title: 2011/710/: Padomes Lēmums ( 2011. gada 20. oktobris ) par to, lai noslēgtu Sadarbības memorandu NAT-I-9406 starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību

text:
               29.10.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 283/26

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 20. oktobris)
   par to, lai noslēgtu Sadarbības memorandu NAT-I-9406 starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību
   (2011/710/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu, 218. panta 7. punktu un 218. panta 8. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija ir risinājusi sarunas Savienības vārdā par Sadarbības memorandu NAT-I-9406 starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību (turpmāk “memorands”) civilās aviācijas pētniecības un izstrādes jomā.

               (2)

               Memorandu parakstīja 2011. gada 3. martā.

               (3)

               Memorands būtu jāapstiprina Savienībai.

               (4)

               Būtu jāparedz procedūras noteikumi Savienības dalībai ar memorandu izveidotajā Apvienotajā komitejā un domstarpību risināšanai,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Sadarbības memorands NAT-I-9406 starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību (turpmāk “memorands”) ir apstiprināts Savienības vārdā (1).
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas sniegt memoranda (2) XII panta B punktā paredzēto paziņojumu.
   3. pants
   Apvienotajā komitejā, ko izveido saskaņā ar memoranda III pantu, Savienību pārstāv Komisija, kurai palīdz dalībvalstu pārstāvji.
   4. pants
   1.   Komisija, apspriedusies ar Padomes izraudzīto īpašo komiteju, nosaka to, kāda nostāja Apvienotajā komitejā jāieņem Savienībai, tostarp attiecībā uz šādu dokumentu pieņemšanu:

               —

               memoranda papildu pielikumi un to papildinājumi, kā minēts memoranda III panta E punkta 2. apakšpunktā,

               —

               memoranda pielikumu un to papildinājumu grozījumi, kā minēts memoranda III panta E punkta 3. apakšpunktā.

         2.   Komisija nosaka Savienības nostāju Apvienotajā komitejā par Apvienotās komitejas iekšējā reglamenta izstrādi un pieņemšanu, kā paredzēts memoranda III panta C punktā.
   3.   Komisija var veikt visas attiecīgās darbības saskaņā ar memoranda II panta B punktu, IV, V, VII un VIII pantu.
   4.   Komisija pārstāv Savienību apspriedēs saskaņā ar memoranda XI pantu.
   5. pants
   Komisija regulāri informē Padomi par memoranda īstenošanu.
   6. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2011. gada 20. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SAWICKI

      (1)  Memorands ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī kopā ar lēmumu par parakstīšanu (OV L 89, 5.4.2011., 3. lpp.).

      (2)  Memoranda spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: Padomes Lēmums 2010/765/KĀDP ( 2010. gada 2. decembris ) par ES rīcību, apkarojot kājnieku ieroču un vieglo ieroču (VIKI) nelikumīgu tirdzniecību, izmantojot aviotransportu

text:
               11.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 327/44

         PADOMES LĒMUMS 2010/765/KĀDP
   (2010. gada 2. decembris)
   par ES rīcību, apkarojot kājnieku ieroču un vieglo ieroču (VIKI) nelikumīgu tirdzniecību, izmantojot aviotransportu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 26. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2003. gada 13. decembrī pieņēma Eiropas Drošības stratēģiju, kurā apzināti pieci galvenie problēmjautājumi, ar kuriem Savienībai nāksies saskarties: terorisms, masu iznīcināšanas ieroču izplatīšana, reģiona mēroga konflikti, valstu sabrukšana un organizētā noziedzība. Četru no šo piecu problēmjautājumu būtiskākais aspekts ir sekas, ko rada kājnieku ieroču un vieglo ieroču (VIKI) nelikumīga ražošana, pārvadāšana un aprite, kā arī šo ieroču pārmērīga uzkrāšana un nekontrolēta izplatīšana.

               (2)

               Padome 2005. gada 15. un 16. decembrī pieņēma ES Stratēģiju VIKI, kā arī to munīcijas nelikumīgas uzkrāšanas un tirdzniecības apkarošanai (ES VIKI stratēģija). Ar ES VIKI stratēģiju sekmē tādas politikas izstrādi, ar ko aktīvi apkaro VIKI nelikumīgas tirdzniecības tīklu (nelikumīgus starpniekus un pārvadātājus), kas izmanto Savienības gaisa telpu, sauszemes teritorijas un jūras teritorijas, un to panāk, izstrādājot attiecīgus brīdināšanas un sadarbības mehānismus.

               (3)

               Tāpat ES VIKI stratēģijas rīcības plānā uzsvērts tas, ka ir jāuzlabo krīzes pārvarēšanas misiju iedarbība, iekļaujot to pilnvarās pasākumus, kuru mērķis ir robežkontroles izveide (vai arī konflikta zonas gaisa telpas, sauszemes un jūras teritorijas kontrole) un atbruņošana.

               (4)

               ES Padomes Vispārējas atbruņošanās un ieroču kontroles jautājumu darba grupa (CODUN) un ES Apvienotais situāciju centrs (SitCen) kopš 2007. gada ir izstrādājuši ES ierosmi, lai apkarotu VIKI nelikumīgu tirdzniecību, izmantojot aviotransportu, šajā nolūkā uzlabojot dalībvalstu apmaiņu ar noderīgu informāciju par aizdomās turētiem aviopārvadātājiem. Izstrādājot šādu informācijas apmaiņas sistēmu, CODUN un SitCen sadarbojās ar Stokholmas Starptautisko miera pētniecības institūtu (Stockholm International Peace Research Institute – SIPRI) un tā projektu cīņai pret nelikumīgu tirdzniecību (Countering Illicit Trafficking – Mechanism Assessment Project – CIT-MAP). Saistībā ar minēto ierosmi CODUN nesen piekrita apsvērt veidus, kā šo ES ierosmi padarīt darbotiesspējīgāku un efektīvāku, laikus atjauninot un apstrādājot būtiskāko informāciju.

               (5)

               Arī citas starptautiskas un reģionālas organizācijas ir atzinušas apdraudējumu, ko starptautiskai drošībai rada VIKI nelikumīga tirdzniecība, izmantojot aviotransportu. EDSO Forums par drošību un sadarbību 2007. gadā sasauca īpašu šim jautājumam veltītu sanāksmi, bet EDSO parlamentārā asambleja 2008. gadā pieņēma rezolūciju, kurā aicināja pabeigt, apstiprināt un īstenot EDSO Paraugprakses ceļvedi par VIKI nelikumīgiem pārvadājumiem, izmantojot aviotransportu. Līdzīgi arī Vasenāras mehānismā iesaistītās valstis 2007. gadā pieņēma “Paraugpraksi, kā novērst destabilizējošu VIKI nodošanu, izmantojot aviotransportu”. Turklāt vairākos ANO Drošības padomes Sankciju komitejas ekspertu grupas ziņojumos par Rietumāfriku un Lielo ezeru reģionu ir atkārtoti norādīts, ka ievērojama nozīme VIKI nelikumīgā tirdzniecībā ir kravu aviopārvadājumu uzņēmumiem.

               (6)

               Šajā lēmumā paredzētās rīcības mērķis nav uzlabot aviotransporta drošību,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Lai īstenotu ES stratēģiju VIKI un to munīcijas nelikumīgas uzkrāšanas un tirdzniecības apkarošanai (ES VIKI stratēģija), Savienībai būtu jātiecas sasniegt šādus mērķus:

               a)

               uzlabot attiecīgo krīzes pārvarēšanas misiju, starptautisko un trešo valstu iestāžu un dalībvalstu rīcībā esošos līdzekļus un metodes, lai efektīvāk apzinātu un atklātu aizdomās turētus kravas lidaparātus, kas varētu būt iesaistīti VIKI nelikumīgā tirdzniecībā, izmantojot aviotransportu, trešās valstīs vai arī pārvadājumos uz trešām valstīm un no tām;

               b)

               paaugstināt attiecīgu starptautisko un valstu speciālistu informētību un tehniskās zināšanas par paraugpraksi tādās jomās kā novērošana, atklāšana un riska pārvaldības analīze attiecībā uz kravu aviopārvadātājiem, par kuriem ir aizdomas, ka tie ir iesaistīti VIKI tirdzniecībā, izmantojot aviotransportu, trešās valstīs vai arī pārvadājumos uz un no tām.

         2.   Lai sasniegtu 1. punktā minēto mērķi, Savienība veic šādus pasākumus:

               a)

               tirdzniecības, izmantojot aviotransportu, riska pārvaldības izmēģinājuma programmatūras izstrāde un testēšana darba apstākļos attiecīgu krīzes pārvarēšanas misiju, kā arī starptautisku un valsts iestāžu vajadzībām, tostarp regulāri atjauninātas datubāzes izstrāde un testēšana, kurā, inter alia, glabātu datus par aviopārvadātājiem, lidaparātiem, reģistrācijas numuriem un pārvadājumu maršrutiem;

               b)

               drošas riska pārvaldības un informācijas izplatīšanas izmēģinājuma sistēmas izstrāde un testēšana darba apstākļos;

               c)

               rokasgrāmatas un papildu apmācību materiālu sagatavošana un izdošana, kā arī tehniska atbalsta nodrošināšana, lai atvieglinātu izmēģinājuma programmatūras un drošas riska pārvaldības un informācijas sistēmas izmantošanu un pielāgošanu, tostarp rīkojot reģionālus apmācību seminārus attiecīgām krīzes pārvarēšanas misijām un starptautiskām un valstu iestādēm.

         Sīki izstrādāts projekta apraksts ir izklāstīts pielikumā.
   2. pants
   1.   Par šā lēmuma īstenošanu atbild Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP).
   2.   Šā lēmuma 1. panta 2. punktā minēto projektu tehnisku īstenošanu veic SIPRI.
   3.   SIPRI veic šo uzdevumu AP pārziņā. Šajā nolūkā AP ar SIPRI panāk vajadzīgās vienošanās.
   3. pants
   1.   Finanšu atsauces summa 1. panta 2. punktā minētā projekta īstenošanai ir EUR 900 000.
   2.   Izdevumus, ko finansē no 1. punktā minētās summas, pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam.
   3.   Komisija pārrauga 1. punktā minēto izdevumu pienācīgu pārvaldību. Šajā nolūkā tā ar SIPRI noslēdz finansējuma nolīgumu. Nolīgumā paredz, ka SIPRI ir jānodrošina Savienības ieguldījuma publiskums, kas ir samērā ar ieguldījuma apjomu.
   4.   Šā panta 3. punktā minēto finansējuma nolīgumu Komisija cenšas noslēgt cik drīz vien iespējams pēc šā lēmuma stāšanās spēkā. Tā ziņo Padomei par jebkādām grūtībām šajā procesā, kā arī par finansējuma nolīguma noslēgšanas dienu.
   4. pants
   AP ziņo Padomei par šā lēmuma īstenošanu, pamatojoties uz SIPRI regulāri reizi divos mēnešos sagatavotajiem pārskata ziņojumiem. Padome veic izvērtēšanu, pamatojoties uz minētajiem ziņojumiem. Komisija ziņo par 1. panta 2. punktā minētā projekta īstenošanas finanšu aspektiem.
   5. pants
   1.   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   2.   Šis lēmums zaudē spēku 24 mēnešus pēc 3. panta 3. punktā minētā finansējuma nolīguma noslēgšanas vai sešus mēnešus pēc tā pieņemšanas, ja šajā laikposmā minēto finansējuma nolīgumu nenoslēdz.
   6. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2010. gada 2. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. WATHELET

      PIELIKUMS
      1.   Vispārējs regulējums

      Šā lēmuma pamatā ir CODUN ierosme, ar kuru pievēršas apdraudējumam, ko rada VIKI un citu destabilizējošu preču nelikumīga tirdzniecība, izmantojot aviotransportu. Saistībā ar minēto CODUN ierosmi šis lēmums ir turpinājums Padomes projektiem, ko tā īstenojusi sadarbībā ar SitCen, Budapeštas klubu un SIPRI. Šajā lēmumā paredzēta programmatūra, izmēģinājuma īstenošanas sistēmas, apmācību un informācijas programmas attiecīgām krīzes pārvarēšanas misijām, kā arī starptautiskām un valstu iestādēm, lai labāk pārraudzītu, atjauninātu un izplatītu informāciju par aizdomās turētiem kravu aviopārvadātājiem, kuri darbojas Āfrikā un citos reģionos. Īstenojot šo lēmumu, vajadzētu nodrošināt pienācīgu saskaņotību ar citiem saistītiem projektiem, kurus finansē no Kopienas programmām, un citiem Padomes lēmumiem, lai pastiprinātu Savienības rīcības ietekmi, apkarojot VIKI nelikumīgu tirdzniecību.
      2.   Mērķi

      Turpinājumā aprakstītos projektus īstenos trīs jomās, ko apzinājusi CODUN un citas ieinteresētās personas, kas iesaistītas ES ierosmē par cīņu pret VIKI tirdzniecību, izmantojot aviotransportu:

                  a)

                  jāizstrādā droša sistēma, kurā būtu pieejamas atjauninātas ziņas par uzņēmumiem un lidaparātiem, kuri pastāvīgi pārreģistrē pamatlīdzekļus un maina darbības vietu, tādējādi cenšoties izvairīties no atklāšanas;

                  b)

                  jānodrošina riska pārvaldības programmatūra un apmācības, lai attiecīgas krīzes pārvarēšanas misijas, kā arī starptautiskās un valstu iestādes varētu efektīvāk novērot un atklāt arvien pieaugošo kravu aviopārvadātāju skaitu, attiecībā uz kuriem ir aizdomas, ka tie ir iesaistīti VIKI tirdzniecībā vai citu destabilizējošu preču pārvadāšanā, izmantojot aviotransportu;

                  c)

                  jānodrošina apmācības un tehnisks atbalsts, un informācija daudzpusējām organizācijām, misijām, reģionālām struktūrām un valstīm Āfrikā un citos reģionos, lai stiprinātu to spēju novērot un atklāt personas, kas iesaistītas VIKI tirdzniecībā vai citu destabilizējošu preču pārvadāšanā, izmantojot aviotransportu.

            3.   Projektu apraksts

      3.1.   1. projekts – programmatūras pakotnes izstrāde un izmēģinājuma projekta īstenošana saistībā ar pārraudzību, atjaunināšanu un izplatīšanu, ko veic attiecībā uz informāciju par kravu aviopārvadātājiem, par kuriem ir aizdomas, ka tie ir iesaistīti VIKI nelikumīgā tirdzniecībā

      3.1.1.   Projekta mērķis

      Projekta mērķis ir uzlabot attiecīgo krīzes pārvarēšanas misiju, starptautisko un trešo valstu iestāžu un dalībvalstu rīcībā esošos līdzekļus un metodes, lai efektīvāk apzinātu un atklātu aizdomās turētus kravas lidaparātus, kas varētu būt iesaistīti VIKI nelikumīgā tirdzniecībā, izmantojot aviotransportu, trešās valstīs, kā arī pārvadājumos uz trešām valstīm un no tām.
      3.1.2.   Projekta apraksts

      Saistībā ar šo projektu veiks šādas darbības:

                  a)

                  tirdzniecības, izmantojot aviotransportu, riska pārvaldības programmatūras pakotnes izstrāde daudzpusējām organizācijām, misijām un noteiktām trešām valstīm;

                  b)

                  drošas riska pārvaldības un informācijas izplatīšanas izmēģinājuma sistēmas pakotnes izstrāde;

                  c)

                  programmatūras pakotnes testēšana darba apstākļos, apspriežoties ar AP un attiecīgām Padomes struktūrām;

                  d)

                  informācijas izplatīšanas sistēmas pakotnes testēšana darba apstākļos, apspriežoties ar AP un attiecīgām Padomes struktūrām;

                  e)

                  rokasgrāmatas un papildu apmācību materiālu sagatavošana, lai attiecīgām krīzes pārvarēšanas misijām, starptautiskām un trešo valstu iestādēm un dalībvalstīm atvieglinātu a) un b) apakšpunktā aprakstīto sistēmu lietošanu un pieņemšanu;

                  f)

                  iepazīstināšana ar programmatūras galīgo versiju un ar to saistīto rokasgrāmatu un apmācību materiāliem noslēguma seminārā, uz kuru ielūgs attiecīgās ieinteresētās personas (līdz 80 cilvēku).

            Projektu AP vadībā īstenos atbilstīgā laikposmā, ņemot vērā vajadzību apspriesties ar dažādajām ieinteresētajām personām. Projektu īstenos sešos posmos.
      Sagatavošanas posms

         SIPRI, apspriežoties ar attiecīgām Padomes struktūrām un AP vadībā, izstrādās programmatūras pakotni, riska pārvaldības rīkus, kā arī informācijas un sīkāk sadalītu datu izplatīšanas sistēmas pakotni, izmantojot attiecīgus informācijas tehnoloģiju risinājumus.
      Datu ievades posms
      Izmantojot informāciju vienīgi no atvērtiem datu avotiem, projekta gaitā ievadīs datus no attiecīgiem avotiem, izveidojot visaptverošas datubāzes, kas spēs sniegt pietiekamu informāciju, lai atbalstītu precīzu riska pārvaldību, atklāšanu un rīku profilēšanu.
      Izvērtēšanas posms

         SIPRI, apspriežoties ar attiecīgām Padomes struktūrām un AP vadībā, izvērtēs dažādas vietas, reģionus, organizācijas un misijas, kurās varētu piemērotos apstākļos veikt izmēģinājuma pakotnes testēšanu darbībā, izmantojot atvērtā avota datus.
      Darbības testēšanas posms

         SIPRI, apspriežoties ar attiecīgām Padomes struktūrām un AP vadībā, īstenos darbības testēšanas posmu, sadarbojoties ar izvērtēšanas posmā izvēlētiem partneriem.
      Novērtēšanas un pielāgošanas posms
      Pēc tam, kad būs pabeigts darbības testēšanas posms, SIPRI novērtēs rezultātus un veiks programmatūras pielāgojumus, ņemot vērā testēšanas posma norisi un tajā gūtās atziņas. Noslēgumā būs izstrādāts darbam gatavs produkts, kuru ar dažādo ieinteresēto personu piekrišanu darīs pieejamu.
      Iepazīstināšanas posms
      Iepazīstināšana ar programmatūras un apmācību materiālu galīgo versiju notiks tam īpaši rīkotā pasākumā, kurā piedalīsies attiecīgās ieinteresētās personas (līdz 80 cilvēku), kas bija iesaistītas izstrādē un kas būs minētās programmatūras tiešie lietotāji.
      3.1.3.   Projekta rezultāti

      Minētais projekts:

                  a)

                  stiprinās attiecīgu krīzes pārvarēšanas misiju, starptautisko un trešo valstu iestāžu un dalībvalstu spējas novērot tādu kravu aviopārvadātāju darbību, par kuriem ir aizdomas, ka tie veic VIKI tirdzniecību, izmantojot aviotransportu;

                  b)

                  nodrošinās rīkus un izmēģinājuma sistēmas, kas vajadzīgas, lai daudzpusējas organizācijas, misijas un valstis Āfrikā un citos reģionos palielinātu pārtverto ar aviotransportu pārvadāto nelikumīgo VIKI kravu skaitu;

                  c)

                  paaugstinās dalībvalstu spējas drošā veidā apmainīties ar informāciju par kravu aviopārvadātājiem, izmantojot sadalītu datu metodes un citus profilēšanas mehānismus.

            3.1.4.   Projekta ieguvēji

      Ieguvēji no šāda projekta būs attiecīgie darbinieki krīzes pārvarēšanas misijās, kā arī valstu un starptautiskajās iestādēs. Izvēloties konkrētus ieguvējus, kuri veiks izmēģinājuma programmatūras pakotnes testēšanu, tiks ņemti vērā tādi mainīgi apstākļi kā šajā jomā darbojošos Eiropas vai daudzpusēju krīzes pārvarēšanas misiju esamība, vajadzība pilnvērtīgi izmantot resursus, atbalsta pieejamība uz vietas, politiska griba un vietējo un valsts iestāžu spējas apkarot VIKI nelikumīgu tirdzniecību, izmantojot aviotransportu. SIPRI ierosinās iespējamos projekta atbalsta saņēmējus, ko pēc tam saziņā ar kompetentām Padomes struktūrām apstiprinās AP.
      3.2.   2. projekts – ar publikācijām, apmācībām un informācijas kampaņām palielināt informētību par novērošanas, atklāšanas un riska pārvaldības darbībām pret kravu aviopārvadātājiem, kuri ir iesaistīti VIKI tirdzniecībā, izmantojot aviotransportu, un citu destabilizējošu preču apritē

      3.2.1.   Projekta mērķis

      Projekta mērķis ir paaugstināt attiecīgu starptautisko un valstu speciālistu informētību un tehniskās zināšanas par paraugpraksi tādās jomās kā novērošana, atklāšana un riska pārvaldības analīze attiecībā uz kravu aviopārvadātājiem, par kuriem ir aizdomas, ka tie ir iesaistīti VIKI tirdzniecībā, izmantojot aviotransportu.
      3.2.2.   Projekta apraksts

      Saistībā ar šo projektu veiks šādas darbības:

                  a)

                  rokasgrāmatas un papildu apmācību materiālu sagatavošana un izdošana, lai tos izplatītu līdz pat 250 cilvēkiem, kuri strādā daudzpusējās organizācijās, misijās vai valstīs;

                  b)

                  rīkos, iespējams, pat trīs reģionālus seminārus, apmācības un informācijas kampaņas aptuveni 80 līdz 100 darbiniekiem, kuri strādā krīzes pārvarēšanas misiju īpašās nodaļās vai vienībās un starptautiskās un trešo valstu iestādēs, un pielietojot tā dēvēto pavairošanas efektu, ko panāk, izdalot apmācību materiālus, kas domāti nākamo pasniedzēju apmācībai;

                  c)

                  mācību un informācijas pasākumu rezultātu un novērtējumu apstrāde un, ņemot to vērā, paraugprakses modeļa izstrāde informācijas apmaiņai par šo tematu starp attiecīgiem starptautiskiem un valstu darbiniekiem;

                  d)

                  iepazīstināšana ar paraugprakses modeļa izstrādes rezultātiem noslēguma seminārā, uz kuru ielūgs attiecīgās ieinteresētās personas (līdz 80 cilvēku).

            3.2.3.   Projekta rezultāti

      Minētais projekts:

                  a)

                  paaugstinās daudzpusēju organizāciju, misiju un valstu personāla paraugprakses zināšanas tādās jomās kā novērošana, atklāšana un riska pārvaldības analīze attiecībā uz kravu aviopārvadātājiem, par kuriem ir aizdomas, ka tie ir iesaistīti VIKI tirdzniecībā, izmantojot aviotransportu, kā arī citu destabilizējošu preču apritē;

                  b)

                  sekmēs paraugprakses standartizēšanu šajā jomā, izdodot un izplatot rokasgrāmatu par novērošanas, atklāšanas un riska pārvaldības analīzes metodēm;

                  c)

                  būs aizsākums informācijas koordinācijas paraugprakses izveidei, nodrošinot darbiniekiem, kuri strādā krīzes pārvarēšanas misiju īpašās nodaļās vai vienībās un starptautiskās un trešo valstu iestādēs, apmācības un informācijas kampaņas.

            3.2.4.   Projekta ieguvēji

      Ieguvēji no šāda projekta būs attiecīgie darbinieki krīzes pārvarēšanas misijās, kā arī valstu un starptautiskajās iestādēs. Konkrēti šādu apmācību dalībniekus atlasīs no SIPRI sagatavota kandidātu saraksta, un tos apstiprinās AP, apspriežoties ar kompetentām Padomes struktūrām.
      4.   Projektu īstenošanas vietas

      Šā pielikuma 3.1. punktā minētajā projektā paredzētās darbības testēšanas un noslēguma semināra vietu, kā arī 3.2. punktā minētā projekta apmācību un informēšanas pasākumu un noslēguma semināra vietu noteiks, ņemot vērā vēlmi pilnvērtīgi izmantot resursus, samazināt oglekļa emisiju ietekmi, kā arī atbalsta pieejamību uz vietas. SIPRI sagatavos ieteicamo vietu sarakstu, kas jāapstiprina AP, apspriežoties ar kompetentām Padomes struktūrām.
      5.   Ilgums

      Kopējais projektu ilgums būs 24 mēneši.
      6.   Īstenotāja struktūra

      Tehnisku šā lēmuma īstenošanu uzticēs SIPRI. SIPRI nodrošinās ES ieguldījuma redzamību un veiks savus uzdevumus AP uzraudzībā.
      7.   Ziņojumu sniegšana

         SIPRI regulāri reizi divos mēnešos un pēc katras aprakstītās darbības beigām sagatavos pārskata ziņojumu. Pārskati būtu jāiesniedz AP vēlākais sešas nedēļas pēc attiecīgo darbību beigām.


title: 2013/578/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2013. gada 17. aprīlis ) par Eiropas Dzimumu līdztiesības institūta 2011. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 308/235

      EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS

   (2013. gada 17. aprīlis)
   par Eiropas Dzimumu līdztiesības institūta 2011. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2013/578/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Dzimumu līdztiesības institūta 2011. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Dzimumu līdztiesības institūta 2011. finanšu gada pārskatiem ar Institūta atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2013. gada 12. februāra ieteikumu (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1922/2006 par Eiropas Dzimumu līdztiesības institūta izveidi (4) un jo īpaši tās 14. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas atzinumu (A7-0081/2013),

               1.

               sniedz Eiropas Dzimumu līdztiesības institūta direktorei apstiprinājumu par Institūta 2011. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Dzimumu līdztiesības institūta direktorei, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 388, 15.12.2012., 98. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 403, 30.12.2006., 9. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA

      (2013. gada 17. aprīlis),
      ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Dzimumu līdztiesības institūta 2011. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
      EIROPAS PARLAMENTS,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Dzimumu līdztiesības institūta 2011. finanšu gada galīgos pārskatus,

                  —

                  ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Dzimumu līdztiesības institūta 2011. finanšu gada pārskatiem ar Institūta atbildēm (1),

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2013. gada 12. februāra ieteikumu (05753/2013 – C7-0041/2013),

                  —

                  ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1922/2006 par Eiropas Dzimumu līdztiesības institūta izveidi (4) un jo īpaši tās 14. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 94. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

                  —

                  ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komitejas atzinumu (A7-0081/2013),

                  A.

                  tā kā Eiropas Dzimumu līdztiesības institūtu (“Institūts”) izveidoja, pamatojoties uz Regulu (EK) Nr. 1922/2006, un tas sāka patstāvīgi darboties 2010. gada 15. jūnijā;

                  B.

                  tā kā Revīzijas palāta ir norādījusi, ka tā ir guvusi pamatotu pārliecību par to, ka Institūta gada pārskati par 2011. finanšu gadu ir ticami un ka pakārtotie darījumi ir likumīgi un pareizi;

                  C.

                  tā kā 2011. gads bija Institūta pirmais pilnais darbības gads, jo par finansiāli un administratīvi neatkarīgu struktūru tas kļuva 2010. gada jūnijā;

                  D.

                  tā kā Institūta struktūras pamatā ir Institūta izveides pamatregulā noteiktās pilnvaras un uzdevumi, kā arī mērķi, kurus Institūta valde izvirzīja vidēja termiņa darba programmā 2010.–2012. gadam un gada darba programmā;

                  E.

                  tā kā Institūta 2011. finanšu gada kopējais budžets bija EUR 7 530 000, kas salīdzinājumā ar 2010. finanšu gada kopējo budžetu EUR 5 678 123,09 apmērā bija par 32,6 % vairāk; tā kā Institūta budžetu pilnībā finansē no Savienības iemaksas;

                  F.

                  tā kā 2011. gada beigās Institūts uzrādīja pozitīvu budžeta izpildes saldo EUR 1 156 400,29 (6) apmērā un pēc valūtas kursa atšķirību atvilkšanas EUR 2 650,64 apmērā šo summu iegrāmatoja pārskatos kā saistību pret Komisiju,

         Budžeta un finanšu pārvaldība

                  1.

                  atgādina, ka administratīvu un finansiālu patstāvību Institūts ieguva 2010. gada 15. jūnijā; norāda, ka līdz ar to visas 2010. gada iepirkuma procedūras galvenokārt tika sāktas 2010. gada pēdējā ceturksnī;

                  2.

                  norāda, ka budžeta izpilde tiek sagatavota, pamatojoties uz grozītiem naudas uzskaites noteikumiem, proti, pārnestās maksājumu apropriācijas tiek iegrāmatotas kopā ar veiktajiem maksājumiem un saņemtajiem ienākumiem;

                  3.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem 2011. gadā maksājumu izpilde bija efektīvāka nekā 2010. gadā un ka visās sadaļās uzrādītie rezultāti ir ievērojami labāki; konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem 2011. gada beigās Institūta uzrādītais budžeta izpildes līmenis maksājumiem bija 44,19 % un saistībām – 88,54 %;

                  4.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem (7) I sadaļas (“Personāla izdevumi”) maksājumu izpildes līmenis ir palielinājies līdz 88,49 % 2011. gadā, salīdzinot ar 2010. gadā reģistrēto 49,19 % līmeni; aicina Institūtu informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par turpmākiem pasākumiem, kas veikti šā līmeņa uzlabošanai;

                  5.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem II sadaļas (“Administratīvie izdevumi”) maksājumu izpildes līmenis ir palielinājies līdz 34,71 % 2011. gadā, salīdzinot ar 2010. gadā reģistrēto 28,99 % līmeni; aicina Institūtu informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par pasākumiem, kas veikti, lai uzlabotu šos līmeņus, jo zemais izpildes līmenis liecina par grūtībām budžeta plānošanā un īstenošanā;

                  6.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem ļoti zems ir III sadaļas (“Pamatdarbības izdevumi”) maksājumu izpildes līmenis, proti, 18,36 %; atzīmē, ka iemesls tam ir daudzās iepirkuma procedūras, kuras sāka 2010. gada otrajā pusgadā pēc tam, kad 2010. gada jūnijā Institūts kļuva par administratīvi autonomu struktūru; aicina Institūtu informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par pasākumiem, kas pēcāk veikti, lai uzlabotu šos līmeņus, jo zemais izpildes līmenis liecina par grūtībām budžeta plānošanā un īstenošanā;

                  7.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem EUR 3 339 551,93 no saistību apropriācijām, par kurām līdz 2011. gada beigām bija noslēgti līgumi, bet vēl nebija veikti maksājumi, tika pārnestas uz 2012. gadu un ka šīs apropriācijas ir 50 % no kopējām saistībām; turklāt konstatē, ka kopējais pārnesto un atcelto apropriāciju (t. i., apropriāciju, kas pārnestas no 2010. gada un nav izlietotas 2011. gadā) apmērs ir EUR 295 741,61, jo šis bija pirmais pilnais darbības gads, kura otrajā pusgadā darbinieki pirmoreiz sāka dažādas iepirkuma procedūras un pasākumus, ietverot novēloto pieprasījumu prezidentūras pasākuma rīkošanai; aicina Institūtu informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par pasākumiem, kas veikti, lai nākotnē nodrošinātu apmierinošu budžeta izpildes līmeni;

                  8.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem 2010. gada beigās Institūts neveica nepieciešamo saistību atcelšanas procedūru un līdz ar to visas apropriācijas tika pārnestas automātiski;

         Uzskaite

                  9.

                  konstatē, ka 2010. gadā Institūts definēja ar finanšu jautājumiem strādājošo darbinieku pienākumus un izstrādāja saistību apropriāciju aprites sistēmu; turklāt norāda, ka Institūts līdz 2010. gada beigām izraudzījās visus darbiniekus, kuri strādās ar finanšu jautājumiem, nosakot viņu uzdevumus un pienākumus;

                  10.

                  konstatē, ka Institūts saņēma trīs finanšu pārvedumus no Komisijas, kuru kopējā summa bija EUR 7 530 000 (attiecīgi EUR 3 390 000 kā pirmo pārvedumu, EUR 2 070 000 kā otro un EUR 2 070 000 kā trešo pārvedumu);

         Publiskais iepirkums

                  11.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem 2011. gadā Institūts ir iegrāmatojis sešus izņēmuma kārtā veiktus finanšu pārvedumus, kas tika apspriesti ar vadību, grupu vadītājiem un attiecīgajiem darbiniekiem nolūkā novērst kļūdas nākotnē; aicina Institūtu informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par pasākumiem, kas veikti šā trūkuma novēršanai;

                  12.

                  konstatē, ka 2011. gadā darbību un administrēšanas jomā tika pabeigtas123 iepirkuma procedūras un ka kopējais iepirkuma īpatsvars bija aptuveni 50 % no Institūta kopējā budžeta; turklāt konstatē, ka 2011. gadā iepirkuma darbības tika veiktas saskaņā ar 2011. gada darba programmu;

         Cilvēkresursi

                  13.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem 2011. gadā Institūts ir pieņēmis darbā trīs pagaidu darbiniekus un trīs līgumdarbiniekus (savukārt 2010. gadā Institūts pieņēma darbā 23 pagaidu darbiniekus) un līdz ar to ir aizpildīti 94 % no štatu sarakstā iekļautajām amata vietām salīdzinājumā ar 2010. gadu, kad šis līmenis bija 92,3 %; atzinīgi vērtē uzlabojumus saistībā ar Institūta štatu saraksta aizpildīšanu, kas sekmēs Institūta darbības efektivitāti;

                  14.

                  konstatē, ka saskaņā ar IRD sniegto informāciju Institūtā civildienesta noteikumu īstenošanu veicina politikas nostādņu, stratēģiju, procedūru un vadlīniju kopums; konstatē, ka vairāki jautājumi joprojām tiek izstrādāti un būtu jāpabeidz vēlākā posmā, jo īpaši līdz ar cilvēkresursu pārvaldības IT rīku pieņemšanu (proti, tādi jautājumi kā darba aprakstu sagatavošana, personīgo mērķu izvirzīšana un individuālo mācību plānu formalizēšana); aicina Institūtu informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par veiktajiem pasākumiem iepriekš minēto jautājumu risināšanai;

         Darbības rezultāti

                  15.

                  atzinīgi vērtē Institūta 2011. gada 8. septembra otro ex ante novērtējuma ziņojumu, kurā galvenā uzmanība pievērsta konkrētiem Institūta uzdevumiem un darbībām un kura mērķis ir sniegt norādījumus par Institūta pārvaldību, veicot uzdevumu un darbību galīgo saskaņošanu; norāda, ka ekonomikas krīzes un stingras taupības politikas apstākļos ir sevišķi svarīgi, lai Institūts strādātu maksimāli lietderīgi, vienlaikus neapdraudot Institūta nozīmīgo uzdevumu sekmīgu izpildi;

                  16.

                  atzinīgi vērtē Institūtā izveidoto Resursu un dokumentācijas centru, kas ir Eiropā unikāls institucionālo un metodoloģisko zināšanu avots par dzimumu līdztiesības jautājumiem;

                  17.

                  uzsver, ka Institūta mērķi un uzdevumi ir tādi, kuru īstenošanai iestāžu sistēmā ir vajadzīga atsevišķa struktūra;

         Atrašanās vieta

                  18.

                  konstatē, ka saskaņā ar Institūta gada ziņojumu 2010. gada 1. martā Institūta darbinieki tika pārcelti no pagaidu telpām Briselē uz Institūta pastāvīgo mītni Viļņā Lietuvā;

                  19.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada ziņojumu Lietuvas Republikas valdība garantēja Institūta īres maksu uz diviem gadiem, t. i., līdz 2011. gada 15. decembrim;

                  20.

                  atzinīgi vērtē unikālo iniciatīvu sadarbībā ar pārējām Viļņā pārstāvētajām Savienības iestādēm (Komisijas pārstāvniecību un Eiropas Parlamenta Informācijas biroju) meklēt un izraudzīties kopīgas telpas; atzīmē, ka ir pierādījusies jaunizveidotā “ES nama” nepieciešamība un ka tas sekmēs sinerģiju, palielinās Savienības redzamību, kā arī samazinās un palīdzēs kopīgi segt izmaksas;

         Iekšējā revīzija

                  21.

                  atzinīgi vērtē pirmās revīzijas darbības, kuras 2011. gadā veica Institūta Iekšējās revīzijas dienests (IRD); konstatē, ka saskaņā ar IRD ziņojumu (8) IRD 2011. gada 31. decembra ziņojumā nav ietverts neviens kā kritiski svarīgi vai ļoti svarīgi vērtējams norādījums, kas nebūtu izpildīts;

                  22.

                  atzīmē, ka IRD 2011. gada decembrī Institūtā veica pārbaudi par dažu iekšējās kontroles standartu īstenošanu; atzīmē, ka Institūts apstiprināja ieteikumu pabeigt iekšējās kontroles standartu īstenošanas procedūru un ka vadība pieņēma rīcības plānu, kas īstenojams 2012. gadā; aicina Institūtu informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par to, kādi pasākumi ir veikti saistībā ar šiem ieteikumiem;

                  23.

                  konstatē, ka IRD riska analīzē norādīts uz atsevišķiem procesiem (9), kas nebūtu uzskatāmi par IRD revīzijas plāna daļu, jo pārbaudes tika atzītas par nenotikušām vai nepietiekamām;

                  24.

                  konstatē, ka saskaņā ar Revīzijas palātas apsvērumiem Institūtam ir jāuzlabo dokumentēšana attiecībā uz fizisko inventāru, ko uzskata par pamatlīdzekļiem, un uzkrāto maksu aprēķināšana;

                  25.

                  attiecībā uz pārējiem konstatējumiem, kas pievienoti lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu un kas ir horizontāla rakstura konstatējumi, atsaucas uz 2013. gada 17. aprīļa rezolūciju (10) par aģentūru darbību, finanšu pārvaldību un kontroli.

         (1)  OV C 388, 15.12.2012., 98. lpp.

         (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

         (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

         (4)  OV L 403, 30.12.2006., 9. lpp.

         (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         (6)  2011. gada pārskati, 22. lpp.

         (7)  2011. gada pārskati, 34. lpp.

         (8)  Iekšējās revīzijas 2011. gada ziņojums, 6. lpp.

         (9)  Iekšējās revīzijas 2011. gada ziņojums, 4. lpp.

         (10)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2013)0134 (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 374. lpp.).


title: Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2017/760 (2017. gada 24. aprīlis) par 2017. gada uzraudzības maksu kopējo summu (ECB/2017/11)

text:
                  29.4.2017

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 113/52

            EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS (ES) 2017/760
      (2017. gada 24. aprīlis)
      par 2017. gada uzraudzības maksu kopējo summu (ECB/2017/11)
      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
      ņemot vērā Padomes 2013. gada 15. oktobra Regulu (ES) Nr. 1024/2013, ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (1), un jo īpaši tās 30. pantu,
      ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas 2014. gada 22. oktobra Regulu (ES) Nr. 1163/2014 par uzraudzības maksām (ECB/2014/41) (2) un jo īpaši tās 3. panta 1. punktu un 9. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Gada uzraudzības maksu, ko iekasē saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) 9. panta 2. punktu, kopējā summa sedz izdevumus, kas Eiropas Centrālajai bankai (ECB) radušies saistībā ar uzraudzības uzdevumu veikšanu attiecīgajā uzraudzības maksas periodā, bet tā šos izdevumus nepārsniedz. Šos izdevumus galvenokārt veido izmaksas, kas tieši saistītas ar ECB uzraudzības uzdevumiem, piem., nozīmīgu iestāžu tiešu uzraudzību, mazāk nozīmīgu iestāžu uzraudzības pārraudzību, kā arī horizontālo uzdevumu veikšanu un specializēto pakalpojumu sniegšanu. Tie ietver arī izmaksas, kas netieši saistītas ar ECB uzraudzības uzdevumiem, piem., ECB struktūrvienību sniegtiem atbalsta pakalpojumiem, t. sk. telpu nodrošinājuma, cilvēkresursu pārvaldības, administratīvajiem, budžeta un kontroles, grāmatvedības, juridiskajiem, komunikāciju un tulkošanas pakalpojumiem, iekšējo auditu un statistikas un informācijas tehnoloģiju pakalpojumiem.

                  (2)

                  Lai aprēķinātu gada uzraudzības maksu, kuru maksā par nozīmīgām uzraudzītajām iestādēm un nozīmīgām uzraudzītajām grupām, mazāk nozīmīgām uzraudzītajām iestādēm un mazāk nozīmīgām uzraudzītajām grupām, kopējās izmaksas sadala, pamatojoties uz izdevumiem, kas radušies attiecīgajām funkcijām, kuras veic nozīmīgu uzraudzīto iestāžu un nozīmīgu uzraudzīto grupu tiešu uzraudzību, un funkcijām, kuras veic mazāk nozīmīgu uzraudzīto iestāžu un mazāk nozīmīgu uzraudzīto grupu netiešu uzraudzību.

                  (3)

                  2017. gada uzraudzības maksu kopējo summu aprēķina kā šādu skaitļu summu: a) aplēstās 2017. gada izmaksas par uzraudzības uzdevumiem, pamatojoties uz apstiprināto ECB 2017. gada budžetu, ņemot vērā jebkādas izmaiņas aplēstajās un paredzētajās ECB gada izmaksās, kas ir zināmas šā lēmuma pieņemšanas laikā, un b) 2016. gada pārpalikums vai deficīts.

                  (4)

                  Pārpalikumu vai deficītu nosaka, atņemot 2016. gada uzraudzības uzdevumu veikšanas faktiskās izmaksas, kas atspoguļotas ECB 2016. gada finanšu pārskatos (3), no aplēstajām ECB izmaksām, kas iekasētas par 2016. gadu un ir noteiktas Eiropas Centrālās bankas Lēmuma (ES) 2016/661 (ECB/2016/7) (4) pielikumā.

                  (5)

                  Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) 5. panta 3. punktu iepriekšējo uzraudzības maksas periodu uzraudzības maksu summas, kas nebija iekasējamas, saskaņā ar 14. pantu saņemtos procentu maksājumus un summas, kas saņemtas vai atlīdzinātas saskaņā ar minētās regulas 7. panta 3. punktu, ja tādas ir, jāņem vērā, aplēšot 2017. gada uzraudzības uzdevumu veikšanas izmaksas,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      Definīcijas
      Šajā lēmumā lietotajiem terminiem ir Eiropas Centrālās bankas Regulā (ES) Nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (5) un Regulā (ES) Nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) definētā nozīme.
      2. pants
      2017. gada uzraudzības maksu kopējā summa
      1.   2017. gada uzraudzības maksu kopējā summa ir EUR 424 957 652, un tā ir aprēķināta saskaņā ar I pielikumu.
      2.   Katra uzraudzīto iestāžu un uzraudzīto grupu kategorija apmaksā tālāk minēto gada uzraudzības maksu kopējo summu:

                  a)

                  nozīmīgas uzraudzītās iestādes un nozīmīgas uzraudzītās grupas: EUR 391 279 654;

                  b)

                  mazāk nozīmīgas uzraudzītās iestādes un mazāk nozīmīgas uzraudzītās grupas: EUR 33 677 998.

            Attiecībā uz katru kategoriju maksājamais 2017. gada uzraudzības maksu kopējās summas dalījums norādīts II pielikumā.
      3. pants
      Stāšanās spēkā
      Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

         Frankfurtē pie Mainas, 2017. gada 24. aprīlī

               ECB prezidents

            Mario DRAGHI

         (1)  OV L 287, 29.10.2013., 63. lpp.

         (2)  OV L 311, 31.10.2014., 23. lpp.

         (3)  Publicēti ECB interneta vietnē www.ecb.europa.eu 2017. gada februārī.

         (4)  Eiropas Centrālās bankas 2016. gada 15. aprīļa Lēmums (ES) 2016/661 par 2016. gada uzraudzības maksu kopējo summu (ECB/2016/7) (OV L 114, 28.4.2016., 14. lpp.).

         (5)  Eiropas Centrālās bankas 2014. gada 16. aprīļa Regula (ES) Nr. 468/2014, ar ko izveido Vienotā uzraudzības mehānisma pamatstruktūru Eiropas Centrālās bankas sadarbībai ar nacionālajām kompetentajām un norīkotajām iestādēm (VUM pamatregula) (ECB/2014/17) (OV L 141, 14.5.2014., 1. lpp.).

         I PIELIKUMS

            2017. gada uzraudzības maksu kopējās summas aprēķins

                     (EUR)

                     Aplēstās 2017. gada izmaksas

                     464 676 594

                     Algas un pabalsti

                     208 621 881

                     Īre un ēku uzturēšana

                     54 990 329

                     Citi darbības izdevumi

                     201 064 384

                     2016. gada pārpalikums/deficīts

                     – 41 089 798

                     Summas, ko ņem vērā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) 5. panta 3. punktu

                     1 370 856

                     Iepriekšējo uzraudzības maksas periodu uzraudzības maksu summas, kas nebija iekasējamas

                     0

                     Saskaņā ar minētās regulas 14. pantu saņemtie procentu maksājumi

                     – 23 761

                     Saskaņā ar minētās regulas 7. panta 3. punktu saņemtās vai atlīdzinātās summa

                     1 394 617

                     KOPĀ

                     424 957 652

         II PIELIKUMS

            2017. gada uzraudzības maksu kopējās summas dalījums

                     (EUR)

                     Nozīmīgas uzraudzītās iestādes un nozīmīgas uzraudzītās grupas

                     Mazāk nozīmīgas uzraudzītās iestādes un mazāk nozīmīgas uzraudzītās grupas

                     Kopā

                     Aplēstās 2017. gada izmaksas

                     427 700 563

                     36 976 031

                     464 676 594

                     2016. gada pārpalikums/deficīts

                     – 37 593 510

                     – 3 496 288

                     – 41 089 798

                     Summas, ko ņem vērā saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1163/2014 (ECB/2014/41) 5. panta 3. punktu

                     1 172 601

                     198 255

                     1 370 856

                     Iepriekšējo uzraudzības maksas periodu uzraudzības maksu summas, kas nebija iekasējamas

                     0

                     0

                     0

                     Saskaņā ar minētās regulas 14. pantu saņemtie procentu maksājumi

                     – 8 696

                     – 15 065

                     – 23 761

                     Saskaņā ar minētās regulas 7. panta 3. punktu saņemtās vai atlīdzinātās summa

                     1 181 297

                     213 320

                     1 394 617

                     KOPĀ

                     391 279 654

                     33 677 998

                     424 957 652


title: 2008/486/EK: Padomes Lēmums ( 2008. gada 23. jūnijs ), ar ko ieceļ pusi Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes valdes locekļu

text:
               26.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 165/8

      PADOMES LĒMUMS

   (2008. gada 23. jūnijs),
   ar ko ieceļ pusi Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes valdes locekļu
   (2008/486/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002 (2002. gada 28. janvāris), ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (1), un jo īpaši tās 25. panta 1. punktu,
   ņemot vērā kandidātu sarakstu, ko Padomei iesniegusi Eiropas Kopienu Komisija,
   ņemot vērā viedokļus, ko ir izteicis Eiropas Parlaments,
   tā kā:

               (1)

               Ir ļoti svarīgi nodrošināt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes neatkarību, augstu zinātnisko kvalitāti, pārskatāmību un efektivitāti. Nepieciešama arī sadarbība ar dalībvalstīm.

               (2)

               Pusei no iestādes valdes locekļiem pilnvaru termiņš beigsies 2008. gada 30. jūnijā.

               (3)

               Kandidatūras ir pārbaudītas ar mērķi iecelt septiņus jaunus valdes locekļus, pamatojoties uz dokumentiem, ko iesniegusi Komisija, un ņemot vērā Eiropas Parlamenta izteiktos viedokļus. Mērķis ir nodrošināt augstākos kompetences standartus, plašu attiecīgās pieredzes spektru, piemēram, vadībā un valsts pārvaldē, kā arī plašāko iespējamo ģeogrāfisko izplatību Eiropas Savienībā.

               (4)

               Trim no minētajiem locekļiem vajadzētu būt pieredzei organizācijās, kas pārstāv patērētājus un citas ieinteresētās personas pārtikas apritē,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes valdes locekļiem uz laikposmu no 2008. gada 1. jūlija līdz 2012. gada 30. jūnijam tiek iecelti:

               —

                  Davies, Sue
                   (2),

               —

                  Facelli, Piergiuseppe,

               —

                  Horst, Matthias
                   (2),

               —

                  Pogačnik, Milan,

               —

                  Ruprich, Jiří,

               —

                  Turunen, Sinikka
                   (2),

               —

                  Url, Bernhard.

         2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Luksemburgā, 2008. gada 23. jūnijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         I. JARC

      (1)  OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 202/2008 (OV L 60, 5.3.2008., 17. lpp.).

      (2)  Loceklis, kam ir darba pieredze organizācijās, kas pārstāv patērētājus un citas pārtikas apritē ieinteresētās personas.


title: Padomes Lēmums (1999. gada 13. decembris) par pilnīgu Šengenas acquis piemērošanu Grieķijā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999D0848

Oficiālais Vēstnesis L 327 , 21/12/1999 Lpp. 0058 - 0058

		Padomes Lēmums(1999. gada 13. decembris)par pilnīgu Šengenas acquis piemērošanu Grieķijā(1999/848/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Protokola par Šengenas acquis iekļaušanu Eiropas Savienības sistēmā 2. panta 2. punktu,ņemot vērā Izpildu komitejas 1998. gada 16. septembra lēmumu, ar ko tiek izveidota Šengenas īstenošanas pastāvīgā komiteja,ņemot vērā Pastāvīgo pārstāvju komitejas 1999. gada 30. jūnijā pieņemto lēmumu, ar ko tiek izveidota Grieķijas ad hoc komiteja,ņemot vērā Izpildu komitejas 1997. gada 7. oktobra Lēmumu (SCH/Com-ex(97)29 rev 2) un 1998. gada 16. decembra Lēmumu (SCH/Com-ex(98)49 rev 3),(1) tā kā ir veiktas pārbaudes vizītes, lai pārliecinātos, ka prasības, kas attiecas uz darbaspēka līmeņiem un materiālo bāzi, robežu kontroles un uzraudzības dienestu sagatavotību un savstarpējo koordināciju, ir izpildītas;(2) tā kā nosacījumi, lai no 2000. gada 1. janvāra atceltu personu kontroli uz iekšējām robežām ar Grieķiju, ir izpildīti,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsPersonu kontrole uz iekšējām robežām starp Grieķiju un dalībvalstīm, kas pilnībā piemēro Šengenas acquis, ir jāatceļ laika periodā no 2000. gada 1. janvāra līdz 2000. gada 26. martam. Attiecībā uz iekšējo jūras satiksmi ostās šis lēmums ir piemērojams no 2000. gada 1. janvāra.Grieķijai un iesaistītajām dalībvalstīm jāpanāk vienošanās par robežkontroles atcelšanu iekšējiem lidojumiem no un uz Grieķiju no 2000. gada 1. janvāra lidostās, kur tas ir tehniski iespējams. Jebkurā gadījumā kontrole ir jāatceļ ne vēlāk kā līdz 2000. gada 26. martam. Līdz 2000. gada 1. aprīlim iesaistītās dalībvalstis informē Komisiju par pasākumiem, kas veikti, lai īstenotu šo lēmumu.2. pants2000. gadā Šengenas novērtējuma darba grupa pārbauda Šengenas acquis pilnīgu piemērošanu Grieķijā un veic to pasākumu izpēti, kas izrādījušies nepieciešami.3. pants1. Lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.2. To publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Briselē, 1999. gada 13. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsS. Hassi--------------------------------------------------


title: Izpildu Komitejas lēmums (1996. gada 27. jūnijs) par principiem Šengenas vīzu izdošanai saskaņā ar 30. panta 1. punkta a) apakšpunktu Konvencijā par Šengenas Līguma īstenošanu (SCH/Com–ex (96) 13 rev. 1)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

41996D0013

Oficiālais Vēstnesis L 239 , 22/09/2000 Lpp. 0180 - 0181

		Izpildu Komitejas lēmums(1996. gada 27. jūnijs)par principiem Šengenas vīzu izdošanai saskaņā ar 30. panta 1. punkta a) apakšpunktu Konvencijā par Šengenas Līguma īstenošanu(SCH/Com–ex (96) 13 rev. 1)IZPILDU KOMITEJA,ņemot vērā 132. pantu Konvencijā par Šengenas Līguma īstenošanu,ņemot vērā iepriekšminētās konvencijas 9., 17. un 30. pantu,tā kā visu Šengenas valstu interesēs ir noteikt pārstāvētāju valstu un pārstāvēto valstu tiesības un pienākumus, jo visām Šengenas valstīm ir pārstāvniecības, kurās tās pārstāv citas valstis un vietas, kurās tās pašas ir pārstāvētas;tā kā galvenais Šengenas valstu sadarbības princips ir pilnīga paļaušanās uz to, kā tiek piemērota Šengenas pārstāvniecības sistēma,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.Šengenas vīzu izdošana trešās valstīs, kurās nav pārstāvētas visas Šengenas valstis atbilstoši 30. panta 1. punkta a) apakšpunktam Konvencijā par Šengenas Līguma īstenošanu, notiek saskaņā ar šādiem principiem:a) pārstāvniecība attiecībā uz vīzu izdošanu attiecas uz lidostu tranzītvīzām, vienotajām tranzītvīzām un īsa uzturēšanas termiņa vīzām atbilstoši Šengenas Konvencijai un saskaņā ar Kopīgajiem konsulārajiem norādījumiem.Pārstāvētājas valsts pienākums ir piemērot Kopīgo konsulāro norādījumu noteikumus tikpat ātri, cik ātri tiek izdotas tāda paša veida un derīguma termiņa šīs valsts vīzas;b) ja vien īpašos divpusējos nolīgumos nav noteikts citādi, pārstāvniecības režīms neattiecas uz vīzām, ko izdod personām, kuras paredz veikt algotu darbu vai darbību, kurai vajadzīgs iepriekšējs tās valsts apstiprinājums, kurā tā notiks. Personām, kas piesakās uz šādām vīzām, ir jāvēršas tās valsts akreditētajā konsulārajā pārstāvniecībā, kurā tiks veikta minētā darbība;c) Šengenas valstīm nav obligāti jābūt pārstāvētām visās trešās valstīs, lai varētu izdot vīzas. Šengenas valstis var pieņemt lēmumu, ka pieteikumus vīzām dažās trešās valstīs vai pieteikumus dažu kategoriju vīzām iesniedz tās valsts pārstāvniecībā, kas ir pieteikuma iesniedzēja galvenais ceļamērķis;d) nelegālās imigrācijas riska novērtējumu pēc vīzas pieteikuma iesniegšanas pilnībā veic tā diplomātiskā vai konsulārā pārstāvniecība, kas izskata vīzas pieteikumu;e) pārstāvētās valstis uzņemas atbildību par patvēruma pieteikumiem, ko iesnieguši to vīzu turētāji, kuras izdotas pārstāvētājās valstīs to vārdā, un tātad šādas vīzas skaidri liecina, ka tās ir izdevusi pārstāvniecība (saskaņā ar Kopīgās konsulārās instrukcijas 13. pielikumu) [1];f) izņēmuma gadījumos divpusējos nolīgumos var paredzēt, ka pārstāvētāja valsts nosūta dažu ārvalstnieku kategoriju iesniegtos vīzu pieteikumus tās pārstāvētās valsts iestādēm, kas ir arī to ceļojuma galamērķis, vai arī kādai šīs valsts diplomātiskajai pārstāvniecībai. Šīs kategorijas nosaka rakstiski (vajadzības gadījumā — katrai diplomātiskajai vai konsulārajai pārstāvniecībai). Tādējādi uzskata, ka vīzas ir izdotas ar pārstāvētās valsts atļauju, kā noteikts Šengenas Konvencijas 30. panta 1. punkta a) apakšpunktā;g) divpusējos nolīgumus var pielāgot attiecīgā laikā, ņemot vērā to, kā valsts ir novērtējusi patvēruma pieteikumus, ko noteiktā termiņā ir iesnieguši pārstāvniecības izsniegto vīzu turētāji, kā arī citus atbilstīgos datus attiecībā uz vīzu izdošanu.Pamatojoties uz iegūtajiem datiem, var vienoties atteikties pārstāvēt kādu valsti kādos konkrētos jautājumos (un, iespējams, kādu valsti kopumā);h) pārstāvniecība attiecas tikai uz vīzu izdošanu. Ja vīzu nevar izdot, jo ārvalstnieks nav varējis sniegt pietiekamus dokumentārus pierādījumus, ka viņš ir ievērojis nosacījumus, ārvalstnieku informē par iespēju iesniegt pieteikumu tās valsts diplomātiskajā pārstāvniecībā, kas ir viņa ceļojuma galamērķis;i) pārstāvniecības režīmu var turpmāk uzlabot, paplašinot apspriežu tīklu un attīstot programmatūru, kas ļautu pārstāvētājas valsts pārstāvniecībām bez sarežģījumiem apspriesties ar pārstāvētās valsts centrālajām varasiestādēm;j) šim dokumentam ir pievienota tabula ar pārstāvniecībām Šengenas vīzu izdošanai trešās valstīs, kurās nav pārstāvētas visas Šengenas valstis. Centrālajā grupā ir ņemti vērā grozījumi, kas veikti šajā tabulā pēc apspriedēm attiecīgo Šengenas valstu starpā [2].Hāgā, 1996. gada 27. jūnijāPriekšsēdētājsM. Patijn[1] Kopīgās konsulārās instrukcijas 13. pielikums tiks attiecīgi pielāgots.[2] Skat. dokumenta SCH/Com–ex (99)13 4. pielikumu.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (ES) 2016/1587 (2016. gada 28. aprīlis) par kopuzņēmuma ECSEL (bijušais ENIAC kopuzņēmums un ARTEMIS kopuzņēmums) 2014. finanšu gada pārskatu apstiprināšanu

text:
               14.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 246/402

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS (ES) 2016/1587
   (2016. gada 28. aprīlis)
   par kopuzņēmuma ECSEL (bijušais ENIAC kopuzņēmums un ARTEMIS kopuzņēmums) 2014. finanšu gada pārskatu apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā kopuzņēmuma ECSEL (bijušais ENIAC kopuzņēmums un ARTEMIS kopuzņēmums) 2014. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par kopuzņēmuma ECSEL gada pārskatiem (laikposmam no 2014. gada 27. jūnija līdz 31. decembrim) ar Kopuzņēmuma atbildi (1),

               —

               ņemot vērā deklarāciju (2) par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, kuru Revīzijas palāta sniegusi par 2014. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2016. gada 12. februāra ieteikumu par apstiprinājumu, ko sniedz Kopuzņēmumam par 2014. finanšu gada budžeta izpildi (05587/2016 – C8-0059/2016),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 209. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2007. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 72/2008, ar ko izveido ENIAC kopuzņēmumu (4),

               —

               ņemot vērā Padomes 2007. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 74/2008, ar ko izveido ARTEMIS kopuzņēmumu, lai īstenotu kopīgu tehnoloģiju ierosmi iegulto datorsistēmu jomā (5),

               —

               ņemot vērā Padomes 2014. gada 6. maija Regulu (ES) Nr. 561/2014, ar ko izveido kopuzņēmumu ECSEL
                   (6) un jo īpaši tās 1. panta 2. punktu un 12. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (7),

               —

               ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 110/2014 par finanšu paraugregulu publiskā un privātā sektora partnerības struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 209. pantā (8),

               —

               ņemot vērā Reglamenta 94. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A8-0119/2016),

               1.

               apstiprina kopuzņēmuma ECSEL (bijušā ENIAC kopuzņēmuma un ARTEMIS kopuzņēmuma) 2014. finanšu gada pārskatus;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu nosūtīt kopuzņēmuma ECSEL (bijušais ENIAC kopuzņēmums un ARTEMIS kopuzņēmums) izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai un nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerāldirektors

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 422, 17.12.2015., 80. lpp.

      (2)  OV C 422, 17.12.2015., 81. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 30, 4.2.2008., 21. lpp.

      (5)  OV L 30, 4.2.2008., 52. lpp.

      (6)  OV L 169, 7.6.2014., 152. lpp.

      (7)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (8)  OV L 38, 7.2.2014., 2. lpp.


title: 2014/244/KĀDP: Politikas un drošības komitejas Lēmums Atalanta/2/2014 ( 2014. gada 29. aprīlis ) par trešās valsts palīdzības pieņemšanu Eiropas Savienības militārajā operācijā ar mērķi palīdzēt Somālijas piekrastē novērst un apkarot pirātismu un bruņotas laupīšanas un atturēt no šādiem nodarījumiem ( Atalanta ) un ar ko groza Lēmumu ATALANTA/3/2009

text:
               3.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 132/63

         POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS ATALANTA/2/2014
   (2014. gada 29. aprīlis)
   par trešās valsts palīdzības pieņemšanu Eiropas Savienības militārajā operācijā ar mērķi palīdzēt Somālijas piekrastē novērst un apkarot pirātismu un bruņotas laupīšanas un atturēt no šādiem nodarījumiem (Atalanta) un ar ko groza Lēmumu ATALANTA/3/2009

      (2014/244/KĀDP)

   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 38. panta trešo daļu,
   ņemot vērā Padomes Vienoto rīcību 2008/851/KĀDP (2008. gada 10. novembris) par Eiropas Savienības militāro operāciju ar mērķi palīdzēt Somālijas piekrastē novērst un apkarot pirātismu un bruņotas laupīšanas un atturēt no šādiem nodarījumiem (1) un jo īpaši tās 10. pantu,
   ņemot vērā Politikas un drošības komitejas Lēmumu ATALANTA/3/2009 (2009. gada 21. aprīlis) par Palīdzības sniedzēju komitejas izveidi Eiropas Savienības militārajai operācijai, lai palīdzētu kavēt, novērst un apkarot pirātismu un bruņotas laupīšanas Somālijas piekrastē (Atalanta) (2009/369/KĀDP) (2),
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Vienotās rīcības 2008/851/KĀDP 10. panta 2. punktu Padome ir pilnvarojusi Politikas un drošības komiteju (“PDK”) pieņemt attiecīgos lēmumus par trešo valstu piedāvātās palīdzības pieņemšanu.

               (2)

               Pēc ES operācijas komandiera 2014. gada 11. marta ieteikuma un Eiropas Savienības Militārās komitejas 2014. gada 25. marta ieteikuma par Jaunzēlandes palīdzību, būtu jāpieņem Jaunzēlandes palīdzība.

               (3)

               Tādēļ būtu jāgroza Politikas un drošības komitejas lēmums ATALANTA/3/2009, lai svītrotu pielikumu, kurā uzskaitītas tās trešās valstis, kuru palīdzība ir pieņemta.

               (4)

               Saskaņā ar 5. pantu Protokolā (Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās ar aizsardzību saistītu Savienības lēmumu un rīcību izstrādē un īstenošanā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Jaunzēlandes palīdzība Eiropas Savienības militārajai operācijai ar mērķi palīdzēt Somālijas piekrastē novērst un apkarot pirātismu un bruņotas laupīšanas un atturēt no šādiem nodarījumiem (Atalanta) tiek pieņemta un novērtēta kā nozīmīga.
   2.   Jaunzēlande ir atbrīvota no finansiālā ieguldījuma Atalanta budžetā.
   2. pants
   Politikas un drošības komitejas Lēmumu ATALANTA/3/2009 groza šādi:

               1)

               lēmuma 2. panta 1. punkta otrajā ievilkumā svītro vārdus “, kā minēts pielikumā”;

               2)

               svītro pielikumu.

         3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2014. gada 29. aprīlī

            Politikas un drošības komitejas vārdā –

            priekšsēdētājs

         W. STEVENS

      (1)  OV L 301, 12.11.2008., 33. lpp.

      (2)  OV L 112, 6.5.2009., 9. lpp.


title: EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 532/09/COL ( 2009. gada 16. decembris ), ar kuru septiņdesmit sesto reizi groza procesuālo un materiālo tiesību normas valsts atbalsta jomā, iekļaujot jaunu nodaļu par kritērijiem saderīguma analīzei attiecībā uz valsts atbalstu nelabvēlīgā situācijā esošu darba ņēmēju un darba ņēmēju ar invaliditāti nodarbināšanai

text:
               15.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 332/14

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS
   Nr. 532/09/COL
   (2009. gada 16. decembris),
   ar kuru septiņdesmit sesto reizi groza procesuālo un materiālo tiesību normas valsts atbalsta jomā, iekļaujot jaunu nodaļu par kritērijiem saderīguma analīzei attiecībā uz valsts atbalstu nelabvēlīgā situācijā esošu darba ņēmēju un darba ņēmēju ar invaliditāti nodarbināšanai
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (1),
   ŅEMOT VĒRĀ Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (2) un jo īpaši tā 61.–63. pantu un 26. protokolu,
   ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas (3) izveidi un jo īpaši tā 24. pantu un 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu,
   ATGĀDINOT procesuālo un materiālo tiesību normas valsts atbalsta jomā, ko Iestāde pieņēma 1994. gada 19. janvārī (4),
   Tā kā:
   Saskaņā ar Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanas nolīguma 24. pantu Iestāde īsteno EEZ līguma noteikumus par valsts atbalstu.
   Saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu Iestāde sniedz paziņojumus vai izdod vadlīnijas par EEZ līgumā regulētajiem jautājumiem, ja šis Līgums vai Uzraudzības un Tiesas nolīgums to skaidri paredz vai ja Iestāde to uzskata par nepieciešamu.
   Eiropas Komisija 2009. gada 11. augustā publicēja paziņojumu par kritērijiem saderīguma analīzei attiecībā uz valsts atbalstu nelabvēlīgā situācijā esošu darba ņēmēju un darba ņēmēju ar invaliditāti nodarbināšanai (5).
   Šis paziņojums attiecas arī uz Eiropas Ekonomikas zonu.
   Jānodrošina EEZ valsts atbalsta normu vienāda piemērošana visā Eiropas Ekonomikas zonā.
   Saskaņā ar EEZ līguma XV pielikuma beigu daļā iekļautās nodaļas “VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA” II punktu Iestādei pēc apspriešanās ar Komisiju ir jāpieņem tiesību akti atbilstoši tiem, ko pieņēmusi Eiropas Komisija.
   Iestāde par šo tēmu ir apspriedusies ar Komisiju 2009. gada 27. novembra vēstulē (pasākums Nr. 538332) un EBTA valstīm 2009. gada 16. oktobra vēstulē (pasākums Nr. 5333819, Nr. 533835 un Nr. 533836),
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Valsts atbalsta pamatnostādnes groza, iekļaujot jaunu nodaļu par kritērijiem saderīguma analīzei attiecībā uz valsts atbalstu nelabvēlīgā situācijā esošu darba ņēmēju un darba ņēmēju ar invaliditāti nodarbināšanai. Jaunā nodaļa ir iekļauta šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Autentisks ir tikai teksts angļu valodā.

      Briselē, 2009. gada 16. decembrī

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā –

            priekšsēdētājs

         Per SANDERUD

            kolēģijas loceklis

         Kristján Andri STEFÁNSSON

      (1)  Turpmāk “Iestāde”.

      (2)  Turpmāk “EEZ līgums”.

      (3)  Turpmāk “Uzraudzības un Tiesas nolīgums”.

      (4)  EEZ līguma 61. un 62. panta un Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola 1. panta piemērošanas un interpretācijas pamatnostādnes, ko Iestāde pieņēma un izdeva 1994. gada 19. janvārī, publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (turpmāk tekstā “OV”) L 231, 3.9.1994., 1. lpp., un EEZ papildinājumā Nr. 32, 3.9.1994., 1. lpp. (turpmāk “Valsts atbalsta pamatnostādnes”). Valsts atbalsta pamatnostādņu atjauninātā versija ir publicēta Iestādes tīmekļa vietnē: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

      (5)  OV C 188, 11.8.2009., 6. lpp.

      PIELIKUMS

         KRITĒRIJI SADERĪGUMA ANALĪZEI ATTIECĪBĀ UZ VALSTS ATBALSTU NELABVĒLĪGĀ SITUĀCIJĀ ESOŠU DARBA ŅĒMĒJU UN DARBA ŅĒMĒJU AR INVALIDITĀTI NODARBINĀŠANAI
          (1)

      1.   Ievads

                  1.

                  Nodarbinātības un sociālās politikas sekmēšana ir EEZ līguma un EBTA valstu viens no mērķiem (2). Bezdarbs, un īpaši dažu darbinieku kategoriju strukturālais bezdarbs, joprojām ir problēma dažās EBTA valstu daļās. Valsts atbalsts algu izmaksu subsīdijas gadījumos, kad algu izmaksas nozīmē kopējo faktiski izmaksājamo summu, ko sedz atbalsta saņēmējs, kas ietver: a) bruto algu pirms nodokļu nomaksas; un b) obligātos maksājumus, piemēram, sociālās apdrošināšanas iemaksas; un c) bērnu aprūpes un vecāku aprūpes izmaksas (“subsīdijas algām”), var rosināt uzņēmumus lielākā skaitā nodarbināt nelabvēlīgākā situācijā esošus darba ņēmējus un strādājošas personas ar invaliditāti. Tādējādi atbalsta mērķis ir palielināt pieprasījumu pēc darbaspēka no konkrētām darba ņēmēju kategorijām.

                  2.

                  Šis paziņojums sniedz norādījumus par kritērijiem, ko EBTA Uzraudzības iestāde (turpmāk “Iestāde”) piemēros valsts atbalstam, kas ir subsīdijas algām, par kuru ir atsevišķi jāpaziņo saskaņā ar EEZ līguma XV pielikuma 1.j punktā pieminētā tiesību akta 6. panta 1. punkta h) un i) apakšpunktu (Komisijas 2008. gada 6. augusta Regula (EK) Nr. 800/2008, kas atzīst noteiktas atbalsta kategorijas par saderīgām ar kopējo tirgu, piemērojot Līguma 87. un 88. pantu (Vispārējā grupu atbrīvojuma regula)) (3), kas pielāgota Līgumam par EEZ ar tā 1. protokolu (4) (turpmāk tekstā “Vispārējā grupu atbrīvojuma regula”). Šie norādījumu mērķis ir nodrošināt Iestādes motivācijas pārredzamību un radīt prognozējamību un juridisko noteiktību.

                  3.

                  Norādījumi attiecas uz valsts atbalstu, kas ir subsīdijas algām, nelabvēlīgākā situācijā esošiem darba ņēmējiem un strādājošām personām ar invaliditāti Vispārējā grupu atbrīvojuma regulas 2. panta 18., 19. un 20. punkta nozīmē. Norādījumi attieksies uz jebkuru individuālu atbalstu neatkarīgi no tā, vai tas piešķirts ad hoc vai uz kādas shēmas pamata, ja dotācijas ekvivalents pārsniegs 5 miljonus euro vienam uzņēmumam gada laikā par neizdevīgu darba ņēmēju nodarbināšanu (turpmāk tekstā kopā apzīmēti kā “neizdevīgi darba ņēmēji”) un 10 miljonus euro vienam uzņēmumam gada laikā par strādājošas personas ar invaliditāti nodarbināšanu (5).

                  4.

                  Šajos norādījumos izklāstītos kritērijus nepiemēros mehāniski. Iestādes novērtējuma līmenis un informācijas veids, ko tā var pieprasīt, būs proporcionāls konkurences traucējumu riskam. Analīzes apjoms būs atkarīgs no lietas rakstura.

            2.   Atbalsta pozitīvā iedarbība

      2.1.   Mērķis sabiedrības kopīgām interesēm

                  5.

                  Dažu kategoriju darba ņēmējiem ir lielas grūtības atrast darbu, jo darba devēji viņus uzskata par mazāk ražīgiem vai tiem ir aizspriedumi pret šādiem darba ņēmējiem. Iemesls var būt gan viņu pieņemtais, gan faktiskais profesionālās pieredzes trūkums (piemēram, jaunieši vai personas, kas bez darba ir ilgstoši) vai pastāvīga invaliditāte. Ņemot vērā šo darba ņēmēju pieņemtu vai reālu zemāku darba ražīgumu, iespējams, darba ņēmēji tiek izstumti no darba tirgus, ja vien darba devējiem nepiedāvā kompensāciju par šādu darba ņēmēju nodarbināšanu.

                  6.

                  No sociālā viedokļa, ir vēlams, lai visu kategoriju darba ņēmēji būtu integrēti darba tirgū. Tas nozīmē, ka daļu no valsts ienākumiem var pārdalīt to darba ņēmēju kategorijām, uz kuriem attiecas pasākumi. Valsts atbalsts var palīdzēt nelabvēlīgā situācijā esošiem darba ņēmējiem un strādājošām personām ar invaliditāti iekļūt darba tirgū vai palikt darba tirgū, sedzot papildu izmaksas, kas izriet no viņu pieņemtā vai faktiskā zemāka darba ražīguma.

                  7.

                  EBTA valstīm būtu jāpierāda, ka atbalsts paredzēts, lai sasniegtu minēto mērķi sabiedrības kopīgām interesēm. Savā analīzē Iestāde cita starpā apsvērs šādus elementus:

                              a)

                              to darba ņēmēju skaitu un kategorijas, uz kurām pasākums attiecas;

                              b)

                              to darba ņēmēju kategoriju nodarbinātības rādītājus, valsts un/vai reģionālajā līmenī un attiecīgajā(-os) uzņēmumā(-os), uz kuriem pasākums attiecas;

                              c)

                              to darba ņēmēju kategoriju bezdarba rādītājus valsts un/vai reģionālajā līmenī, uz kurām pasākums attiecas;

                              d)

                              īpaši atstumtas apakšgrupas plašākās strādājošu personu ar invaliditāti un nelabvēlīgākā situācijā esošu darba ņēmēju kategorijās.

            2.2.   Valsts atbalsts kā piemērots politikas instruments

                  8.

                  Valsts atbalsts, ko piešķir kā subsīdijas algām, nav vienīgais politikas instruments, kas pieejams EBTA valstīm, lai veicinātu nelabvēlīgākā situācijā esošu darba ņēmēju un strādājošu personu ar invaliditāti nodarbinātību. EBTA valstis var arī izmantot vispārējus pasākumus, piemēram, darbaspēka un sociālo izmaksu samazinājumu, ieguldījumu izglītībā un mācībās palielinājumu, tāpat arī pasākumus, kas paredzēti, lai nodrošinātu konsultācijas, palīdzību un mācības bezdarbniekiem, kā arī uzlabotu darba tiesisko regulējumu.

                  9.

                  Ja EBTA valsts ir apsvērusi citas politikas izvēles iespējas un ja konstatētas priekšrocības, kādas sniedz selektīva instrumenta, piemēram, valsts atbalsta konkrētam uzņēmumam, izmantošana, attiecīgie pasākumi ir uzskatāmi par atbilstošu instrumentu. Iestāde īpaši ņems vērā jebkuru ierosinātā pasākuma ietekmes novērtējumu, ko varētu būt veikusi EBTA valsts.

            2.3.   Atbalsta stimulējošā ietekme un tā nepieciešamība

                  10.

                  Valsts atbalsta nelabvēlīgākā situācijā esošu darba ņēmēju un strādājošu personu ar invaliditāti nodarbināšanai rezultātā atbalsta saņēmējam jāmaina sava darbība tā, lai tas nodrošinātu nelabvēlīgākā situācijā esošu darba ņēmēju un strādājošu personu ar invaliditāti nodarbinātības pieaugumu attiecīgajā uzņēmumā. Jaunajiem nelabvēlīgākā situācijā esošiem darba ņēmējiem un strādājošām personām ar invaliditāti vajadzētu aizņemt tikai no jauna radītās darba vietas vai tās darba vietas, kas ir atbrīvojušās sakarā ar aiziešanu no darba pēc brīvas gribas, invaliditāti, pensionēšanos, iestājoties pensijas vecumam, darba laika samazinājumu pēc brīvas gribas vai likumīgu atlaišanu no darba par amatpārkāpumu. Darba vietas, kas radušās, atlaižot no darba, nav paredzēts piešķirt subsidētajiem nelabvēlīgākā situācijā esošiem darba ņēmējiem vai strādājošām personām ar invaliditāti. Tādējādi valsts atbalstu nevar izmantot, lai aizstātu darba ņēmējus, attiecībā uz kuriem uzņēmums vairs nesaņem subsīdijas un kuri rezultātā ir atlaisti no darba.

                  11.

                  EBTA valstīm būtu jāpierāda Iestādei stimulējošās ietekmes esamība un atbalsta nepieciešamība. Pirmkārt, atbalsta saņēmējam ir jāiesniedz atbalsta pieteikums attiecīgajai EBTA valstij, pirms attiecīgās darba ņēmēju kategorijas, uz kurām attiecas pasākums, ir pieņemtas darbā. Otrkārt, EBTA valstij ir jāpierāda, ka atbalsts tiek maksāts par nelabvēlīgākā situācijā esošu darba ņēmēju vai strādājošu personu ar invaliditāti uzņēmumā, ja pieņemšana darbā bez šāda atbalsta nenotiktu.

                  12.

                  Savā analīzē Iestāde cita starpā apsvērs šādus elementus:

                              a)

                              iekšējos dokumentus par atbalsta saņēmēju attiecībā uz nodarbinātības izmaksām saistībā ar attiecīgajām darba ņēmēju kategorijām, uz kurām attiecas pasākums, diviem šādiem scenārijiem: ar atbalstu un bez tā;

                              b)

                              esošas vai kādreiz piešķirtas subsīdijas algām attiecīgajam uzņēmumam: darba ņēmēju kategorijas un skaitu, kas saņem subsīdijas;

                              c)

                              darba ņēmēju kategorijas, uz kuriem pasākums attiecas, gada apgrozījumu.

            2.4.   Atbalsta proporcionalitāte

                  13.

                  EBTA valstij ir jāpierāda, ka atbalsts ir nepieciešams un ka tā summa ir samazināta līdz minimumam, lai sasniegtu atbalsta mērķi.
                  EBTA valstīm būtu jāsniedz pierādījumi, ka atbalsta summa nepārsniedz neto papildu izmaksas, nodarbinot darba ņēmēju kategorijas, uz kurām attiecas pasākums, salīdzinājumā ar izmaksām, nodarbinot darba ņēmējus, kuri neatrodas nelabvēlīgā situācijā vai kuri nav personas ar invaliditāti (6).
                  Katrā ziņā atbalsta intensitāte nekad nedrīkst pārsniegt Vispārējā grupu atbrīvojuma regulas 40. (7) un 41. (8) pantā noteikto. Attiecināmās izmaksas, kurām piemēro atbalsta intensitāti, jāaprēķina saskaņā ar Vispārējā grupu atbrīvojuma regulas 40. (9) un 41. (10) pantu.

            3.   Atbalsta negatīvā ietekme

                  14.

                  Ja atbalsts ir proporcionāls atbalsta mērķa sasniegšanai, atbalsta negatīvā ietekme būs ierobežota un negatīvās ietekmes analīze varētu vairs nebūt vajadzīga. Tomēr dažos gadījumos, pat ja atbalsts ir vajadzīgs un proporcionāls, lai konkrēts uzņēmums palielinātu to darba ņēmēju kategoriju nodarbinātību, uz kurām attiecas pasākums, atbalsts varētu radīt izmaiņas saņēmēja darbībā, būtiski traucējot konkurenci. Šādos gadījumos Iestāde veiks analīzi par konkurences traucējumiem. Atbalsta radītais konkurences traucējuma apjoms var atšķirties atkarībā no atbalsta un no attiecīgo tirgu raksturlielumiem (11).

                  15.

                  Atbalsta raksturlielumi, kas var ietekmēt traucējumu iespējamību un apjomu, ir šādi:

                              a)

                              selektivitāte;

                              b)

                              atbalsta apjoms;

                              c)

                              atbalsta atkārtošanās un ilgums;

                              d)

                              atbalsta ietekme uz uzņēmuma izmaksām.

                  16.

                  Piemēram, atbalsta sistēmai, ko izmanto, lai stimulētu uzņēmumus kopumā EBTA valstī vairāk pieņemt darbā nelabvēlīgākā situācijā esošu darba ņēmējus vai strādājošas personas ar invaliditāti, visticamāk, būs citāda ietekme uz tirgu nekā lielam atbalsta apjomam, ko ad hoc piešķir vienam uzņēmumam, lai ļautu tam palielināt noteiktas kategorijas darba ņēmēju pieņemšanu darbā. Pēdējais, visticamāk, traucētu konkurenci daudz būtiskāk, jo atbalsta saņēmēja konkurentiem ir mazākas iespējas konkurēt. Traucējumi būs vēl jo lielāki, ja nodarbinātības izmaksas saņēmēja uzņēmējdarbībā veido lielu daļu no kopējām izmaksām.

                  17.

                  Izvērtējot tirgus raksturlielumus, kuri var sniegt daudz pilnīgāku priekšstatu par atbalsta iespējamo ietekmi, Iestāde cita starpā aplūkos:

                              a)

                              tirgus struktūru;

                              b)

                              sektora vai nozares raksturlielumus;

                              c)

                              situāciju valsts/reģionālajā darba tirgū.

                  18.

                  Tirgus struktūru izvērtēs, ņemot vērā tirgus koncentrāciju, uzņēmumu lielumu (12), produktu diferenciācijas nozīmīgumu (13) un ienākšanas un iziešanas barjeras. Tirgus daļas un koncentrācijas pakāpi aprēķinās, tiklīdz būs definēts konkrētais tirgus. Kopumā ņemot, jo mazāks skaits uzņēmumu, jo lielāka to tirgus daļa un jo mazāka konkurence sagaidāma (14). Ja attiecīgais tirgus ir koncentrēts, kuram raksturīgas lielas ienākšanas barjeras (15), un atbalsta saņēmējs ir galvenais šā tirgus dalībnieks, tad konkurentiem, visticamāk, nāksies mainīt savu darbības veidu, lai reaģētu uz atbalstu, piemēram, atlikt vai atteikties no jaunu produktu vai tehnoloģiju ieviešanas vai arī pilnībā pamest tirgu.

                  19.

                  Iestāde arī pievērsīs uzmanību nozares iezīmēm, piemēram, vai tās ir piesātinātas, un vai tirgi nozarē ir augoši (16), nostabilizējušies vai tajos vērojama lejupslīde. Piemēram, piesātinātu vai nostabilizējušos tirgu rezultātā kādā nozarē var pieaugt risks, ka to uzņēmumu, kas nenodarbina subsidētus darba ņēmējus, produkcijas izlaide ir ierobežota vai tā tiek izstumta.

                  20.

                  Visbeidzot, pasākums tiks skatīts kontekstā ar stāvokli darba tirgū, tas ir, tiks ņemti vērā bezdarba un nodarbinātības rādītāji, algu līmenis un darba tiesības.

                  21.

                  Dažos gadījumos subsīdijas algām var radīt 22. līdz 27. punktā aprakstītos konkurences traucējumus.

         Aizvietošanas un izstumšanas ietekme

                  22.

                  Aizvietošanas ietekme attiecas uz situāciju, kad noteiktas kategorijas darba ņēmēji vienkārši aizvieto citu kategoriju darba vietas. Subsīdijas algām, kas paredzētas konkrētai darba ņēmēju apakšgrupai, sadala darbaspēku subsidētos un nesubsidētos darba ņēmējos un var pamudināt uzņēmumus aizvietot nesubsidētus darba ņēmējus ar subsidētiem. Tas notiek, jo relatīvās algu izmaksas subsidētiem un nesubsidētiem darba ņēmējiem ir mainījušās (17).

                  23.

                  Tā kā uzņēmumi, kas nodarbina subsidētus darba ņēmējus, konkurē tajos pašos preču vai pakalpojumu tirgos kā uzņēmumi, kas nenodarbina subsidētus darba ņēmējus, subsīdijas algām var ietekmēt darba vietu samazinājumu citā ekonomikas nozarē. Šāda situācija rodas, ja uzņēmums, kas nodarbina subsidētus darba ņēmējus, palielina ražošanu, izspiežot to uzņēmumu produkciju, kas nenodarbina subsidētus darba ņēmējus, un tā rezultātā piešķirtais atbalsts izspiež darba vietas, kas nav subsidētas.

         Ienākšanu tirgū un iziešana no tā

                  24.

                  Nodarbinātības izmaksas ir daļa no jebkura uzņēmuma darbības izmaksām. Tāpēc īpaši svarīgi, lai atbalsta pasākumi pozitīvi ietekmētu nodarbinātību, nevis vienkārši dotu uzņēmumiem iespēju samazināt izmaksas, kuras tiem citādi būtu jāsedz. Piemēram, subsīdijas algām samazina ražošanas pastāvīgās izmaksas un tādējādi ienākšanu tirgū padarītu pievilcīgāku un uzņēmumiem ar citādā ziņā vājām komerciālām izredzēm ļautu ienākt tirgū vai ieviest jaunas preces, kaitējot veiksmīgākiem konkurentiem.

                  25.

                  Valsts atbalsta pieejamība var ietekmēt arī uzņēmuma lēmumu atstāt tirgu, kurā tas jau darbojas. Subsīdijas algām var samazināt zaudējumu apmēru un dot uzņēmumiem iespēju ilgāk palikt tirgū, kas varētu nozīmēt, ka citi, efektīvāki uzņēmumi, kas nesaņem atbalstu, būtu spiesti pamest tirgu.

         Ieguldījumu veicināšana

                  26.

                  Tirgos, kuros tiek piešķirtas subsīdijas algām, uzņēmumi netiek iedrošināti konkurēt un var samazināt to ieguldījumus un mēģinājumus palielināt efektivitāti un inovācijas. Var rasties situācija, ka atbalsta saņēmējs varētu atlikt jaunu, mazāk darbietilpīgu tehnoloģiju ieviešanu, ja mainās darbietilpīgu un tehnoloģiski intensīvu ražošanas metožu salīdzinošās izmaksas. Konkurējošu vai papildinošu preču ražotāji arī var samazināt vai atlikt ieguldījumus. Rezultātā kopējais ieguldījumu līmenis attiecīgajā nozarē samazināsies.

         Ietekme uz tirdzniecības plūsmām

                  27.

                  Konkrētā reģionā piešķirtu subsīdiju algām rezultātā dažas teritorijas var gūt priekšrocības no labvēlīgākiem ražošanas nosacījumiem nekā citas. Tas var izraisīt tirdzniecības plūsmu novirzīšanu uz reģioniem, kur tiek sniegts šāds atbalsts.

            4.   Līdzsvarošana un lēmums

                  28.

                  Pēdējais analīzes posms ietver novērtējumu par to, cik lielā mērā atbalsta pozitīvās sekas pārsniedz negatīvās sekas. Vērtējumu veiks katrā gadījumā atsevišķi. Lai samērotu pozitīvās un negatīvās sekas, Iestāde novērtēs tās un veiks vispārēju novērtējumu par šo seku ietekmi uz ražotājiem un patērētājiem katrā attiecīgajā tirgū. Ja kvantitatīva informācija nav viegli pieejama, Iestāde novērtējumam izmantos kvalitatīvu informāciju.

                  29.

                  Iestāde varētu ieņemt pozitīvāku nostāju un līdz ar to pieļaut augstāku konkurences traucējumu pakāpi, ja atbalsts ir nepieciešams un veiksmīgi virzīts atbalsta mērķa sasniegšanai un aprobežojas tikai ar neto papildu izmaksām, kompensējot to darba ņēmēju kategoriju, uz kuriem attiecas pasākums, zemāku darba ražīgumu.

         (1)  Šī nodaļa atbilst Komisijas paziņojumam Eiropas Kopienām “Kritēriji saderīguma analīzei attiecībā uz valsts atbalstu nelabvēlīgā situācijā esošu darba ņēmēju un darba ņēmēju ar invaliditāti nodarbināšanai” (OV C 188, 11.8.2009., 6. lpp.).

         (2)  EEZ līguma 66. pants un turpmākie panti un EEZ līguma 31. protokola par sociālo politiku 5. pants.

         (3)  OV L 214, 9.8.2008., 3. lpp.

         (4)  Apvienotās komitejas 2008. gada 7. novembra Lēmums Nr. 120/2008 (OV L 339, 18.12.2008., 111. lpp., un EEZ pielikums Nr. 79, 18.12.2008., 20. lpp.), stājās spēkā 8.11.2008.

         (5)  Ņemot vērā to specifisko būtību, individuālie pasākumi, kas attiecas uz kompensācijām par papildu izmaksām, kas rodas, nodarbinot invalīdus, un papildu izmaksām sociālajiem uzņēmumiem, kuru gadījumā dotācijas ekvivalents pārsniedz 10 miljonus euro par uzņēmumu gadā, tiks izvērtēti saskaņā ar EK līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu. Ad hoc nelabvēlīgā situācijā esošu darbinieku nodarbināšanai, kas nesasniedz 5 miljonus euro, un ad hoc atbalstam lieliem uzņēmumiem nelabvēlīgā situācijā esošu darbinieku nodarbināšanai, kas nesasniedz 10 miljonus euro, Iestāde mutatis mutandis piemēros šajos norādījumos izklāstītos principus, lai gan mazāk detalizētā veidā.

         (6)  Neto papildu izmaksās ņemtas vērā izmaksas, kas atbilst mērķa kategoriju – nelabvēlīgākā situācijā esošu darba ņēmēju vai strādājošu personu ar invaliditāti – nodarbinātībai (piemēram, zemākas ražības dēļ), un ieguvumi, ko atbalsta saņēmējs iegūst no šādas nodarbinātības (piemēram, uzņēmuma tēla uzlabošanās).

         (7)  Atbalsta intensitāte nelabvēlīgākā situācijā esošiem darba ņēmējiem nedrīkst pārsniegt 50 % no attiecināmajām izmaksām.

         (8)  Atbalsta intensitāte strādājošiem darba ņēmējiem ar invaliditāti nedrīkst pārsniegt 75 % no attiecināmajām izmaksām.

         (9)  Attiecināmās izmaksas nelabvēlīgā situācijā esošiem darba ņēmējiem ir algu izmaksas par laiku, kas nepārsniedz 12 mēnešus pēc pieņemšanas darbā. Tomēr, ja darba ņēmējs ir īpaši nelabvēlīgā situācijā esošs darba ņēmējs, attiecināmās izmaksas ir algu izmaksas par laiku, kas nepārsniedz 24 mēnešus pēc pieņemšanas darbā.

         (10)  Atbalstāmās izmaksas darba ņēmējiem ar invaliditāti ir algu izmaksas par konkrēto laika periodu, kad ir nodarbināta persona ar invaliditāti.

         (11)  Atbalsts var ietekmēt vairākus tirgus, jo atbalsta ietekmi nevar ierobežoti attiecināt uz tirgiem, kuros darbojas atbalsta saņēmējs, taču var attiecināt uz citiem tirgiem, piemēram, ieguldījumu tirgiem.

         (12)  Uzņēmuma lielumu var izteikt tirgus daļās, kā arī pēc apgrozījuma un/vai darbinieku skaita.

         (13)  Jo zemāka ir produktu diferenciācija, jo lielāka būs ietekme uz konkurenta peļņu.

         (14)  Tomēr dažos tirgos ir konkurence, lai arī tajos darbojas neliels skaits uzņēmumu.

         (15)  Tomēr dažkārt atbalsta piešķiršana palīdz pārvarēt ienākšanas barjeras un ļauj jauniem uzņēmumiem ienākt tirgū.

         (16)  Augošu tirgu gadījumā atbalsta ietekme uz konkurentiem parasti ir mazāk izteikta.

         (17)  Šāda subsidēšanas ietekme ir atkarīga no darba pieprasījuma elastības gan attiecībā uz subsidētiem darba ņēmējiem, gan nesubsidētiem darba ņēmējiem.


title: Padomes Lēmums (ES) 2016/2131 (2016. gada 17. oktobris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Asociācijas padomē, kura izveidota ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu Nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Libānas Republiku, no otras puses, attiecībā uz ES un Libānas partnerības prioritāšu pieņemšanu, ietverot nolīgumu

text:
               6.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 331/6

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2016/2131
   (2016. gada 17. oktobris)
   par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Asociācijas padomē, kura izveidota ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu Nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Libānas Republiku, no otras puses, attiecībā uz ES un Libānas partnerības prioritāšu pieņemšanu, ietverot nolīgumu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 217. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas un Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos kopīgo priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu Nolīgums, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Libānas Republiku, no otras puses (1), (“Nolīgums”) tika parakstīts 2002. gada 17. jūnijā un stājās spēkā 2006. gada 1. aprīlī.

               (2)

               Augstās pārstāves un Eiropas Komisijas 2015. gada 18. novembra kopīgais paziņojums par Eiropas kaimiņattiecību politikas pārskatīšanu tika atzinīgi novērtēts Padomes 2015. gada 14. decembra secinājumos, kuros Padome inter alia apstiprināja nodomu 2016. gadā sākt jaunu posmu attiecībās ar partneriem, kā rezultātā vajadzības gadījumā varētu noteikt jaunas partnerattiecību prioritātes, galveno uzmanību pievēršot saskaņotajām prioritātēm un interesēm.

               (3)

               Savienības un Libānas kopīgie mērķi kopīgai miera, labklājības un stabilitātes telpai rada vajadzību pēc kopīga darba, jo īpaši līdzatbildības un diferencēšanas ceļā, un pēc Libānas nozīmes ņemšanas vērā reģionā.

               (4)

               Savienība un Libāna, vienlaikus pievēršoties visneatliekamākajiem uzdevumiem, turpina īstenot galvenos savas ilgtermiņa partnerības mērķus un veicina valsts un reģiona stabilitāti, kā arī ilgtspējīgu ekonomikas izaugsmi, kuras pamatā būtu spēcīgas valsts iestādes un Libānas ekonomikas atdzīvināšana.

               (5)

               Tāpēc Savienības nostājas Asociācijas padomē pamatā vajadzētu būt pievienotajam lēmuma projektam,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostājas, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Asociācijas padomē, kura izveidota ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu Nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Libānas Republiku, no otras puses, attiecībā uz ES un Libānas partnerības prioritāšu pieņemšanu, ietverot nolīgumu, pamatā ir ES un Libānas Asociācijas padomes lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2016. gada 17. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         F. MOGHERINI

      (1)  Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu Nolīgums, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Libānas Republiku, no otras puses (OV L 143, 30.5.2006., 2. lpp.).

      PROJEKTS
      ES UN LIBĀNAS ASOCIĀCIJAS PADOMES LĒMUMS Nr. 1/2016
      (… gada …)
      Vienošanās par ES un Libānas partnerības prioritātēm
      ES UN LIBĀNAS ASOCIĀCIJAS PADOME,
      ņemot vērā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu Nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Libānas Republiku, no otras puses,
      tā kā:

                  (1)

                  Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu Nolīgums, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Libānas Republiku, no otras puses, (“Nolīgums”) tika parakstīts 2002. gada 17. jūnijā un stājās spēkā 2006. gada 1. aprīlī.

                  (2)

                  Nolīguma 76. pants pilnvaro Asociācijas padomi pieņemt piemērotus lēmumus Nolīguma mērķu sasniegšanai tajā paredzētajos gadījumos un sniegt piemērotus ieteikumus.

                  (3)

                  Nolīguma 86. pants nosaka, ka pusēm ir jāveic vispārēji vai konkrēti pasākumi, kas nepieciešami to saistību izpildei saskaņā ar Nolīgumu, un jānodrošina, ka tiek sasniegti Nolīgumā izvirzītie mērķi.

                  (4)

                  Otrais ES un Libānas rīcības plāns, par kuru vienojās 2013. gadā ar mērķi turpināt sadarbību Nolīgumā noteiktajās jomās, beidzās 2015. gadā un nav atjaunots.

                  (5)

                  Ar Eiropas kaimiņattiecību politikas pārskatu 2016. gadā ierosināja sākt jaunu posmu attiecībās ar partneriem, kas abām pusēm ļaus panākt lielāku atbildības sajūtu.

                  (6)

                  ES un Libāna vienojās nostiprināt savu partnerību, vienojoties par prioritāšu kopumu 2016.–2020. gadam, ar mērķi atbalstīt un stiprināt Libānas izturētspēju un stabilitāti, vienlaikus tiecoties risināt ieilgušā Sīrijas konflikta ietekmi.

                  (7)

                  Nolīguma puses vienojās par ES un Libānas partnerības prioritāšu tekstu, tostarp par nolīgumu, kas palīdzēs īstenot Nolīgumu, galveno uzmanību pievēršot sadarbībai saistībā ar kopīgi noteikto kopīgo interešu kopumu, kam tiks piešķirta prioritāte,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      Asociācijas padome iesaka pusēm īstenot ES un Libānas partnerības prioritātes, tostarp nolīgumu, kas izklāstīti šā lēmuma pielikumā.
      2. pants
      Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

         …, …

               ES un Libānas Asociācijas padomes vārdā –

               priekšsēdētājs