18.12.2007., 103. lpp.).

                  13.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 3. aprīļa Direktīva 2014/42/ES par nozieguma rīku un noziedzīgi iegūtu līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju Eiropas Savienībā (OV L 127, 29.4.2014., 39. lpp.).

                  2016. gada 1. novembris (2)

                     Krāpšanas un viltošanas novēršana

                  14.

                  Padomes 2001. gada 28. maija Pamatlēmums 2001/413/TI par krāpšanas un viltošanas apkarošanu attiecībā uz bezskaidras naudas maksāšanas līdzekļiem (OV L 149, 2.6.2001., 1. lpp.).

                  2013. gada 30. septembris

                  15.

                  Padomes 2001. gada 28. jūnija Regula (EK) Nr. 1338/2001, ar kuru paredz pasākumus, kas vajadzīgi euro aizsardzībai pret viltošanu (OV L 181, 4.7.2001., 6. lpp.).

                  2013. gada 30. septembris

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  16.

                  Padomes 2008. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 44/2009, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1338/2001, ar kuru paredz pasākumus, kas vajadzīgi euro aizsardzībai pret viltošanu (OV L 17, 22.1.2009., 1. lpp.).

                  17.

                  Padomes 2001. gada 6. decembra Lēmums 2001/887/TI par euro aizsardzību pret viltošanu (OV L 329, 14.12.2001., 1. lpp.).

                  2013. gada 30. septembris

                  18.

                  Padomes 2001. gada 17. decembra Lēmums 2001/923/EK, ar ko izveido apmaiņas, atbalsta un mācību programmu euro aizsardzībai pret viltošanu (“Perikla” programmu) (OV L 339, 21.12.2001., 50. lpp.).

                  2013. gada 30. septembris

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  19.

                  Padomes 2006. gada 30. janvāra Lēmumu 2006/75/EK, ar kuru groza un pagarina Lēmumu 2001/923/EK, ar ko izveido apmaiņas, atbalsta un mācību programmu euro aizsardzībai pret viltošanu (“Perikla” programmu) (OV L 36, 8.2.2006., 40. lpp.).

                  20.

                  Padomes 2006. gada 20. novembra Lēmumu 2006/849/EK, ar kuru groza un pagarina piemērošanas laikposmu Lēmumam 2001/923/EK, ar ko izveido apmaiņas, atbalsta un mācību programmu euro aizsardzībai pret viltošanu (“Perikla” programma) (OV L 330, 28.11.2006., 28. lpp.).

                  21.

                  Padomes 2003. gada 8. decembra Lēmums 2003/861/EK par analīzi un sadarbību attiecībā uz viltotām euro monētām (OV L 325, 12.12.2003., 44. lpp.).

                  2013. gada 30. septembris

                  22.

                  Padomes 2004. gada 6. decembra Regula (EK) Nr. 2182/2004 par medaļām un žetoniem, kas līdzīgi euro monētām (OV L 373, 21.12.2004., 1. lpp.).

                  2013. gada 30. septembris

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  23.

                  Padomes 2008. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 46/2009, ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2182/2004 par medaļām un žetoniem, kas līdzīgi euro monētām (OV L 17, 22.1.2009., 5. lpp.).

                  24.

                  Padomes 2009. gada 6. aprīļa Lēmums 2009/371/TI, ar ko izveido Eiropas Policijas biroju (Eiropolu) (OV L 121, 15.5.2009., 37. lpp.).

                  2013. gada 30. septembris

                  25.

                  Eiropas Centrālās bankas 2010. gada 16. septembra Lēmums ECB/2010/14 par euro banknošu autentiskuma un derīguma pārbaudi, kā arī to atkārtotu laišanu apgrozībā (OV L 267, 9.10.2010., 1. lpp.).

                  2013. gada 30. septembris

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  26.

                  Eiropas Centrālās bankas 2012. gada 7. septembra Lēmumu ECB/2012/19, ar ko groza Lēmumu ECB/2010/14 par euro banknošu autentiskuma un derīguma pārbaudi, kā arī to atkārtotu laišanu apgrozībā (2012/507/ES) (OV L 253, 20.9.2012., 19. lpp.).

                  2014. gada 30. septembris (1)

                  27.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīva 2014/62/ES par euro un citu valūtu krimināltiesisko aizsardzību pret viltošanu un ar ko aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2000/383/TI (OV L 151, 21.5.2014., 1. lpp.).

                  2016. gada 30. jūnijs (2)

                     Noteikumi par euro banknotēm un monētām

                  28.

                  Padomes 1998. gada 23. novembra Regula (EK) Nr. 2532/98 par Eiropas Centrālās bankas pilnvarām piemērot sankcijas (OV L 318, 27.11.1998., 4. lpp.).

                  2014. gada 30. septembris (1)

                  29.

                  Padomes 1998. gada 23. novembra un 2002. gada 5. novembra Secinājumi par kolekcionāriem paredzētajām monētām

                  2013. gada 31. marts

                  30.

                  Padomes 1999. gada 10. maija Secinājumi par euro monētu kvalitātes vadības sistēmu

                  2013. gada 31. marts

                  31.

                  Komisijas 2001. gada 22. oktobra Paziņojums 2001/C 318/03 par euro monētu vienādās puses noformējuma autortiesību aizsardzību (COM(2001) 600 galīgā redakcija) (OV C 318, 13.11.2001., 3. lpp.).

                  2013. gada 31. marts

                  32.

                  Eiropas Centrālās bankas 2003. gada 20. marta Pamatnostādne ECB/2003/5 par pasākumu īstenošanu, lai novērstu euro banknošu neatļautu atveidošanu, un par euro banknošu maiņu un izņemšanu no apgrozības (OV L 78, 25.3.2003., 20. lpp.).

                  2013. gada 31. marts

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  33.

                  Eiropas Centrālās bankas 2013. gada 19. aprīļa Pamatnostādni ECB/2013/11, ar ko groza Pamatnostādni ECB/2003/5 par pasākumu īstenošanu, lai novērstu euro banknošu neatļautu atveidošanu, un par euro banknošu maiņu un izņemšanu no apgrozības (OV L 118, 30.4.2013., 43. lpp.).

                  2014. gada 30. septembris (1)

                  34.

                  Komisijas 2008. gada 19. decembra Ieteikums 2009/23/EK par kopīgām pamatnostādnēm attiecībā uz apgrozībai paredzēto euro monētu emisiju un to valsts pusēm (K(2008) 8625) (OV L 9, 14.1.2009., 52. lpp.).

                  2013. gada 31. marts

                  35.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 15. decembra Regula (ES) Nr. 1210/2010 par euro monētu autentiskuma noteikšanu un rīkošanos ar apgrozībai nederīgām euro monētām (OV L 339, 22.12.2010., 1. lpp.).

                  2013. gada 31. marts

                  36.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Regula (ES) Nr. 1214/2011 par euro skaidras naudas profesionāliem pārrobežu autopārvadājumiem starp eurozonas dalībvalstīm (OV L 316, 29.11.2011., 1. lpp.).

                  2015. gada 31. marts (1)

                  37.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regula (ES) Nr. 651/2012 par euro monētu emisiju (OV L 201, 27.7.2012., 135. lpp.).

                  2014. gada 30. septembris (1)

                  38.

                  Eiropas Centrālās bankas 2013. gada 19. aprīļa Lēmums ECB/2013/10 par euro banknošu nominālvērtībām, parametriem, atveidošanu, apmaiņu un izņemšanu no apgrozības (ECB/2013/10) (OV L 118, 30.4.2013., 37. lpp.).

                  2014. gada 30. septembris (1)

                  39.

                  Padomes 2014. gada 24. jūnija Regula (ES) Nr. 729/2014 par apgrozībai paredzēto euro monētu nominālvērtībām un tehniskajiem datiem (OV L 194, 2.7.2014., 1. lpp.).

                  2014. gada 30. septembris (2)

                     Tiesību akti banku un finanšu jomā

                  40.

                  Padomes 1986. gada 8. decembra Direktīva 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 372, 31.12.1986., 1. lpp.).

                  2016. gada 31. marts

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  41.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 27. septembra Direktīvu 2001/65/EK, ar ko Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK un 86/635/EEK groza attiecībā uz novērtēšanas noteikumiem, ko piemēro noteiktu veidu sabiedrību, kā arī banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 283, 27.10.2001., 28. lpp.).

                  42.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 18. jūnija Direktīvu 2003/51/EK, ar ko attiecībā uz noteikta veida sabiedrību, banku un citu finanšu iestāžu un apdrošināšanas uzņēmumu gada un konsolidētajiem pārskatiem groza Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK, 86/635/EEK un 91/674/EEK (OV L 178, 17.7.2003., 16. lpp.).

                  43.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 14. jūnija Direktīvu 2006/46/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 78/660/EEK attiecībā uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem, 83/349/EEK attiecībā uz konsolidētajiem pārskatiem, 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem un 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 224, 16.8.2006., 1. lpp.).

                  44.

                  Padomes 1989. gada 13. februāra Direktīva 89/117/EEK par pienākumiem saistībā ar gada pārskata dokumentu publicēšanu, kas attiecas uz tādu kredītiestāžu un finanšu iestāžu kādā dalībvalstī reģistrētām filiālēm, kuru galvenais birojs nav minētajā dalībvalstī (OV L 44, 16.2.1989., 40. lpp.).

                  2018. gada 31. marts

                  45.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 1997. gada 3. marta Direktīva 97/9/EK par ieguldītāju kompensācijas sistēmām (OV L 84, 26.3.1997., 22. lpp.).

                  2018. gada 31. marts

                  46.

                  Komisijas 1997. gada 30. jūlija Ieteikums 97/489/EK attiecībā uz darījumiem ar elektronisko maksājumu instrumentiem un jo īpaši attiecībām starp kartes turētāju un emitentu (OV L 208, 2.8.1997., 52. lpp.).

                  2018. gada 31. marts

                  47.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 19. maija Direktīva 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās (OV L 166, 11.6.1998., 45. lpp.).

                  2018. gada 31. marts

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  48.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīvu 2009/44/EK, ar ko Direktīvu 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās un Direktīvu 2002/47/EK par finanšu nodrošinājuma līgumiem groza attiecībā uz saistītām sistēmām un kredītprasībām (OV L 146, 10.6.2009., 37. lpp.).

                  49.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/78/ES, ar ko groza Direktīvas 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK un 2009/65/EK attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes), Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 331, 15.12.2010., 120. lpp.).

                  50.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 201, 27.7.2012., 1. lpp.).

                  51.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 4. aprīļa Direktīva 2001/24/EK par kredītiestāžu reorganizāciju un likvidāciju (OV L 125, 5.5.2001., 15. lpp.).

                  2018. gada 31. marts

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  52.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīvu 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.).

                  53.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 6. jūnija Direktīva 2002/47/EK par finanšu nodrošinājuma līgumiem (OV L 168, 27.6.2002., 43. lpp.).

                  2018. gada 31. marts

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  54.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 6. maija Direktīvu 2009/44/EK, ar ko Direktīvu 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās un Direktīvu 2002/47/EK par finanšu nodrošinājuma līgumiem groza attiecībā uz saistītām sistēmām un kredītprasībām (OV L 146, 10.6.2009., 37. lpp.).

                  55.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīvu 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.).

                  56.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīva 2002/87/EK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos un par grozījumiem Padomes Direktīvās 73/239/EEK, 79/267/EEK, 92/49/EEK, 92/96/EEK, 93/6/EEK un 93/22/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 98/78/EK un 2000/12/EK (OV L 35, 11.2.2003., 1. lpp.).

                  2018. gada 31. marts

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  57.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 9. marta Direktīvu 2005/1/EK, ar ko groza Padomes Direktīvas 73/239/EEK, 85/611/EEK, 91/675/EEK, 92/49/EEK un 93/6/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/19/EK, 98/78/EK, 2000/12/EK, 2001/34/EK, 2002/83/EK un 2002/87/EK, lai izveidotu finanšu pakalpojumu komiteju jaunu organizatorisko struktūru (OV L 79, 24.3.2005., 9. lpp.).

                  58.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Direktīvu 2008/25/EK, ar ko Direktīvu 2002/87/EK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām (OV L 81, 20.3.2008., 40. lpp.).

                  59.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/78/ES, ar ko groza Direktīvas 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK un 2009/65/EK attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes), Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 331, 15.12.2010., 120. lpp.).

                  60.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 16. novembra Direktīvu 2011/89/ES, ar ko attiecībā uz finanšu konglomerātā esošo finanšu sabiedrību papildu uzraudzību groza Direktīvu 98/78/EK, 2002/87/EK, 2006/48/EK un 2009/138/EK (OV L 326, 8.12.2011., 113. lpp.).

                  61.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīvu 2013/36/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).

                  62.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Direktīva 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Padomes Direktīvas 85/611/EEK un 93/6/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2000/12/EK un atceļ Padomes Direktīvu 93/22/EEK (OV L 145, 30.4.2004., 1. lpp.).

                  2018. gada 31. marts

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  63.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. aprīļa Direktīvu 2006/31/EK, ar kuru attiecībā uz dažiem termiņiem groza Direktīvu 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem (OV L 114, 27.4.2006., 60. lpp.).

                  64.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 5. septembra Direktīvu 2007/44/EK, ar ko groza Padomes Direktīvu 92/49/EEK un Direktīvas 2002/83/EK, 2004/39/EK, 2005/68/EK un 2006/48/EK attiecībā uz procedūras noteikumiem un vērtēšanas kritērijiem, kas piemērojami, veicot piesardzīgu izvērtējumu par līdzdalības iegūšanu un palielināšanu finanšu nozarē (OV L 247, 21.9.2007., 1. lpp.).

                  65.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Direktīvu 2008/10/EK, ar kuru Direktīvu 2004/39/EK, kas attiecas uz finanšu instrumentu tirgiem, groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām (OV L 76, 19.3.2008., 33. lpp.).

                  66.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīvu 2010/78/ES, ar ko groza Direktīvas 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK un 2009/65/EK attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes), Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 331, 15.12.2010., 120. lpp.).

                  Ar papildinājumiem, kas izdarīti ar:

                  67.

                  Komisijas 2006. gada 10. augusta Regulu (EK) Nr. 1287/2006, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/39/EK attiecībā uz ieguldījumu sabiedrību pienākumu vest uzskaiti, darījumu pārskatu sniegšanu, tirgus pārskatāmību, finanšu instrumentu pielaidi tirdzniecībai un šajā direktīvā definētajiem terminiem (OV L 241, 2.9.2006., 1. lpp.).

                  68.

                  Komisijas 2006. gada 10. augusta Direktīvu 2006/73/EK, ar ko īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2004/39/EK attiecībā uz ieguldījumu sabiedrību organizatoriskām prasībām un darbības nosacījumiem un jēdzienu definīcijām minētās direktīvas mērķiem (OV L 241, 2.9.2006., 26. lpp.).

                  69.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2007. gada 13. novembra Direktīva 2007/64/EK par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 97/7/EK, 2002/65/EK, 2005/60/EK un 2006/48/EK un atceļ Direktīvu 97/5/EK (OV L 319, 5.12.2007., 1. lpp.).

                  2016. gada 31. marts

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  70.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīvu 2009/111/EK, ar ko groza Direktīvu 2006/48/EK, Direktīvu 2006/49/EK un Direktīvu 2007/64/EK attiecībā uz bankām, kuras saistītas ar galvenajām iestādēm, dažiem pašu kapitāla posteņiem, lieliem riska darījumiem, uzraudzības pasākumiem un krīzes pārvaldību (OV L 302, 17.11.2009., 97. lpp.).

                  71.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regula (EK) Nr. 924/2009 par pārrobežu maksājumiem Kopienā, ar kuru atceļ Regulu (EK) Nr. 2560/2001 (OV L 266, 9.10.2009., 11. lpp.).

                  2018. gada 31. marts

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  72.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 14. marta Regulu (ES) Nr. 260/2012, ar ko nosaka tehniskās un darbības prasības kredīta pārvedumiem un tiešā debeta maksājumiem euro un groza Regulu (EK) Nr. 924/2009 (OV L 94, 30.3.2012., 22. lpp.).

                  73.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Direktīva 2009/110/EK par elektroniskās naudas iestāžu darbības sākšanu, veikšanu un konsultatīvu uzraudzību, par grozījumiem Direktīvā 2005/60/EK un Direktīvā 2006/48/EK un par Direktīvas 2000/46/EK atcelšanu (OV L 267, 10.10.2009., 7. lpp.).

                  2016. gada 31. marts

                  74.

                  Padomes 2010. gada 17. novembra Regula (ES) Nr. 1096/2010, ar kuru Eiropas Centrālajai bankai piešķir konkrētus uzdevumus saistībā ar Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas darbību (OV L 331, 15.12.2010., 162. lpp.).

                  2016. gada 31. marts

                  75.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regula (ES) Nr. 1092/2010 par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas izveidošanu (OV L 331, 15.12.2010., 1. lpp.).

                  2016. gada 31. marts

                  76.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regula (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/78/EK (OV L 331, 15.12.2010., 12. lpp.).

                  2016. gada 31. marts

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  77.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 22. oktobra Regulu (ES) Nr. 1022/2013, ar kuru Regulu (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), groza attiecībā uz īpašu uzdevumu uzticēšanu Eiropas Centrālajai bankai, ievērojot Padomes Regulu (ES) Nr. 1024/2013 (OV L 287, 29.10.2013., 5. lpp.).

                  78.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 4. februāra Direktīvu 2014/17/ES par patērētāju kredītlīgumiem saistībā ar mājokļa nekustamo īpašumu un ar ko groza Direktīvas 2008/48/EK un 2013/36/ES un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV L 60, 28.2.2014., 34. lpp.).

                  79.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīvu 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.).

                  80.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regula (ES) Nr. 1095/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/77/EK (OV L 331, 15.12.2010., 84. lpp.).

                  2016. gada 31. marts

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  81.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 8. jūnija Direktīvu 2011/61/ES par alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekiem un par grozījumiem Direktīvā 2003/41/EK, Direktīvā 2009/65/EK, Regulā (EK) Nr. 1060/2009 un Regulā (ES) Nr. 1095/2010 (OV L 174, 1.7.2011., 1. lpp.).

                  82.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 3. aprīļa Regulu (ES) Nr. 258/2014, ar ko izveido Savienības programmu, lai atbalstītu īpašas darbības finanšu pārskatu un revīzijas jomā laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam, un ar ko atceļ Lēmumu Nr. 716/2009/EK (OV L 105, 8.4.2014., 1. lpp.).

                  83.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Direktīvu 2014/51/ES, ar ko groza Direktīvu 2003/71/EK un Direktīvu 2009/138/EK un Regulas (EK) Nr. 1060/2009, (ES) Nr. 1094/2010 un (ES) Nr. 1095/2010 attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 153, 22.5.2014., 1. lpp.).

                  84.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Direktīva 2010/78/ES, ar ko groza Direktīvas 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK un 2009/65/EK attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes), Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 331, 15.12.2010., 120. lpp.).

                  2016. gada 31. marts

                  85.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 4. jūlija Regula (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 201, 27.7.2012., 1. lpp.).

                  2019. gada 30. septembris (1)

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  86.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regulu (ES) Nr. 575/2013 par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.).

                  87.

                  Komisijas 2013. gada 12. jūlija Deleģēto regulu (ES) Nr. 1002/2013, ar kuru groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem attiecībā uz atbrīvoto vienību sarakstu (OV L 279, 19.10.2013., 2. lpp.).

                  88.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīvu 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.).

                  Ar papildinājumiem, kas izdarīti ar:

                  89.

                  Komisijas 2012. gada 19. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1247/2012, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz tirdzniecības ziņojumu formātu un to sniegšanas biežumu darījumu reģistriem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 352, 21.12.2012., 20. lpp.).

                  90.

                  Komisijas 2012. gada 19. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1248/2012, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz darījumu reģistru reģistrācijas pieteikumu formātu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 352, 21.12.2012., 30. lpp.).

                  91.

                  Komisijas 2012. gada 19. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1249/2012, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz formātu, kādā centrālie darījumu partneri nodrošina datu uzskaiti saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 352, 21.12.2012., 32. lpp.).

                  92.

                  Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 148/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem un kas attiecas uz regulatīviem tehniskajiem standartiem par minimālajiem datiem, kuri jāsniedz darījumu reģistriem (OV L 52, 23.2.2013., 1. lpp.).

                  93.

                  Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 149/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par netiešas tīrvērtes mehānismu, tīrvērtes pienākumu, publisko reģistru, pieeju tirdzniecības vietai, nefinanšu darījuma partneriem un riska ierobežošanas paņēmieniem ārpusbiržas atvasināto instrumentu līgumiem, kuriem tīrvērti neveic centrālais darījuma partneris (OV L 52, 23.2.2013., 11. lpp.).

                  94.

                  Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 150/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kuros precizētas ziņas, kas iekļaujamas darījumu reģistra reģistrācijas pieteikumā (OV L 52, 23.2.2013., 25. lpp.).

                  95.

                  Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 151/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas nosaka datus, kuri darījumu reģistriem ir jāpublicē un jādara pieejami, un darbības standartus saistībā ar datu apkopošanu un salīdzināšanu un piekļuvi datiem (OV L 52, 23.2.2013., 33. lpp.).

                  96.

                  Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 152/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem par kapitāla prasībām centrālajiem darījumu partneriem (OV L 52, 23.2.2013., 37. lpp.).

                  97.

                  Komisijas 2012. gada 19. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 153/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par prasībām centrālajiem darījumu partneriem (OV L 52, 23.2.2013., 41. lpp.).

                  98.

                  Komisijas 2013. gada 28. maija Deleģēto regulu (ES) Nr. 876/2013, ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par centrālo darījuma partneru kolēģijām (OV L 244, 13.9.2013., 19. lpp.).

                  2019. gada 30. septembris (2)

                  99.

                  Komisijas 2013. gada 12. jūlija Deleģēto regulu (ES) Nr. 1003/2013, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes noteiktām maksām darījumu reģistriem (OV L 279, 19.10.2013., 4. lpp.).

                  2019. gada 30. septembris (2)

                  100.

                  Komisijas 2014. gada 13. februāra Deleģēto regulu (ES) Nr. 285/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par līgumu tiešu, būtisku un paredzamu ietekmi Savienībā un attiecībā uz to, kā novērst izvairīšanos no noteikumiem un pienākumiem (OV L 85, 21.3.2014., 1. lpp.).

                  2019. gada 30. septembris (2)

                  101.

                  Komisijas 2014. gada 13. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 667/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 attiecībā uz procedūras noteikumiem par sankcijām, ko darījumu reģistriem piemēro Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde, tostarp noteikumiem par aizsardzības tiesībām un pagaidu noteikumiem (OV L 179, 19.6.2014., 31. lpp.).

                  2019. gada 30. septembris (2)

                  102.

                  Komisijas 2014. gada 12. maija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 484/2014, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz centrālā darījumu partnera hipotētisko kapitālu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 138, 13.5.2014., 57. lpp.).

                  2019. gada 30. septembris (2)

                  103.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Regula (ES) Nr. 575/2013 par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (1)

                  Ar papildinājumiem, kas izdarīti ar:

                  104.

                  Komisijas 2013. gada 20. decembra Īstenošanas regulu (ES) Nr. 1423/2013, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz informācijas atklāšanu par iestādēm noteiktajām pašu kapitāla prasībām saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (OV L 355, 31.12.2013., 60. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  105.

                  Komisijas 2013. gada 20. decembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 183/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām saistībā ar regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, ar ko precizē specifisko un vispārējo kredītriska korekciju aprēķināšanu (OV L 57, 27.2.2014., 3. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  106.

                  Komisijas 2014. gada 7. janvāra Deleģēto regulu (ES) Nr. 241/2014, ar kuru Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 papildina saistībā ar regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas attiecas uz iestāžu pašu kapitāla prasībām (OV L 74, 14.3.2014., 8. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  107.

                  Komisijas 2014. gada 21. janvāra Deleģēto regulu (ES) Nr. 342/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/87/EK un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas nepieciešami, lai piemērotu kapitāla pietiekamības prasību aprēķināšanas metodes finanšu konglomerātiem (OV L 100, 3.4.2014., 1. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  108.

                  Komisijas 2014. gada 12. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 523/2014, ar kuru papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, lai noteiktu, kas veido ciešu atbilstību starp iestādes segto obligāciju un aktīvu vērtību (OV L 148, 20.5.2014., 4. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  109.

                  Komisijas 2014. gada 12. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 525/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem par tirgus definīciju (OV L 148, 20.5.2014., 15. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  110.

                  Komisijas 2014. gada 12. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 526/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem, lai kredīta vērtības korekcijas riskam noteiktu kredītriska starpības aizstājējvērtību un ierobežotu skaitu mazāku portfeļu (OV L 148, 20.5.2014., 17. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  111.

                  Komisijas 2014. gada 12. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 528/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem par iespējas līgumu riskiem, kuri nav delta riski, saskaņā ar standartizēto tirgus riska pieeju (OV L 148, 20.5.2014., 29. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  112.

                  Komisijas 2014. gada 12. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 529/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz regulatīviem tehniskajiem standartiem, lai novērtētu uz iekšējiem reitingiem balstītās pieejas un attīstītās mērīšanas pieejas paplašinājumu un izmaiņu būtiskumu (OV L 148, 20.5.2014., 36. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  113.

                  Komisijas 2014. gada 13. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 625/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013, izmantojot regulatīvus tehniskos standartus, ar kuriem precizē ieguldītājiem, sponsoriem, sākotnējiem aizdevējiem un iniciatoriestādēm piemērojamas prasības, kas attiecas uz riska darījumiem ar pārvestu kredītrisku (OV L 174, 13.6.2014., 16. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  114.

                  Komisijas 2014. gada 16. aprīļa Īstenošanas regulu (ES) Nr. 680/2014, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz iestāžu sniegtajiem uzraudzības pārskatiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (OV L 191, 28.6.2014., 1. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  115.

                  Komisijas 2014. gada 4. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 602/2014, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus, lai veicinātu uzraudzības prakses konverģenci attiecībā uz papildu riska pakāpju piemērošanu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (OV L 166, 5.6.2014., 22. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  116.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 26. jūnija Direktīva 2013/36/ES par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (1)

                  Ar grozījumiem, kas izdarīti ar:

                  117.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīvu 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.).

                  Ar papildinājumiem, kas izdarīti ar:

                  118.

                  Komisijas 2014. gada 4. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 604/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem par kvalitātes un attiecīgiem kvantitātes kritērijiem, kas vajadzīgi, lai noteiktu to darbinieku kategorijas, kuru profesionālajai darbībai ir būtiska ietekme uz iestādes riska profilu (OV L 167, 6.6.2014., 30. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  119.

                  Komisijas 2014. gada 12. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 524/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kuros precizē informāciju, kuru piederības dalībvalsts un uzņēmējas dalībvalsts kompetentās iestādes sniedz cita citai (OV L 148, 20.5.2014., 6. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  120.

                  Komisijas 2014. gada 12. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 527/2014, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, precizējot to instrumentu kategorijas, kas adekvāti atspoguļo iestādes kredītkvalitāti parastās situācijās un kas ir piemēroti izmantošanai mainīgā atalgojuma vajadzībām (OV L 148, 20.5.2014., 21. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  121.

                  Komisijas 2014. gada 12. marta Deleģēto regulu (ES) Nr. 530/2014, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES papildina ar regulatīviem tehniskajiem standartiem, ar kuriem definē būtiskus riska darījumus un nosaka robežvērtības iekšējām pieejām tirdzniecības portfeļa specifiskajam riskam (OV L 148, 20.5.2014., 50. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  122.

                  Komisijas 2014. gada 4. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 620/2014, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz informācijas apmaiņu starp piederības dalībvalsts un uzņēmēju dalībvalstu kompetentajām iestādēm saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES (OV L 172, 12.6.2014., 1. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  123.

                  Komisijas 2014. gada 4. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 650/2014, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz tās informācijas formātu, struktūru, satura uzskaitījumu un ikgadējās publicēšanas datumu, kura kompetentajām iestādēm jāizpauž saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES (OV L 185, 25.6.2014., 1. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  124.

                  Komisijas 2014. gada 23. jūnija Īstenošanas regulu (ES) Nr. 710/2014, ar ko nosaka īstenošanas tehniskos standartus attiecībā uz kopīgo lēmumu par iestādes specifiskajām prudenciālajām prasībām procesa piemērošanas nosacījumiem saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES (OV L 188, 27.6.2014., 19. lpp.).

                  2017. gada 30. septembris (2)

                  125.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Direktīva 2014/49/ES par noguldījumu garantiju sistēmām (OV L 173, 12.6.2014., 149. lpp.).

                  2016. gada 31. marts (2)

                  126.

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Direktīva 2014/59/ES, ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.).

                  2018. gada 31. marts (2)

                     Tiesību akti par statistiskās informācijas vākšanu

                  127.

                  Eiropas Centrālās bankas 2013. gada 25. jūlija Pamatnostādne par Eiropas Centrālās bankas statistikas pārskatu sniegšanas prasībām ceturkšņa finanšu pārskatu jomā ECB/2013/24 (OV L 2, 7.1.2014., 34. lpp.).

                  2016. gada 31. marts (2)

                  128.

                  Eiropas Centrālās bankas 2013. gada 24. septembra Regula (ES) Nr. 1071/2013 par monetāro finanšu iestāžu sektora bilanci (ECB/2013/33) (OV L 297, 7.11.2013., 1. lpp.).

                  2016. gada 31. marts (2)

                  129.

                  Eiropas Centrālās bankas 2013. gada 24. septembra Regula (ES) Nr. 1072/2013 par monetāro finanšu iestāžu piemēroto procentu likmju statistiku (ECB/2013/34) (OV L 297, 7.11.2013., 51. lpp.).

                  2016. gada 31. marts (2)

                  130.

                  Eiropas Centrālās bankas 2014. gada 4. aprīļa Pamatnostādne par monetāro un finanšu statistiku (ECB/2014/15) (OV L 340, 26.11.2014., 1. lpp.).

                  2016. gada 31. marts (2)

         (1)  2013. gada Apvienotā komiteja vienojās par šiem termiņiem saskaņā ar 2011. gada 30. jūnija Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti 8. panta 4. punktu.

         (2)  2014. gada Apvienotā komiteja vienojās par šiem termiņiem saskaņā ar 2011. gada 30. jūnija Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti 8. panta 4. punktu.


title: Padomes Lēmums ( 2009. gada 9. oktobris ), ar ko ieceļ Migrējošo darba ņēmēju sociālā nodrošinājuma padomdevējas komitejas locekļus un viņu aizstājējus no Itālijas, Luksemburgas un Maltas

text:
               13.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 245/15

      PADOMES LĒMUMS

   (2009. gada 9. oktobris),
   ar ko ieceļ Migrējošo darba ņēmēju sociālā nodrošinājuma padomdevējas komitejas locekļus un viņu aizstājējus no Itālijas, Luksemburgas un Maltas
   2009/C 245/05
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EEK) Nr. 1408/71 (1971. gada 14. jūnijs) par sociālā nodrošinājuma sistēmu piemērošanu darba ņēmējiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā (1), un jo īpaši tās 82. pantu,
   ņemot vērā kandidātu sarakstus, ko Padomei iesniegušas dalībvalstu valdības,
   tā kā:

               (1)

               Padome ar 2009. gada 30. marta Lēmumu (2) ir iecēlusi Migrējošo darba ņēmēju sociālā nodrošinājuma padomdevējas komitejas locekļus un viņu aizstājējus laikposmam no 2009. gada 30. marta līdz 2011. gada 29. martam, izņemot dažus komitejas locekļus un locekļu aizstājējus, tostarp no Itālijas, Luksemburgas un Maltas.

               (2)

               Itālijas, Luksemburgas un Maltas valdība ir izvirzījusi kandidātus vairākiem brīvajiem amatiem,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Ar šo par Migrējošo darba ņēmēju sociālā nodrošinājuma padomdevējas komitejas locekļiem un locekļa aizstājējiem uz laikposmu līdz 2011. gada 29. martam ieceļ šādas personas:

      VALDĪBU PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Komitejas locekļi

               Komitejas locekļu aizstājēji

               Itālija

                  Maria Grazia CATALDI kundze

                  Enza AMATO kundze

               Luksemburga

                  Claude EWEN kungs

                  Romain EWERT kungs

                  Mady KRIES kundze

      ARODBIEDRĪBU PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Komitejas locekļi

               Komitejas locekļu aizstājēji

               Itālija

                  Michele ZERILLO kungs

                  Gianluca LODETTI kungs

                  Enrico MORONI kungs

               Luksemburga

                  Eduardo DIAS kungs

                  Vincent JACQUET kungs

                  Tania MATIAS kundze

               Malta

                  Margaret MAGRIN kundze

                  Martin BALZAN kungs

                  Terry GOSDEN kungs

      DARBA DEVĒJU ORGANIZĀCIJU PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Komitejas locekļi

               Komitejas locekļu aizstājēji

               Itālija

                  Paola ASTORRI kundze

                  Giacomo Emilio CURATOLO kungs

                  Elvira MASSIMIANO kundze

               Luksemburga

                  François ENGELS kungs

                  Tom HERMES kungs

                  Fabienne LANG kundze

      Luksemburgā, 2009. gada 9. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         Å. TORSTENSSON

      (1)  OV L 149, 5.7.1971., 2. lpp.

      (2)  OV C 83, 7.4.2009., 19. lpp.


title: Politikas un drošības komitejas Lēmums (KĀDP) 2016/118 (2016. gada 20. janvāris) par to, kā EUNAVFOR MED operācija SOPHIA īsteno Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūciju 2240 (2015) (EUNAVFOR MED operācija SOPHIA/1/2016)

text:
               29.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 23/63

         POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS (KĀDP) 2016/118
   (2016. gada 20. janvāris)
   par to, kā EUNAVFOR MED operācija SOPHIA īsteno Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūciju 2240 (2015) (EUNAVFOR MED operācija SOPHIA/1/2016)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 38. panta trešo daļu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu (KĀDP) 2015/778 (2015. gada 18. maijs) par Eiropas Savienības militāro operāciju Vidusjūras apgabala centrālās daļas dienvidos (EUNAVFOR MED operācija SOPHIA) (1) un jo īpaši tā 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Padomes Lēmumā (KĀDP) 2015/778 ir noteikts, ka Eiropas Savienības militāro operācija Vidusjūras apgabala centrālās daļas dienvidos (EUNAVFOR MED operācija SOPHIA) (“operācija”) jāīsteno dažādos posmos.

               (2)

               Padome 2015. gada 14. septembrī secināja, ka ir izpildīti visi nosacījumi, lai operācija varētu pāriet uz operācijas otrā posma atklātā jūrā daļu. Politikas un drošības komiteja 2015. gada 28. septembrī pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2015/1772 (2) par EUNAVFOR MED operācijas SOPHIA pāreju uz operācijas otro posmu, kā paredzēts Lēmuma (KĀDP) 2015/778 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta i) punktā, un ar minēto lēmumu arī apstiprināja pielāgotos spēka lietošanas noteikumus minētajam operācijas posmam.

               (3)

               Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome (ANO DP) 2015. gada 9. oktobrī pieņēma Rezolūciju 2240 (2015). Minētajā rezolūcijā ir nostiprinātas pilnvaras veikt pasākumus pret migrantu kontrabandu un cilvēku tirdzniecību no Lībijas teritorijas un tās piekrastē. Jo īpaši 7., 8. un 10. punktā tā dalībvalstis pilnvaro, rīkojoties valsts līmenī vai reģionālās organizācijās, kas iesaistītas cīņā pret migrantu kontrabandu un cilvēku tirdzniecību, vienu gadu ilgā laikposmā “atklātā jūrā Lībijas piekrastē pārbaudīt kuģus, par kuriem ir pamatotas aizdomas, ka tos izmanto migrantu kontrabandai vai cilvēku tirdzniecībai no Lībijas, ar noteikumu, ka šīs dalībvalstis un reģionālās organizācijas pirms šajā punktā izklāstīto pilnvaru izmantošanas labticīgi cenšas iegūt kuģa karoga valsts piekrišanu”. Tā arī ļauj dalībvalstīm “aizturēt kuģus, kuri tiek pārbaudīti saskaņā ar 7. punkta pilnvarām un par kuriem ir apstiprināts, ka tos izmanto migrantu kontrabandai vai cilvēku tirdzniecībai no Lībijas, uzsverot, ka turpmākā rīcība ar šādiem kuģiem, kuri tiek pārbaudīti saskaņā ar 7. punkta pilnvarām, tostarp to atsavināšana, tiks veikta saskaņā ar piemērojamām starptautiskajām tiesībām, pienācīgi ņemot vērā labticīgu trešo pušu intereses” un “pilnībā ievērojot piemērojamās starptautiskās humanitārās tiesības, veicot pasākumus saskaņā ar 7. un 8. punktu, izmantot visus ar konkrētajiem apstākļiem samērīgos pasākumus pret migrantu kontrabandistiem vai cilvēku tirgotājiem”.

               (4)

                  EUNAVFOR MED operācijas SOPHIA komandieris 2015. gada 16. oktobrī norādīja, ka operācija bija gatava īstenot ANO DP Rezolūciju 2240 (2015).

               (5)

               Pēc vienošanās Politikas un drošības komitejā Padome 2016. gada 18. janvārī secināja, ka ir izpildīti nosacījumi, lai operācija varētu īstenot ar ANO DP Rezolūciju 2240 (2015) piešķirtās pilnvaras atklātā jūrā Lībijas piekrastē saskaņā ar Padomes Lēmumu (KĀDP) 2015/778.

               (6)

               Tādēļ operācijai atklātā jūrā būtu jāveic uzkāpšana uz kuģiem, kurus tur aizdomās par izmantošanu cilvēku kontrabandai vai tirdzniecībai, šo kuģu pārmeklēšana, aizturēšana un novirzīšana saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti ANO DP Rezolūcijā 2240 (2015), un šajā sakarā būtu jāapstiprina pielāgotie spēka lietošanas noteikumi.

               (7)

               Pāreja uz operācijas nākamajiem posmiem, tostarp pasākumiem piekrastes valsts teritoriālajos un iekšējos ūdeņos atbilstīgi Lēmuma (KĀDP) 2015/778 2. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punktam, būs atkarīga no Padomes turpmāka vērtējuma par to, vai ir izpildīti minētās pārejas nosacījumi, ņemot vērā jebkuru piemērojamu ANO DP rezolūciju un attiecīgo piekrastes valstu piekrišanu, un Politikas un drošības komitejas lēmumu par to, kad veikt pāreju, saskaņā ar Lēmumu (KĀDP) 2015/778 un Padomes Lēmumu (KĀDP) 2015/972 (3),

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības militārā operācija Vidusjūras apgabala centrālās daļas dienvidos (EUNAVFOR MED operācija SOPHIA) ar šo ir pilnvarota atbilstīgi Lēmumam (KĀDP) 2015/778 veikt uzkāpšanu uz kuģiem atklātā jūrā, kurus tur aizdomās par izmantošanu cilvēku kontrabandai vai tirdzniecībai, šo kuģu pārmeklēšanu, aizturēšanu un novirzīšanu saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti ANO DP Rezolūcijā 2240 (2015), uz minētajā rezolūcijā noteikto laikposmu, tostarp uz jebkādiem Drošības padomes noteiktiem secīgiem minētā laikposma pagarinājumiem.
   2. pants
   Ar šo tiek apstiprināti pielāgotie spēka lietošanas noteikumi, ar kuriem nodrošina 1. pantā minēto pilnvaru īstenošanu.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2016. gada 20. janvārī

            Politikas un drošības komitejas vārdā –

            priekšsēdētājs

         W. STEVENS

      (1)  OV L 122, 19.5.2015., 31. lpp.

      (2)  OV L 258, 3.10.2015., 5. lpp.

      (3)  OV L 157, 23.6.2015., 51. lpp.


title: 2013/475/ES: Padomes Lēmums ( 2013. gada 23. septembris ) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Divpusējā uzraudzības padomē atbilstīgi Nolīgumam starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā attiecībā uz Lēmumu Nr. 0004, ar kuru groza nolīguma 1. pielikumu

text:
               28.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 257/2

         PADOMES LĒMUMS
   (2013. gada 23. septembris)
   par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Divpusējā uzraudzības padomē atbilstīgi Nolīgumam starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā attiecībā uz Lēmumu Nr. 0004, ar kuru groza nolīguma 1. pielikumu
   (2013/475/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padomes Lēmums 2011/719/ES (2011. gada 7. marts) par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā (1), stājās spēkā 2011. gada 1. maijā.

               (2)

               Nolīguma starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā (2) (“nolīgums”) 3. panta C punkta 2. apakšpunktā noteikts, ka ar nolīguma 3. panta A punktu izveidotā Divpusējā uzraudzības padome var grozīt nolīguma pielikumus saskaņā ar tā 19. panta B punktu.

               (3)

               Saskaņā Lēmuma 2011/719/ES 4. panta 4. punktu ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Divpusējā uzraudzības padomē attiecībā uz Divpusējās uzraudzības padomes Lēmumu Nr. 0004, ar kuru groza nolīguma 1. pielikumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostājas, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Divpusējā uzraudzības padomē, kā minēts 3. panta A punktā Nolīgumā starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā, attiecībā uz lēmuma, ar kuru groza nolīguma 1. pielikumu, pieņemšanu, pamatā ir Divpusējās uzraudzības padomes Lēmuma Nr. 0004 projekts, kas pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2013. gada 23. septembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         V. JUKNA

      (1)  OV L 291, 9.11.2011., 1. lpp.

      (2)  OV L 291, 9.11.2011., 3. lpp.

      PROJEKTS
      DIVPUSĒJĀ UZRAUDZĪBAS PADOME
      Nolīgumam starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā
      Lēmuma protokols
      Lēmums Nr. 0004
      Saskaņā ar Nolīguma starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Kopienu par sadarbību civilās aviācijas drošības reglamentēšanā (“nolīgums”) 19. panta B punktu, kurā paredzēts, ka nolīguma pielikumus var grozīt ar Divpusējās uzraudzības padomes lēmumu, kura izveidota ar nolīguma 3. pantu, Divpusējā uzraudzības padome pieņem šādu lēmumu.

                  1.

                  Grozīt nolīguma 1. pielikumu, pievienojot jaunu 3.2.11. punktu, kas ir šāds:

                              “3.2.11

                                          a)

                                          Ar 2014. gada 1. janvāri maksas, ko kalendārajā gadā noteicis tehniskais aģents pieteikuma iesniedzējam vai reglamentētajai organizācijai par minētā tehniskā aģenta veiktu validāciju atbilstīgi 3.2.4. punktam, lai apstiprinātu:

                                                      i)

                                                      gaisa kuģa, gaisa kuģa dzinēju, propelleru vai ierīču projektus;

                                                      ii)

                                                      papildu tipa sertifikātu;

                                                      iii)

                                                      noteiktas lielas tipa projekta izmaiņas, kā noteikts tehniskās īstenošanas procedūrās; vai

                                                      iv)

                                                      trokšņu un emisijas līmeņu izmaiņas,

                                                nepārsniedz 95 % no maksām, ko tehniskais aģents būtu noteicis pieteikuma iesniedzējam vai reglamentētajai organizācijai tā paša kalendārā gada laikā, izdodot līdzvērtīgu apstiprinājumu kādam projektam, papildu tipa sertifikātam, lielām izmaiņām vai trokšņu un emisijas līmeņu izmaiņām sertifikācijas procesa ceļā.

                                          b)

                                          Maksas, ko kalendārā gada laikā tehniskais aģents noteicis pieteikuma iesniedzējam vai reglamentētajai organizācijai par minētā tehniskā aģenta veiktu validāciju atbilstīgi 3.2.4. punktam, atspoguļo efektivitātes ieguvumus, kas radušies, izmantojot validācijas procesu, nevis sertifikācijas procesu. Šādi efektivitātes ieguvumi un ar tiem saistītie maksu samazinājumi jāpamato ar attiecīgiem datiem. Tālab Divpusējai uzraudzības padomei periodiski jāpārskata un attiecīgi ar lēmumu jākoriģē iepriekš a) apakšpunktā minētā procentuālā attiecība.”

                  2.

                  Jaunajā 3.2.11. punkta b) apakšpunktā norādīto periodisko pārskatīšanu veic pēc jebkuras Puses pieprasījuma, bet ne biežāk kā reizi divos gados. Kā noteikts nolīguma 1. pielikuma 2.2.1. punktā, Divpusējai uzraudzības padomei, veicot šādu pārskatīšanu un izstrādājot vajadzīgos lēmumus, palīdz Sertifikācijas uzraudzības padome. Pārskatīšanas un lēmumu pamatā ir tehnisko aģentu sniegtie dati.

            Grozījums stājas spēkā dienā, kad to parakstījusi pēdējā no turpmāk minētajām Pusēm.
      Divpusējās uzraudzības padomes vārdā –

                  FEDERĀLĀ AVIĀCIJAS ADMINISTRĀCIJA

                  EIROPAS KOMISIJA

                  TRANSPORTA DEPARTAMENTS

                  EIROPAS SAVIENĪBA

                  AMERIKAS SAVIENOTĀS VALSTIS

                              PARAKSTS

                              :

                              _

                              PARAKSTS

                              :

                              _

                              AMATS

                              :

                              asociētais administrators aviācijas drošības jautājumos

                              AMATS

                              :

                              aviācijas un starptautiskā transporta jautājumu direktors, Mobilitātes un transporta ģenerāldirektorāts

                  DATUMS:

                  DATUMS:

                              VIETA

                              :

                              Vašingtonā

                              VIETA

                              :

                              Briselē, Beļģijā


title: Padomes Lēmums (ES) 2015/362 ( 2015. gada 2. marts ), ar ko nosaka nostāju, kura Eiropas Savienības vārdā jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) Ģenerālpadomē, par Amerikas Savienoto Valstu lūgumu piemērot PTO izņēmumu, lai pagarinātu ASV Karību jūras baseina Ekonomiskās atveseļošanas akta ( CBERA ) darbības termiņu un paplašinātu tā darbības jomu

text:
               6.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 62/22

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/362
   (2015. gada 2. marts),
   ar ko nosaka nostāju, kura Eiropas Savienības vārdā jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) Ģenerālpadomē, par Amerikas Savienoto Valstu lūgumu piemērot PTO izņēmumu, lai pagarinātu ASV Karību jūras baseina Ekonomiskās atveseļošanas akta (CBERA) darbības termiņu un paplašinātu tā darbības jomu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Marrākešas līguma par Pasaules Tirdzniecības organizācijas izveidošanu (“PTO līgums”) IX panta 3. un 4. punktā noteiktas procedūras, saskaņā ar kurām piemēro izņēmumus saistībā ar daudzpusējiem tirdzniecības nolīgumiem, kas atrodami PTO līguma 1A, 1B vai 1C pielikumā un to pielikumos.

               (2)

               Amerikas Savienotajām Valstīm 1985. gada 15. februārī tika piemērots pienākumu izpildes izņēmums saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (“GATT 1994”) I panta 1. punktu laikposmam no 1984. gada 1. janvāra līdz 1995. gada 30. septembrim. Amerikas Savienotajām Valstīm 1995. gada 15. novembrī minētais izņēmums tika atjaunots līdz 2005. gada 30. septembrim un pēc tam 2009. gada 29. maijā vēlreiz – līdz 2014. gada 31. decembrim, ciktāl tas bija nepieciešams, lai ļautu Amerikas Savienotajām Valstīm varētu paredzēt beznodokļu režīmu tādu attiecināmu produktu importu, kuru izcelsme ir saņēmējās Centrālamerikas un Karību jūras reģiona valstīs un teritorijās (“saņēmējvalstīs”), kas noteiktas saskaņā ar 1983. gada Karību jūras baseina Ekonomiskās atveseļošanas aktu, kurā grozījumi izdarīti ar 1990. gada Karību jūras baseina valstu Ekonomiskās atveseļošanas paplašināšanas aktu un Amerikas Savienoto Valstu un Karību jūras baseina valstu Tirdzniecības partnerības aktu, Haiti Puslodes iespēju, izmantojot 2006. gada Partnerības veicināšanas aktu, Haiti Puslodes iespēju, izmantojot 2008. gada Partnerības veicināšanas aktu (“pašreizējais izņēmums”).

               (3)

               Saskaņā ar PTO līguma IX panta 3. punktu Amerikas Savienotās Valstis iesniedza lūgumu, lai pagarinātu pašreizējā izņēmuma piemērošanas termiņu līdz 2019. gada 31. decembrim un paplašinātu pašreizējā izņēmuma pienākumu izpildes darbības jomu saskaņā ar 1994. gada GATT I panta 1. punktu, ciktāl tas ir nepieciešams, lai ļautu Amerikas Savienotajām Valstīm paredzēt beznodokļu režīmu attiecināmiem produktiem, kuru izcelsme ir saņēmējvalstīs, ievērojot 1983. gada Karību jūras baseina valstu Ekonomiskās atveseļošanas aktu, kurā grozījumi izdarīti ar 1990. gada Karību jūras baseina valstu Ekonomiskās atveseļošanas paplašināšanas aktu un Amerikas Savienoto Valstu un Karību jūras baseina valstu Tirdzniecības partnerības aktu, Haiti Puslodes iespēju, izmantojot 2006. gada Partnerības veicināšanas aktu, Haiti Puslodes iespēju, izmantojot 2008. gada Partnerības veicināšanas aktu, un 2010. gada Haiti Ekonomikas atjaunināšanas programmas aktu.

               (4)

               Amerikas Savienoto Valstu lūguma piešķirt PTO izņēmumu apmierināšana negatīvi neietekmēs ne Savienības ekonomiku, ne tirdzniecības attiecības ar valstīm, kuras gūst labumu no šā izņēmuma. Turklāt Savienība kopumā atbalsta pasākumus, kas paredzēti, lai cīnītos ar nabadzību un veicinātu stabilitāti saņēmējvalstīs.

               (5)

               Tāpēc ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem PTO Ģenerālpadomē, atbalstīt Amerikas Savienoto Valstu izņēmuma piemērošanas lūgumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas Ģenerālpadomē, ir atbalstīt Amerikas Savienoto Valstu lūgumu ļaut nepildīt pienākumus saskaņā ar1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību I panta 1. punktu no 2015. gada 1. janvāra līdz 2019. gada 31. decembrim saskaņā ar Amerikas Savienoto Valstu izņēmuma piemērošanas lūguma noteikumiem.
   Šo nostāju pauž Komisija.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2015. gada 2. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         D. REIZNIECE-OZOLA


title: 2011/705/CFSP: Padomes Lēmums 2011/705/KĀDP ( 2011. gada 27. oktobris ), ar kuru atceļ Lēmumu 2010/145/KĀDP, ar ko atjauno pasākumus, atbalstot Starptautiskās Krimināltiesas bijušajai Dienvidslāvijai ( ICTY ) pilnvaru sekmīgu īstenošanu

text:
               28.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 281/27

         PADOMES LĒMUMS 2011/705/KĀDP
   (2011. gada 27. oktobris),
   ar kuru atceļ Lēmumu 2010/145/KĀDP, ar ko atjauno pasākumus, atbalstot Starptautiskās Krimināltiesas bijušajai Dienvidslāvijai (ICTY) pilnvaru sekmīgu īstenošanu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2010. gada 8. martā pieņēma Lēmumu 2010/145/KĀDP (1), ar ko atjauno pasākumus, atbalstot Starptautiskās Krimināltiesas bijušajai Dienvidslāvijai (ICTY) pilnvaru sekmīgu īstenošanu. Minētā lēmuma darbības termiņš beidzas 2012. gada 16. martā.

               (2)

               Lēmuma 2010/145/KĀDP mērķis ir liegt iebraukšanu vai tranzītu caur dalībvalstu teritorijām personām, kas ir iesaistītas tādās darbībās, kuras palīdz brīvībā esošām personām turpināt izvairīšanos no tiesas par noziegumiem, par kuriem ICTY viņus apsūdz, vai kuras darbojas citādā veidā, kas varētu traucēt ICTY pilnvaru sekmīgu īstenošanu.

               (3)

                  ICTY2011. gada 22. jūlijā apcietināja Goran HADZIC. Goran HADZIC bija pēdējais ICTY apsūdzētais, kas vēl aizvien atradās brīvībā.

               (4)

               Tādēļ Lēmums 2010/145/KĀDP būtu jāatceļ,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo atceļ Lēmumu 2010/145/KĀDP.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2011. gada 27. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. MILLER

      (1)  OV L 58, 9.3.2010., 8. lpp.


title: Komisijas Lēmums (2016. gada 8. februāris) par to, lai Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēgtu protokolu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

text:
               11.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/3

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2016. gada 8. februāris)
   par to, lai Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēgtu protokolu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
   (2016/C 52/03)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 101. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Padomes lēmumu, ar ko apstiprina, ka Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz protokolu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai (“protokols”),
   tā kā:

               (1)

               Protokola noslēgšanai ir paredzēta atsevišķa procedūra par jautājumiem, uz kuriem attiecas Līgums par Eiropas Savienību un Līgums par Eiropas Savienības darbību, no vienas puses, un par jautājumiem, uz kuriem attiecas Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgums, no otras puses.

               (2)

               Padome 2015. gada 1. oktobrī pieņēma Lēmumu (ES) 2015/1891 (1) par to, lai noslēgtu protokolu Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. panta 6. punktu un Horvātijas Pievienošanās akta 6. panta 2. punktu.

               (3)

               Padome 2014. gada 18. februārī, un 2015. gada 1. oktobrī attiecībā uz īru valodas versiju, pieņēma Lēmumu (ES) 2015/1892 (2), ar ko apstiprina to, ka Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz protokolu.

               (4)

               Protokols būtu jānoslēdz arī Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā attiecībā uz jautājumiem, kuri ir Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma darbības jomā,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo apstiprina, ka Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdz protokolu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai (“protokols”) (3).
   2. pants
   Ar šo Komisijas priekšsēdētājs ir pilnvarots veikt visus vajadzīgos pasākumus Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā, lai paustu Eiropas Atomenerģijas kopienas piekrišanu uzņemties protokola saistības, jo īpaši iesniegt protokola 12. pantā paredzēto paziņojumu.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2016. gada 8. februārī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Padomes 2015. gada 1. oktobra Lēmums (ES) 2015/1891 par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā noslēgtu protokolu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai (OV L 279, 23.10.2015., 1. lpp.).

      (2)  Padomes 2014. gada 18. februāra Lēmums (ES) 2015/1892, ar ko apstiprina, ka Eiropas Komisija Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā ir noslēgusi protokolu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai (OV L 279, 23.10.2015., 3. lpp.).

      (3)  OV L 276, 18.9.2014., 3. lpp.


title: Padomes lēmums (2001. gada 15. marts), par Eiropas Kopienas un Islandes Republikas, un Norvēģijas Karalistes Nolīguma noslēgšanu par kritērijiem un mehānismiem tās valsts noteikšanai, kas ir atbildīga par to patvēruma lūgumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī, vai Islandē, vai Norvēģijā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001D0258

Oficiālais Vēstnesis L 093 , 03/04/2001 Lpp. 0038 - 0039

		Padomes Lēmums(2001. gada 15. marts)par Eiropas Kopienas un Islandes Republikas, un Norvēģijas Karalistes Nolīguma noslēgšanu par kritērijiem un mehānismiem tās valsts noteikšanai, kas ir atbildīga par to patvēruma lūgumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī, vai Islandē, vai Norvēģijā(2001/258/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 63. panta 1. punktu, saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas otro teikumu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],tā kā:(1) Komisija Eiropas Kopienas vārdā ir apspriedusi Eiropas Kopienas un Islandes Republikas, un Norvēģijas Karalistes Nolīgumu par kritērijiem un mehānismiem tās valsts noteikšanai, kas ir atbildīga par to patvēruma lūgumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī vai Islandē, vai Norvēģijā (še turpmāk "Nolīgums").(2) Ņemot vērā tā iespējamo noslēgšanu nākotnē, Eiropas Kopienas vārdā Nolīgums tika parakstīts 2001. gada 19. janvārī saskaņā ar Padomes 2001. gada 19. janvāra Lēmumu.(3) Nolīgums tagad ir jāapstiprina.(4) Ir jānosaka šā Nolīguma konkrētu noteikumu piemērošanas pasākumi.(5) Nolīgums izveido Apvienotu komiteju ar lēmumu pieņemšanas pilnvarām konkrētās jomās, un tādēļ jānosaka, kas šajā komitejā pārstāv Kopienu.(6) Turklāt jāparedz procedūra, ar ko nosaka, kā pieņem Kopienas nostāju.(7) Apvienotā Karaliste un Īrija saskaņā ar 3. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, ir paziņojušas savu vēlmi piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.(8) Kā noteikts 1. un 2. pantā Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienu dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tāpēc Dānijai tas nav saistošs un nav jāpiemēro,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā ir apstiprināts Eiropas Kopienas un Islandes Republikas, un Norvēģijas Karalistes Nolīgums par kritērijiem un mehānismiem tās valsts noteikšanai, kas ir atbildīga par to patvēruma lūgumu izskatīšanu, kuri iesniegti kādā dalībvalstī vai Islandē, vai Norvēģijā.Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsAr šo Padomes priekšsēdētājs ir pilnvarots iecelt personu, kas Eiropas Kopienas vārdā ir pilnvarota deponēt Nolīguma 14. pantā paredzēto apstiprināšanas dokumentu, lai apliecinātu Kopienas piekrišanu saistībām.3. pantsKomisija pārstāv Kopienu Apvienotajā komitejā, kas izveidota ar Nolīguma 3. pantu.4. pants1. Kopienas nostāju Apvienotajā komitejā attiecībā uz tās reglamenta pieņemšanu, kā to pieprasa Nolīguma 3. panta 2. punkts, pieņem Komisija pēc apspriešanās ar īpašu komiteju, ko izraudzījusies Padome.2. Attiecībā uz visiem Apvienotās komitejas lēmumiem Kopienas nostāju pieņem Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu.5. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Briselē, 2001. gada 15. martāPadomes vārdā —priekšsēdētājsM-I. Klingvall[1] 2001. gada 31. janvāra priekšlikums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[2] Atzinums sniegts 2000. gada 14. februārī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2015/435 ( 2014. gada 17. decembris ) par neparedzēto izdevumu rezerves izmantošanu

text:
               17.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 72/4

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/435
   (2014. gada 17. decembris)
   par neparedzēto izdevumu rezerves izmantošanu
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (1) un jo īpaši tā 14. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2) 13. pantā ir noteikta neparedzēto izdevumu rezerve līdz 0,03 % apjomā no Savienības nacionālā kopienākuma.

               (2)

               Saskaņā ar minētās regulas 6. pantu Komisija ir aprēķinājusi neparedzēto izdevumu rezerves absolūto summu 2014. gadam (3).

               (3)

               Pēc tam, kad bija izvērtētas visas pārējās finansiālās iespējas, lai reaģētu uz neparedzētiem apstākļiem, kas radušies pēc tam, kad 2013. gada februārī tika sākotnēji noteikts daudzgadu finanšu shēmas maksājumu maksimālais apjoms 2014. gadam, šķiet, ir nepieciešams izmantot neparedzēto izdevumu rezervi, lai papildinātu maksājumu apropriācijas Eiropas Savienības vispārējā budžetā 2014. finanšu gadam, pārsniedzot maksājumu maksimālo apjomu.

               (4)

               Kamēr vēl nav panākta vienošanās par maksājumiem, kas paredzēti citiem īpašajiem instrumentiem, maksājumu apropriācijas EUR 350 miljonu apmērā būtu jāiekļauj neparedzēto izdevumu rezerves izmantošanai paredzētajā summā.

               (5)

               Ņemot vērā šogad radušos ļoti specifisko situāciju, ir izpildīts Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 13. panta 1. punktā minētais galējās nepieciešamības nosacījums.

               (6)

               Lai nodrošinātu atbilstību Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 13. panta 3. punktam, Komisijai būtu jāiesniedz priekšlikums par attiecīgās summas kompensēšanu, iekļaujot to DFS maksimālajā apjomā vienā vai vairākos nākamajos finanšu gados, un pienācīgi jāņem vērā vienošanās par maksājumiem, kas paredzēti citiem īpašiem instrumentiem, neskarot Komisijas institucionālās prerogatīvas,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Attiecībā uz Eiropas Savienības vispārējo budžetu 2014. finanšu gadam izmanto neparedzēto izdevumu rezervi, lai nodrošinātu summu EUR 3 168 233 715 maksājumu apropriācijās, pārsniedzot daudzgadu finanšu shēmas (DFS) maksājumu maksimālo apjomu.
   2. pants
   Summu EUR 2 818 233 715 apmērā kompensēs, izdarot trīs iemaksas maksimālā apjoma rezervēs nākamajiem gadiem:

               a)

               2018. gadā: EUR 939 411 200;

               b)

               2019. gadā: EUR 939 411 200;

               c)

               2020. gadā: EUR 939 411 315.

         Komisija tiek aicināta savlaicīgi iesniegt priekšlikumu par atlikušo summu EUR 350 miljonu apmērā.
   3. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2014. gada 17. decembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         B. DELLA VEDOVA

      (1)  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

      (2)  Padomes 2013. gada 2. decembra Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).

      (3)  Komisijas 2013. gada 20. decembra paziņojums Padomei un Eiropas Parlamentam par tehniskajām korekcijām 2014. gada finanšu shēmā atbilstoši NKI izmaiņām (COM(2013) 928).


title: Padomes Lēmums (ES) 2015/1023 (2015. gada 15. jūnijs), ar ko pilnvaro dažas dalībvalstis Eiropas Savienības interesēs akceptēt Andoras pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem

text:
               30.6.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 163/29

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/1023
   (2015. gada 15. jūnijs),
   ar ko pilnvaro dažas dalībvalstis Eiropas Savienības interesēs akceptēt Andoras pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta 3. punktu saistībā ar tā 218. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Savienība bērnu tiesību aizsardzības veicināšanu ir izvirzījusi par vienu no saviem mērķiem, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā. Pasākumi bērnu aizsardzībai pret nelikumīgu aizvešanu vai aizturēšanu ir minētās politikas būtiska sastāvdaļa.

               (2)

               Savienība ir pieņēmusi Padomes Regulu (EK) Nr. 2201/2003 (2) (“Briseles IIa regula”), kuras mērķis ir aizsargāt bērnus no nelabvēlīgās ietekmes, ko rada viņu nelikumīga aizvešana vai aizturēšana, un izstrādāt procedūras, kas nodrošinātu viņu ātru atgriešanu to pastāvīgās dzīvesvietas valstī, kā arī nodrošināt saskarsmes tiesību un aizgādības tiesību aizsardzību.

               (3)

               Regula (EK) Nr. 2201/2003 papildina un pastiprina 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvenciju par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (“1980. gada Hāgas konvencija”), kas starptautiskā līmenī izveido saistību un sadarbības sistēmu starp Līgumslēdzējām valstīm un starp centrālajām iestādēm un kas tiecas nodrošināt nelikumīgi aizvestu vai aizturētu bērnu ātru atgriešanu.

               (4)

               Visas Savienības dalībvalstis ir 1980. gada Hāgas konvencijas dalībvalstis.

               (5)

               Savienība aicina trešās valstis pievienoties 1980. gada Hāgas konvencijai un atbalsta 1980. gada Hāgas konvencijas pareizu piemērošanu, kopā ar dalībvalstīm piedaloties inter alia īpašajās komisijās, kuras regulāri organizē Hāgas Starptautisko privāttiesību konference.

               (6)

               Kopīgu tiesisko regulējumu, kas piemērojams starp Savienības dalībvalstīm un trešām valstīm, var uzskatīt par vislabāko risinājumu sensitīvos starptautiskās bērnu nolaupīšanas gadījumos.

               (7)

               1980. gada Hāgas konvencijā ir noteikts, ka tā tiek piemērota starp valsti, kas tai pievienojas, un tām konvencijas dalībvalstīm, kuras ir deklarējušas, ka akceptē šo pievienošanos.

               (8)

               1980. gada Hāgas konvencija neļauj reģionālām ekonomiskās integrācijas organizācijām, piemēram, Savienībai, kļūt par tās dalībnieci. Tādēļ Savienība konvencijai nevar pievienoties, un tā nevar arī deponēt deklarāciju, ar ko akceptē attiecīgas valsts pievienošanos.

               (9)

               Ievērojot Eiropas Savienības Tiesas Atzinumu 1/13, 1980. gada Hāgas konvencijā paredzētās akceptēšanas deklarācijas ietilpst Savienības ekskluzīvā ārējā kompetencē.

               (10)

               Andora savu instrumentu par pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai deponēja 2011. gada 6. aprīlī. Andorā minētā konvencija stājās spēkā 2011. gada 1. jūlijā.

               (11)

               Vairākas dalībvalstis jau ir akceptējušas Andoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Pēc Andoras situācijas izvērtēšanas tika secināts, ka tās dalībvalstis, kuras vēl nav akceptējušas Andoras pievienošanos, var Savienības interesēs akceptēt Andoras pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

               (12)

               Tādēļ dalībvalstīm, kuras vēl nav akceptējušas Andoras pievienošanos, vajadzētu būt pilnvarotām saskaņā ar šajā lēmumā izklāstītajiem noteikumiem deponēt savas deklarācijas, ar ko Savienības interesēs akceptē Andoras pievienošanos. Beļģijas Karalistei, Čehijas Republikai, Vācijas Federatīvajai Republikai, Igaunijas Republikai, Īrijai, Spānijas Karalistei, Francijas Republikai, Itālijas Republikai, Latvijas Republikai, Lietuvas Republikai, Slovākijas Republikai un Somijas Republikai, kas jau ir akceptējušas Andoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, nebūtu jādeponē jaunas deklarācijas par akceptēšanu, jo saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām pašreizējās deklarācijas joprojām ir spēkā.

               (13)

               Apvienotajai Karalistei un Īrijai ir saistoša Regula (EK) Nr. 2201/2003, un tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (14)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Dalībvalstis, kas to vēl nav izdarījušas, ar šo tiek pilnvarotas Savienības interesēs akceptēt Andoras pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (“1980. gada Hāgas konvencija”).
   2.   Minētās dalībvalstis ne vēlāk kā 2016. gada 16. jūnijā deponē deklarāciju, ar ko Savienības interesēs akceptē Andoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai; deklarācijas formulējums ir šāds:

      “[pilns DALĪBVALSTS nosaukums] ar šo deklarē, ka tā saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2015/1023 akceptē Andoras pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem.”

   3.   Katra dalībvalsts informē Padomi un Komisiju par to, ka deponēta tās deklarācija, ar ko akceptē Andoras pievienošanos, un deklarācijas tekstu paziņo Komisijai divos mēnešos pēc deponēšanas.
   2. pants
   Tās dalībvalstis, kuras deklarāciju, ar ko akceptē Andoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, deponēja pirms šā lēmuma pieņemšanas, jaunu deklarāciju nesniedz.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šis lēmums ir adresēts visām dalībvalstīm, izņemot Beļģijas Karalisti, Čehijas Republiku, Dānijas Karalisti, Vācijas Federatīvo Republiku, Igaunijas Republiku, Īriju, Spānijas Karalisti, Francijas Republiku, Itālijas Republiku, Latvijas Republiku, Lietuvas Republiku, Slovākijas Republiku un Somijas Republiku.

      Luksemburgā, 2015. gada 15. jūnijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         Dz. RASNAČS

      (1)  2015. gada 11. februāra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 2201/2003 (2003. gada 27. novembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 23.12.2003., 1. lpp.).