title: 2009/223/EK: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2008. gada 22. aprīlis ) par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras 2006. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               31.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 88/201

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2008. gada 22. aprīlis)
   par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras 2006. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2009/223/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Aviācijas drošības aģentūras 2006. finanšu gada galīgos pārskatus (1),
   ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras 2006. finanšu gada galīgajiem pārskatiem ar aģentūras atbildēm (2),
   ņemot vērā Padomes 2008. gada 12. februāra ieteikumu (5843/2008 – C6-0084/2008),
   ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 20. februāra Regulu (EK) Nr. 216/2008 par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas jomā un par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras izveidi (4) un it īpaši tās 60. pantu,
   ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (5), un it īpaši tās 94. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Transporta un tūrisma komitejas atzinumu (A6-0118/2008),

               1.

               sniedz Eiropas Aviācijas drošības aģentūras izpilddirektoram apstiprinājumu par aģentūras 2006. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, Eiropas Aviācijas drošības aģentūras izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Hans-Gert PÖTTERING

            Ģenerālsekretārs

         Harald RØMER

      (1)  OV C 261, 31.10.2007., 16. lpp.

      (2)  OV C 309, 19.12.2007., 47. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 79, 19.3.2008., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

    ---documentbreak---

               31.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 88/202

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2008. gada 22. aprīlis)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras 2006. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Aviācijas drošības aģentūras 2006. finanšu gada galīgos pārskatus (1),
   ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras 2006. finanšu gada galīgajiem pārskatiem ar aģentūras atbildēm (2),
   ņemot vērā Padomes 2008. gada 12. februāra ieteikumu (5843/2008 – C6-0084/2008),
   ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 20. februāra Regulu (EK) Nr. 216/2008 par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas jomā un par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras izveidi (4) un it īpaši tās 60. pantu,
   ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (5), un it īpaši tās 94. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Transporta un tūrisma komitejas atzinumu (A6-0118/2008),

               A.

               tā kā Revīzijas palāta ir norādījusi, ka tā ir guvusi pamatotu pārliecību par to, ka gada pārskati par 2006. finanšu gadu ir ticami un ka pakārtotie darījumi kopumā ir likumīgi un pareizi;

               B.

               tā kā 2007. gada 24. aprīlī Parlaments sniedza Eiropas Aviācijas drošības aģentūras izpilddirektoram apstiprinājumu par aģentūras 2005. finanšu gada budžeta izpildi (6) un lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu pievienotajā rezolūcijā cita starpā:

                           —

                           konstatēja zemu saistību apropriāciju un maksājumu apropriāciju izpildes līmeni (attiecīgi 69 % un 32 %) pamatdarbības izdevumu jomā un augstu no iepriekšējā gada pārnesto apropriāciju atcelšanas līmeni,

                           —

                           atzīmēja, ka nebija ieviesta uz darbības jomām balstīta pārvaldība, lai gan aģentūras finanšu regulā paredzēta šādas pārvaldības ieviešana, pamatojoties uz principiem, kurus piemēro vispārējam budžetam, lai uzlabotu darbības rezultātu uzraudzību,

                           —

                           pauda nožēlu, ka valde līdz 2005. gada beigām nebija pieņēmusi obligātos iekšējās kontroles standartus un ka 2005. gada beigās aģentūrai joprojām nebija sistēmas, lai nodrošinātu, ka no klientiem iekasētā samaksa par aģentūras pakalpojumiem ir pietiekama, lai segtu šo pakalpojumu izmaksas,

   Vispārējie apsvērumi, kas attiecas uz ES aģentūru horizontālā līmeņa jautājumiem un tādējādi ir būtiski katras aģentūras budžeta izpildes apstiprināšanas procedūrā

               1.

               atzīmē, ka, Revīzijas palātai veicot 24 aģentūru un citu satelītdienestu revīziju, to budžets 2006. gadā veidoja 1 080,5 milj. EUR (vislielākais budžets 271 milj. EUR apmērā bija Eiropas Rekonstrukcijas aģentūrai, bet vismazākais 5 milj. EUR apmērā – Eiropas Policijas akadēmijai (CEPOL));

               2.

               norāda, ka pie ārējām ES struktūrvienībām, kurās jāveic revīzija un jāapstiprina budžeta izpilde, tagad pieder ne tikai tradicionālās regulatīvās aģentūras, bet arī izpildaģentūras, kas izveidotas konkrētu programmu īstenošanai, un tuvākajā nākotnē pie tām piederēs arī kopuzņēmumi, kuri dibināti publiskā un privātā sektora partnerības ietvaros (kopīgas tehnoloģiju iniciatīvas);

               3.

               konstatē, ka to aģentūru skaits, uz kurām attiecas budžeta izpildes apstiprinājuma procedūra, ir mainījies šādi: 2000. finanšu gadā – 8, 2001. gadā – 10, 2002. gadā – 11, 2003. gadā – 14, 2004. gadā – 14, 2005. gadā – 16, 2006. gadā – 20 regulatīvās aģentūras un 2 izpildaģentūras (izņemot 2 aģentūras, kurās revīziju veic Revīzijas palāta, bet tām paredzēta budžeta izpildes iekšēja apstiprināšana);

               4.

               tādēļ secina, ka revīzijas veikšana/budžeta izpildes apstiprināšana ir apgrūtinošs un nesamērīgi sarežģīts process, ņemot vērā aģentūru/satelītdienestu budžeta salīdzinošo lielumu; uzdod atbildīgajai komitejai rūpīgi pārskatīt aģentūru un satelītdienestu budžeta izpildes apstiprināšanas procesu, lai izstrādātu vienkāršāku un racionālāku pieeju, paturot prātā, ka turpmākajos gados arvien pieaugs to struktūrvienību skaits, kurām būs jāsagatavo īpašs ziņojums par budžeta izpildes apstiprināšanu;

         Pamatapsvērumi

               5.

               prasa Komisijai, pirms dibināt jaunu aģentūru vai pārveidot jau esošu aģentūru, sniegt nepārprotamus paskaidrojumus par šādiem jautājumiem: aģentūras veids, aģentūras mērķi, aģentūras iekšējās pārvaldes struktūra, produkti, pakalpojumi, pamatprocedūras, mērķgrupa, klienti un ieinteresētās personas, oficiālas attiecības ar ārējiem dalībniekiem, atbildība par budžeta izpildi, finanšu plānošana, kā arī personāla un kadru politika;

               6.

               pieprasa, lai visas aģentūras tiktu pārvaldītas, pamatojoties uz ikgadēju darbības nolīgumu, ko aģentūra sagatavo kopā ar atbildīgo ģenerāldirektorātu un kurā iekļauti galvenie mērķi nākamajam gadam, finanšu shēma un skaidri rādītāji darbības rezultātu vērtēšanai;

               7.

               pieprasa, lai Revīzijas palāta vai cits neatkarīgs revidents sistemātiski (un tieši šajā nolūkā) pārbaudītu aģentūru darbības rezultātus; uzskata, ka, veicot šādu revīziju, nedrīkst aprobežoties ar ierastajiem finanšu pārvaldības elementiem un publisko līdzekļu pienācīgu izlietojumu, bet jāizvērtē arī administrācijas efektivitāte un lietderīgums un katrā aģentūrā jāparedz finanšu pārvaldības novērtēšana;

               8.

               pauž uzskatu, ka attiecībā uz aģentūrām, kuras pastāvīgi pārāk augstu novērtē savas finanšu vajadzības, ir jāparedz tehnisks samazinājums, pamatojoties uz brīvajām amata vietām; uzskata, ka tādējādi ilgtermiņā samazināsies aģentūrām piešķiramie ieņēmumi un līdz ar to – arī administratīvās izmaksas;

               9.

               kā nopietnu problēmu min to, ka vairākas aģentūras ir kritizētas par publiskā iepirkuma normatīvu, Finanšu regulas, Civildienesta noteikumu u. c. noteikumu neievērošanu; uzskata, ka galvenais iemesls ir tas, ka šie noteikumi un Finanšu regula ir galvenokārt domāti lielākām iestādēm un parasti mazākajām aģentūrām trūkst “kritiskās masas”, lai pildītu šīs normatīvās prasības; tādēļ aicina Komisiju rast ātru risinājumu efektivitātes uzlabošanai, apvienojot vairāku aģentūru administratīvās funkcijas, lai sasniegtu šo “kritisko masu” (paturot prātā vajadzīgās izmaiņas pamatregulās, kas reglamentē aģentūru darbību un budžeta neatkarību), vai steidzami sagatavot īpašu noteikumu projektu (it īpaši īstenošanas noteikumus aģentūrām), kas nodrošinātu tām pilnīgu atbilstību prasībām;

               10.

               uzstāj, lai Komisija, gatavojot provizorisko budžeta projektu, ņem vērā atsevišķo aģentūru budžeta izpildes rezultātus iepriekšējos gados, jo īpaši n-1 gadā, un attiecīgi pārskata konkrēto aģentūru pieprasīto budžetu; aicina Parlamenta atbildīgo komiteju respektēt šādas pārskatīšanas rezultātus un, ja to nav izdarījusi Komisija, pašai pārskatīt attiecīgo budžetu līdz saprātīgam līmenim, kas atbilst katras aģentūras līdzekļu apgūšanas un īstenošanas spējām;

               11.

               atgādina, ka lēmumā par 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu Parlaments aicināja Komisiju ik pēc pieciem gadiem iesniegt pētījumu par katras pastāvošās aģentūras “pievienoto vērtību”; ja kādas aģentūras “pievienotā vērtība” novērtēta negatīvi, aicina visas attiecīgās iestādes īstenot vajadzīgos pasākumus, no jauna formulējot aģentūras pilnvaras vai slēdzot to; norāda, ka 2007. gadā Komisija nav veikusi nevienu šādu novērtējumu; uzstāj, lai Komisija līdz lēmuma pieņemšanai par 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu iesniedz vismaz piecus novērtējumus, vispirms pievēršoties vecākajām aģentūrām;

               12.

               pauž uzskatu, ka nekavējoties jāpilda Revīzijas palātas ieteikumi un aģentūrām izmaksājamās subsīdijas jāsamēro ar to faktiskajām vajadzībām pēc naudas līdzekļiem; turklāt uzskata, ka grozījumi, kas izdarīti vispārējā Finanšu regulā, ir jāiekļauj gan aģentūru finanšu pamatregulās, gan citos īpašos finanšu noteikumos;

         Pārskatu sagatavošanas principi

               13.

               atzīmē, ka aģentūrām nav vienotas pieejas attiecībā uz to, kā atskaitīties par savu darbību attiecīgajā finanšu gadā un kā sagatavot ziņojumus un pārskatus par budžeta un finanšu vadību, un trūkst vienotas pieejas jautājumam, vai aģentūras direktoram ir jāsagatavo ticamības deklarācija; konstatē, ka ne visas aģentūras skaidri apzinās atšķirību starp a) sabiedrības iepazīstināšanu ar aģentūras darbu un b) tehnisko ziņojumu par budžeta un finanšu vadību;

               14.

               atzīmē, ka daudzu aģentūru direktori par 2006. gadu ir sagatavojuši ticamības deklarāciju, vienā gadījumā iekļaujot tajā svarīgu atrunu, lai gan Komisijas norādījumi par darbības pārskatu sagatavošanu to skaidri neparedz;

               15.

               atgādina, ka Parlamenta 2005. gada 12. aprīļa rezolūcijas (7) 26. punktā ietverts aicinājums aģentūru direktoriem turpmāk pievienot gada darbības pārskatam, kuru iesniedz kopā ar informāciju par finansēm un vadību, ticamības deklarāciju par darbību likumību un pareizību līdzīgi deklarācijām, ko paraksta Komisijas ģenerāldirektori;

               16.

               aicina Komisiju attiecīgi grozīt norādījumus aģentūrām;

               17.

               turklāt mudina Komisiju strādāt ar aģentūrām, lai sagatavotu vienotu paraugu, kas piemērojams visām aģentūrām un satelītdienestiem, vienlaikus skaidri ievērojot atšķirību starp:

                           —

                           plašākai sabiedrībai paredzētu gada ziņojumu par struktūrvienības darbību, veicamo darbu un sasniegto,

                           —

                           finanšu pārskatiem un ziņojumu par budžeta izpildi,

                           —

                           darbības pārskatu saskaņā ar Komisijas ģenerāldirektoru darbības pārskatiem,

                           —

                           struktūrvienības direktora parakstītu ticamības deklarāciju, kas satur atrunas vai piezīmes, kuras, pēc direktora ieskatiem, jādara zināmas iestādei, kas apstiprina budžeta izpildi;

         Revīzijas palātas vispārējie konstatējumi

               18.

               atzīmē Revīzijas palātas konstatējumu (gada pārskata 10.29. punkts (8), ka Komisijas izmaksātās subsīdijas no Kopienas budžeta nebalstās uz pietiekami pamatotām aplēsēm par aģentūru vajadzībām pēc naudas līdzekļiem, kas – kopā ar pārnesumiem – rada apjomīgu naudas līdzekļu atlikumu; turklāt atzīmē, ka Revīzijas palāta iesaka pieskaņot izmaksājamās subsīdijas aģentūru faktiskajām vajadzībām pēc naudas līdzekļiem;

               19.

               atzīmē, ka 2006. gada beigās grāmatvedības sistēma ABAC vēl nebija ieviesta 14 aģentūrās (zemsvītras piezīme gada pārskata 10.31. punktā);

               20.

               ņem vērā Revīzijas palātas piezīmi (gada pārskata 1.25. punkts), ka dažās aģentūrās ir uzskaitītas uzkrātās maksas par neizmantotajiem atvaļinājumiem; norāda, ka trijām aģentūrām (Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centram (Cedefop), Eiropas Policijas akadēmijai (CEPOL) un Eiropas Dzelzceļa aģentūrai) Revīzijas palāta ir iekļāvusi piezīmes ticamības deklarācijā par 2006. finanšu gadu (par 2005. gadu – Cedefop, Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei, Eiropas Rekonstrukcijas aģentūrai);

         Iekšējā revīzija

               21.

               atgādina, ka saskaņā ar Finanšu regulas 185. panta 3. punktu Komisijas iekšējais revidents ir arī iekšējais revidents regulatīvajās aģentūrās, kuras saņem dotācijas no ES budžeta; norāda, ka iekšējais revidents ziņo katras aģentūras valdei un direktoram;

               22.

               vērš uzmanību uz šādu atrunu, kas ietverta iekšējā revidenta gada darbības ziņojumā par 2006. gadu:
               “Komisijas iekšējais revidents nespēj pienācīgi pildīt pienākumu, kas viņam noteikts Finanšu regulas 185. pantā kā Kopienas struktūrvienību iekšējam revidentam, nepietiekamā personālsastāva dēļ.”;

               23.

               tomēr ņem vērā iekšējā revidenta darbības ziņojumā par 2006. gadu iekļauto piezīmi, ka, sākot ar 2007. gadu, Komisijai piešķirot papildu personālsastāvu Iekšējās revīzijas dienestam (IRD), visās izveidotajās regulatīvajās aģentūrās katru gadu būs jāveic iekšējā revīzija;

               24.

               atzīmē, ka arvien palielinās regulatīvo aģentūru, izpildaģentūru un kopuzņēmumu skaits, kuros saskaņā ar Finanšu regulas 185. pantu revīzija jāveic Iekšējās revīzijas dienestam; aicina Komisiju informēt atbildīgo komiteju par to, vai Iekšējās revīzijas dienestam būs pietiekams personālsastāvs, lai turpmākajos gados veiktu gada revīziju visās šajās struktūrvienībās;

               25.

               konstatē, ka saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 72. panta 5. punktu visām aģentūrām ik gadu jāiesniedz Komisijai un iestādei, kas apstiprina budžeta izpildi, direktora sagatavots ziņojums, kurā apkopoti dati par iekšējā revidenta veikto iekšējo revīziju skaitu un veidu, sniegtajiem ieteikumiem un šajā sakarā veiktajiem pasākumiem; aicina aģentūras norādīt, vai šī prasība ir izpildīta un kādā veidā;

               26.

               ņemot vērā iekšējo revidentu iespējas, jo īpaši attiecībā uz mazākajām aģentūrām, pieņem zināšanai iekšējā revidenta 2006. gada 14. septembra priekšlikumu Parlamenta atbildīgajai komitejai atļaut mazākajām aģentūrām iepirkt iekšējās revīzijas pakalpojumus no privātā sektora;

         Aģentūru novērtējums

               27.

               atgādina, ka Parlamenta, Padomes un Komisijas kopīgajā paziņojumā (9), par kuru vienojās, to saskaņojot pirms Ecofin budžeta Padomes 2007. gada 13. jūlija sanāksmes, iekļauts aicinājums uzskaitīt i) aģentūras, kuru darbību Komisija grasās izvērtēt, un ii) aģentūras, kuru darbība jau ir izvērtēta, pievienojot svarīgāko konstatējumu kopsavilkumu;

         Disciplinārās procedūras

               28.

               atzīmē, ka atsevišķām aģentūrām, ja tās ir nelielas, ir grūti izveidot īpašas (ad hoc) disciplinārlietu kolēģijas, kurās būtu pārstāvēts attiecīgi kvalificēts personāls, bet Komisijas Izmeklēšanas un disciplinārlietu biroja (IDOC) kompetence neattiecas uz aģentūrām; aicina aģentūras apsvērt iespēju izveidot aģentūru disciplinārlietu kolēģiju;

         Iestāžu nolīguma projekts

               29.

               atgādina, ka Komisijas prezentētajā Iestāžu nolīguma projektā par Eiropas regulatīvo aģentūru darbības pamatprincipiem (COM(2005) 59) bija paredzēts noteikt horizontālus principus attiecībā uz Eiropas regulatīvo aģentūru izveidi, struktūru, darbību, novērtēšanu un kontroli; atzīmē, ka šis projekts ir vērtīga iniciatīva, mēģinot loģiski pamatot aģentūru izveidi un vadīšanu; atzīmē konstatējumu Komisijas 2006. gada kopsavilkuma pārskatā (COM(2007) 274 3.1. punkts), ka, lai arī pārrunu sekmīgā gaita pēc minētā priekšlikuma publicēšanas apstājās, Padome 2006. gada beigās atsāka saturiskas sarunas; pauž nožēlu, ka dokumenta pieņemšana ir aizkavējusies;

               30.

               tādēļ atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos 2008. gadā nākt klajā ar paziņojumu par regulatīvo aģentūru nākotni;

         Pašfinansētās aģentūras

               31.

               atgādina, ka divās pašfinansētajās aģentūrās budžeta izpildi direktoram apstiprina valde; atzīmē, ka abās aģentūrās ir uzkrāts liels pārpalikums no maksājumu ieņēmumiem, kuri pārnesti no iepriekšējiem gadiem:

                           —

                           Iekšējā tirgus saskaņošanas birojā nauda un tās ekvivalenti veido 281 milj. EUR (10),

                           —

                           Kopienas Augu šķirņu birojā nauda un tās ekvivalenti veido 18 milj. EUR (11);

         Īpašie apsvērumi

               32.

               atzīmē, ka Revīzijas palātas ziņojumā par 2006. gadu ir konstatēts, ka 2006. gada beigās II sadaļas (administratīvie izdevumi) apropriāciju pārnesumi veidoja aptuveni 40 % no saistībām un III sadaļas (nediferencēti pamatdarbības izdevumi) apropriāciju pārnesumi – aptuveni 50 %, bet vairāk nekā 15 % apropriāciju šajās sadaļās bija anulētas;

               33.

               atzīst aģentūras atbildi, ka pārnesumu līmenis 2006. gadā bija augsts tādēļ, ka aģentūrai bija jāizmanto ārpakalpojumi, vairāk nekā pusi no veicamajiem uzdevumiem deleģējot dalībvalstu aviācijas pārvaldes iestādēm, un līdz gada beigām vēl nebija saņemta liela daļa rēķinu;

               34.

               pauž bažas par Revīzijas palātas konstatējumu, ka aģentūras izmaksu analīzes sistēma uzrāda, ka ar 2006. gadā īstenotajiem sertificēšanas pasākumiem saistītās izmaksas bijušas aptuveni 48 milj. EUR, taču ieņēmumi – aptuveni 35 milj. EUR;

               35.

               atzīmē, ka aģentūrai no Eiropas Savienības 2006. finanšu gada vispārējā budžeta bija piešķirti 31,9 milj. EUR saistību un maksājumu apropriācijās;

               36.

               atzīmē Revīzijas palātas prasību, ka aģentūrai sadarbībā ar Komisiju jāpārskata pašreizējā maksu iekasēšanas shēma, lai nodrošinātu, ka aģentūras īstenoto sertificēšanas pasākumu izmaksas ir pamatotas un tās var segt ar iekasētajām maksām;

               37.

               aicina aģentūru un Komisiju pārskatīt aģentūras maksājumu struktūru, lai līdzsvarotu ar sertificēšanas pasākumiem saistītās izmaksas un ieņēmumus;

               38.

               atzīmē aģentūras atbildi, ka regulai par maksām un atlīdzību (Komisijas Regula (EK) Nr. 593/2007 (12), kas stājās spēkā 2007. gada 1. jūnijā, vajadzētu nodrošināt pietiekamus ieņēmumus, lai segtu sertificēšanas pasākumu izmaksas;

               39.

               norāda, ka aģentūras bilancē īstermiņa debitoru saistības sasniedz aptuveni 14 milj. EUR un 20 % no šīm saistībām termiņš ir ilgāks nekā trīs mēneši; aicina aģentūru ieviest efektīvu parādu pārvaldības sistēmu, iespējams, paredzot iekasēt procentus par nokavētiem maksājumiem;

               40.

               atzīmē, ka gada pārskati liecina, ka 5,05 milj. EUR (summa, kas atbilst 2006. gada saimnieciskās darbības rezultātam) iegrāmatoti kā Komisijai atmaksājams parāds;

               41.

               atzīmē, ka kredītrīkotāja ticamības deklarācijā norādīts, ka pēc Iekšējās revīzijas dienesta (IRD) 2006. gada jūlijā veiktās revīzijas ir veikti attiecīgi pasākumi, lai īstenotu IRD svarīgākos ieteikumus;

               42.

               atzīmē, ka aģentūras gada darbības pārskatā iekļauta norāde, ka ieilgusī nenoteiktība attiecībā uz aģentūras darbības budžetu galvenokārt bija saistīta ar zemiem ieņēmumiem no iekasētajām maksām; deficīts tika segts, izmantojot Kopienas subsīdijas, taču tas atstāja sekas uz aģentūras darbībām, kuras tika finansētas no šīm subsīdijām;

               43.

               tomēr konstatē, ka 2006. gadā aģentūrā bija ievērojams skaits neaizpildītu AD 6 un AD 7 kategorijas amata vietu.

      (1)  OV C 261, 31.10.2007., 16. lpp.

      (2)  OV C 309, 19.12.2007., 47. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 79, 19.3.2008., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (6)  OV L 187, 15.7.2008., 156. lpp.

      (7)  Eiropas Parlamenta rezolūcija ar piezīmēm lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu Eiropas Aviācijas drošības aģentūras izpilddirektoram 2003. finanšu gada ietvaros (OV L 196, 27.7.2005., 145. lpp.).

      (8)  OV C 273, 15.11.2007., 1. lpp.

      (9)  Padomes dokuments DS 605/1/07 Rev1.

      (10)  Avots: Ziņojums par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja 2006. finanšu gada pārskatiem, ar Biroja atbildēm (OV C 309, 19.12.2007., 141. lpp.).

      (11)  Avots: Ziņojums par Kopienas Augu šķirņu biroja 2006. finanšu gada pārskatiem, ar Biroja atbildēm (OV C 309, 19.12.2007., 135. lpp.).

      (12)  OV L 140, 1.6.2007., 3. lpp.


title: Komisijas Lēmums (2017. gada 13. janvāris) par dažu Eiropas Pētniecības padomes Zinātniskās padomes locekļu iecelšanu amatā

text:
               14.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 13/2

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2017. gada 13. janvāris)
   par dažu Eiropas Pētniecības padomes Zinātniskās padomes locekļu iecelšanu amatā
   (2017/C 13/02)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2013. gada 3. decembra Lēmumu 2013/743/ES, ar ko izveido īpašo programmu, ar kuru īsteno Pētniecības un inovācijas pamatprogrammu “Apvārsnis 2020” (2014.–2020. gads), un atceļ Lēmumus 2006/971/EK, 2006/972/EK, 2006/973/EK, 2006/974/EK un 2006/975/EK (1), un jo īpaši tā 7. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Lēmumu C(2013) 8915 (2) (kas vēlāk grozīts ar Lēmumu C(2015) 58 (3)) Komisija uz laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz 2020. gada 31. decembrim izveidoja Eiropas Pētniecības padomi (“EPP”), lai tādējādi īstenotu darbības, kuras paredzētas I daļā “Zinātnes izcilība” un ir saistītas ar konkrēto mērķi “Eiropas Pētniecības padome (EPP)”, kas minēts Lēmuma 2013/743/ES 3. panta 1. punkta a) apakšpunktā.

               (2)

               EPP sastāv no neatkarīgas Zinātniskās padomes, kas paredzēta Lēmuma 2013/743/ES 7. pantā, un īpaši izveidotas īstenošanas struktūras, kas paredzēta minētā lēmuma 8. pantā.

               (3)

               Saskaņā ar Lēmuma C(2013) 8915 2. panta 1. punktu Zinātniskās padomes sastāvā ir EPP priekšsēdētājs un 21 loceklis.

               (4)

               Saskaņā ar Lēmuma 2013/743/ES 7. panta 1. punkta trešo daļu Zinātniskās padomes locekļus ieceļ amatā uz termiņu, kas nepārsniedz četrus gadus, un var atkārtoti iecelt vienu reizi. Viņi būtu jāieceļ tādā veidā, lai nodrošinātu Zinātniskās padomes darba nepārtrauktību.

               (5)

               Viena Zinātniskās padomes locekļa pilnvaru otrais termiņš drīzumā beigsies.

               (6)

               Beigsies arī septiņu citu Zinātniskās padomes locekļu pilnvaru pirmais termiņš, un trīs locekļus nav paredzēts iecelt atkārtoti.

               (7)

               Saskaņā ar Lēmuma 2013/743/ES 7. panta 1. punkta otro daļu Zinātniskās padomes locekļus ieceļ Komisija saskaņā ar neatkarīgu un pārredzamu atlases procedūru, par kuru tā ir vienojusies ar Zinātnisko padomi un kura ietver apspriešanos ar zinātnieku kopienu un ziņojuma sagatavošanu Eiropas Parlamentam un Padomei. Šajā nolūkā ir izveidota pastāvīga Apzināšanas komiteja, kuras uzdevums ir atlasīt Eiropas Pētniecības padomes Zinātniskās padomes locekļus. Komiteja ir sniegusi Komisijai ieteikumus par četru jaunu Zinātniskās padomes locekļu iecelšanu un par četru Zinātniskās padomes locekļu pilnvaru termiņa pagarināšanu, un šie ieteikumi ir pieņemti,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Profesori Paola BOVOLENTA ieceļ par EPP Zinātniskās padomes locekli uz pirmo pilnvaru termiņu, kas beidzas 2020. gada 31. decembrī.
   Profesori Eveline CRONE ieceļ par EPP Zinātniskās padomes locekli uz pirmo pilnvaru termiņu, kas sākas 2017. gada 1. aprīlī un beidzas 2020. gada 31. decembrī.
   Profesoru Andrzej JAJSZCZYK ieceļ par EPP Zinātniskās padomes locekli uz pirmo pilnvaru termiņu, kas beidzas 2020. gada 31. decembrī.
   Profesoru Giulio SUPERTI-FURGA ieceļ par EPP Zinātniskās padomes locekli uz pirmo pilnvaru termiņu, kas beidzas 2020. gada 31. decembrī.
   Profesoru Klaus BOCK ieceļ par EPP Zinātniskās padomes locekli uz otro pilnvaru termiņu, kas beidzas 2018. gada 31. decembrī.
   Profesori Athene DONALD ieceļ par EPP Zinātniskās padomes locekli uz otro pilnvaru termiņu, kas beidzas 2018. gada 31. decembrī.
   Profesori Eva KONDOROSI ieceļ par EPP Zinātniskās padomes locekli uz otro pilnvaru termiņu, kas beidzas 2018. gada 31. decembrī.
   Profesori Reinhilde VEUGELERS ieceļ par EPP Zinātniskās padomes locekli uz otro pilnvaru termiņu, kas beidzas 2018. gada 31. decembrī.
   2. pants
   EPP Zinātniskās padomes locekļi ir uzskaitīti šā lēmuma pielikumā.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā 2017. gada 1. janvārī.

      Briselē, 2017. gada 13. janvārī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Carlos MOEDAS

      (1)  OV L 347, 20.12.2013., 965. lpp.

      (2)  Komisijas 2013. gada 12. decembra Lēmums C(2013) 8915, ar ko izveido Eiropas Pētniecības padomi (OV C 373, 20.12.2013., 23. lpp.).

      (3)  Komisijas 2015. gada 17. februāra Lēmums C(2015) 58, ar kuru groza Lēmumu C(2013) 8915, ar ko izveido Eiropas Pētniecības padomi (OV C 58, 18.2.2015., 3. lpp.).

      PIELIKUMS
      Eiropas Pētniecības padomes Zinātniskās padomes locekļi

                  Vārds, uzvārds un iestāde

                  Pilnvaru termiņa beigas

                     Klaus BOCK, Dānijas Valsts pētniecības fonds

                  2018. gada 31. decembris

                     Paola BOVOLENTA, Universidad Autónoma de Madrid

                  2020. gada 31. decembris

                     Margaret BUCKINGHAM, Pastēra Institūts, Parīze

                  2019. gada 30. jūnijs

                     Christopher CLARK, Kembridžas Universitāte

                  2019. gada 31. decembris

                     Eveline CRONE, Leidenes Universitāte

                  2020. gada 31. decembris

                     Athene DONALD, Kembridžas Universitāte

                  2018. gada 31. decembris

                     Andrzej JAJSZCZYK, AGH Zinātnes un tehnoloģiju universitāte, Krakova

                  2020. gada 31. decembris

                     Tomas JUNGWIRTH, Čehijas Zinātņu akadēmija

                  2018. gada 31. decembris

                     Éva KONDOROSI, Ungārijas Zinātņu akadēmija

                  2018. gada 31. decembris

                     Michael KRAMER, Maksa Planka Radioastronomijas institūts, Bonna

                  2019. gada 30. jūnijs

                     Kurt MEHLHORN, Maksa Planka Informātikas institūts, Zārbrikene

                  2020. gada 30. jūnijs

                     Barbara ROMANOWICZ, Bērklijas Seismoloģijas laboratorija

                  2019. gada 31. decembris

                     Nils Christian STENSETH, Oslo Universitāte

                  2017. gada 31. decembris

                     Martin STOKHOF, Amsterdamas Universitāte

                  2017. gada 31. decembris

                     Giulio SUPERTI-FURGA, Austrijas Zinātņu akadēmijas Molekulārās medicīnas pētniecības centrs

                  2020. gada 31. decembris

                     Nektarios TAVERNARAKIS, Molekulārās bioloģijas un biotehnoloģijas institūta Pētniecības un tehnoloģiju fonds – Hellas

                  2020. gada 30. jūnijs

                     Janet THORNTON, Eiropas Bioinformātikas institūta Eiropas Molekulārās bioloģijas laboratorija (EMBL-EBI)

                  2018. gada 31. decembris

                     Isabelle VERNOS, Institució Catalana de Recerca i Estudis Avançats, Barselona

                  2019. gada 30. jūnijs

                     Reinhilde VEUGELERS, Lēvenas Katoļu universitāte

                  2018. gada 31. decembris

                     Michel WIEVIORKA, Socioloģiskās analīzes un intervences centrs, Parīze

                  2017. gada 31. decembris

                     Fabio ZWIRNER, Padujas Universitāte

                  2018. gada 31. decembris


title: Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2017/102 (2017. gada 11. janvāris), ar ko groza Lēmumu (ES) 2015/5 par ar aktīviem nodrošinātu vērtspapīru iegādes programmas īstenošanu (ECB/2017/3)

text:
               20.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 16/55

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS (ES) 2017/102
   (2017. gada 11. janvāris),
   ar ko groza Lēmumu (ES) 2015/5 par ar aktīviem nodrošinātu vērtspapīru iegādes programmas īstenošanu (ECB/2017/3)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 127. panta 2. punkta pirmo ievilkumu,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 12.1. panta otro daļu saistībā ar 3.1. panta pirmo ievilkumu un 18.1. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Eiropas Centrālās bankas Lēmumu (ES) 2015/5 (ECB/2014/45) (1) tika izveidota ar aktīviem nodrošinātu vērtspapīru iegādes programma (turpmāk – “ABS iegādes programma”). Kopā ar trešo nodrošināto obligāciju iegādes programmu, otrreizējo tirgu valsts sektora aktīvu iegādes programmu un uzņēmumu sektora aktīvu iegādes programmu ABS iegādes programma ir daļa no paplašinātās aktīvu iegādes programmas (“AIP”). AIP mērķis ir turpināt uzlabot monetārās politikas transmisiju, atbalstīt euro zonas tautsaimniecības kreditēšanu, mīkstināt mājsaimniecību un uzņēmumu aizņēmumu nosacījumus un veicināt inflācijas atgriešanos līmenī, kas vidējā termiņā ir zemāks par 2 %, bet tuvu tam un kas atbilst Eiropas Centrālās bankas (ECB) galvenajam mērķim, proti, uzturēt cenu stabilitāti.

               (2)

               Aktīvu iegāde AIP ietvaros ir samērīgs pasākums, lai mazinātu riskus attiecībā uz cenu attīstību, jo tas vēl vairāk mīkstinās monetāros un finanšu nosacījumus, tostarp ar euro zonas nefinanšu sabiedrību un mājsaimniecību aizņēmumu nosacījumiem saistītos, tādējādi palielinot euro zonas kopējos izdevumus patēriņam un ieguldījumiem un veicinot inflācijas atgriešanos līmenī, kas vidējā termiņā ir zemāks par 2 %, bet tuvu tam. AIP pilnībā atbilst Līgumos noteiktajiem Eurosistēmas centrālo banku pienākumiem, tostarp monetārās finansēšanas aizliegumam, un tā netraucē Eurosistēmai darboties saskaņā ar principu, kas paredz atvērta tirgus ekonomiku, kurā valda brīva konkurence.

               (3)

               Ievērojot savas pilnvaras nodrošināt cenu stabilitāti, ECB Padome 2016. gada 8. decembrī nolēma, ka, lai sasniegtu AIP mērķus, būtu jākoriģē daži AIP parametri. Šīs korekcijas ievēro ECB Padomes monetārās politikas jomā, pilnībā atbilst Līgumos noteiktajiem Eurosistēmas centrālo banku pienākumiem un pienācīgi atspoguļo risku pārvaldības apsvērumus.

               (4)

               Proti, AIP ietvaros veikto iegāžu plānotais periods būtu jāpagarina līdz 2017. gada decembra beigām vai, ja nepieciešams, ilgāk, jebkurā gadījumā tās veicot līdz brīdim, kad ECB Padome būs pārliecinājusies, ka vērojama inflācijas līmeņa noturīga tuvināšanās tās mērķim vidējā termiņā sasniegt inflāciju zemāku par 2 %, bet tuvu tam.

               (5)

               Ar kopējo mēneša iegāžu palīdzību AIP ietvaros tirgum nodrošinātajiem līdzekļiem līdz 2017. gada marta beigām būtu jāpaliek 80 mljrd. euro apjomā. Ar 2017. gada aprīli AIP ietvaros veiktajām kopējām mēneša iegādēm būtu jāturpinās 60 mljrd. euro apjomā līdz 2017. gada decembra beigām vai, ja nepieciešams, ilgāk, jebkurā gadījumā tās veicot līdz brīdim, kad ECB Padome būs pārliecinājusies, ka vērojama inflācijas līmeņa noturīga tuvināšanās tās inflācijas mērķim. Prognozēm šajā laikā kļūstot mazāk labvēlīgām vai finanšu nosacījumiem neturpinot virzību uz noturīgu inflācijas līmeņa attīstību, ECB Padome plāno palielināt programmas apjomu un/vai ilgumu.

               (6)

               Lai AIP ietvaros nodrošinātu iegāžu raitu īstenošanu plānotajā periodā, ciktāl nepieciešams, būtu jāatļauj tādu vērtspapīru iegādes AIP ietvaros, kuru ienesīgums ir zemāks par ECB noguldījumu iespējas procentu likmi.

               (7)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Lēmums (ES) 2015/5 (ECB/2014/45),

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Grozījums
   Lēmuma (ES) 2015/5 (ECB/2014/45) 2. pantam pievieno šādu 10) punktu:

                  “10.

                  ir atļauta ABS iegāde par nominālvērtību ar negatīvu ienesīgumu (vai zemāko iespējamo ienesīgumu), kas ir vienāds ar vai augstāks par noguldījumu iespējas procentu likmi. ABS iegāde par nominālvērtību ar negatīvu ienesīgumu (vai zemāko iespējamo ienesīgumu), kas ir zemāks par noguldījumu iespējas procentu likmi, ir atļauta, ciktāl nepieciešams.”

   2. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā 2017. gada 13. janvārī.

      Frankfurtē pie Mainas, 2017. gada 11. janvārī

            ECB Padomes vārdā –

            ECB priekšsēdētājs

         Mario DRAGHI

      (1)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2015/5 (2014. gada 19. novembris) par ar aktīviem nodrošinātu vērtspapīru iegādes programmas īstenošanu (ECB/2014/45) (OV L 1, 6.1.2015., 4. lpp.).


title: 2004/929/EK: Komisijas Lēmums (2004. gada 22. decembris), ar ko pielāgo korekcijas koeficientus, ko no 2004. gada 1. februāra, 1. marta, 1. aprīļa, 1. maija un 1. jūnija piemēro trešās valstīs strādājošu Eiropas Kopienu ierēdņu, līgumdarbinieku un pagaidu darbinieku atalgojumam, kā arī atalgojumam atsevišķiem ierēdņiem, kuri paliek amatā desmit jaunajās dalībvalstīs uz laiku ne ilgāku par piecpadsmit mēnešiem pēc to pievienošanās ES

text:
               31.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 396/49

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2004. gada 22. decembris),
   ar ko pielāgo korekcijas koeficientus, ko no 2004. gada 1. februāra, 1. marta, 1. aprīļa, 1. maija un 1. jūnija piemēro trešās valstīs strādājošu Eiropas Kopienu ierēdņu, līgumdarbinieku un pagaidu darbinieku atalgojumam, kā arī atalgojumam atsevišķiem ierēdņiem, kuri paliek amatā desmit jaunajās dalībvalstīs uz laiku ne ilgāku par piecpadsmit mēnešiem pēc to pievienošanās ES
   (2004/929/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumus un Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, ko nosaka Regula (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 (1), un jo īpaši tās X pielikuma 13. panta otro daļu,
   ņemot vērā desmit jauno dalībvalstu Pievienošanās līgumu, un jo īpaši tā 33. panta 4. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 1785/2004 (2), ievērojot iepriekšējo Civildienesta noteikumu X pielikuma 13. panta pirmo daļu, pēdējo reizi tika noteikti korekcijas koeficienti, kuri no 2004. gada 1. janvāra jāpiemēro trešās valstīs strādājošu Eiropas Kopienu ierēdņu atalgojumam, ko maksā tās valsts valūtā, kurā šī persona strādā.

               (2)

               Saskaņā ar Civildienesta noteikumu X pielikuma 13. panta otro daļu no 2004. gada 1. februāra, 1. marta, 1. aprīļa, 1. maija un 1. jūnija jāpielāgo daži korekcijas koeficienti tiem gadījumiem, kuros pēc Komisijas rīcībā esošajiem statistikas datiem dzīves dārdzība, ko aprēķina pēc attiecīga korekcijas koeficienta un valūtas maiņas kursa, dažās trešās valstīs izrādījusies par 5 % augstāka nekā iepriekšējā koeficientu noteikšanas vai pielāgošanas reizē,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Korekcijas koeficienti, ko no 2004. gada 1. februāra, 1. marta, 1. aprīļa, 1. maija un 1. jūnija piemēro trešās valstīs strādājošu Eiropas Kopienu amatpersonu, līgumdarbinieku un pagaidu darbinieku atalgojumam, kā arī atalgojumam atsevišķām amatpersonām, kas paliek amatā desmit jaunajās dalībvalstīs uz laiku ne ilgāku par piecpadsmit mēnešiem pēc pievienošanās, un ko izmaksā darba vietas valsts valūtā, tiek pielāgoti tā, kā tas norādīts pielikumā.
   Atalgojuma aprēķināšanā piemērotos valūtas maiņas kursus nosaka saskaņā ar Finanšu regulas izpildes noteikumiem un tie atbilst valūtas maiņas kursam, kas bijis spēkā šā panta pirmajā nodaļā minētajā datumā.

      Briselē, 2004. gada 22. decembrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas locekle

         Benita FERRERO-WALDNER

      (1)  OV L 56, 4.3.1968., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 857/2004 (OV L 161, 30.4.2004., 11. lpp.).

      (2)  OV L 317, 16.10.2004., 1. lpp.

      PIELIKUMS

                  Darba vietas

                  Korekcijas koeficienti
                  2004. gada februāris

                  Dominikas Republika

                  33,1

                  Surinama

                  49,3

                  Zimbabve

                  31,9

                  Darba vietas

                  Korekcijas koeficienti
                  2004. gada marts

                  Dominikas Republika

                  38,9

                  Zimbabve

                  33,5

                  Darba vietas

                  Korekcijas koeficienti
                  2004. gada aprīlis

                  Dominikas Republika

                  43,8

                  Sjerraleone

                  65,6

                  Zimbabve

                  38,7

                  Darba vietas

                  Korekcijas koeficienti
                  2004. gada maijs

                  Gruzija

                  87,4

                  Malāvija

                  71,6

                  Dominikas Republika

                  48,6

                  Zimbabve

                  42,9

                  Darba vietas

                  Korekcijas koeficienti
                  2004. gada jūnijs

                  Kazahstāna

                  94,0

                  Dominikas Republika

                  46,4

                  Sjerraleone

                  71,0

                  Zimbabve

                  44,7


title: 2011/256/ES: Padomes Lēmums ( 2011. gada 11. aprīlis ) par to, lai Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Argentīnas Republiku saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību ( GATT ) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Bulgārijas Republikas un Rumānijas saistību sarakstos, tām pievienojoties Eiropas Savienībai

text:
               29.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 110/13

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 11. aprīlis)
   par to, lai Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Argentīnas Republiku saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Bulgārijas Republikas un Rumānijas saistību sarakstos, tām pievienojoties Eiropas Savienībai
   (2011/256/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Bulgārijas Republikai un Rumānijai pievienojoties Eiropas Savienībai, Padome 2007. gada 29. janvārī pilnvaroja Komisiju saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu sākt sarunas ar dažām citām Pasaules Tirdzniecības organizācijas dalībvalstīm.

               (2)

               Komisija ir risinājusi sarunas, ievērojot Padomes pieņemtos sarunu norādījumus.

               (3)

               Šīs sarunas ir pabeigtas, un 2010. gada 22. septembrī tika parafēts Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Argentīnas Republiku saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Bulgārijas Republikas un Rumānijas saistību sarakstos, tām pievienojoties Eiropas Savienībai (“nolīgums”).

               (4)

               Nolīgums būtu jāparaksta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts, ka tiek parakstīts Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Argentīnas Republiku saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Bulgārijas Republikas un Rumānijas saistību sarakstos, tām pievienojoties Eiropas Savienībai (1) (“nolīgums”), ņemot vērā tā noslēgšanu.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2011. gada 11. aprīlī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         PINTÉR S.

      (1)  Nolīguma tekstu publicēs kopā ar lēmumu par tā noslēgšanu.


title: Padomes Lēmums ( 2012. gada 18. jūnijs ), ar ko ieceļ pusi no Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes valdes locekļiem un groza 2010. gada 24. jūnija Lēmumu

text:
               30.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 192/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2012. gada 18. jūnijs),
   ar ko ieceļ pusi no Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes valdes locekļiem un groza 2010. gada 24. jūnija Lēmumu
   2012/C 192/01
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002 (2002. gada 28. janvāris), ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (1), un jo īpaši tās 25. panta 1. punktu,
   ņemot vērā kandidātu sarakstu, ko Padomei iesniegusi Eiropas Komisija,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta izteiktos viedokļus,
   tā kā:

               (1)

               Ir ļoti svarīgi nodrošināt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes ("EFSA") neatkarību, augstu zinātnisko kvalitāti, pārskatāmību un efektivitāti. Nepieciešama arī sadarbība ar dalībvalstīm.

               (2)

               Pusei no EFSA valdes locekļiem pilnvaru termiņam jābeidzas 2012. gada 30. jūnijā. Trim no minētajiem locekļiem ir darba pieredze organizācijās, kas pārstāv patērētājus un citas ieinteresētās personas pārtikas apritē.

               (3)

               Komisijas iesniegtais kandidātu saraksts ir pārbaudīts ar mērķi iecelt septiņus jaunus EFSA valdes locekļus, pamatojoties uz dokumentiem, ko iesniegusi Komisija, un ņemot vērā Eiropas Parlamenta izteiktos viedokļus. Mērķis ir nodrošināt augstākos kompetences standartus, plašu attiecīgās pieredzes spektru, piemēram, vadībā un valsts pārvaldē, kā arī plašāko iespējamo ģeogrāfisko pārstāvību Savienībā.

               (4)

               Pārbaudot Komisijas iesniegto kandidātu sarakstu, Padome ņēma vērā to, ka Komisijai, izmantojot atsevišķu procedūru, ir nekavējoties jārīkojas, lai aizstātu valdes locekli, kurš nesen atkāpies no amata EFSA valdē, un šajā nolūkā ir jāiesniedz kandidātu saraksts saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 178/2002 25. panta 1. punktā minētajiem nosacījumiem.

               (5)

               Padome ir arī ņēmusi vērā, ka profesionālās darbības maiņas dēļ vienu pašreizējās EFSA valdes locekli, kura pilnvaru termiņam ir jābeidzas 2014. gada 30. jūnijā, var uzskatīt par tādu, kam ir darba pieredze organizācijās, kuras pārstāv citas ieinteresētās personas pārtikas apritē.

               (6)

               Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Lēmums (2010. gada 24. jūnijs), ar ko ieceļ pusi no Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes valdes locekļiem (2),

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes valdes locekļiem uz laikposmu no 2012. gada 1. jūlija līdz 2016. gada 30. jūnijam tiek iecelti:

                  Valérie BADUEL

                  Sue DAVIES
                   (3)
                   (4)

                  Piergiuseppe FACELLI
                   (4)

                  Jaana HUSU-KALLIO

                  Radu ROATIȘ CHEȚAN

                  Jiří RUPRICH
                   (4)

                  Tadeusz WIJASZKA

         2. pants
   2010. gada 24. jūnija Lēmuma 1. pantā vārdam “Jan MOUSING” pievieno simbolu “(**)”.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2012. gada 18. jūnijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         M. GJERSKOV

      (1)  OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.

      (2)  OV C 171, 30.6.2010., 3. lpp.

      (3)  Ir darba pieredze organizācijās, kas pārstāv patērētājus.

      (4)  Pašreizējais EFSA valdes loceklis.


title: Komisijas Īstenošanas lēmums (ES) 2017/122 (2017. gada 23. janvāris) par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/25/ES 34. panta piemērojamību līgumiem, kuru slēgšanas tiesības piešķirtas attiecībā uz kūdras ražošanas darbībām Somijā (izziņots ar dokumenta numuru C(2017) 237) (Dokuments attiecas uz EEZ. )

text:
               25.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 19/33

         KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS (ES) 2017/122
   (2017. gada 23. janvāris)
   par Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/25/ES 34. panta piemērojamību līgumiem, kuru slēgšanas tiesības piešķirtas attiecībā uz kūdras ražošanas darbībām Somijā

         (izziņots ar dokumenta numuru C(2017) 237)

   (Autentisks ir tikai teksts somu un zviedru valodā)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīvu 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs (1), un jo īpaši tās 30. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 26. februāra Direktīvu 2014/25/ES par iepirkumu, ko īsteno subjekti, kuri darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, un ar ko atceļ Direktīvu 2004/17/EK (2), un jo īpaši tās 35. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Vapo Oy iesniegto pieprasījumu,
   apspriedusies ar Publiskā iepirkuma padomdevēju komiteju,
   tā kā:
   1.   FAKTU IZKLĀSTS

   1.1.   Pieprasījums

               (1)

               Eiropas Komisija 2016. gada 2. februārī saskaņā ar Direktīvas 2004/17/EK 30. pantu saņēma no Vapo Oy (turpmāk “Vapo” vai “pieprasījuma iesniedzējs”) pieprasījumu (turpmāk “pieprasījums”).

               (2)

                  Vapo ir publisks uzņēmums, kurā Somijas valstij pieder 50,1 % kapitāla daļu, bet 49,9 % pieder Suomen Energiavarat Oy – uzņēmumam, kas pieder pašvaldību enerģētikas uzņēmumiem un elektroapgādes kooperatīviem.

               (3)

               Pieprasījums attiecas uz kūdras ražošanas darbībām Somijā.

               (4)

               Pieprasījumam pievienots Somijas Konkurences un patērētāju iestādes (turpmāk “NCA”) 2015. gada 2. novembra paziņojums. Komisija uzskata, ka šis dokuments nav uzskatāms par paskaidrotu un pamatotu nostāju Direktīvas 2014/25/ES 35. panta 2. punkta nozīmē, jo tas ir vienkāršs paziņojums, ka minētie nosacījumi ir izpildīti, nesniedzot nekādus argumentus, kas pamatotu šo paziņojumu (3).

               (5)

               Komisija 2016. gada 10. martā, 2016. gada 2. jūnijā, 2016. gada 6. jūlijā, 2016. gada 8. jūlijā un 2016. gada 23. septembrī nosūtīja pieprasījuma iesniedzējam e-pasta vēstules, lūdzot papildu informāciju. Pieprasījuma iesniedzējs e-pasta vēstulēs 2016. gada 6. aprīlī, 2016. gada 16. jūnijā, 2016. gada 26. augustā un 2016. gada 30. septembrī atbildēja uz informācijas pieprasījumu.

               (6)

               Vienlaikus Komisija 2016. gada 7. jūnijā lūdza Somijas iestādēm sniegt papildu informāciju. Somijas iestādes 2016. gada 26. septembrī e-pasta vēstulē nosūtīja atbildi. Secinājumu pamatā bija Somijas NCA veikts apsekojums, kurā aptaujāti 24 Vapo klienti un 8 šī uzņēmuma konkurenti, kā arī no kūdras ražotāju asociācijas saņemtā informācija. Respondentiem tika jautāts par to, kā tie izmanto kurināmo, to, vai tiem ir iespēja pāriet uz cita veida kurināmo, to, kādu ietekmi atstātu iespējamas kurināmā cenas izmaiņas, kā arī par ekonomiski izdevīgu transportēšanas attālumu, kurināmā cenām, šķēršļiem ienākšanai tirgū, kūdras purvu iepirkuma procedūrām un kūdras un koksnes kurināmā tirgu tendencēm tuvākajos gados.

         1.2.   Kūdras ražošana Somijā

               (7)

               Kūdra ir organiskām vielām bagāts materiāls, kuru iegūst mitros apgabalos un kura sastāvā ir daļēji satrūdējušas augu atliekas. To sagriež un izžāvē, lai izmantotu kā kurināmo. Somijā kūdru galvenokārt izmanto elektroenerģijas ražošanai un centralizētai siltumapgādei. Kopumā kūdra veidoja 4 % no Somijā enerģijas ražošanai izmantotā kurināmā 2014. gadā (4).

               (8)

               Somijā ir kūdras purvi kopumā 9 miljonu hektāru platībā, un 1,2 miljoni hektāru no tiem ir piemēroti kūdras ražošanai (5). Tomēr kūdras ražošanai faktiski tiek izmantoti mazāk nekā 10 % no platības, kas būtu tam piemērota (6). Aktīvās ražošanas dislokāciju nosaka konkurences apstākļi, jo kūdras transportēšanas ekonomiski izdevīgais attālums ir samērā neliels – tikai 150 km (7).

               (9)

               Somijā ir aptuveni 23 miljoni hektāru meža, un tā ir nozīmīgs mežsaimniecības produktu piegādātājs pasaules tirgos (8).

               (10)

               Kūdras un koksnes kurināmo izmanto aptuveni 400 spēkstacijās un siltumcentrālēs visā Somijā.

               (11)

                  Vapo ir vienīgais kūdras ražotājs, kas darbojas visā valstī. Somijā ir arī vairāki reģionāli ražotāji un aptuveni 300 vietēja mēroga ražotāji, un dažām no lielākajām spēkstacijām ir pašām savas kūdras ieguves vietas.

               (12)

               Koksnes kurināmo piegādā pieci valsts līmeņa ražotāji, 79 mežsaimniecības asociācijas un simtiem vietējo ražotāju (9).

         2.   TIESISKAIS REGULĒJUMS

               (13)

               Direktīva 2014/25/ES attiecas uz līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanu tādu darbību īstenošanai, kas saistītas ar ģeogrāfiska apgabala izmantošanu, lai iegūtu akmeņogles vai cita veida cieto kurināmo, ja vien šādai darbībai nav piemērots atbrīvojums saskaņā ar minētās direktīvas 34. pantu.

               (14)

               Direktīvas 2014/25/ES 34. pantā noteikts, ka direktīva neattiecas uz līgumiem, kas paredzēti, lai dotu tiesības veikt darbību, uz ko attiecas minētā direktīva, ja dalībvalstī, kurā attiecīgo darbību veic, uz to attiecas tieša konkurence tirgos, kuriem piekļuve nav ierobežota.

               (15)

               To, vai kāda darbība ir tieši pakļauta konkurencei, novērtē, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem un ņemot vērā attiecīgās nozares īpatnības. Piekļuvi tirgum uzskata par neierobežotu, ja dalībvalsts ir īstenojusi un piemēro attiecīgos ES tiesību aktus, kas konkrēto nozari vai tās daļu atver konkurencei. Šie tiesību akti ir uzskaitīti Direktīvas 2014/25/ES III pielikumā. Tomēr attiecībā uz akmeņogļu un cita veida cietā kurināmā ieguvi minētajā pielikumā nav norādīts neviens attiecīgs tiesību akts, ar ko liberalizē šo nozari. Tāpēc nevar pieņemt, ka pastāv brīva piekļuve tirgum, un tas ir jāpierāda de facto un de jure.

               (16)

               Šis lēmums neskar noteikumu piemērošanu konkurences un citās ES tiesību aktu jomās. Konkrētāk, kritēriji un metodika, kas izmantoti, lai novērtētu tiešu pakļautību konkurencei saskaņā ar Direktīvas 2014/25/ES 34. pantu, ne vienmēr ir identiski tiem, kurus izmanto, lai veiktu novērtējumu saskaņā ar Līguma 101. vai 102. pantu vai Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (10). To apstiprināja arī Tiesa nesenā spriedumā (11).

         3.   NOVĒRTĒJUMS

   3.1.   Brīva piekļuve tirgum

               (17)

               Tā kā nevar pieņemt, ka pastāv brīva piekļuve tirgum, tas ir jāpierāda de facto un de jure.

               (18)

               Pieprasījuma iesniedzējs norāda, ka nav tiesisku ierobežojumu attiecībā uz piekļuvi kūdras tirgum. Kūdras ražošanai ir nepieciešama vides atļauja, taču to nevar uzskatīt par tirgus piekļuves ierobežojumu. Turklāt nav nekādu īpašu vai ekskluzīvu tiesību, kas attiektos uz kūdras ražošanu.

               (19)

               Izpēte par tiesību normām, kas piemērojamas kūdras ražošanas atļauju izsniegšanā Somijā, liecina, ka pašreiz šīs atļaujas tiek izsniegtas bez diskriminācijas. Lai sāktu kūdras ražošanu, nepieciešama vides atļauja. Lai gan šādas atļaujas iegūšanas process var būt ļoti ilgs (no viena līdz četriem gadiem), atļaujas piešķiršanas procedūra un kritēriji visiem tirgus dalībniekiem ir vienādi, tāpēc no publiskā iepirkuma viedokļa nav uzskatāms, ka piekļuve tirgum tiktu ierobežota. Šā lēmuma sakarā iespēju iegūt kūdras ražošanas atļauju var uzskatīt de jure par neierobežotu.

               (20)

               Liela daļa kūdrāju, kas piemēroti kūdras ražošanai, vēl nav izmantoti (12). Pieprasījuma iesniedzējs arī norāda, ka pēdējo gadu laikā kūdras ražotāju skaits ir pieaudzis (13), un tas apliecina to, ka piekļuve tirgum ir de facto neierobežota.

               (21)

               Somijas iestādes apliecinājušas, ka piekļuve šai darbībai ir neierobežota (14).

               (22)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, lai izvērtētu nosacījumus, kas minēti Direktīvas 2014/25/ES 34. pantā, un neskarot konkurences tiesību aktus vai jebkuras citas jomas ES tiesību aktu piemērošanu, piekļuve tirgum saistībā ar ģeogrāfiska apgabala izmantošanu, lai iegūtu kūdru, uzskatāma par neierobežotu de facto un de jure.

         3.2.   Tieša pakļautība konkurencei

               (23)

               Tas, vai darbības ir pakļautas tiešai konkurencei, jānovērtē, pamatojoties uz dažādiem rādītājiem, no kuriem neviens nav pats par sevi izšķirošs. Attiecībā uz šā lēmuma skartajiem tirgiem viens no vērā ņemamiem kritērijiem ir galveno tirgus dalībnieku tirgus daļa attiecīgajā tirgū. Ņemot vērā attiecīgo tirgu iezīmes, var piemērot arī citus kritērijus.

               (24)

               Turklāt iepriekš sniegtā definīcija nekādā veidā neskar ne Līguma 101. un/vai 102. panta piemērošanu, ne Regulā (EK) Nr. 139/2004 paredzēto uzņēmumu koncentrācijas kontroles noteikumu piemērošanu, ne visu to piemērojamo regulu un Komisijas piezīmju un pamatnostādņu piemērošanu, kas attiecas uz ES konkurences noteikumu izpildi, tostarp attiecīgo tirgus definēšanas un tirgus daļu aprēķina noteikumu piemērošanu.

               (25)

               Šā lēmuma mērķis ir noteikt, vai uz pieprasījumā minētajiem pakalpojumiem attiecas publiskā iepirkuma konkurence (tirgos, kuriem piekļuve nav ierobežota Direktīvas 2014/25/ES 34. panta nozīmē) tādā līmenī, kas nodrošinātu, ka arī gadījumā, ja nepastāv disciplīna, ko paredz Direktīvā 2014/25/ES izklāstītie detalizētie iepirkuma noteikumi, iepirkums attiecīgo darbību veikšanai tiks īstenots pārredzamā un nediskriminējošā veidā, pamatojoties uz kritērijiem, kas pircējiem ļauj konstatēt, kurš kopumā ir ekonomiski visizdevīgākais risinājums.

               (26)

                  Vapo ir vienīgais līgumslēdzējs, kas darbojas kūdras tirgū Somijā, un tādējādi – vienīgais dalībnieks, uz kuru attiecas ES publiskā iepirkuma noteikumi. Šajā saistībā svarīgi ņemt vērā, ka uzņēmumi, uz kuriem neattiecas publiskā iepirkuma procedūras, darbojoties šajos tirgos, var radīt konkurences spiedienu uz pieprasījuma iesniedzēju.

         3.2.1.   Konkrētais produktu tirgus

               (27)

               Pieprasījums attiecas uz kūdras ražošanu un vairumtirdzniecību. Ražotāji iegūst un apstrādā kūdru un tieši pārdod to dažādām siltumcentrālēm bez starpniekiem. Aplūkojot konkurenci kūdras ražošanas tirgū, jāņem vērā saikne starp iegūtās kūdras ražošanu un pirmo pārdošanu/izplatīšanu vairumtirdzniecībā. Šā lēmuma ietvaros, neskarot citu ES tiesību aktu piemērošanu, kūdras ražošana un vairumtirdzniecība tiks skatītas kopā, vienā produktu tirgū.

               (28)

               Pieprasījuma iesniedzējs norāda, ka kūdras tirgus ir kopīgs konkrētais tirgus vismaz ar koksnes kurināmajiem (t. i., kokskaidām un mežsaimniecības blakusproduktiem). Vapo darbojas gan kūdras, gan koksnes tirgū, tomēr galvenokārt tas pārdod kūdru.

               (29)

               Somijas NCA līdzšinējā praksē (15) uzskatīts, ka kūdra un koksne ir piederīgas atsevišķiem produktu tirgiem, tomēr skaidra definīcija nav noteikta. Definēto kūdras un koksnes tirgu diferenciācijas pamatā bija šādi apsvērumi: lielās ieguldījumu izmaksas, kas saistītas ar pāreju uz citu tehnoloģiju vai tās maiņu, kūdras un koksnes atšķirīgie tehniskie raksturlielumi, koksnes piedāvājuma trūkums, koksnes kurināmā konkrētas tirgus cenas neesība un ilgtermiņa līgumi. Komisija novērtēja pašreizējo tirgus situāciju, izvērtējot, cik lielā mērā ir spēkā minētie apsvērumi.

      Tehnoloģiju pārmaiņas

               (30)

               Pieprasījuma iesniedzējs uzskata, ka vienas no būtiskākajām pārmaiņām salīdzinājumā ar laiku, kad pieņemti iepriekšējie Somijas NCA lēmumi, ir pārmaiņas siltumcentrāļu izmantotajā sadedzināšanas tehnoloģijā, kuru rezultātā palielinājies koksnes kurināmā patēriņš un samazinājies kūdras patēriņš. Pieprasījuma iesniedzējs īpaši norāda, ka mūsdienās gandrīz visās siltumcentrālēs Somijā ir iespējams dedzināt gan kūdru, gan koksni. Šā iemesla dēļ pēdējo 15 gadu laikā palielinājies koksnes kurināmā patēriņš (16).

               (31)

               Somijas NCA ir apstiprinājusi, ka dažu pēdējo gadu laikā kūdras tirgotāji ir izjutuši arvien lielāku konkurences spiedienu, ko rada koksnes pārdošana (17). Somijas NCA konstatējusi, ka enerģijas ražotāji ir veikuši ieguldījumus iekārtās, kurās var izmantot vairāku veidu kurināmo – kūdru, koksni un pat akmeņogles – lai varētu maksimāli elastīgi reaģēt uz dažādiem tirgus apstākļiem, kā arī vides un nodokļu politikas nostādnēm.

               (32)

               Somijas 20 lielākie kūdras patērētāji (18) pašreiz visi kā kurināmo izmanto gan kūdru, gan koksni, kā arī akmeņogles (siltumcentrālēs, kas atrodas piekrastē) (19).

               (33)

               No 400 spēkstacijām un siltumcentrālēm, kurās izmanto kūdru un koksni, mazāk nekā 20 nelielās siltumcentrālēs izmanto vienīgi kūdru (20). Tomēr šo centrāļu nodrošinātais patēriņš ir niecīgs (21).

      Kūdras un koksnes tehniskie raksturlielumi

               (34)

               Attiecībā uz tehniskajām atšķirībām Komisija norāda, ka mūsdienās tehniski efektīvu sadedzināšanu var nodrošināt, koksnei pievienojot ķīmiskas vielas.

               (35)

               Jāatzīmē, ka, izmantojot tikai koksni, palielinās apkures katla korozija, tāpēc sadedzināšanas procesā parasti pievieno minimālu daudzumu kūdras (kas dabīgi satur sēru), akmeņogļu vai ķīmisku vielu, piemēram, sēra vai kaļķu, lai novērstu koroziju. Optimālais nepieciešamā kūdras kurināmā daudzums ir ļoti atšķirīgs atkarībā no iekārtas tehnoloģijas un plānotās emisijas – kūdras proporcionālais daudzums var būt 0–60 % (22).

               (36)

               Komisija lūdza pieprasījuma iesniedzējam informāciju (23) par kūdras un koksnes piegādes proporcionālo sadalījumu dažādās sezonās gada laikā un konkrēti par to, vai klientiem de facto ir jāizmanto tikai kūdra vai tikai koksne. Pieprasījuma iesniedzējs paskaidroja (24), ka augstākais kūdras patēriņa līmenis ir laikā no janvāra līdz martam, savukārt vasarā patēriņš ir neliels, jo kurināmais nav nepieciešams apkurei. Kā piemēru pieprasījuma iesniedzējs aprakstīja situāciju 2015. gadā, kad valdīja ļoti zema temperatūra (25) un siltumcentrālēs tika patērēts vairāk kūdras nekā koksnes. Tomēr kopējā patēriņā ar kūdru aizstātais koksnes daudzums bija nebūtisks.

      Koksnes kurināmā pieejamība

               (37)

               Attiecībā uz koksnes piedāvājuma trūkumu pieprasījuma iesniedzējs norāda, ka pašreizējā situācija ir pilnīgi atšķirīga no situācijas laikā, kad tika pieņemti iepriekšējie NCA lēmumi, jo operatori ir ieguldījuši līdzekļus mežizstrādes iekārtās un tādējādi koksnes tirgus ir būtiski palielinājies (26).

               (38)

               Pieprasījumā teikts (27), ka tāda alternatīva kurināmā pieejamība, ar ko var aizstāt kūdru, ir laba. Somijas ziemeļu un austrumu reģionos koksnes kurināmais ir viegli pieejams, savukārt dienvidu un rietumu reģionos vietējās izcelsmes koksnes kurināmā pieejamība nākotnē var ierobežot kokskaidu izmantošanas pieaugumu (28). Kā alternatīvs kurināmais tiek izmantotas akmeņogles (piekrastes reģionos), no Krievijas importētā koksne un gāze (kur ierīkoti gāzes cauruļvadi). Pat ja koksnes pieprasījums pārsniedz piedāvājumu, šāda situācija ir īslaicīga (29).

               (39)

               Somijas NCA norādīja, ka pašreiz gan kokskaidu, gan mežsaimniecības blakusproduktu tirgi ir kļuvuši komerciālāki un to stāvoklis salīdzinājumā ar kūdras tirgu kļuvusi spēcīgāka (30).

               (40)

               Publiski pieejamie laikrindu dati (31) par elektroenerģijas ražošanā izmantotajiem resursiem liecina, ka koksnes kurināmā patēriņš pastāvīgi pieaudzis, bet kūdras patēriņš – samazinājies, jo īpaši, sākot no 2010. gada.

      Kurināmā cenas

               (41)

               Somija saņem darbības atbalsta shēmu atbalstu (32) spēkstacijām, kurās izmanto kokskaidas; šo shēmu mērķis ir palielināt atjaunojamās enerģijas ražošanu, stimulējot pāreju no kūdras kurināmā uz biomasu.

               (42)

               Saskaņā ar stratēģiju “Eiropa 2020” Somijai noteiktais mērķis ir sasniegt atjaunojamo energoresursu enerģijas 38 % īpatsvaru. Atjaunojamo energoresursu enerģijas īpatsvars Somijas enerģijas bruto galapatēriņā pieauga no 28,5 % 2005. gadā līdz 36,8 % 2013. gadā (33).

               (43)

               Pieprasījuma iesniedzējs apstiprina (34), ka visi tā galvenie klienti ir tiesīgi saņemt iepriekš minēto atbalstu.

               (44)

               Valdības noteiktās pārmaiņas attiecībā uz atbalsta apjomu (35) stājās spēkā 2016. gada 1. martā. Saskaņā ar šo tiesību aktu maksimālais subsīdiju apjoms elektroenerģijai, kas ražota, izmantojot kokskaidas, tika palielināts no EUR 15,90 par megavatstundu līdz EUR 18 par megavatstundu.

               (45)

               Somijā energonodokļus piemēro elektroenerģijai, akmeņoglēm, dabasgāzei, kūdras kurināmajam, taleļļai un šķidrajiem kurināmajiem. Atbilstoši jaunākajiem tiesību aktiem (36) jaunais kūdras kurināmā nodoklis ir EUR 1,90 par megavatstundu (samazināts no EUR 3,40 par megavatstundu). Arī šis jaunais nodoklis stājās spēkā 2016. gada 1. martā.

               (46)

               Kūdras un citu veidu fosilā kurināmā izmantošanai enerģētikā – pretstatā koksnes izmantošanai – piemēro CO2 emisijas nodokli. Iepriekšējā NCA lēmuma (37) pieņemšanas laikā emisijas nodoklis vēl nebija stājies spēkā. Šā nodokļa ieviešana pamudināja veikt apjomīgus ieguldījumus jaunās iekārtās, kurās var izmantot vairāku veidu kurināmo, un veco iekārtu pārveidē, lai tajās varētu izmantot gan koksni, gan dažādu veidu fosilo kurināmo.

               (47)

               Pieprasījuma iesniedzējs norāda (38), ka, ņemot vērā visus nodokļus, kas piemērojami kūdrai, un atbalstu, kas pieejams koksnes izmantošanai, un salīdzinot kūdras kurināmā izmaksas klientam (ietverot kūdras nodokli un CO2 emisijas kvotu maksu) ar koksnes kurināmā izmaksām, var secināt, ka koksnes un kūdras kurināmā izmaksas klientam ir līdzīgas, tomēr koksne joprojām ir lētāka nekā kūdra.

               (48)

               Somijas iestādes apliecināja (39), ka apsekojumā, kurā aptaujāti Vapo klienti un konkurenti, daudzi respondenti norādījuši, ka spēkā esošā atbalsta, nodokļu un emisijas kvotu apmēra dēļ praksē kūdras un koksnes gala izmaksas klientam ir vienādas.

      Ilgtermiņa līgumi

               (49)

               Laikā, kad pieņemti iepriekšējie NCA lēmumi, kūdras piedāvājums bija nepietiekams un koksnes kurināmais nebija tik plaši pieejama alternatīva kā pašreiz. Lai nodrošinātu pietiekamu piegādes apjomu, klienti bija gatavi slēgt ilgtermiņa līgumus.

               (50)

                  Vapo pašreiz sadarbojas ar klientiem uz pamatlīgumu pamata. Parasti šo pamatlīgumu darbības laiks pārsniedz vienu gadu, taču par piegāžu cenu un apjomu tiek panākta ikgadēja vienošanās vai vienošanās uz īsāku laiku, pamatojoties uz situāciju tirgū. Vapo nav ekskluzīvu izplatīšanas līgumu, un visiem tā klientiem ir iespēja iegādāties kūdru no citiem ražotājiem. Tādējādi, lai gan ir noslēgti pamatlīgumi, klientiem nav ilgtermiņa saistību iegādāties kūdru no Vapo.

               (51)

               Ņemot vērā pašreizējo situāciju kūdras un koksnes tirgū, kas aprakstīta 27.–50. apsvērumā, un arī spēkā esošo valsts atbalsta shēmu koksnes izmantošanai, var secināt, ka kūdras kurināmā tirgotāji saskaras ar būtisku konkurences spiedienu, ko cita starpā rada koksnes kurināmā pārdošana.

               (52)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, lai izvērtētu nosacījumus, kas minēti Direktīvas 2014/25/ES 34. pantā, un neskarot konkurences tiesību aktus vai jebkuras citas jomas ES tiesību aktu piemērošanu, Komisija uzskata, ka kūdras kurināmais un koksnes kurināmais (kokskaidas un mežsaimniecības blakusprodukti) pašreiz ir savstarpēji konkurējoši produkti.

         3.2.2.   Konkrētais ģeogrāfiskais tirgus

               (53)

               Pieprasījuma iesniedzējs norādījis, ka konkrētais tirgus aptver Somijas valsts teritoriju. Pieprasījuma iesniedzējs tāpat kā citi kūdras un koksnes ražotāji darbojas Somijā.

               (54)

               Iepriekšējā NCA lēmumā (40) atzīts, ka kūdras ģeogrāfiskais tirgus ir valsts mēroga tirgus. Tādu pašu secinājumu paudušas Somijas iestādes 2016. gada 26. septembra vēstulē (41).

               (55)

               Kūdras kurināmo parasti ražo pēc iespējas tuvāk klientu darba vietām. Parasti vienam klientam kūdru piegādā no desmitiem dažādu kūdras ieguves vietu (42). Saskaņā ar pieprasījuma iesniedzēja aplēsēm kūdras kurināmā transportēšanas ekonomiski izdevīgais maksimālais attālums ir aptuveni 150 km, kokskaidu transportēšanai tas ir 50 km, bet koksnes blakusproduktu transportēšanai – 150 km.

               (56)

               Pēc tirgus apsekojuma, ko NCA veica 2016. gadā, noteikts, ka transportēšanas ekonomiski izdevīgais attālums kūdrai ir 160 km, kokskaidām – 110 km, bet koksnes blakusproduktiem – 155 km (43).

               (57)

               Pieprasījuma iesniedzējs uzsver, ka katras siltumcentrāles, kurā izmanto kūdras vai koksnes kurināmo, ekonomiski izdevīgajā piegādes apgabalā ir vairākas kūdras un koksnes ieguves vietas un ka kūdras un koksnes ražotāji savukārt pārdod savus produktus kā kurināmo dažādām centrālēm. Tādus pašus argumentus pauda NCA iepriekšējā lēmumā (44), nosakot, ka ģeogrāfiskais tirgus ir valsts mēroga tirgus.

               (58)

               Komisija konstatē, ka visi 20 lielākie kūdras izmantotāji Somijā izmanto gan kūdras kurināmo, gan koksni un arī akmeņogles un katram no tiem ir vairāki kūdras un koksnes piegādātāji, turklāt ekonomiski izdevīgajā transportēšanas apgabalā ir pieejami daudzi iespējamie piegādātāji.

               (59)

               Somijas NCA uzsver (45), ka salīdzinājumā ar situāciju iepriekšējā NCA lēmuma pieņemšanas laikā 2001. gadā šobrīd ģeogrāfiskā tirgus situācija faktiski nav mainījusies, tāpēc ģeogrāfisko tirgu var definēt kā valsts mēroga tirgu.

               (60)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, lai izvērtētu nosacījumus, kas minēti Direktīvas 2014/25/ES 34. pantā, un neskarot konkurences tiesību aktus vai jebkuras citas jomas ES tiesību aktu piemērošanu, Komisijai nav nepieciešams konstatēt precīzu ģeogrāfiskā tirgus apmēru, jo jebkurā gadījumā konkurences situācijas novērtējums būtu nemainīgs.

         3.2.3.   Konkurences novērtējums

               (61)

               Uzskatāms, ka attiecībā uz kūdras un koksnes tirgu viens no konkurences līmeņa rādītājiem valsts iekšējā tirgū ir triju lielāko ražotāju kopējā tirgus daļa. Tas atbilst Komisijas iepriekšējiem lēmumiem (46).

               (62)

               Triju lielāko ražotāju tirgus daļa pārdošanas apjomu ziņā 2012. gadā bija […] % (47), 2013. gadā – […] % un 2014. gadā – […] % (48). Vapo Oy ir lielākais dalībnieks šajā tirgū, tomēr tā tirgus daļa pēdējos gados samazinās (2012. gadā – […]; 2013. gadā – […] un 2014. gadā – […]).

               (63)

               Analīze attiecībā uz konkurences situāciju, aplūkojot katru no 20 lielākajiem patērētājiem, liecina, ka Vapo tirgus daļa ir robežās no […] līdz […] (49) ar diviem izņēmumiem (50) un kopumā Vapo piegādā […] (51) no visa šiem 20 lielākajiem klientiem piegādātā apjoma.

               (64)

               Tas, ka Vapo tirgus daļa lielāko klientu apgādē ir lielāka nekā tā kopējā tirgus daļa, kas aprēķināta valsts līmenī, varētu liecināt, ka Vapo nespēj izmantot savu stāvokli tirgū, lai piesaistītu mazos klientus.

               (65)

               Arī hipotētiski aplūkojot alternatīvu situāciju, kad Somija būtu sadalīta četros piegādes reģionos (ziemeļu, austrumu, rietumu un dienvidu), novērtējuma rezultāts būtiski nemainās – Vapo tirgus daļa (52) ir no […] līdz […] (53).

               (66)

               Kā paskaidrots 50. apsvērumā, pieprasījuma iesniedzējs pārdod kūdru un koksni saskaņā ar pamatlīgumiem, kas noslēgti ar klientiem, un par piegāžu apjomu un cenu ar klientiem vienojas reizi gadā vai biežāk. Visi 20 Somijas lielākie kūdras patērētāji (54), kuri atrodas visā valsts teritorijā, izmanto gan kūdru, gan koksni un dažkārt arī akmeņogles. Katrai siltumcentrālei ir vairāki kūdras un koksnes piegādātāji, un pieprasījuma iesniedzējam nav ekskluzīvu līgumu.

               (67)

               Attiecībā uz kurināmā veida maiņu var konstatēt, ka izmaiņas iekārtu tehnoloģijās, kūdrai piemērojamie nodokļi un subsīdijas koksnes izmantošanai ir izraisījuši kūdras patēriņa samazināšanos. Pieprasījuma iesniedzējs zaudēja vairākus kūdras pircējus, kas pārgājuši uz kurināmo, kuru piegādā citi piegādātāji, savukārt citi klienti samazinājuši no pieprasījuma iesniedzēja iegādātās kūdras daudzumu.

               (68)

               Pēdējo gadu laikā kūdras tirgū ienākuši vairāki jauni dalībnieki (55); tomēr to skaits nav liels, jo pieprasījums pēc kūdras samazinās.

               (69)

               Somijas valdība veicina koksnes kurināmā izmantošanu enerģijas ražošanā. Kūdras kurināmajam piemērojamo nodokļu apmērs tika samazināts, taču vienlaikus tika palielinātas subsīdijas koksnes kurināmajiem – tas liecina par valdības vēlmi saglabāt konkurenci starp vietējo kūdras kurināmo un koksnes kurināmo. Koksne jau ir visvairāk izmantotais energoresurss; tās izmantošanas apmērs pieaudzis, sākot no 2000. gada, tikmēr kūdras izmantošanas īpatsvars samazinājies.

               (70)

               Kā paskaidrots 41.–48. apsvērumā, gala izmaksas klientam, ņemot vērā kurināmā nodokli, emisijas kvotas (kūdrai) un subsīdijas (koksnei), ir līdzīgas, tomēr koksne vidēji ir lētāka nekā kūdra.

               (71)

               Komisija ņem vērā, ka pašreizējo konkurences spiedienu uz kūdru galvenokārt rada spēkā esošais tiesiskais regulējums (kūdras kurināmā nodoklis, CO2 emisijas nodoklis, subsīdijas kokskaidu izmantošanai) un ka izmaiņas šajās politikas nostādnēs varētu mainīt kūdras un koksnes tirgus dinamiku, šo produktu savstarpējo konkurētspēju un kopējo konkurences spiedienu uz Vapo.

         4.   SECINĀJUMI

               (72)

               Attiecībā uz kūdras ražošanu un vairumtirdzniecību situāciju var rezumēt šādi: triju lielāko konkurentu kopējā tirgus daļa ir neliela, klientiem ir iespēja pāriet no kūdras uz koksni un citu veidu kurināmo.

               (73)

               Ņemot vērā 23.–71. apsvērumā izvērtētos faktorus, uzskatāms, ka Direktīvas 2014/25/ES 34. panta 1. punktā paredzētais nosacījums par tiešu pakļautību konkurencei attiecībā uz kūdras ražošanu un vairumtirdzniecību Somijā ir izpildīts.

               (74)

               Turklāt, tā kā nosacījums par neierobežotu piekļuvi tirgum uzskatāms par izpildītu, Direktīva 2014/25/ES nav jāpiemēro ne tajos gadījumos, kad līgumslēdzēji piešķir līgumus, kas paredzēti, lai dotu tiesības Somijā ražot kūdru un pārdot to vairumtirdzniecībā, ne arī tad, kad līgumslēdzēji organizē projektu konkursus šādas darbības veikšanai minētajā ģeogrāfiskajā zonā.

               (75)

               Šā lēmuma pamatā ir juridiskā un faktiskā situācija laikposmā no 2016. gada februāra līdz 2016. gada oktobrim, kas izklāstīta pieprasījuma iesniedzēja un Somijas iestāžu sniegtajā informācijā. Lēmumu var pārskatīt, ja pēc būtiskām juridiskās vai faktiskās situācijas pārmaiņām Direktīvas 2014/25/ES 34. panta piemērošanas nosacījumi vairs nav izpildīti.

               (76)

               Šajā lēmumā noteiktie pasākumi ir saskaņā ar Publiskā iepirkuma padomdevējas komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Direktīvu 2014/25/ES nepiemēro līgumslēdzēju piešķirtiem līgumiem, kas paredzēti, lai dotu tiesības Somijā ražot kūdru un pārdot to vairumtirdzniecībā.
   2. pants
   Šis lēmums ir adresēts Somijas Republikai.

      Briselē, 2017. gada 23. janvārī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas locekle

         Elżbieta BIEŃKOWSKA

      (1)  OV L 134, 30.4.2004., 1. lpp.

      (2)  OV L 94, 28.3.2014., 243. lpp.

      (3)  Šajā atzinumā teikts, ka NCA nesaskata īpašus iemeslus iebilst pret atbrīvojuma no publiskā iepirkuma noteikumiem piešķiršanu. Tomēr NCA atzinumā nav pamatoti tajā paustie secinājumi. Konkrēti, atzinumā nav sniegta atsauce uz atbrīvojuma pirmo nosacījumu – tirgus brīvu pieejamību – un nav precīzi, atbilstoši aktuālajai situācijai definēts konkrētais produktu tirgus vai ģeogrāfiskais tirgus.

      (4)  2016. gada valsts ziņojums Energoregulatoru sadarbības aģentūrai un Eiropas Komisijai, 35. lpp.

      (5)  Pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 26. augusta vēstule, 6. lpp.

      (6)  Pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 26. augusta vēstule, 6. un 7. lpp.

      (7)  Pieprasījums, 3.2. iedaļa, 12. lpp.

      (8)  “Forest Finland in brief” (http://www.metla.fi/metinfo/tilasto/julkaisut/muut/Forest-Finland_2013.pdf).

      (9)  Pieprasījums, 5.1. iedaļa, 13. lpp.

      (10)  Padomes 2004. gada 20. janvāra Regula (EK) Nr. 139/2004 par kontroli pār uzņēmumu koncentrāciju (EK Apvienošanās Regula) (OV L 24, 29.1.2004., 1. lpp.).

      (11)  Österreichische Post AG/Komisija, T-463/14, EU:T:2016:243, 28. punkts.

      (12)  Skatīt 6. zemsvītras piezīmi.

      (13)  Pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 16. jūnija vēstule, 3. lpp. (pēdējā rindkopa) un 4. lpp. (pirmās trīs rindkopas).

      (14)  Somijas iestāžu 2016. gada 26. septembra vēstule, 3. lpp.

      (15)  2000. gada 5. septembra Lēmums Nr. 267/61/94, 2001. gada 8. marta Lēmums Nr. 021/81/2000, 5., 7., 8. lpp.

      (16)  Kā teikts pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 22. janvāra iesniegumā (2. lpp., otrā rindkopa) un pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 16. jūnija vēstulē (5. lpp., priekšpēdējā un pēdējā rindkopa).

      (17)  Somijas iestāžu 2016. gada 26. septembra vēstule, 2. lpp.

      (18)  Tie patērēja 56 % no kopējā patērētās kūdras daudzuma 2014. gadā.

      (19)  Pieprasījums, 3.1. iedaļa, 9. lpp.

      (20)  Pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 6. aprīļa vēstule, 14. lpp.

      (21)  Mazāk nekā 1 % no kopējā kūdras patēriņa.

      (22)  Somijas iestāžu 2016. gada 26. septembra vēstule, 2. lpp. Pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 30. septembra vēstule, 2. lpp.

      (23)  Komisijas 2016. gada 2. jūnija vēstule, 3. lpp.

      (24)  Pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 16. jūnija vēstule, 10. lpp.

      (25)  Gaisa temperatūra zem – 20 °C trīs nedēļu garumā.

      (26)  Pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 16. jūnija vēstule, 1. lpp.

      (27)  Pieprasījums, 3.2. iedaļa, 13. lpp.

      (28)  Pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 16. jūnija vēstule, 7. lpp.

      (29)  Skatīt 28. zemsvītras piezīmi.

      (30)  Somijas iestāžu 2016. gada 26. septembra vēstule, 2. lpp.

      (31)  Statistics Finland (http://pxweb2.stat.fi/sahkoiset_julkaisut/energia2015/html/engl0002.htm).

      (32)  Valsts atbalsts SA.42218(2015/N) – Somija – darbības atbalsts spēkstacijām, kurās izmanto kokskaidas (C(2016) 976); Valsts atbalsts SA.31204(2011/N) – Somija – darbības atbalsts mazajām kombinētas siltumenerģijas un elektroenerģijas ražošanas stacijām, kurās izmanto koksnes kurināmo, un spēkstacijām, kurās izmanto kokskaidas (C(2011) 1950 (OV C 153, 24.5.2011., 2. lpp.)).

      (33)  http://eur-lex.europa.eu/resource.html?uri=cellar:4f8722ce-1347-11e5-8817-01aa75ed71a1.0001.02/DOC_2&format=PDF, 2.lpp.

      (34)  Pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 26. augusta vēstule, 5. lpp.

      (35)  Valdības dekrēts par subsīdijām elektroenerģijas ražošanai no atjaunojamiem energoresursiem.

      (36)  Rīkojums, ar ko groza Rīkojuma par elektroenerģijai un noteiktu veidu kurināmajam piemērojamo akcīzes nodokli pielikumu (1724/2015).

      (37)  NCA2001. gada 8. marta Lēmums Nr. 021/81/00.

      (38)  Pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 16. jūnija vēstule, 13. lpp.

      (39)  Somijas iestāžu 2016. gada 26. septembra vēstule, 2. lpp.

      (40)  2001. gada 8. marta Lēmums Nr. 021/81/2000, 9. lpp.

      (41)  Somijas iestāžu vēstule, 2016. gada 26. septembris, 3. lpp.

      (42)  Pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 16. jūnija vēstule, 12. lpp.

      (43)  Skatīt 41. zemsvītras piezīmi.

      (44)  Skatīt 40. zemsvītras piezīmi.

      (45)  Somijas iestāžu 2016. gada 26. septembra vēstule (3. lpp.) un NCA2011. gada 2. novembra atzinums (3. lpp.).

      (46)  Komisijas 2011. gada 20. maija Īstenošanas lēmums 2011/306/ES, ar kuru nosaka, ka 30. panta 1. punkts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2004/17/EK, ar ko koordinē iepirkuma procedūras, kuras piemēro subjekti, kas darbojas ūdensapgādes, enerģētikas, transporta un pasta pakalpojumu nozarēs, nav piemērojams bituminozo ogļu ieguvei Čehijas Republikā (OV L 137, 25.5.2011., 55. lpp.).

      (47)  […] konfidenciāla informācija.

      (48)  Pieprasījums, 15. un 17. lpp.

      (49)  Pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 16. jūnija vēstule, 6. lpp.

      (50)  Šie divi izņēmumi nav problemātiski, jo viens no tiem saistīts ar siltumcentrāli, kas atrodas vienuviet ar citām centrālēm, kurās Vapo ir neliela tirgus daļa, bet otrs ir saistīts ar vienu no mazākajām siltumcentrālēm.

      (51)  Tirgus daļas saskaņā ar 2014. gada datiem.

      (52)  Tirgus daļas saskaņā ar 2013. gada datiem.

      (53)  Pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 6. aprīļa vēstule, 13. lpp.

      (54)  20 lielākie kūdras izmantotāji patērē 56 % no kopējā patērētās kūdras daudzuma.

      (55)  Pieprasījuma iesniedzēja 2016. gada 16. jūnija vēstule, 3. lpp.


title: 2006/41/EK: Padomes Lēmums ( 2006. gada 24. janvāris ), ar ko paredz makrofinansiālu palīdzību Gruzijai

text:
               28.1.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 25/28

      PADOMES LĒMUMS

   (2006. gada 24. janvāris),
   ar ko paredz makrofinansiālu palīdzību Gruzijai
   (2006/41/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 308. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Padome ar Lēmumu 97/787/EK (2) paredzēja ārkārtas finanšu palīdzību Armēnijai un Gruzijai ilgtermiņa aizdevumu un dotāciju veidā.

               (2)

               Padome ar Lēmumu 2000/244/EK paredzēja ārkārtas finanšu palīdzību Tadžikistānai un pagarināja Armēnijai un Gruzijai sniegtās palīdzības īstenošanas periodu līdz 2004. gadam.

               (3)

               Gruzijas gadījumā palīdzības mērķi nav pilnīgi sasniegti sakarā ar neapmierinošu ekonomiskās politikas vidi valstī lielākajā daļā īstenošanas perioda.

               (4)

               Tādēļ no ārkārtas finanšu palīdzības uzņēmās saistības un izmaksāja tikai EUR 31,5 miljonus no Gruzijai paredzētā EUR 65 miljonu dotācijas kopapjoma.

               (5)

               Gruzijas pašreizējās iestādes ir apņēmušās veikt ekonomikas stabilizāciju un strukturālas reformas, ko atbalsta Starptautiskais valūtas fonds (SVF) ar trīs gadu vienošanos saskaņā ar Nabadzības samazināšanas un izaugsmes mehānismu, kas tika apstiprināta 2004. gada 4. jūnijā un kuras kopapjoms ir SDR 98 miljoni. Pēc tam Parīzes kluba kreditori 2004. gada 21. jūlijā vienojās par Gruzijas divpusējā oficiālā parāda pārstrukturēšanu saskaņā ar Hjūstonas noteikumiem.

               (6)

               Tāpat Gruzijas jaunā valdība saņēma lielu atbalstu no starptautiskās sabiedrības donoru konferencē, kas notika Briselē, 2004. gada 16. jūnijā.

               (7)

               Pasaules Banka 2004. gada jūnijā apstiprināja USD 24 miljonu reformu atbalsta kredītu un turpinās savu palīdzību Gruzijai atbilstīgi jaunai Valstu partnerības stratēģijai kā nabadzības samazināšanas atbalsta darbības.

               (8)

               Gruzijas iestādes ir paudušas savu nodomu atmaksāt parādu Kopienai pirms termiņa, lai uzlabotu parāda noturību.

               (9)

               Tā kā ES–Gruzijas attiecības attīstās atbilstoši Eiropas Kaimiņattiecību politikai, kas, paredzams, radīs dziļāku ekonomisko integrāciju, Kopienas atbalsts valdības ekonomisko reformu programmai tiek uzskatīts par piemērotu.

               (10)

               Darot pieejamu summu, kura līdzvērtīga ārkārtas finanšu palīdzības daļai, par ko nav uzņēmušies saistības, un kura atbalstītu valsts ekonomiskās reformas un palīdzētu samazināt ārējo parādu, Kopiena īstenotu atbilstīgu ieguldījumu nabadzības samazināšanas un izaugsmes stratēģiju īstenošanā Gruzijā.

               (11)

               Lai nodrošinātu Kopienas finansiālo interešu efektīvu aizsardzību saistībā ar šo makrofinansiālo palīdzību, ir jāparedz, ka Gruzija īsteno atbilstīgus pasākumus, kas ir saistīti ar krāpšanas, korupcijas un jebkuru citu ar šo palīdzību saistītu nelikumību novēršanu un apkarošanu, kā arī to, ka Komisija veic kontroles pasākumus un Revīzijas palāta veic revīziju.

               (12)

               Komisijas dienesti ar attiecīgi pilnvarotu neatkarīgu ekspertu atbalstu 2004. gada oktobrī veica finanšu plūsmu un administratīvo procedūru operatīvu novērtējumu Gruzijas Finanšu ministrijā un Gruzijas Valsts Bankā, lai pārliecinātos par pareizas finanšu pārvaldības struktūras esamību.

               (13)

               Šīs dotācijas palīdzības sniegšana neskar budžeta lēmējinstitūcijas pilnvaras.

               (14)

               Pirms priekšlikuma iesniegšanas Komisija ir apspriedusies ar Ekonomikas un finanšu komiteju.

               (15)

               Šā lēmuma pieņemšanai Līgums paredz vienīgi 308. pantā noteiktās pilnvaras,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Kopiena dara pieejamu Gruzijai makrofinansiālu palīdzību tiešu dotāciju veidā, nepārsniedzot EUR 33,5 miljonus, lai atbalstītu ekonomiskās reformas un palīdzētu valstij uzlabot parāda noturību.
   2.   Šo Kopienas makrofinansiālo palīdzību pārvalda Komisija, apspriežoties ar Ekonomikas un finanšu komiteju, un tādā veidā, kurš ir pilnīgi saderīgs ar vienošanos, kas panākta starp SVF un Gruziju.
   3.   Kopienas makrofinansiālo palīdzību dara pieejamu uz diviem gadiem, sākot no pirmās dienas pēc šā lēmuma stāšanās spēkā. Tomēr, ja to prasa apstākļi, Komisija pēc apspriešanās ar Ekonomikas un finanšu komiteju var nolemt pagarināt pieejamības periodu par, ilgākais, vienu gadu.
   2. pants
   1.   Komisija ir pilnvarota, iepriekš apspriežoties ar Ekonomikas un finanšu komiteju, vienoties ar Gruzijas iestādēm par ekonomikas politikas un finanšu nosacījumiem, kas saistīti ar šo palīdzību un ko nosaka saprašanās memorandā. Šie nosacījumi ir saderīgi ar vienošanos, kas panākta starp SVF un Gruziju.
   2.   Kopienas palīdzības īstenošanas laikā Komisija uzrauga ar šo Kopienas makrofinansiālo palīdzību saistīto Gruzijas finanšu plūsmu, administratīvo procedūru, kā arī iekšējo un ārējo kontroles mehānismu stabilitāti.
   3.   Komisija regulāri pārliecinās par to, vai valdības ekonomikas politika ir saderīga ar šīs palīdzības mērķiem un vai tiek izpildīti saskaņotie ekonomikas politikas un finanšu nosacījumi.
   3. pants
   1.   Dotācijas summa Gruzijai dara pieejamu vismaz divos maksājumos tiktāl, ciktāl tās debitora pozīcija pret Kopienu ir samazināta parasti par vismaz līdzīgu summu.
   2.   Pirmo dotācijas maksājumu dara pieejamu, pamatojoties uz to, ka ir apmierinoši īstenota SVF atbalstītā ekonomikas programma atbilstīgi Nabadzības samazināšanas un izaugsmes mehānismam.
   Otro un jebkurus turpmākos maksājumus veic, pamatojoties uz to, ka ir sekmīgi īstenota SVF atbalstītās ekonomikas programma un jebkuri citi pasākumi, kas paredzēti 2. panta 1. punktā minētajā saprašanās memorandā, un, ātrākais, vienu ceturksni pēc iepriekšējā maksājuma veikšanas.
   3.   Līdzekļus izmaksā Gruzijas Valsts Bankai. Līdzekļu galasaņēmējs būs Gruzijas Finanšu ministrija.
   4. pants
   Šīs palīdzības īstenošana notiek saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3) un tās īstenošanas noteikumiem. Jo īpaši 2. panta 1. punktā minētajā saprašanās memorandā paredz, ka Gruzija īsteno atbilstīgus pasākumus, kas ir saistīti ar krāpšanas, korupcijas un jebkuru citu ar šo palīdzību saistītu nelikumību novēršanu un apkarošanu. Tāpat tajā paredz arī Komisijas, tostarp Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF), īstenotu kontroli ar tiesībām veikt pārbaudes un apskates uz vietas, kā arī Revīzijas palātas īstenotas revīzijas, ko attiecīgā gadījumā veic uz vietas.
   5. pants
   Vismaz vienreiz gadā līdz septembrim Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu, kurā iekļauj novērtējumu par šā lēmuma īstenošanu iepriekšējā gadā.
   6. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2006. gada 24. janvārī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         K.-H. GRASSER

      (1)  Atzinums sniegts 2005. gada 15. decembrī (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī).

      (2)  OV L 322, 25.11.1997., 37. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2000/244/EK (OV L 77, 28.3.2000., 11. lpp.).

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.


title: Padomes Lēmums (2011. gada 12. jūlijs) par to, lai parakstītu un noslēgtu Monetāro nolīgumu starp Eiropas Savienību un Francijas Republiku par euro saglabāšanu Senbartelmī pēc tās statusa maiņas attiecībā pret Eiropas Savienību

text:
               20.7.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 189/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 12. jūlijs)
   par to, lai parakstītu un noslēgtu Monetāro nolīgumu starp Eiropas Savienību un Francijas Republiku par euro saglabāšanu Senbartelmī pēc tās statusa maiņas attiecībā pret Eiropas Savienību
   (2011/433/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 219. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu (2011. gada 13. aprīlis) par vienošanos attiecībā uz sarunu risināšanu par monetāro nolīgumu ar Francijas Republiku, kas iestājas par labu Francijas aizjūras pašvaldībai Senbartelmī, un jo īpaši tā 4. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Eiropadomes Lēmumu 2010/718/ES (2010. gada 29. oktobris), ar ko groza statusu, kas Senbartelmī salai piešķirts attiecībā uz Eiropas Savienību (1), no 2012. gada 1. janvāra Senbartelmī sala vairs nav viens no Savienības attālākajiem reģioniem un no minētās dienas iegūst aizjūras zemes vai teritorijas statusu, kas minēts Līguma ceturtajā daļā. Francijas Republika ir uzņēmusies noslēgt nolīgumus, kas vajadzīgi, lai nodrošinātu Savienības interešu aizsardzību, kad notiks šīs izmaiņas.

               (2)

               Francijas Republika ir paziņojusi ES iestādēm par nodomu saglabāt euro kā Senbartelmī vienīgo valūtu. Tāpēc būtu jānoslēdz monetārais nolīgums.

               (3)

               Padome 2011. gada 13. aprīlī pilnvaroja Komisiju kopā ar Eiropas Centrālo banku un ar tās piekrišanu jomās, kuras ir tās kompetencē, risināt sarunas par monetārā nolīguma noslēgšanu ar Francijas Republiku, kas iestājas par labu Francijas aizjūras pašvaldībai Senbartelmī. Monetārais nolīgums starp Eiropas Savienību un Francijas Republiku par euro saglabāšanu Senbartelmī pēc tās statusa maiņas attiecībā pret Eiropas Savienību (“nolīgums”) tika parafēts 2011. gada 30. maijā.

               (4)

               Nolīgums būtu jāparaksta un jānoslēdz,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Ar šo Savienības vārdā apstiprina Monetāro nolīgumu starp Eiropas Savienību un Francijas Republiku par euro saglabāšanu Senbartelmī pēc tās statusa maiņas attiecībā pret Eiropas Savienību (“nolīgums”).
   2.   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu, lai tas kļūtu saistošs Savienībai.
   3. pants
   Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz nolīguma 11. pantā paredzēto paziņojumu.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2011. gada 12. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  OV L 325, 9.12.2010., 4. lpp.

      TULKOJUMS
      MONETĀRAIS NOLĪGUMS
      starp Eiropas Savienību un Francijas Republiku par euro saglabāšanu Senbartelmī pēc tās statusa maiņas attiecībā pret Eiropas Savienību
      EIROPAS SAVIENĪBA, ko pārstāv Eiropas Komisija,
      un
      FRANCIJAS REPUBLIKA, kas iestājas par labu Senbartelmī salai,
      tā kā:

                  (1)

                  Senbartelmī ir Francijas Republikas daļa, bet no 2012. gada 1. janvāra saskaņā ar Eiropadomes Lēmumu 2010/718/ES (2010. gada 29. oktobris), ar ko groza statusu, kas Senbartelmī salai piešķirts attiecībā uz Eiropas Savienību (1), vairs nebūs Eiropas Savienības daļa.

                  (2)

                  Francijas Republika vēlas, lai Senbartelmī saglabātu to pašu valūtu, kas ir Francijas kontinentālajai daļai, un šajā nolūkā turpinās likumīgā maksāšanas līdzekļa statusu Senbartelmī teritorijā piešķirt vienīgi euro banknotēm un monētām, ko emitē Eurosistēma un dalībvalstis, kas ir pieņēmušas euro.

                  (3)

                  Būtu jānodrošina, ka Senbartelmī turpina piemērot tos Eiropas Savienības pašreizējos un turpmākos tiesību aktus, kas vajadzīgi ekonomiskās un monetārās savienības darbībai, jo īpaši lai nodrošinātu Eurosistēmas monetārās politikas vienotību, izlīdzinātu konkurences apstākļus starp eurozonā esošajām finanšu iestādēm un novērstu krāpšanu un skaidras un neskaidras naudas maksāšanas līdzekļu viltošanu un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu.

                  (4)

                  Šis nolīgums ir noslēgts ar dalībvalsti, kas iestājas par labu nesuverēnai teritorijai, un tādēļ tajā neparedz monētu kalšanas tiesības. Valūta un banku un finanšu tiesību akti ir Francijas valsts kompetencē. Lietās, kas vajadzīgas ekonomiskās un monetārās savienības normālai darbībai, Senbartelmī saskaņā ar tās statusu automātiski piemēro Francijas normatīvos aktus,

            IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
      1. pants
      Senbartelmī saglabā euro kā valūtu.
      2. pants
      Francijas Republika turpina likumīga maksāšanas līdzekļa statusu Senbartelmī teritorijā piešķirt euro banknotēm un monētām.
      3. pants
      1.   Francijas Republika turpina Senbartelmī teritorijā piemērot Eiropas Savienības tiesību aktus un noteikumus, kas vajadzīgi ekonomiskās un monetārās savienības darbībai šādās jomās:

                  a)

                  euro banknotes un monētas;

                  b)

                  krāpšanas un skaidras un neskaidras naudas maksāšanas līdzekļu viltošanas novēršana;

                  c)

                  medaljoni un žetoni;

                  d)

                  pasākumi, kas vajadzīgi euro kā vienīgās valūtas izmantošanai un kas pieņemti, pamatojoties uz Līguma par Eiropas Savienības darbību 133. pantu;

                  e)

                  bankas un finanšu tiesību akti, tostarp Eiropas Centrālās bankas pieņemtie tiesību akti;

                  f)

                  nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršana;

                  g)

                  Eurosistēmas noteiktās saistības par statistikas datu paziņošanu.

            2.   Francijas Republika apņemas pilnībā sadarboties ar Eiropolu Senbartelmī teritorijā saistībā ar krāpšanas un skaidras un neskaidras naudas maksāšanas līdzekļu viltošanas novēršanu un nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas novēršanu.
      4. pants
      Noteikumus, ko Francijas iestādes pieņēmušas, lai 3. panta 1. punktā minētajās jomās īstenotu Eiropas Savienības, tostarp Eiropas Centrālās bankas, pieņemtos aktus, automātiski un ar tiem pašiem nosacījumiem piemēro Senbartelmī.
      5. pants
      Aktus, ko Eiropas Savienība, tostarp Eiropas Centrālā banka, pieņēmusi 3. panta 1. punktā minētajās jomās un kas ir tieši piemērojami visās dalībvalstīs, automātiski un ar tiem pašiem nosacījumiem piemēro Senbartelmī.
      6. pants
      Kredītiestādēm un, attiecīgā gadījumā, citām finanšu iestādēm, kam ir atļauja veikt darbību Senbartelmī, ir piekļuve starpbanku norēķinu un maksāšanas sistēmām un vērtspapīru norēķinu sistēmām eurozonā ar tiem pašiem noteikumiem, kādus attiecīgajām iestādēm piemēro Francijas kontinentālajā daļā.
      7. pants
      Francijas Republika reizi divos gados iesniedz Komisijai un Eiropas Centrālajai bankai ziņojumu par to, kā Senbartelmī piemēro Eiropas Savienības tiesību aktus un noteikumus, uz kuriem attiecas šis nolīgums. Ziņojumā iekļauj jo īpaši to tieši piemērojamo Eiropas Savienības, tostarp Eiropas Centrālās bankas, tiesību aktu sarakstu, kurus automātiski piemēro Senbartelmī saskaņā ar 5. pantu. Pirmo ziņojumu iesniedz līdz 2012. gada beigām.
      8. pants
      1.   Vajadzības gadījumā sasauc apvienoto komiteju. To vada Komisija, un tajā ir Eiropas Savienības un Francijas Republikas pārstāvji.
      2.   Eiropas Savienības delegāciju vada Komisija, un delegācijā ir Eiropas Centrālās bankas pārstāvji.
      3.   Apvienotā komiteja sanāk, ja to pieprasa kāds no Eiropas Savienības delegācijas locekļiem vai Francijas Republika, lai izskatītu visas iespējamās problēmas, kas var rasties šā nolīguma piemērošanā.
      9. pants
      Eiropas Savienības Tiesas ekskluzīvā kompetencē ir izšķirt jebkuras domstarpības starp Pusēm, kas var rasties saistībā ar šā nolīguma piemērošanu un ko nav bijis iespējams atrisināt apvienotajā komitejā.
      10. pants
      Eiropas Savienība un Francijas Republika var izbeigt šo nolīgumu, brīdinot par to gadu iepriekš.
      11. pants
      Šis nolīgums stājas spēkā 2012. gada 1. janvārī, pēc tam, kad Puses būs viena otrai paziņojušas par savu attiecīgo ratifikācijas procedūru pabeigšanu.
      12. pants
      Šā nolīguma teksts ir sagatavots divos eksemplāros franču un angļu valodā, un abi teksti ir vienlīdz autentiski.

         Briselē, divtūkstoš vienpadsmitā gada divpadsmitajā jūlijā

               Eiropas Savienības vārdā

               Francijas Republikas vārdā

         (1)  OV L 325, 9.12.2010., 4. lpp.