title: 2011/307/ES: Padomes Lēmums ( 2011. gada 13. maijs ), par to, lai noslēgtu Nolīgumu protokola veidā starp Eiropas Savienību un Ēģiptes Arābu Republiku, ar kuru izveido strīdu izšķiršanas mehānismu, kas jāpiemēro strīdiem attiecībā uz tirdzniecības noteikumiem Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumā, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ēģiptes Arābu Republiku, no otras puses

text:
               26.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 138/2

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 13. maijs),
   par to, lai noslēgtu Nolīgumu protokola veidā starp Eiropas Savienību un Ēģiptes Arābu Republiku, ar kuru izveido strīdu izšķiršanas mehānismu, kas jāpiemēro strīdiem attiecībā uz tirdzniecības noteikumiem Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumā, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ēģiptes Arābu Republiku, no otras puses
   (2011/307/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunkta v) punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 24. februārī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Vidusjūras reģiona partneriem, lai izveidotu strīdu izšķiršanas mehānismu attiecībā uz tirdzniecības noteikumiem.

               (2)

               Komisija ir risinājusi sarunas, apspriežoties ar komiteju, kas izveidota ar Līguma 207. pantu, un saskaņā ar Padomes dotajiem sarunu norādījumiem.

               (3)

               Šīs sarunas ir noslēgušās, un 2010. gada 27. aprīlī tika parafēts Nolīgums protokola veidā (“protokols”) starp Eiropas Savienību un Ēģiptes Arābu Republiku, ar kuru izveido strīdu izšķiršanas mehānismu, kas jāpiemēro strīdiem attiecībā uz tirdzniecības noteikumiem Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumā, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ēģiptes Arābu Republiku, no otras puses (1).

               (4)

               Protokols tika Savienības vārdā parakstīts 2010. gada 11. novembrī.

               (5)

               Protokols būtu jānoslēdz,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums protokola veidā starp Eiropas Savienību un Ēģiptes Arābu Republiku, ar kuru izveido strīdu izšķiršanas mehānismu, kas jāpiemēro strīdiem attiecībā uz tirdzniecības noteikumiem Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumā, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ēģiptes Arābu Republiku, no otras puses (“protokols”).
   Protokols teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz protokola 23. pantā paredzēto paziņojumu (2).
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2011. gada 13. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         MARTONYI J.

      (1)  OV L 304, 30.9.2004., 39. lpp.

      (2)  Protokola spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
    ---documentbreak---

               26.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 138/3

         PROTOKOLS
   starp Eiropas Savienību un Ēģiptes Arābu Republiku, ar kuru izveido strīdu izšķiršanas mehānismu, kas jāpiemēro strīdiem attiecībā uz tirdzniecības noteikumiem Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumā, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ēģiptes Arābu Republiku, no otras puses
   EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk “Savienība”,
   no vienas puses,
   un
   ĒĢIPTES ARĀBU REPUBLIKA, turpmāk “Ēģipte”,
   no otras puses,
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   I   NODAĻA

      MĒRĶIS UN DARBĪBAS JOMA

   1. pants
   Mērķis
   Šā protokola mērķis ir novērst un atrisināt visus tirdzniecības strīdus starp pusēm, lai, ja vien iespējams, panāktu savstarpēji saskaņotu risinājumu.
   2. pants
   Protokola piemērošana
   1.   Šā protokola noteikumi attiecas uz jebkurām domstarpībām, kas rodas, interpretējot un piemērojot II sadaļu (izņemot 22., 23. un 24. pantu) Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumā, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Ēģiptes Arābu Republiku, no otras puses (turpmāk “Asociācijas nolīgums”) (1), izņemot gadījumus, kad skaidri noteikts citādi. Asociācijas nolīguma 82. pants attiecas uz strīdiem par to, kā jāpiemēro un jāinterpretē citi Asociācijas nolīguma noteikumi.
   2.   Šajā protokolā noteiktās procedūras jāpiemēro tad, ja 60 dienās pēc tam, kad strīds saskaņā ar Asociācijas nolīguma 82. pantu tika iesniegts izšķiršanai Asociācijas padomei, tai nav izdevies izšķirt strīdu.
   3.   Šā panta 2. punkta mērķiem strīdu uzskata par atrisinātu, ja Asociācijas padome ir pieņēmusi lēmumu saskaņā ar Asociācijas nolīguma 82. panta 2. punktu vai ja tā ir paziņojusi, ka strīds vairs nepastāv.
   II   NODAĻA

      APSPRIEŠANĀS UN MEDIĀCIJA

   3. pants
   Apspriešanās
   1.   Puses cenšas atrisināt domstarpības, kas rodas, interpretējot un piemērojot 2. pantā minētos noteikumus, labā ticībā sākot apspriešanos ar mērķi panākt tūlītēju, objektīvu un savstarpēji saskaņotu risinājumu.
   2.   Puse ierosina apspriešanos, nosūtot otrai pusei rakstisku pieprasījumu, kura kopija jāiesniedz Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejai, norādot aplūkojamo pasākumu un Asociācijas nolīguma noteikumus, kas pēc tās uzskata ir jāpiemēro.
   3.   Apspriešanos rīko 40 dienās no pieprasījuma saņemšanas dienas, un tā notiek atbildētāja teritorijā, ja vien puses nevienojas citādi. Apspriešanos uzskata par pabeigtu 60 dienās no pieprasījuma saņemšanas dienas, ja vien abas puses nevienojas to turpināt. Apspriešanās, īpaši visa izpaustā informācija un nostāja, ko šajā procesā pieņem puses, ir slepena un neskar pušu tiesības turpmākajā tiesvedībā.
   4.   Steidzamos gadījumos, tostarp tādos, kas saistīti ar ātrbojīgām vai sezonas precēm, apspriešanos rīko 15 dienās no pieprasījuma saņemšanas dienas, un to uzskata par pabeigtu 30 dienās no pieprasījuma saņemšanas dienas.
   5.   Ja puse, kurai pieprasījums adresēts, neatbild uz apspriešanās pieprasījumu 15 dienās no tā saņemšanas dienas vai ja apspriešanās nenotiek attiecīgi 3. vai 4. punktā noteiktajā termiņā, vai ja apspriešanās ir pabeigta, bet nav panākta vienošanās par savstarpēji saskaņotu risinājumu, prasītājs saskaņā ar 5. pantu var pieprasīt izveidot šķīrējtiesas kolēģiju.
   4. pants
   Mediācija
   1.   Ja apspriežoties nav izdevies panākt savstarpēji saskaņotu risinājumu, puses, savstarpēji vienojoties, var izmantot mediatora palīdzību. Mediācijas pieprasījums jāiesniedz rakstiski atbildētājam un Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejai, un tajā jānorāda pasākums, kas ir bijis apspriešanās priekšmets, kā arī savstarpēji saskaņotie mediācijas noteikumi. Katra puse apņemas ar izpratni izturēties pret mediācijas pieprasījumiem.
   2.   Ja vien puses nevienojas par mediatoru 15 dienās no mediācijas pieprasījuma saņemšanas dienas, Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejas priekšsēdētāji vai viņu pilnvarota persona izlozē mediatoru no 19. panta sarakstā minēto personu loka, kuras nav nevienas puses valstspiederīgie. To veic 10 dienās no pieprasījuma saņemšanas dienas. Mediators ne agrāk kā 20 dienās un ne vēlāk kā 30 dienās pēc izraudzīšanas sasauc sanāksmi ar pusēm. Mediators ne vēlāk kā 15 dienas pirms sanāksmes saņem katras puses iesniegtos dokumentus un pēc vajadzības var pieprasīt papildu informāciju pusēm, ekspertiem vai tehniskajiem konsultantiem. Šādā veidā iegūtā informācija jādara zināma katrai pusei, un tām jādod iespēja izteikt apsvērumus. Mediators ne vēlāk kā 45 dienās pēc izraudzīšanas sniedz atzinumu.
   3.   Mediatora atzinumā var būt ieteikums par to, kā atrisināt strīdu atbilstīgi 2. panta noteikumiem. Mediatora atzinums nav saistošs.
   4.   Puses var vienoties grozīt 2. punktā minētos termiņus. Turklāt mediators pēc jebkuras puses pieprasījuma var nolemt grozīt šos termiņus, ņemot vērā attiecīgās puses īpašās grūtības vai lietas sarežģītību.
   5.   Procesos, kuros izmanto mediāciju, īpaši mediatora atzinums un visa izpaustā informācija un nostāja, kuru šajos procesos ieņem puses, ir slepenas un neskar nevienas puses tiesības turpmākajā tiesvedībā.
   6.   Ja puses vienojas, mediācijas procedūras var turpināt arī tad, ja noris šķīrējtiesas process.
   7.   Mediatora nomaiņa notiek vienīgi tādu iemeslu dēļ un atbilstoši procedūrām, kas sīki izklāstītas reglamenta 18. līdz 21. punktā.
   III   NODAĻA

      STRĪDU IZŠĶIRŠANAS PROCEDŪRAS

      I   IEDAĻA

         Šķīrējtiesas tiesvedība

   5. pants
   Šķīrējtiesas tiesvedības sākšana
   1.   Ja pusēm nav izdevies atrisināt strīdu, izmantojot apspriešanos atbilstoši 3. pantā paredzētajam vai izmantojot mediāciju atbilstoši 4. pantā paredzētajam, prasītājs var pieprasīt izveidot šķīrējtiesas kolēģiju.
   2.   Pieprasījumu izveidot šķīrējtiesas kolēģiju rakstiski iesniedz atbildētājam un Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejai. Prasītājs pieprasījumā norāda aplūkojamo pasākumu un izskaidro, kādā veidā šāds pasākums ir 2. panta noteikumu pārkāpums. Šķīrējtiesas kolēģijas izveidošanu pieprasa ne vēlāk kā 18 mēnešus no apspriešanās pieprasījuma saņemšanas dienas, neskarot prasītāja tiesības nākotnē pieprasīt jaunu apspriešanos par šo pašu priekšmetu.
   6. pants
   Šķīrējtiesas kolēģijas izveidošana
   1.   Šķīrējtiesas kolēģijā ir trīs šķīrējtiesneši.
   2.   Piecpadsmit dienās pēc tam, kad atbildētājs ir saņēmis pieprasījumu izveidot šķīrējtiesas kolēģiju, puses apspriežas, lai panāktu vienošanos par šķīrējtiesas kolēģijas sastāvu.
   3.   Ja puses 2. punktā noteiktajā termiņā nespēj vienoties par šķīrējtiesas sastāvu, jebkura no pusēm var pieprasīt Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejas priekšsēdētājiem vai viņu pilnvarotai personai ar izlozes palīdzību izvēlēties visus trīs locekļus no saraksta, kas izveidots saskaņā ar 19. pantu: vienu personu – no to personu loka, ko ir ierosinājis prasītājs, vienu personu – no to personu loka, ko ir ierosinājis atbildētājs, un vienu personu – no to personu loka, ko puses ir izvēlējušās par priekšsēdētāju. Ja puses vienojas par vienu vai vairākiem šķīrējtiesas kolēģijas locekļiem, atlikušos locekļus izraugās tādā pašā kārtībā.
   4.   Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejas priekšsēdētāji vai viņu pilnvarota persona izraugās šķīrējtiesnešus 10 dienās pēc tam, kad jebkura no pusēm ir iesniegusi 3. punktā minēto pieprasījumu.
   5.   Šķīrējtiesas kolēģijas izveidošanas diena ir visu triju šķīrējtiesnešu izraudzīšanās diena.
   6.   Šķīrējtiesnešu nomaiņa notiek vienīgi tādu iemeslu dēļ un atbilstoši procedūrām, kas sīki izklāstītas reglamenta 18. līdz 21. punktā.
   7. pants
   Šķīrējtiesas starpposma ziņojums
   Šķīrējtiesas kolēģija parasti ne vēlāk kā 120 dienās no šķīrējtiesas kolēģijas izveidošanas dienas izsniedz pusēm starpposma ziņojumu, kurā izklāstīti konstatētie fakti, attiecīgo noteikumu piemērojamība un galvenais pamatojums šķīrējtiesas secinājumiem un ieteikumiem. Jebkura puse 15 dienās no paziņošanas var iesniegt šķīrējtiesas kolēģijai rakstisku lūgumu pārskatīt starpposma ziņojumā precizētos aspektus. Šķīrējtiesas kolēģijas galīgā nolēmuma secinājumi ietver starpposma pārskata posmā izvirzīto argumentu apspriešanu.
   8. pants
   Šķīrējtiesas kolēģijas nolēmums
   1.   Šķīrējtiesas kolēģija parasti 150 dienās no tās izveidošanas dienas paziņo nolēmumu pusēm un Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejai. Ja tā uzskata, ka šo termiņu nevar ievērot, šķīrējtiesas kolēģijas priekšsēdētājam par to rakstiski jāpaziņo pusēm un Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejai, norādot kavēšanās iemeslus un dienu, kad šķīrējtiesas kolēģija plāno pabeigt darbu. Nolēmumu nekādos apstākļos nevar paziņot vēlāk kā 180 dienas no šķīrējtiesas kolēģijas izveidošanas dienas.
   2.   Šķīrējtiesas kolēģija pēc abu pušu lūguma jebkurā laikā aptur savu darbību uz laikposmu, par kuru puses ir vienojušās, bet kas nav ilgāks par 12 mēnešiem, un pēc prasītāja lūguma šā saskaņotā laikposma beigās atjauno savu darbību. Ja prasītājs pirms saskaņotā apturēšanas laikposma beigām nelūdz atjaunot šķīrējtiesas kolēģijas darbu, tiesvedība tiek izbeigta. Šķīrējtiesas kolēģijas darba apturēšana un izbeigšana neskar pušu tiesības piedalīties citā tiesvedībā par tādu pašu priekšmetu.
   3.   Steidzamības gadījumos, tostarp tādos, kas saistīti ar ātrbojīgām vai sezonas precēm, šķīrējtiesas kolēģija dara visu, lai paziņotu nolēmumu 75 dienās no tās izveidošanas dienas. Tas nekādos apstākļos nedrīkst būt vairāk kā 90 dienas no tās izveidošanas dienas. Šķīrējtiesas kolēģija 10 dienās pēc izveidošanas dienas sniedz prejudiciālu nolēmumu par to, vai tā uzskata šo lietu par steidzamu.

      II   IEDAĻA

         Nolēmumu izpilde

   9. pants
   Šķīrējtiesas kolēģijas un apelācijas komitejas nolēmumu izpilde
   Katra puse veic visus vajadzīgos pasākumus, lai izpildītu šķīrējtiesas kolēģijas nolēmumu, un puses cenšas vienoties par nolēmuma izpildes termiņu.
   10. pants
   Pieņemamais nolēmuma izpildes termiņš
   1.   Atbildētājs ne vēlāk kā 30 dienas pēc tam, kad šķīrējtiesas kolēģija ir paziņojusi nolēmumu pusēm, paziņo prasītājam un Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejai, cik daudz laika būs vajadzīgs, lai izpildītu nolēmumu (pieņemamais termiņš), ja nolēmuma tūlītēja izpilde nav iespējama.
   2.   Ja pusēm ir domstarpības par pieņemamo termiņu šķīrējtiesas nolēmuma izpildei, prasītājs 20 dienās pēc tam, kad atbildētājs ir paziņojis saskaņā ar 1. punktu, rakstiski pieprasa šķīrējtiesas kolēģijai noteikt pieņemamā termiņa ilgumu. Par šādu pieprasījumu vienlaikus paziņo otrai pusei un Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejai. Šķīrējtiesas kolēģija 30 dienās no pieprasījuma saņemšanas dienas paziņo nolēmumu pusēm un Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejai.
   3.   Puses, savstarpēji vienojoties, var pagarināt pieņemamo termiņu.
   11. pants
   Visu to pasākumu pārskatīšana, kas veikti šķīrējtiesas nolēmuma izpildei
   1.   Atbildētājs līdz pieņemamā termiņa beigām paziņo otrai pusei un Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejai par visiem pasākumiem, ko tas veicis šķīrējtiesas nolēmuma izpildei.
   2.   Ja pusēm ir domstarpības par to, vai pasākums, kas paziņots saskaņā ar 1. punktu, atbilst 2. panta noteikumiem, prasītājs var rakstiski pieprasīt šķīrējtiesas kolēģijai izlemt šo jautājumu. Šādā pieprasījumā apraksta aplūkojamo pasākumu un izskaidro, kādā veidā šāds pasākums nav saderīgs ar 2. panta noteikumiem. Šķīrējtiesas kolēģija paziņo nolēmumu 90 dienās no pieprasījuma saņemšanas dienas.
   12. pants
   Pagaidu tiesiskās aizsardzības līdzekļi nolēmuma neizpildes gadījumā
   1.   Ja atbildētājs līdz pieņemamā termiņa beigām nepaziņo par pasākumiem, kas veikti, lai izpildītu šķīrējtiesas nolēmumu, vai ja šķīrējtiesas kolēģija nolemj, ka saskaņā ar 11. panta 1. punktu paziņotais pasākums nav saderīgs ar minētās puses saistībām atbilstoši 2. panta noteikumiem, atbildētājs iesniedz pagaidu kompensācijas piedāvājumu, ja to pieprasa prasītājs.
   2.   Ja 30 dienā pēc pieņemamā termiņa beigām nav panākta vienošanās par kompensāciju vai ja pasākums, kas veikts, lai izpildītu šķīrējtiesas nolēmumu atbilstoši 11. pantam, nav saderīgs ar 2. panta noteikumiem, prasītājs pēc tam, kad tas paziņojis otrai pusei un Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejai, ir tiesīgs apturēt saistību izpildi, kuras izriet no jebkura 2. panta noteikuma, ciktāl tas atbilst pārkāpuma izraisītajam anulējumam vai kaitējumam. Prasītājs var apturēt saistību izpildi uz 15 dienām pēc tam, kad atbildētājs ir paziņojis par pieprasījuma saņemšanu, ja vien atbildētājs nav pieprasījis strīda izšķiršanu saskaņā ar 3. punktu.
   3.   Ja atbildētājs uzskata, ka apturēšanas līmenis nav līdzvērtīgs pārkāpuma izraisītajam anulējumam vai kaitējumam, tas var rakstiski pieprasīt šķīrējtiesas kolēģijai izlemt šo jautājumu. Par šādu pieprasījumu pirms 2. punktā minētā 15 dienu termiņa beigām paziņo otrai pusei un Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejai. Šķīrējtiesas kolēģija, vajadzības gadījumā uzklausot ekspertu atzinumu, 30 dienās no pieprasījuma saņemšanas dienas paziņo pusēm un par tirdzniecības jautājumiem atbildīgajai struktūrai savu nolēmumu par saistību izpildes apturēšanas līmeni. Saistību izpildi neaptur, kamēr šķīrējtiesas kolēģija nav paziņojusi nolēmumu, un saistību izpildes apturēšanai jābūt saderīgai ar šķīrējtiesas nolēmumu.
   4.   Saistību izpilde tiek apturēta uz laiku, un šo noteikumu piemēro tikai tik ilgi, kamēr pasākums, par kuru konstatēts, ka tas nav saderīgs ar 2. panta noteikumiem, nav atsaukts vai grozīts tā, lai tas atbilstu šiem noteikumiem atbilstīgi 13. pantam, vai tik ilgi, kamēr puses nav vienojušās par izlīgumu.
   13. pants
   Tādu pasākumu pārskatīšana, kas veikti, lai pēc saistību izpildes apturēšanas izpildītu nolēmumu
   1.   Atbildētājs paziņo otrai pusei un Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejai par visiem pasākumiem, ko tas veicis, lai izpildītu šķīrējtiesas nolēmumu, kā arī par savu pieprasījumu pārtraukt saistību izpildes apturēšanu, ko piemēro prasītājs.
   2.   Ja puses 30 dienās no paziņojuma saņemšanas dienas nevienojas par paziņotā pasākuma atbilstību 2. panta noteikumiem, prasītājs rakstiski pieprasa šķīrējtiesas kolēģijai izlemt šo jautājumu. Par šādu pieprasījumu vienlaikus paziņo otrai pusei un Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejai. Šķīrējtiesas kolēģija 45 dienās no pieprasījuma saņemšanas dienas paziņo nolēmumu pusēm un Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejai. Ja šķīrējtiesa kolēģija nolemj, ja jebkurš pasākums, kas veikts, lai izpildītu nolēmumu, atbilst 2. panta noteikumiem, saistību izpildes apturēšanu izbeidz.

      III   IEDAĻA

         Kopīgie noteikumi

   14. pants
   Savstarpēji saskaņots risinājums
   Puses jebkurā laikā atbilstīgi šim protokolam strīdā var panākt savstarpēji saskaņotu risinājumu. Tās par šādu risinājumu paziņo Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejai un šķīrējtiesas kolēģijai. Pēc tam, kad ir paziņots par savstarpēji saskaņoto risinājumu, šķīrējtiesas kolēģija beidz savu darbību, un tiesvedība tiek izbeigta.
   15. pants
   Reglaments
   1.   Šā protokola III nodaļā noteiktās strīdu izšķiršanas procedūras regulē šim protokolam pievienotais reglaments.
   2.   Šķīrējtiesas kolēģijas sēdes saskaņā ar reglamentu ir atklātas, ja vien puses nevienojas citādi.
   16. pants
   Informācija un tehniskās konsultācijas
   Šķīrējtiesas kolēģija pēc savas iniciatīvas vai pēc kādas puses pieprasījuma var iegūt informāciju, ko tā uzskata par vajadzīgu šķīrējtiesas procesam. Turklāt šķīrējtiesas kolēģijai ir tiesības pēc sava ieskata lūgt ekspertu attiecīgo viedokli. Pirms šādu ekspertu izraudzīšanās tā apspriežas ar pusēm. Šādā veidā iegūtā informācija jādara zināma katrai pusei, un tām jādod iespēja izteikt apsvērumus. Ja vien puses nevienojas citādi, ieinteresētās fiziskās vai juridiskās personas, kuras veic uzņēmējdarbību pušu teritorijā, saskaņā ar reglamentu ir tiesīgas iesniegt rakstisku informāciju šķīrējtiesas kolēģijām. Šādā informācijā ir aplūkoti tikai strīda faktiskie aspekti, bet netiek aplūkoti juridiskie jautājumi.
   17. pants
   Interpretācijas noteikumi
   Šķīrējtiesas kolēģija interpretē 2. panta noteikumus saskaņā ar starptautisko publisko tiesību ierastajām interpretācijas normām, tostarp Vīnes Konvenciju par starptautisko līgumu tiesībām. Šķīrējtiesas nolēmumi nevar paplašināt vai sašaurināt 2. pantā paredzētās tiesības un pienākumus.
   18. pants
   Šķīrējtiesas lēmumi un nolēmumi
   1.   Šķīrējtiesas kolēģija dara visu iespējamo, lai ikvienu lēmumu pieņemtu vienprātīgi. Ja tomēr lēmumu nevar pieņemt vienprātīgi, attiecīgo jautājumu izšķir ar vairākuma balsojumu. Tomēr atšķirīgie šķīrējtiesnešu viedokļi nekādā gadījumā netiek publiskoti.
   2.   Visi šķīrējtiesas nolēmumi ir saistoši pusēm, un tie nerada tiesības vai neuzliek pienākumus fiziskām vai juridiskām personām. Nolēmumā ir izklāstīti konstatētie fakti, attiecīgo Asociācijas nolīguma noteikumu piemērojamība un galvenais pamatojums šķīrējtiesas konstatējumiem un secinājumiem. Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomiteja dara šķīrējtiesas nolēmumu pilnībā publiski pieejamu, ja vien tā nenolemj citādi, lai nodrošinātu ar uzņēmējdarbību saistītās informācijas konfidencialitāti.
   IV   NODAĻA

      VISPĀRĪGIE NOTEIKUMI

   19. pants
   Šķīrējtiesnešu saraksts
   1.   Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomiteja ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc šā protokola stāšanās spēkā izveido sarakstu ar vismaz 15 personām, kuras vēlas un ir spējīgas darboties kā šķīrējtiesneši. Katra puse ierosina vismaz piecas personas, lai tās darbotos kā šķīrējtiesneši. Turklāt abas puses izraugās vismaz piecas personas, kas nav pušu valstspiederīgie un kuras darbojas kā šķīrējtiesas kolēģijas priekšsēdētāji. Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomiteja nodrošina, lai sarakstā vienmēr tiktu saglabāts šis skaits.
   2.   Šķīrējtiesnešiem ir speciālas zināšanas vai pieredze tieslietās un starptautiskajā tirdzniecībā. Tie ir neatkarīgi, strādā savā kompetencē un nepieņem norādījumus ne no vienas organizācijas vai valdības, vai nav saistīti ar pušu valdībām un ievēro šim protokolam pievienoto ētikas kodeksu.
   3.   Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomiteja var izveidot papildu sarakstus ar vismaz 15 personām, kurām ir nozares ekspertu zināšanas konkrētos Asociācijas nolīguma jautājumos. Izmantojot 6. panta 2. punktā izklāstīto izraudzīšanās kārtību, Rūpniecības, tirdzniecības, pakalpojumu un ieguldījumu apakškomitejas priekšsēdētāji pēc abu pušu vienošanās var izmantot nozaru ekspertu sarakstu.
   4.   Ja šā panta 1. punktā minētais saraksts nav izveidots laikā, kad ir sagatavots pieprasījums par mediāciju vai šķīrējtiesas kolēģijas izveidošanu, šķīrējtiesnešus izlozē no to personu saraksta, kuras viena puse vai abas puses ir oficiāli ierosinājušas. Personas, kuras izvirzītas par šķīrējtiesas kolēģijas priekšsēdētāju vai mediatoru, nevar būt pušu valstspiederīgie.
   20. pants
   Saistība ar PTO pienākumiem
   1.   Ja kāda no pusēm vēlas panākt tāda strīda izšķiršanu, kas attiecas uz PTO nolīgumā noteiktajām saistībām, tā piemēro attiecīgos PTO nolīguma noteikumus un procedūras, neskarot šā nolīguma noteikumus.
   2.   Ja kāda no pusēm vēlas panākt tāda strīda izšķiršanu, kas attiecas uz saistībām, kuras saskaņā ar 2. pantu ietilpst šā nolīguma darbības jomā, tā piemēro šā nolīguma noteikumus un procedūras.
   3.   Ja kāda no pusēm vēlas panākt tāda strīda izšķiršanu, kas attiecas uz saistībām, kuras saskaņā ar 2. pantu ietilpst šā nolīguma darbības jomā un kuras pēc būtības atbilst saistībām saskaņā ar PTO nolīgumu, piemēro attiecīgos PTO nolīguma noteikumus un procedūras, neskarot šā nolīguma noteikumus, izņemot gadījumu, kad puses vienojas citādi.
   4.   Ja strīda izšķiršanas procedūras ir sāktas, jāizmanto vienīgi tā tiesa, kas izraudzīta saskaņā ar iepriekš minētajiem punktiem, ja vien minētā tiesa nav lēmusi par to, ka konkrētais strīds nav tās jurisdikcijā.
   5.   Šā nolīguma noteikumi neliedz pusei apturēt saistību izpildi, ko atļauj PTO Strīdu izšķiršanas iestāde. PTO nolīgumu neizmanto, lai liegtu kādai no pusēm apturēt šajā nolīgumā paredzēto saistību izpildi.
   21. pants
   Termiņi
   1.   Visus šajā protokolā noteiktos termiņus, ieskaitot termiņus, kuros šķīrējtiesas kolēģijām ir jāpaziņo savi nolēmumi, skaita kalendārajās dienās no nākamās dienas pēc darbības vai fakta, uz ko tie attiecas.
   2.   Jebkuru šajā protokolā minēto termiņu var pagarināt, pusēm savstarpēji vienojoties. Puses apņemas labvēlīgi izskatīt pieprasījumus par termiņu pagarināšanu, ja kāda no pusēm nevar ievērot šajā protokolā paredzētās procedūras. Šķīrējtiesas kolēģija pēc puses pieprasījuma var pagarināt procesā piemērojamos termiņus, ievērojot pušu dažādo attīstības pakāpi.
   22. pants
   Protokola pārskatīšana un grozīšana
   1.   Asociācijas padome ne vēlāk kā trīs gados pēc šā protokola un tā pielikumu stāšanās spēkā pārskata to īstenošanu, lai lemtu par to darbības turpināšanu, grozīšanu vai pārtraukšanu.
   2.   Veicot šādu pārskatīšanu, Asociācijas padome var izskatīt iespēju izveidot vairākiem Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumiem kopīgu Apelācijas iestādi.
   3.   Asociācijas padome var lemt par šā protokola un tā pielikumu grozīšanu.
   23. pants
   Stāšanās spēkā
   Puses apstiprina šo protokolu saskaņā ar savām procedūrām. Šis protokols stājas spēkā nākamā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad puses ir paziņojušas viena otrai, ka ir pabeigtas šajā pantā minētās procedūras.

      Briselē, divi tūkstoši desmitā gada vienpadsmitajā novembrī divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu, zviedru un arābu valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l’Union européenne
         Per l’Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         За Арабска република Египет
         Por la República Árabe de Egipto
         Za Egyptskou arabskou republiku
         For Den Arabiske Republik Egypten
         Für die Arabische Republik Ägypten
         Egiptuse Araabia Vabariigi nimel
         Για την Αραβική Δημοκρατία της Αιγύπτου
         For the Arab Republic of Egypt
         Pour la République arabe d'Égypte
         Per la Repubblica araba d'Egitto
         Ēģiptes Arābu Republikas vārdā –
         Egipto Arabų Respublikos vardu
         Az Egyiptomi Arab Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika Għarbija tal-Eġittu
         Voor de Arabische Republiek Egypte
         W imieniu Arabskiej Republiki Egiptu
         Pela República Árabe do Egipto
         Pentru Republica Arabă Egipt
         Za Arabsko republiko Egipt
         Za Egyptskú arabskú republiku
         Egyptin arabitasavallan puolesta
         På Arabrepubliken Egyptens vägnar

      (1)  Šā protokola noteikumi neskar 34. pantu Protokolā par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm.
   PIELIKUMI

               I PIELIKUMS

               :

                  ŠĶĪRĒJTIESAS REGLAMENTS

               II PIELIKUMS

               :

                  ŠĶĪRĒJTIESAS KOLĒĢIJU LOCEKĻU UN MEDIATORU ĒTIKAS KODEKSS


title: 2012/133/ES: Eiropas Centrālās bankas Lēmums ( 2012. gada 27. februāris ), ar ko atceļ Lēmumu ECB/2010/3 par pagaidu pasākumiem, kas saistīti ar Grieķijas valdības emitētu vai garantētu parāda instrumentu atbilstību (ECB/2012/2)

text:
               1.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 59/36

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS
   (2012. gada 27. februāris),
   ar ko atceļ Lēmumu ECB/2010/3 par pagaidu pasākumiem, kas saistīti ar Grieķijas valdības emitētu vai garantētu parāda instrumentu atbilstību
   (ECB/2012/2)
   (2012/133/ES)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 127. panta 2. punkta pirmo ievilkumu,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus (turpmāk – “ECBS Statūti”) un jo īpaši to 12.1. pantu un 34.1. panta otro ievilkumu saistībā ar 3.1. panta pirmo ievilkumu un 18.2. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar ECBS Statūtu 18.1. pantu Eiropas Centrālā banka (ECB) un to dalībvalstu nacionālās centrālās bankas, kuru valūta ir euro, var veikt kredītoperācijas ar kredītiestādēm un citiem tirgus dalībniekiem, aizdodot pret atbilstošu nodrošinājumu. Kritēriji, kas nosaka nodrošinājuma atbilstību Eurosistēmas monetārās politikas operāciju mērķiem, noteikti I pielikumā 2011. gada 20. septembra Pamatnostādnei ECB/2011/14 par Eurosistēmas monetārās politikas instrumentiem un procedūrām (1) (turpmāk – “Vispārējā dokumentācija”).

               (2)

               Saskaņā ar Vispārējās dokumentācijas 1.6. sadaļu ECB Padome jebkurā laikā var mainīt Eurosistēmas monetārās politikas operāciju instrumentus, nosacījumus, kritērijus un procedūras. Saskaņā ar Vispārējās dokumentācijas 6.3.1. sadaļu Eurosistēma patur sev tiesības noteikt, vai kāda emisija, emitents, debitors vai garantijas devējs atbilst augstu kredītstandartu prasībām, pamatojoties uz jebkādu informāciju, ko tā varētu uzskatīt par būtisku.

               (3)

               ECB 2010. gada 6. maija Lēmums ECB/2010/3 par pagaidu pasākumiem, kas saistīti ar Grieķijas valdības emitētu vai garantētu parāda instrumentu atbilstību (2), kā ārkārtas pasākumu paredzēja uz laiku apturēt Eurosistēmas obligātās prasības kredītspējas slieksnim, ko piemēro Grieķijas valdības emitētiem tirgojamiem parāda instrumentiem, kā arī Grieķijā reģistrētu emitentu emitētiem un Grieķijas valdības pilnībā garantētiem tirgojamiem parāda instrumentiem.

               (4)

               Grieķijas Republika ir pieņēmusi lēmumu privātā sektora iesaistes kontekstā nākt klajā ar priekšlikumu Grieķijas valdības emitētu tirgojamo parāda instrumentu turētājiem veikt parāda apmaiņu.

               (5)

               Šāds Grieķijas Republikas lēmums ir vēl negatīvāk ietekmējis Grieķijas valdības emitētu tirgojamo parāda instrumentu un Grieķijā reģistrētu emitentu emitētu tirgojamo parāda instrumentu, ko pilnībā garantējusi Grieķijas valdība, nodrošinājuma pietiekamību Eurosistēmas operācijām.

               (6)

               Lēmums ECB/2010/3 būtu jāatceļ,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma ECB/2010/3 atcelšana
   Tiek atcelts Lēmums ECB/2010/3.
   2. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā 2012. gada 28. februārī.

      Frankfurtē pie Mainas, 2012. gada 27. februārī

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI

      (1)  OV L 331, 14.12.2011., 1. lpp.

      (2)  OV L 117, 11.5.2010., 102. lpp.


title: 2012/24/ES: Komisijas Lēmums ( 2012. gada 11. janvāris ), ar ko izbeidz antidempinga procedūru attiecībā uz Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes vinilacetāta importu un atmaksā summas, kuras nodrošinātas ar noteiktajiem pagaidu maksājumiem

text:
               12.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 8/36

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2012. gada 11. janvāris),
   ar ko izbeidz antidempinga procedūru attiecībā uz Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes vinilacetāta importu un atmaksā summas, kuras nodrošinātas ar noteiktajiem pagaidu maksājumiem
   (2012/24/ES)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2009. gada 30. novembra Regulu (EK) Nr. 1225/2009 par aizsardzību pret importu par dempinga cenām no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 9. pantu,
   pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
   tā kā:
   A.   PROCEDŪRA

   1.   Procedūras sākšana un pagaidu pasākumu noteikšana

               (1)

               Komisija 2010. gada 22. oktobrī atbilstīgi pamatregulas 5. pantam saņēma sūdzību par Amerikas Savienoto Valstu (ASV) izcelsmes vinilacetāta (turpmāk “attiecīgais ražojums”) importu par dempinga cenām, kas, iespējams, rada kaitējumu.

               (2)

               Sūdzību iesniedza Ineos Oxide Ltd (“sūdzības iesniedzējs”), kas ražo nozīmīgu daļu – šajā gadījumā vairāk nekā 25 % – no Savienības ražošanas nozares saražotā attiecīgā ražojuma kopapjoma.

               (3)

               Komisija 2010. gada 4. decembrī, publicējot paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
                   (2), sāka antidempinga procedūru attiecībā uz ASV izcelsmes vinilacetāta importu Savienībā.

               (4)

               Komisija ar Regulu (ES) Nr. 821/2011 (3) (“pagaidu regula”) noteica antidempinga pagaidu maksājumu tāda vinilacetāta importam, kuru pašlaik klasificē ar KN kodu 2915 32 00 un kura izcelsme ir ASV.

         B.   SŪDZĪBAS ATSAUKŠANA UN PROCEDŪRAS IZBEIGŠANA

               (5)

               Sūdzības iesniedzējs ar 2011. gada 4. novembra vēstuli Komisijai oficiāli atsauca sūdzību.

               (6)

               Saskaņā ar pamatregulas 9. panta 1. punktu procedūru var izbeigt, ja sūdzība ir atsaukta, ja vien šāda izbeigšana nav pretrunā Savienības interesēm.

               (7)

               Komisija uzskatīja, ka šī procedūra būtu jāizbeidz, jo izmeklēšanā netika atklāti apsvērumi, kas liecinātu, ka šāda izbeigšana nav Savienības interesēs. Par to attiecīgi informēja ieinteresētās personas, un tām bija iespēja izteikt piezīmes. Piezīmes par to, ka šāda izbeigšana nav Savienības interesēs, netika saņemtas.

               (8)

               Pēc informācijas paziņošanas viena no ieinteresētajām personām apgalvoja, ka to nebūtu bijis jāizslēdz no Savienības ražošanas nozares definīcijas jomas vai arī būtu jāgroza pagaidu regula, lai uz attiecīgo personu attiecinātu šo definīciju. Šajā sakarībā būtu jānorāda, ka pagaidu regulas konstatējumi, kas pamatoti uz izmeklēšanas gaitā gūto informāciju, bija tikai provizoriski, kā noteikts pagaidu regulas 31. apsvērumā. Antidempinga procedūras tika izbeigtas, nenosakot galīgos antidempinga pasākumus, pēc tam, kad tika atsaukta sūdzība, tādēļ nav lietderīgi izbeigšanas lēmumā noteikt galīgos konstatējumus vai grozīt pagaidu regulu.

               (9)

               Tiek atgādināts, ka attiecīgie konstatējumi bija provizoriski. Tādējādi turpmākus gadījumus saistībā ar ražojumu vai personām, uz kurām attiecas minētā procedūra, izvērtēs atsevišķi.

               (10)

               Tādēļ Komisija secina, ka antidempinga procedūra attiecībā uz ASV izcelsmes attiecīgā ražojuma importu Savienībā būtu jāizbeidz, nenosakot antidempinga pasākumus.

               (11)

               Būtu jāatmaksā pagaidu maksājumi, kas nodrošināti, pamatojoties uz Regulu (ES) Nr. 821/2011,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Antidempinga procedūra attiecībā uz tāda vinilacetāta importu, kuru pašlaik klasificē ar KN kodu 2915 32 00 un kura izcelsme ir Amerikas Savienotajās Valstīs, ar šo tiek izbeigta, nenosakot antidempinga pasākumus.
   2. pants
   Ar šo atceļ Regulu (ES) Nr. 821/2011.
   3. pants
   Atmaksā summas, kuras atbilstīgi Regulai (ES) Nr. 821/2011 nodrošinātas ar antidempinga pagaidu maksājumiem par tāda vinilacetāta importu, kuru pašlaik klasificē ar KN kodu 2915 32 00 un kura izcelsme ir Amerikas Savienotajās Valstīs.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2012. gada 11. janvārī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 343, 22.12.2009., 51. lpp.

      (2)  OV C 327, 4.12.2010., 23. lpp.

      (3)  OV L 209, 17.8.2011., 24. lpp.


               23.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 482/155

         P7_TA(2014)0001
   Pieprasījums aizstāvēt Lara Comi deputāta imunitāti
   Eiropas Parlamenta 2014. gada 14. janvāra lēmums par pieprasījumu aizstāvēt Lara Comi imunitāti un privilēģijas (2013/2190(IMM))
   (2016/C 482/25)

      Eiropas Parlaments,

               —

               ņemot vērā Lara Comi2013. gada 30. jūlija pieprasījumu aizstāvēt viņas imunitāti saistībā ar kriminālo tiesvedību Ferrāras tiesā, kurš paziņots plenārsēdē 2013. gada 9. septembrī,

               —

               pēc Lara Comi uzklausīšanas 2013. gada 5. novembrī saskaņā ar Reglamenta 7. panta 3. punktu,

               —

               ņemot vērā 7. protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. un 9. pantu, kā arī 1976. gada 20. septembra Akta par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās 8. un 9. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas 1964. gada 12. maija, 1986. gada 10. jūlija, 2008. gada 15. un 21. oktobra, 2010. gada 19. marta un 2011. gada 6. septembra spriedumus (1),

               —

               ņemot vērā Reglamenta 6. panta 3. punktu un 7. pantu,

               —

               ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A7-0469/2013),

               A.

               tā kā Eiropas Parlamenta deputāte Lara Comi ir pieprasījusi aizstāvēt viņas deputātes imunitāti, jo pret viņu Ferrāras prokuratūra ir uzsākusi kriminālprocesu, pamatojoties uz sūdzību par apmelošanu smagā formā, kas paredzēta Itālijas kriminālkodeksa 595. panta 2. un 3. punktā, un 1990. gada 6. augusta likuma Nr. 223 30. pantā un kas esot notikusi, viņai uzstājoties televīzijas translētas politiskas diskusijas laikā;

               B.

               tā kā protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. pantā, uz kuru konkrēti atsaucas Lara Comi, pieprasot aizstāvēt viņas imunitāti, ir noteikts, ka pret Eiropas Parlamenta deputātu nevar veikt izmeklēšanas darbības, viņus aizturēt vai uzsākt tiesvedību sakarā ar viedokli, ko viņi pauduši vai balsojumu, ko viņi veikuši, pildot pienākumus;

               C.

               tā kā Reglamenta 6. pantā ir noteikts, ka, īstenojot savas pilnvaras attiecībā uz privilēģijām un imunitāti, Parlamenta mērķis ir pirmām kārtām saglabāt savu demokrātiskas likumdevējas asamblejas integritāti un nodrošināt deputātu neatkarību, viņiem veicot savus pienākumus;

               D.

               tā kā Parlamentam ir plaša rīcības brīvība attiecībā uz lēmumu par kāda Parlamenta deputāta pieprasījumu aizstāvēt viņa parlamentāro imunitāti (2);

               E.

               tā kā Eiropas Savienības Tiesa ir atzinusi, ka deputāta viedoklis, kuru tas ir paudis ārpus Eiropas Parlamenta, var tikt uzskatīts par viedokli, kuru viņš ir izteicis, pildot savus pienākumus saskaņā ar protokola 8. pantu, tādējādi par galveno kritēriju uzskatot izteikuma raksturu un saturu, nevis vietu, kurā ir izteikti vārdi (3);

               F.

               tā kā Lara Comi uzaicināja uz minēto televīzijas raidījumu kā Eiropas Parlamenta deputāti, nevis kā personu, kas pārstāv kādu nacionālo partiju, kuru cita starpā jau pārstāvēja viena cita programmas viešņa, ievērojot valsts tiesību normas, ar kurām ir paredzēts nodrošināt politisko partiju locekļu līdzsvarotu pārstāvību vēlēšanu kampaņas laikā rīkotajās televīzijas debatēs, kā tas arī bija šajā gadījumā;

               G.

               piekrītot, ka mūsdienu demokrātijā politiskās debates notiek arī ārpus Parlamenta sienām un ka tiek izmantoti visdažādākie komunikācijas līdzekļi — sākot no paziņojumiem presē un beidzot ar internetu;

               H.

               tā kā minētajā televīzijas raidījumā Lara Comi uzstājās kā Eiropas Parlamenta deputāte, lai apspriestu politiskas problēmas, tostarp tādas, kas attiecas uz publisko iepirkumu un organizēto noziedzību, proti, par jautājumiem, ar kuriem viņa ir nerimstoši nodarbojusies, būdama Eiropas Parlamenta deputāte;

               I.

               tā kā nākamajā dienā deputāte Lara Comi debašu oponentam aizsūtīja savu atvainošanos, kuru pēc tam atkārtoja citā valsts televīzijas raidījumā,

               1.

               nolemj aizstāvēt Lara Comi imunitāti un privilēģijas;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam nekavējoties nosūtīt šo lēmumu un atbildīgās komitejas ziņojumu Itālijas Republikas kompetentajām iestādēm un Lara Comi.

      (1)  1964. gada 12. maija spriedums lietā 101/63, Wagner/Fohrmann un Krier (Recueil, 387. lpp.), 1986. gada 10. jūlija spriedums lietā 149/85, Wybot/Faure u. c. (Recueil, 2391. lpp.), 2008. gada 15. oktobra spriedums lietā T-345/05, Mote/Parlaments (Krājums, II-2849. lpp.), 2008. gada 21. oktobra spriedums apvienotajās lietās C-200/07 un C-201/07, Marra/De Gregorio un Clemente (Krājums, I-7929. lpp.), 2010. gada 19. marta spriedums lietā T-42/06, Gollnisch/Parlaments (Krājums, II-1135. lpp.), 2011. gada 6. septembra spriedums lietā C-163/10, Patriciello (Krājums, I-7565. lpp.).

      (2)  spriedums lietā T-42/06 Gollnisch pret Parlamentu, 101. punkts.

      (3)  sprieduma lietā Patricello, sk. iepriekš, 30. punkts.


title: 2011/620/ES: Padomes Lēmums ( 2011. gada 12. jūlijs ) par to, lai Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību

text:
               21.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 243/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 12. jūlijs)
   par to, lai Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību
   (2011/620/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija Savienības vārdā ir risinājusi sarunas par Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību (“Nolīgums”).

               (2)

               Nolīgums ļaus savstarpēji aizsargāt attiecīgo Pušu ģeogrāfiskās izcelsmes norādes, kā arī veicinās ES kaimiņvalstu tiesību aktu tuvināšanu.

               (3)

               Nolīgums būtu jāparaksta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo tiek dotas pilnvaras Savienības vārdā parakstīt Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzību, ņemot vērā tā noslēgšanu (1).
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt Nolīgumu.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2011. gada 12. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. VINCENT-ROSTOWSKI

      (1)  Nolīguma tekstu publicēs kopā ar lēmumu par tā noslēgšanu.


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (2009. gada 23. aprīlis) par Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, II iedaļa - Padome

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 255/18

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2009. gada 23. aprīlis)
   par Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, II iedaļa – Padome
   (2009/629/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Kopienu galīgos gada pārskatus par 2007. finanšu gadu – I sējums (C6-0417/2008) (2),

               —

               ņemot vērā Padomes gada ziņojumu par 2007. gadā veiktajām iekšējām revīzijām, ko tā iesniegusi budžeta izpildes apstiprinātājiestādei,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par 2007. finanšu gada budžeta izpildi, kuram pievienotas pārbaudīto iestāžu atbildes (3),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta iesniegusi saskaņā ar EK līguma 248. pantu,

               —

               ņemot vērā EK līguma 272. panta 10. punktu, kā arī 274., 275. un 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes ģenerālsekretāra/augstā pārstāvja kopējās ārpolitikas un drošības politikas jomā Lēmumu Nr. 190/2003 par Padomes locekļu delegātu ceļa izdevumu atlīdzināšanu (6),

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (7),

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A6-0150/2009),

               1.

               atliek lēmuma pieņemšanu attiecībā uz apstiprinājuma sniegšanu Padomes ģenerālsekretāram par Padomes 2007. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Padomei, Komisijai, Tiesai, Revīzijas palātai, Eiropas Ombudam un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Hans-Gert PÖTTERING

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV L 77, 16.3.2007.

      (2)  OV C 287, 10.11.2008., 1. lpp.

      (3)  OV C 286, 10.11.2008., 1. lpp.

      (4)  OV C 287, 10.11.2008., 111. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (6)  Lēmums pamatojas Padomes 2002. gada 22. jūlijā Reglamentā (OV L 230, 28.8.2002., 7. lpp.).

      (7)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

   EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2009. gada 23. aprīlis)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no Lēmuma par Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, II iedaļa – Padome
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Kopienu galīgos gada pārskatus par 2007. finanšu gadu – I sējums (C6-0417/2008) (2),

               —

               ņemot vērā Padomes gada ziņojumu par 2007. gadā veiktajām iekšējām revīzijām, ko tā iesniegusi budžeta izpildes apstiprinātājiestādei,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par 2007. finanšu gada budžeta izpildi, kuram pievienotas pārbaudīto iestāžu atbildes (3),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta iesniegusi saskaņā ar EK līguma 248. pantu,

               —

               ņemot vērā EK līguma 272. panta 10. punktu, kā arī 274., 275. un 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes ģenerālsekretāra/augstā pārstāvja kopējās ārpolitikas un drošības politikas jomā Lēmumu Nr. 190/2003 par Padomes locekļu delegātu ceļa izdevumu atlīdzināšanu (6),

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (“Iestāžu nolīgums”) (7),

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A6-0150/2009),

               A.

               tā kā Padome atsakās sniegt Parlamentam visu dokumentu par budžeta izpildi un visu gada darbības pārskatu un ir iesniegusi tikai sava iekšējā revidenta gada darbības pārskatu;

               B.

               tā kā Padome atsakās oficiāli tikties ar Parlamentu saistībā ar tās budžeta izpildes apstiprināšanu;

               C.

               tā kā Ķelnes 1999. gada 3. un 4. jūnija Eiropadomes secinājumos paredzēts piešķirt Padomei rīcības pilnvaras spēcīgākas kopējās Eiropas drošības un aizsardzības politikas (KEDAP) jomā;

               D.

               tā kā Lēmumā Nr. 190/2003 Padome ļoti skaidri norāda, ka tā izmanto apropriācijas kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP) jomā saskaņā ar Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, proti, ka “Padomes ģenerālsekretārs/augstais pārstāvis kopējās ārpolitikas un drošības politikas jomā.., kam palīdz ģenerālsekretāra vietnieks, ir pilnībā atbildīgs par Eiropas Kopienu vispārējā budžeta Padomes II iedaļas apropriāciju administrāciju un veic visus nepieciešamos pasākumus to pareizas pārvaldības nodrošināšanai. Viņš izlieto līdzekļus saskaņā ar noteikumiem Finanšu regulā, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam”;

               E.

               tā kā ar Padomes 2004. gada 23. februāra Lēmumu 2004/197/KĀDP (8) izveidoja mehānismu Athena tādu Eiropas Savienības operāciju kopējo izmaksu finansēšanas pārvaldībai, kas skar militārus vai aizsardzības aspektus, un šis lēmums kopā ar Padomē 2004. gada 28. aprīlī sanākušo dalībvalstu valdību pārstāvju lēmumu par privilēģijām un imunitāti, ko piešķir saistībā ar Athena
                   (9), veido mehānismu tādu Eiropas Savienības operāciju kopējo izmaksu finansēšanas pārvaldībai, kas skar militārus vai aizsardzības aspektus, nodrošina ar to saistītas privilēģijas un imunitāti, kā arī piešķir Padomei rīcības pilnvaras;

               F.

               tā kā Padomes 2000. gada 28. februāra Lēmumā 2000/178/KĀDP par noteikumiem, ko piemēro valstu ekspertiem militārā jomā, kurus pārejas posmā norīko Padomes Ģenerālsekretariātam (10), un Padomes 2001. gada 22. janvāra Lēmumā par Eiropas Savienības Militārā štāba izveidošanu (11) skaidri noteikts, ka izdevumus, kuri rodas no militāro ekspertu norīkošanas, sedz no Padomes budžeta;

               G.

               tā kā Padomes ikgadējais ziņojums par KĀDP galvenajiem aspektiem un pamatvirzienu izvēli, kas iesniegts Eiropas Parlamentam saskaņā ar Iestāžu nolīguma 43. punktu, ir aprakstītas tikai KĀDP darbības, piemēram, kopējās nostājas, vienotas rīcības un īstenošanas lēmumi,

               1.

               norāda, ka 2007. gadā Padomes rīcībā bija saistību apropriācijas kopumā EUR 650 000 000 apmērā (2006. gadā – EUR 626 000 000) un to izlietojuma līmenis bija 81,89 %, kas ir zemāks nekā 2006. gadā (91,79 %) un zemāks nekā pārējo iestāžu vidējais rādītājs (93,82 %);

               2.

               atkārtoti apliecina nostāju, kas pausta 2002. gada 25. aprīļa rezolūcijā par 2000. finanšu gada budžeta izpildi, proti, ka “.. Eiropas Parlaments un Padome agrāk nav savstarpēji pārbaudījuši savu budžeta iedaļu izpildi; uzskata – ņemot vērā to, ka izdevumi, ko finansē no Padomes administratīvā budžeta, aizvien vairāk attiecas uz darbību ārpolitikas, drošības un aizsardzības politikas un ieslietu un iekšlietu jomā, šī principa darbības joma būtu jāprecizē, lai nošķirtu tradicionālos administratīvos izdevumus no darbībām šajās jaunajās politikas jomās” (12);

               3.

               noraida Padomes viedokli, ka tas, ka Parlaments un Padome agrāk nav savstarpēji pārbaudījuši savu budžeta iedaļu izpildi, izriet no t. s. džentlmeņu vienošanās; uzskata, ka ņemot vērā administratīvo izdevumu pieaugumu un to, ka aizvien vairāk izdevumu pēc būtības paredzēti darbībai, Padomes administratīvie izdevumi būtu jāpārbauda tādā pašā veidā, kā tas notiek attiecībā uz pārējām ES iestādēm budžeta izpildes apstiprinājuma procedūrā, kas noteikta ar Līguma 276. pantu;

               4.

               atkārtoti apliecina nostāju, kas pausta 3. punktā 2008. gada 22. aprīļa rezolūcijā par 2006. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu, proti: “pauž nožēlu, ka atšķirībā no citām iestādēm Padome nesniedz Eiropas Parlamentam gada darbības pārskatu, atsaucoties uz 1970. gada džentlmeņu vienošanos.., un ka Finanšu regulā nav iekļauta šāda prasība; aicina Padomi, lai nodrošinātu lielāku pārskatatbildību plašas sabiedrības un nodokļu maksātāju priekšā, pārskatīt lēmumu nepublicēt un neiesniegt Parlamentam darbības pārskatu” (13); atgādina, ka šis paziņojums arī pilnībā atbilst 44. un 45. punktam Parlamenta 2008. gada 19. februāra rezolūcijā par pārredzamību finanšu jautājumos (14); pieprasa, lai Padome pārskata lēmumu nepubliskot savu gada darbības pārskatu tīmekļa vietnē;

               5.

               atkārtoti apliecina nostāju, kas pausta 12. punktā 2007. gada 24. aprīļa rezolūcijā par 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu, proti: “aicina nodrošināt pēc iespējas lielāku pārredzamību kopējās ārpolitikas un drošības politikas (KĀDP) jomā; prasa, lai Padome nodrošina, ka atbilstīgi 42. punktam.. Iestāžu nolīgumā.. Padomes budžetā netiktu iekļauti ar KĀDP saistītie darbības izdevumi; patur tiesības veikt pasākumus, kādus Parlaments uzskatīs par vajadzīgu, ja minētais nolīgums tiks pārkāpts” (15);

               6.

               prasa Padomei tās budžeta 3. sadaļā (“Izdevumi, kas radušies, iestādei veicot īpašus uzdevumus”) katrā pantā un postenī norādīt izdevumu faktisko veidu, lai Parlaments saskaņā ar Iestāžu nolīgumu varētu pārbaudīt to, vai daļa izdevumu nav darbības izdevumi;

               7.

               atkārtoti pauž nostāju, kas minēta 58. punktā Eiropas Parlamenta 2007. gada 23. maija rezolūcijā par Padomes ikgadējo ziņojumu Eiropas Parlamentam par KĀDP galvenajiem aspektiem un pamatvirzienu izvēli, tostarp finansiālo ietekmi uz Eiropas Savienības vispārējo budžetu – 2005 (16), proti: “uzskata, ka finansiālas ietekmes uz ES budžetu patiesu novērtēšanu līdz šim ir kavējis tas, ka Padome nav laikus sniegusi informāciju, uzskata, ka pēc jaunā Iestāžu nolīguma parakstīšanas ir pienācis laiks īstenot šo tagad skaidri apstiprināto noteikumu burtu un garu”;

               8.

               uzskata, ka konkrētas darbības plānošana, sagatavošana un kontrole, ko veic KĀDP darbinieki Padomes Sekretariātā, ir neatņemamas un būtiski svarīgi darbības elementi un ka šie pasākumi ir saistīti ar politikas un konkrētu darbību īstenošanu un nav uzskatāmi par daļu no Padomes Sekretariāta parastajiem darba pienākumiem;

               9.

               pauž pārsteigumu, konstatējot, ka 2202. budžeta pozīcijas ievērojama daļa (līdz 66 %) tika pārvietota, izmantojot to nevis mutiskās tulkošanas, bet ar KĀDP/EDAP saistīto ceļa izdevumu segšanai; norāda, ka 2006. gadā šī summa bija EUR 12 672 984, un aicina iesniegt informāciju par šīs budžeta pozīcijas apjomu 2007. gadā; lielākas pārredzamības dēļ prasa, lai šim nolūkam izveidotu atsevišķu budžeta pozīciju;

               10.

               prasa nodrošināt ES terorisma apkarošanas koordinatora izdevumu pārredzamību;

               11.

               aicina Padomi iesniegt ex post novērtējumu par atsevišķām EDAP darbībām;

               12.

               atkārtoti apstiprina savu nostāju, kas pausta iepriekš minētās 2007. gada 23. maija rezolūcijas 47. punktā, proti: “atkārtoti pauž vilšanos, ka Padome aprobežojas tikai ar Parlamenta informēšanu un iepriekšējā gadā veikto KĀDP pasākumu aprakstoša sarakstu iesniegšanu, ko pati Padome ir norādījusi gada ziņojumu preambulās tā vietā, lai katra gada sākumā patiesi apspriestos ar Parlamentu par galvenajiem aspektiem un prioritātēm attiecīgajam gadam, tajā skaitā par to finanšu ietekmi, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 28. pantā, un pēc tam ziņotu Parlamentam, vai Parlamenta pienesums ir ņemts vērā un, ja ir, tad – kādā veidā, uzsver to, ka šāda prakse faktiski ir 21. panta pārkāpums pēc būtības”;

               13.

               norāda, ka Padome ir pieņēmusi lēmumu, ar ko novērsīs jebkādus atlikušos maksājumus saistībā ar kompensācijas dienām pēc pensionēšanās un izveidos obligātu sistēmu, lai līdz 2009. gadam pabeigtu visu atlikušo ikgadējā atvaļinājuma uzkrājumu likvidāciju; mudina Padomi ievērot pašas noteikto termiņu;

               14.

               atzinīgi vērtē to, ka jaunā integrētā pārvaldības un finanšu kontroles sistēma (SAP), kas darbojas kopš 2008. gada 1. janvāra, ir izstrādāta, pamatojoties uz Padomes, Revīzijas palātas un Tiesas sadarbību, un tādējādi nozīmē minēto trīs iestāžu budžeta līdzekļu ievērojamu ietaupījumu un arī efektivitātes pieaugumu;

               15.

               pauž nožēlu, ka saskaņā ar Padomes iekšējā revidenta gada darbības pārskatu Padome nav spējusi aizpildīt brīvās amata vietas savā Iekšējās revīzijas dienestā;

               16.

               pieņem zināšanai to, ka saskaņā ar iepriekš minēto gada darbības pārskatu iekšējais revidents ir ieteicis pilnībā likvidēt “comptes hors budget”; prasa, lai Padome nekavējoties pilnībā likvidē visus šādus kontus;

               17.

               prasa, lai Padome atrisina problēmu, kas saistīta ar “vérification des factures”, kā to ierosina Padomes iekšējais revidents;

               18.

               uzskata, ka Parlamenta atkārtotie un līdz šim atbildi nesaņēmušie aicinājumi nodrošināt Padomes KĀDP/EDAP izdevumu lielāku pārredzamību un stingrāku parlamentāru pārbaudi ir jāatbalsta ar tādu budžeta grozījumu palīdzību, kuru mērķis būtu iekļaut rezervē atsevišķu attiecīgo Padomes 2010. gada budžeta pozīciju apropriācijas;

               19.

               atgādina, ka 2008. gada 4. decembra rezolūcijā par Revīzijas palātas Īpašo ziņojumu Nr. 8/2007 par administratīvu sadarbību pievienotās vērtības nodokļa jomā (17) Parlaments aicināja Padomi pieņemt oficiālus secinājumus par Revīzijas palātas konstatējumiem; pauž nožēlu, ka Padome nav reaģējusi uz šo pieprasījumu; aicina Padomi informēt Parlamenta kompetento komiteju par to, kādēļ tā nav pieņēmusi oficiālus secinājumus, kā arī par pasākumiem, kas veikti saistībā ar šo īpašo ziņojumu;

               20.

               prasa, lai nākamajā gada pārskatā Eiropas Revīzijas palāta īpašu uzmanību pievērš Padomes budžeta izpildei;

         Lēmuma par budžeta izpildes apstiprināšanu atlikšanas iemesli

               21.

               norāda, ka atlikšanas iemesli ir šādi:

                           a)

                           Padome nav pieņēmusi uzaicinājumu oficiāli un formāli tikties ar Parlamenta kompetento komiteju vai tās referentu, lai apspriestu jautājumus par 2007. gada budžeta izpildi;

                           b)

                           ne Parlamenta kompetentā komiteja, ne arī referents pirms komitejas balsojuma par ziņojuma projektu 2009. gada 16. martā nav saņēmuši izsmeļošu rakstisku atbildi, kurā būtu sniegta Padomei prasītā informācija un dokumenti, kas minēti pielikumā 2009. gada 18. februāra vēstulei, kuru parakstījuši kompetentās komitejas referents un koordinatori;

                           c)

                           Parlaments no Padomes nav saņēmis tādus pamatdokumentus kā gada darbības pārskats un pilns veikto budžeta pārvietojumu saraksts;

                           d)

                           šāds pārredzamības un atklātības trūkums no Padomes puses oficiāla un formāla dialoga vajadzībām nedod iespēju sniegt jēgpilnu budžeta izpildes apstiprinājumu, un it īpaši tas arī liedz Parlamentam pārbaudīt, to, vai Padomes budžeta izpildē nav darbības izdevumu, saskaņā ar Iestāžu nolīgumu;

         Turpmāk veicamie pasākumi un Parlamentam iesniedzamie dokumenti

               22.

               aicina Padomes ģenerālsekretāru/augsto pārstāvi KĀDP jomā vēlākais līdz 2009. gada 15. maijam sniegt Parlamenta kompetentajai komitejai izsmeļošas rakstiskas atbildes uz šādiem jautājumiem:

                           A.

                           par ārpusbudžeta kontiem (comptes hors budget) (sk. iekšējā revidenta ieteikumu R.2 par 2007. gadu):

                                       —

                                       Cik ārpusbudžeta (hors budget) kontu Padomei bija 2007. gadā?

                                       —

                                       Kad šie konti tika izveidoti un kādam mērķim?

                                       —

                                       Kāds ir šo kontu juridiskais pamats? Kāda summa ir katrā no kontiem?

                                       —

                                       Visu 2007. finanšu gadā veikto pārskaitījumu saraksts par katru no kontiem, kā arī deleģēto kredītrīkotāju saraksts pa budžeta pozīcijām;

                           B.

                           par rēķinu pārbaudi (vérification des factures) (sk. iekšējā revidenta ieteikumu R.1 par 2007. gadu):

                                       —

                                       Uz kāda pamata iekšējais revidents secināja, ka ex ante pārbaude nenotiek apmierinoši?

                                       —

                                       Vai ir budžeta pozīcijas, par kurām tiek veiktas ex ante un/vai ex post kontroles?

                                       —

                                       Cik rēķinu tika pārbaudīti, cik daudz rēķinu procentuāli tika paņemti paraugam, un cik daudz rēķinos procentuāli bija kļūdas?

                                       —

                                       Vai Padome ir sagatavojusi rīcības plānu, lai šo problēmu atrisinātu, un, ja jā, tad kad tas tiks īstenots?

                           C.

                           par budžeta 2 2 0 2. pozīciju (mutiskās tulkošanas izmaksas):

                                       —

                                       Kāpēc mutiskajai tulkošanai paredzētās budžeta 2 2 0 2. pozīcijas apmērs ir palielinājies divkārt (2007. gadā, salīdzinot ar 2006. gadu)?

                                       —

                                       Kāpēc Padomei ir jāpārvieto līdzekļi no šīs budžeta pozīcijas delegātu ceļa izdevumiem?

                                       —

                                       Kāpēc Padome 2006. gadā izlietoja EUR 12 672 000 no mutiskajai tulkošanai paredzētajiem izdevumiem delegātu ceļa izdevumiem?

                                       —

                                       Kāpēc tā 2007. gadā konkrēto budžeta pozīciju nepalielināja par tādu pašu summu?

                                       —

                                       Kāda ir konkrētā summa, ko Padome 2007. finanšu gadā pārvietoja no šīs budžeta pozīcijas uz 2 2 0 0. pozīciju vai citām pozīcijām?

                           D.

                           par budžeta 2 2 0 0. pozīciju (delegāciju ceļa izdevumi):

                                       —

                                       Šīs budžeta pozīcijas juridiskais pamats daļēji ir Padomes ģenerālsekretāra/augstā pārstāvja KĀDP jomā lēmums (Nr. 190/2003), kas Oficiālajā Vēstnesī nav publicēts.

                                       —

                                       Vai Padome pārredzamības nolūkā varētu visus savus lēmumus ievietot savā tīmekļa vietnē un dokumentu reģistrā?

                           E.

                           par budžeta 3 0 0 2. pozīciju (īpašie padomnieki EDAP/KĀDP jomā):

                                       —

                                       Kādu summu Padome 2007. gadā pārvietoja uz šo budžeta pozīciju un cik lielam skaitam īpašo padomnieku?

               23.

               aicina Padomes ģenerālsekretāru/augsto pārstāvi KĀDP jomā vēlākais līdz 2009. gada 15. maijam iesniegt Parlamenta kompetentajai komitejai šādus dokumentus:

                           —

                           pilns veikto budžeta pārvietojumu saraksts attiecībā uz Padomes 2007. gada budžetu;

                           —

                           tās gada darbības pārskats par 2007. gadu;

                           —

                           to asociāciju saraksts, kuras 2007. finanšu gadā saņēma naudu, norādot summas par katru asociāciju (budžeta 2 2 3 7. pozīcija “Citi darbības izdevumi”).

      (1)  OV L 77, 16.3.2007.

      (2)  OV C 287, 10.11.2008., 1. lpp.

      (3)  OV C 286, 10.11.2008., 1. lpp.

      (4)  OV C 287, 10.11.2008., 111. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (6)  Lēmums pamatojas Padomes 2002. gada 22. jūlija Reglamentā (OV L 230, 28.8.2002., 7. lpp.).

      (7)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

      (8)  OV L 63, 28.2.2004., 68. lpp.

      (9)  OV L 261, 6.8.2004., 125. lpp.

      (10)  OV L 57, 2.3.2000., 1. lpp.

      (11)  OV L 27, 30.1.2001., 7. lpp.

      (12)  OV L 158, 17.6.2002., 66. lpp.

      (13)  OV L 88, 31.3.2009., 20. lpp.

      (14)  Pieņemtie teksti, P6_TA(2008)0051.

      (15)  OV L 187, 15.7.2008., 21. lpp.

      (16)  OV C 102 E, 24.4.2008., 309. lpp.

      (17)  Pieņemtie teksti, P6_TA(2008)0581, 21. punkts.


title: 2007/206/EK: Komisijas Lēmums ( 2007. gada 29. marts ), ar kuru paziņo to, ka saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku darbību sāk Atklātās jūras/tāljūras flotes reģionālā konsultatīvā padome

text:
               31.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 91/52

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2007. gada 29. marts),
   ar kuru paziņo to, ka saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku darbību sāk Atklātās jūras/tāljūras flotes reģionālā konsultatīvā padome
   (2007/206/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 2004. gada 19. jūlija Lēmumu 2004/585/EK, ar ko izveido reģionālās konsultatīvās padomes atbilstīgi kopējai zivsaimniecības politikai (1), un jo īpaši tās 3. panta 3. punktu,
   ņemot vērā ieteikumu, ko Spānija 2006. gada 7. novembrī nosūtīja Dānijas, Vācijas, Igaunijas, Spānijas, Francijas, Īrijas, Itālijas, Lietuvas, Nīderlandes, Polijas, Portugāles un Apvienotās Karalistes vārdā,
   tā kā:

               (1)

               Padomes 2002. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 2371/2002 par zivsaimniecības resursu saglabāšanu un ilgtspējīgu izmantošanu saskaņā ar kopējo zivsaimniecības politiku (2) un Lēmums 2004/585/EK veido pamatu reģionālo konsultatīvo padomju izveidei un darbībai.

               (2)

               Ar Lēmuma 2004/585/EK 2. pantu izveido reģionālu konsultatīvu padomi, lai tās pārziņā būtu Atklātās jūras/tāljūras flote visos ūdeņos, kas nav EK ūdeņi.

               (3)

               Saskaņā ar Lēmuma 2004/585/EK 3. panta 1. punktu zivsaimniecības nozares un citu interešu grupu pārstāvji iesniedza Dānijai, Vācijai, Igaunijai, Spānijai, Francijai, Īrijai, Itālijai, Lietuvai, Nīderlandei, Polijai, Portugālei un Apvienotajai Karalistei pieprasījumu par minētās reģionālās konsultatīvās padomes darbības uzsākšanu.

               (4)

               Kā paredzēts Lēmuma 2004/585/EK 3. panta 2. punktā, attiecīgās dalībvalstis lēma par to, vai saistībā ar Atklātās jūras/tāljūras flotes reģionālo konsultatīvo padomi iesniegtais pieprasījums atbilst minētajā lēmumā paredzētajiem noteikumiem. Attiecīgās dalībvalstis 2006. gada 7. novembrī iesniedza Komisijai ieteikumu par minēto reģionālo konsultatīvo padomi.

               (5)

               Ieinteresēto pušu pieprasījumu un minēto ieteikumu Komisija ir izvērtējusi saistībā ar Lēmuma 2004/585/EK nostādnēm un kopējās zivsaimniecības politikas mērķiem un principiem un uzskata, ka Atklātās jūras/tāljūras flotes reģionālā konsultatīvā padome ir gatava sākt darbību,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Atklātās jūras/tāljūras flotes reģionālā konsultatīvā padome, kas izveidota ar Lēmuma 2004/585/EK 2. panta 1. punkta g) apakšpunktu, sāk darbību 2007. gada 30. martā.

      Briselē, 2007. gada 29. martā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Joe BORG

      (1)  OV L 256, 3.8.2004., 17. lpp.

      (2)  OV L 358, 31.12.2002., 59. lpp.


title: 2013/708/ES: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums ( 2013. gada 20. novembris ) par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (Spānijas pieteikums EGF/2013/004 ES/ Comunidad Valenciana – būvmateriāli)

text:
               4.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 323/33

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
   (2013. gada 20. novembris)
   par priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumam par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (Spānijas pieteikums EGF/2013/004 ES/Comunidad Valenciana – būvmateriāli)
   (2013/708/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (1) un jo īpaši tā 28. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izveidi (2) un jo īpaši tās 12. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (EGF) izveidoja, lai sniegtu papildu atbalstu darbiniekiem, kuru atlaišana ir saistīta ar globalizācijas izraisītām lielām strukturālām izmaiņām pasaules tirdzniecības modeļos, un lai palīdzētu viņiem no jauna iekļauties darba tirgū.

               (2)

               Saskaņā ar 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu EGF var izmantot, nepārsniedzot maksimālo apjomu EUR 500 miljonu gadā.

               (3)

               Spānija 2013. gada 22. maijā iesniedza pieteikumu par EGF izmantošanu attiecībā uz atlaišanas gadījumiem 140 uzņēmumos, kas darbojas NACE 2. redakcijas 23. nodaļas (“Nemetālisko minerālu izstrādājumu ražošana”) nozarē NUTS II reģionā Valensijas apgabalā (ES52), un līdz 2013. gada 17. jūlijam sniedza šo pieteikumu papildinošu informāciju. Šis pieteikums atbilst Regulas (EK) Nr. 1927/2006 10. pantā minētajiem finansiālā ieguldījuma noteikšanas nosacījumiem. Tādēļ Komisija ierosina izmantot līdzekļus EUR 840 000 apmērā.

               (4)

               Tādēļ EGF būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu saistībā ar Spānijas iesniegto pieteikumu,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības 2013. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, lai piešķirtu EUR 840 000 saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2013. gada 20. novembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         V. LEŠKEVIČIUS

      (1)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

      (2)  OV L 406, 30.12.2006., 1. lpp.