title: Padomes Lēmums (ES) 2017/865 (2017. gada 11. maijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Eiropas Padomes Konvenciju par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās

text:
               20.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 131/11

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/865
   (2017. gada 11. maijs)
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Eiropas Padomes Konvenciju par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 82. panta 2. punktu un 83. panta 1. punktu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Savienība kopā ar dalībvalstīm novērotāja statusā piedalījās sarunās par Eiropas Padomes Konvenciju par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu (“konvencija”), ko Eiropas Padomes Ministru komiteja pieņēma 2011. gada 7. aprīlī. Konvencija tika darīta pieejama parakstīšanai 2011. gada 11. maijā.

               (2)

               Saskaņā ar konvencijas 75. pantu Savienība to var parakstīt.

               (3)

               Ar konvenciju tiek izveidots visaptverošs un daudzpusīgs tiesiskais regulējums nolūkā aizsargāt sievietes no visu veidu vardarbības. Ar to tiecas novērst un izskaust vardarbību pret sievietēm un meitenēm un vardarbību ģimenē un saukt par to pie atbildības. Tas aptver plašu pasākumu klāstu, sākot no datu vākšanas un izpratnes veidošanas līdz juridiskiem pasākumiem nolūkā noteikt kriminālatbildību par dažādiem pret sievietēm vērstās vardarbības veidiem. Tas ietver pasākumus upuru aizsardzībai un atbalsta pakalpojumu sniegšanai un pievēršas ar dzimumu saistītas vardarbības aspektam patvēruma un migrācijas jautājumos. Ar konvenciju tiek izveidots īpašs uzraudzības mehānisms, lai nodrošinātu, ka Puses efektīvi īsteno tās noteikumus.

               (4)

               Konvencijas parakstīšana Savienības vārdā veicinās līdztiesības starp sievietēm un vīriešiem īstenošanu visās jomās, kas ir viens no Savienības galvenajiem mērķiem un vērtībām un kas saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 2. un 3. pantu, Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 8. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 23. pantu ir īstenojams visās Eiropas Savienības darbībās. Vardarbība pret sievietēm ir sieviešu cilvēktiesību pārkāpums un galēja diskriminācija, kas sakņojas dzimumu nevienlīdzības izpausmēs un veicina to saglabāšanu un stiprināšanu. Apņemoties īstenot konvenciju, Savienība apstiprina apņemšanos apkarot vardarbību pret sievietēm savā teritorijā un globālā līmenī un uzlabo pašreizējās politiskās darbības un pastāvošo apjomīgo tiesisko regulējumu kriminālprocesuālo tiesību jomā, kas ir īpaši nozīmīgi attiecībā uz sievietēm un meitenēm.

               (5)

               Gan Savienībai, gan tās dalībvalstīm ir kompetence jomās, ko aptver konvencija.

               (6)

               Konvencija būtu jāparaksta Savienības vārdā attiecībā uz jautājumiem, kas ir Savienības kompetencē, tiktāl, ciktāl konvencija var ietekmēt Savienības kopīgos noteikumus vai maina to darbības jomu. Tas jo īpaši attiecas uz konkrētiem konvencijas noteikumiem saistībā ar tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās un uz konvencijas noteikumiem saistībā ar patvērumu un neizraidīšanu. Dalībvalstis patur savu kompetenci tiktāl, ciktāl konvencija neietekmē kopīgos noteikumus vai maina to darbības jomu.

               (7)

               Savienībai ir arī ekskluzīva kompetence uzņemties konvencijā izklāstītās saistības attiecībā uz savām iestādēm un publisko pārvaldi.

               (8)

               Tā kā Savienības kompetence un dalībvalstu kompetences ir savstarpēji saistītas, Savienībai kopā ar tās dalībvalstīm būtu jākļūst par konvencijas Pusi, lai tās kopīgi varētu izpildīt konvencijā paredzētos pienākumus un saskaņotā veidā izmantot savas tiesības.

               (9)

               Šis lēmums uz konvencijas noteikumiem par tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās attiecas tiktāl, ciktāl minētie noteikumi var ietekmēt kopīgos noteikumus vai maina to darbības jomu. Tas neattiecas uz konvencijas 60. pantu un 61. pantu, kas ir izskatīti atsevišķā Padomes lēmumā par parakstīšanu, kurš jāpieņem paralēli šim lēmumam.

               (10)

               Īrijai un Apvienotajai Karalistei ir saistošas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2011/36/ES (1) un 2011/93/ES (2), un tādēļ tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā.

               (11)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots LES un LESD, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (12)

               Konvencija būtu jāparaksta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo atļauj Eiropas Padomes Konvencijas par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu parakstīšanu Eiropas Savienības vārdā attiecībā uz jautājumiem, kas saistīti ar tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, ņemot vērā minētās konvencijas noslēgšanu (3).
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt konvenciju.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2017. gada 11. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         R. GALDES

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/36/ES (2011. gada 5. aprīlis) par cilvēku tirdzniecības novēršanu un apkarošanu un cietušo aizsardzību un ar kuru aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2002/629/TI (OV L 101, 15.4.2011., 1. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2011/93/ES (2011. gada 13. decembris) par seksuālas vardarbības pret bērniem, bērnu seksuālas izmantošanas un bērnu pornogrāfijas apkarošanu un ar kuru aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2004/68/TI (OV L 335, 17.12.2011., 1. lpp.).

      (3)  Konvencijas tekstu publicēs kopā ar lēmumu par tās noslēgšanu.


title: Padomes Lēmums 2013/725/KĀDP ( 2013. gada 9. decembris ), ar ko groza un pagarina Lēmumu 2012/173/KĀDP par ES Operāciju centra darbības uzsākšanu saistībā ar kopējās drošības un aizsardzības politikas misijām un operāciju Āfrikas ragā

text:
               10.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 329/39

         PADOMES LĒMUMS 2013/725/KĀDP
   (2013. gada 9. decembris),
   ar ko groza un pagarina Lēmumu 2012/173/KĀDP par ES Operāciju centra darbības uzsākšanu saistībā ar kopējās drošības un aizsardzības politikas misijām un operāciju Āfrikas ragā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 42. panta 4. punktu un 43. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2012. gada 16. jūlijā pieņēma Lēmumu 2012/389/KĀDP (1), ar kuru izveidoja Eiropas Savienības misiju saistībā ar reģiona jūras spēku izveidi Āfrikas ragā (EUCAP NESTOR).

               (2)

               Politikas un drošības komiteja (PDK) 2013. gada 8. oktobrī vienojās par to, ka ES Operāciju centra pilnvaras saistībā ar kopējās drošības un aizsardzības politikas (KDAP) misijām un operāciju Āfrikas ragā būtu jāpagarina par 12 mēnešiem.

               (3)

               Padomes Lēmums 2012/173/KĀDP (2) tāpēc būtu attiecīgi jāgroza un jāpagarina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu 2012/173/KĀDP groza šādi:

               1)

               lēmuma 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
               “1.   ES Operāciju centrs darbību uzsāk, lai atbalstītu KDAP misijas un operācijas Āfrikas ragā, proti, operāciju Atalanta, EUTM Somalia un EUCAP NESTOR.”

               2)

               2. pantu groza šādi:

                           a)

                           2. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                       “a)

                                       izmantojot īpašās zināšanas militārajā jomā un speciālās plānošanas jomā, sniegt tiešu atbalstu civilajam operāciju komandierim EUCAP NESTOR operatīvajā plānošanā un īstenošanā;”

                           b)

                           panta 2. punkta f) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                       “f)

                                       atvieglināt koordināciju un uzlabot sinerģijas starp operāciju Atalanta, EUTM Somalia un EUCAP NESTOR saistībā ar stratēģiju Āfrikas ragam un uzturot sakarus ar Eiropas Savienības īpašo pārstāvi Āfrikas ragā.”

               3)

               lēmuma 3. pantu groza šādi:

                           a)

                           1. punktu aizstāj ar šādu:
                           “1.   Ar šo par ES Operāciju centra vadītāju uz divu gadu laikposmu ieceļ kapteini (jūras spēki) Ad VAN DER LINDE.”

                           b)

                           pantam pievieno šādu punktu:
                           “1.a   Ar šo Padome saskaņā ar LES 38. pantu pilnvaro PDK pieņemt lēmumus par ES Operāciju centra turpmāko vadītāju iecelšanu.”

               4)

               lēmuma 9. panta otro daļu aizstāj ar šādu:
               “To piemēro no 2012. gada 23. marta līdz 2015. gada 22. martam.”

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2013. gada 9. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         A. PABEDINSKIENĖ

      (1)  Padomes Lēmums 2012/389/KĀDP (2012. gada 16. jūlijs) par Eiropas Savienības misiju saistībā ar reģiona jūras spēku izveidi Āfrikas ragā (EUCAP NESTOR) (OV L 187, 17.7.2012., 40. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums 2012/173/KĀDP (2012. gada 23. marts) par ES Operāciju centra darbības uzsākšanu saistībā ar kopējās drošības un aizsardzības politikas misijām un operāciju Āfrikas ragā (OV L 89, 27.3.2012., 66. lpp.).


title: Politikas un drošības komitejas lēmums FYROM/1/2003 (2003. gada 18. februāris) par Eiropas Savienības Militārās operācijas Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā Līdzdalībnieku komitejas izveidi (2003/C 62/01)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003D0001(01)

Oficiālais Vēstnesis C 062 , 15/03/2003 Lpp. 0001 - 0002

		Politikas un drošības komitejas lēmums FYROM/1/2003(2003. gada 18. februāris)par Eiropas Savienības Militārās operācijas Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā Līdzdalībnieku komitejas izveidi(2003/C 62/01)POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, un jo īpaši tā 25. panta pēdējo punktu,ņemot vērā Padomes Vienoto rīcību 2003/92/KĀDP par Eiropas Savienības militāro operāciju Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā [1], un jo īpaši tās 8. pantu par trešo valstu līdzdalību,tā kā:(1) Saskaņā ar 8. pantu Padome pilnvaroja Politikas un drošības komiteju (PDK) pieņemt attiecīgos lēmumus Eiropas Savienības Militārās operācijas Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā Līdzdalībnieku komitejas izveidei.(2) Nicas un Briseles Eiropadomes secinājumos izklāstīta kārtība par trešo valstu dalību krīzes noregulēšanas operācijās un Līdzdalībnieku komitejas izveidi.(3) Līdzdalībnieku komitejai būs galvenā loma operācijas ikdienas vadībā. Komiteja būs galvenais forums, kurā līdzdalības valstis var kopā risināt ar to spēku dalību operācijā saistītos jautājumus. Politikas un drošības komiteja, kas politiski kontrolē un stratēģiski vada operāciju, ņems vērā Līdzdalībnieku komitejas viedokļus.(4) Atbilstīgi 6. pantam Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās ar aizsardzību saistītu Eiropas Savienības lēmumu un rīcības izstrādē un īstenošanā un šīs operācijas finansēšanā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsIzveideAr šo tiek izveidota Eiropas Savienības Militārās operācijas Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā Līdzdalībnieku komiteja.2. pantsFunkcijasLīdzdalībnieku komitejas pilnvaras ir izklāstītas Eiropadomes Nicas sanāksmes (2000. gada 7., 8. un 9. decembrī) un Briseles sanāksmes (2002. gada 24. un 25. oktobrī) secinājumos.3. pantsStruktūra1. Līdzdalībnieku komiteja sastāv no:- visu ES dalībvalstu pārstāvjiem un- to trešo valstu pārstāvjiem, kas piedalās operācijā.2. Eiropas Savienības Militārā štāba ģenerāldirektors un operācijas komandieris drīkst apmeklēt Līdzdalībnieku komitejas sanāksmes vai nosūtīt uz tām savus pārstāvjus.4. pantsPriekšsēdētājsSaskaņā ar Nicas secinājumiem, neskarot prezidentūras prerogatīvas, šīs operācijas Līdzdalībnieku komiteju, pastāvīgi konsultējoties ar prezidentūru, vadīs ģenerālsekretārs/Augstais pārstāvis vai viņa pārstāvis, kuram palīdzēs Eiropas Savienības Militārās komitejas priekšsēdētājs (ESMKP) vai viņa pārstāvis.5. pantsSanāksmes1. Līdzdalībnieku komitejas sanāksmes regulāri rīko tās priekšsēdētājs. Ja to prasa apstākļi, pēc priekšsēdētāja iniciatīvas vai kāda locekļa pieprasījuma var sasaukt ārkārtas sanāksmes.2. Priekšsēdētājs savlaicīgi izsūta sanāksmes darba kārtības projektu un izskatāmos dokumentus. Pēc katras sanāksmes tiek izsūtīts protokols.3. Vajadzības gadījumā uz attiecīgām diskusijas daļām var uzaicināt Komisijas pārstāvjus un citas personas.6. pantsProcedūra1. Izņemot 3. pantā minētos noteikumus un neskarot Politikas un drošības komitejas kompetenci un operācijas komandiera pienākumus:- lēmumus par operāciju vadību Līdzdalībnieku komiteja pieņem ar to valstu pārstāvju vienprātību, kas piedalās operācijā,- lēmumus attiecībā uz ieteikumiem par iespējamiem grozījumiem operācijas plānošanā, tostarp mērķu maiņu, pieņem ar Līdzdalībnieku komitejas locekļu vienprātību.Kāda locekļa atturēšanās nenozīmē, ka lēmums nav vienprātīgs.2. Priekšsēdētājs pārliecinās, ka ir to valstu, kam ir tiesības piedalīties lēmumu apspriešanā, pārstāvju kvorums.3. Visus procedurālos jautājumus pieņem ar vienkāršu klātesošo locekļu balsu vairākumu.4. Dānija nepiedalās komitejas lēmumu pieņemšanā.7. pantsKonfidencialitāte1. Uz Līdzdalībnieku komitejas sanāksmēm un darbu attiecas Padomes drošības regulas. Līdzdalībnieku komitejas locekļiem ir jābūt attiecīgajām drošības pielaidēm.2. Ja vien Līdzdalībnieku komiteja vienprātīgi nepieņem citu lēmumu, uz Līdzdalībnieku komitejas apspriedēm attiecas dienesta noslēpuma pienākums.8. pantsStāšanās spēkāLēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.Briselē, 2003. gada 18. februārīPolitikas un drošības komitejas vārdā —priekšsēdētājsT. Paraskevopoulos[1] OV L 34, 11.2.2003., 26. lpp.--------------------------------------------------


title: Komisijas Lēmums (ES) 2017/1592 (2017. gada 15. maijs) par pasākumu SA.35429 – 2017/C (ex 2013/NN), ko īstenojusi Portugāle attiecībā uz publisko ūdens resursu izmantošanas termiņa pagarināšanu hidroelektroenerģijas ražošanai (izziņots ar dokumenta numuru C(2017) 3110) (Dokuments attiecas uz EEZ. )

text:
               21.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 243/5

         KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2017/1592
   (2017. gada 15. maijs)
   par pasākumu SA.35429 – 2017/C (ex 2013/NN), ko īstenojusi Portugāle attiecībā uz publisko ūdens resursu izmantošanas termiņa pagarināšanu hidroelektroenerģijas ražošanai

         (izziņots ar dokumenta numuru C(2017) 3110)

   (Autentisks ir tikai teksts portugāļu valodā)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
   aicinājusi ieinteresētās personas iesniegt savas piezīmes saskaņā ar Līguma 108. panta 2. punktu un ņemot vērā šīs piezīmes,
   tā kā:
   1.   PROCEDŪRA

               (1)

               Komisija 2012. gada 18. septembrī saņēma privātpersonu iesniegtu sūdzību par iespējami nelikumīgu valsts atbalstu, ko Portugāle ir piešķīrusi EDP – Energias de Portugal, S.A.
                   (1) (turpmāk tekstā – “EDP”); sūdzība attiecās gan uz balasta izmaksām Portugālē, gan publisko ūdens resursu izmantošanas termiņa pagarināšanu hidroelektroenerģijas ražošanai.

               (2)

               Komisija 2012. gada 30. oktobrī sūdzību pārsūtīja Portugālei un pieprasīja papildu informāciju, ko Portugāle sniedza ar 2013. gada 8. janvāri datētā vēstulē. 2013. gada 25. janvārī notika tikšanās ar Portugāles iestāžu pārstāvjiem. 2013. gada 7. martā Portugāle sniedza vēl citu papildu informāciju.

               (3)

               2013. gada 18. septembrī Eiropas Komisija nosūtīja Portugālei vēstuli, kurā paziņoja par lēmumu sākt oficiālās izmeklēšanas procedūru atbilstīgi Līguma 108. panta 2. punktā paredzētajai procedūrai tikai attiecībā uz publisko ūdens resursu izmantošanas termiņa pagarināšanu hidroelektroenerģijas ražošanai.

               (4)

               2013. gada 21. oktobrī Komisija no Portugāles saņēma komentārus, un 2014. gada 29. janvārī tika attiecīgi pieņemts labojums.

               (5)

               Komisijas lēmums sākt oficiālās izmeklēšanas procedūru (2) tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī2014. gada 16. aprīlī.

               (6)

               2014. gada maijā Komisija saņēma trešo pušu sniegtas piezīmes.

               (7)

               2014. gada 3. jūlijā Portugāle sniedza atbildi uz trešo pušu piezīmēm.

               (8)

               2016. gada 15. aprīlī Komisija nosūtīja vēstuli ar lūgumu sniegt papildu informāciju. Atbildi Portugāle nosūtīja 2016. gada 19. augustā.

               (9)

               Ar šo lēmumu izbeidz saskaņā ar LESD 108. pantu sākto oficiālās izmeklēšanas procedūru. Tajā nav izskatīta pasākuma atbilstība citām ES tiesību normām, piemēram, ES publiskā iepirkuma noteikumiem un konkurences noteikumiem, pamatojoties uz LESD 106./102. pantu.

         2.   PASĀKUMA APRAKSTS

   2.1.   Enerģijas tirgus Portugālē

               (10)

               Pirms Portugāles elektroenerģijas tirgus liberalizācijas 2007. gadā Portugālē saražotā elektroenerģija netika pārdota tiešā veidā tirgū, bet to iegādājās elektroenerģijas tīkla publiskais operators Rede Elétrica Nacional, S.A. (turpmāk tekstā – “REN”), pamatojoties uz ilgtermiņa elektroenerģijas pirkuma līgumiem (turpmāk tekstā – “EPL”). EPL paredzēja, ka REN ir garantētā laikposmā, proti, līdz 2027. gadam, jāiegādājas garantēts elektroenerģijas daudzums no pilnvarotiem ražotājiem, maksājot garantētu cenu, kas sedz skaidri noteiktas izmaksu pozīcijas.

         2.2.   Lēmums par balasta izmaksām

               (11)

               Pēc Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/54/EK (3) īstenošanas Portugāle nolēma pirms termiņa pārtraukt EPL un izmaksāt kompensāciju saistībā ar balasta izmaksām (līgumiskā līdzsvara saglabāšanas izmaksu (turpmāk tekstā – “LLSI”) mehānisms). LLSI aprēķina parametri un metodika ir noteikti 2004. gada 27. decembra Dekrētlikumā Nr. 240/2004.

               (12)

               Par pasākumu saistībā ar balasta izmaksām Portugāle paziņoja 2004. gada 1. aprīlī, pamatojoties uz Komisijas paziņojumu par metodiku, kā analizēt saistībā ar balasta izmaksām piešķirto valsts atbalstu (4). Šīs balasta izmaksas bija jāapmaksā sakarā ar to, ka pirms termiņa tiek izbeigti starp EDP un REN noslēgtie EPL, kas aptvēra 34 spēkstacijas, no kurām 27 spēkstacijas bija hidroelektrostacijas, un vērā tika ņemts iepriekš veikto investīciju paredzamais slogs liberalizētā tirgū. Lēmums par balasta izmaksām attiecas arī uz Tejo Energia un Turbogas. Portugāle paziņoja par nodomu piešķirt balasta izmaksu kompensācijas Tejo Energia un Turbogas. Pasākumu bija plānots finansēt ar ieņēmumiem, kas tiktu iekasēti no elektroenerģijas galapatērētājiem nodevas veidā pēc to pieteiktās jaudas.

               (13)

               Komisija pasākumu apstiprināja 2004. gadā, lai trijiem uzņēmumiem tiktu segti iespējamie zaudējumi, tostarp zaudējumi, kas paredzēti (5) Lēmumā par valsts atbalstu Nr. N161/2004 – Balasta izmaksas Portugālē (6).

               (14)

               Kā paredzēts Komisijas lēmumā, LLSI kompensāciju, kas kopš 2007. gada jūlija katru gadu ir izmaksāta EDP, veido divi elementi, proti, fiksētais komponents, kas ir daļa no ex ante aprēķinātā maksimālā apjoma gadā, un korekcijas komponents, kurā ņemta vērā starpības starp attiecīgo spēkstaciju faktiskajiem ieņēmumiem un izmaksām reālā vērtība, kas ir aprēķināta konsolidētas uzņēmumu grupas, šajā gadījumā EDP, līmenī. Galīgā LLSI summas korekcija tiks aprēķināta 2018. gada sākumā, kas būs vienpadsmitais gads, kopš pirms termiņa izbeigts EPL. Galīgā korekcija tiks aprēķināta, pamatojoties uz prognozētajiem ienākumiem līdz 2027. gada beigām, kad saskaņā ar Komisijas lēmumu beidzas LLSI mehānisma īstenošana.

         2.3.   Koncesijas perioda pagarināšana

               (15)

               Vienošanās par EDP EPL izbeigšanu saistībā ar hidroelektrostacijām tika noslēgta 2005. gada februārī pēc Dekrētlikuma Nr. 240/2004 pieņemšanas. Vienošanās par EPL izbeigšanu ietver klauzulu ar atliekošu efektu attiecībā uz saskaņoto izbeigšanu. Šī klauzula paredz, ka EPL izbeigšanas nosacījums ir tiesības izmantot publiskos ūdens resursus uz vismaz aprīkojuma un inženiertehnisko būvju kalpošanas laika beigām. Jebkurā gadījumā enerģijas ražotājam, proti, EDP, bija jāpiešķir tiesības izmantot publiskos ūdens resursus uz tikpat ilgu laikposmu.

               (16)

               Kā izriet no Portugāles 2005. gada 29. decembra Ūdens akta Nr. 58/2005 un 2007. gada 31. maija Dekrētlikuma Nr. 226-A/2007 attiecībā uz ūdens resursu izmantošanas režīmu, uz publisko ūdens resursu izmantošanu enerģijas ražošanai attiecas koncesija. Izvēloties koncesionāru, bija jāizmanto kāda no likumā konkrēti paredzētajām procedūrām. Saskaņā ar Dekrētlikumu Nr. 240/2004 un Dekrētlikumu Nr. 226-A/2007 koncesijas beigās aktīvus, kas saistīti ar darbību, attiecībā uz kuru saņemta koncesija, bez maksas atgūst valsts. Tomēr, ja koncesionārs veicis koncedenta atļautas investīcijas, kas nav un nevarēja tikt amortizētas, valsts varēja atmaksāt atlikušo vērtību vai pagarināt koncesijas darbības periodu līdz aktīvu pilnīgam nolietojumam, taču šis periods nekādā gadījumā nedrīkst pārsniegt 75 gadus (7).

         2.4.   Hidroelektroenerģijas koncesiju pagarinājuma vērtība

               (17)

               Portugāle veica trīs pētījumus, kuros ir sīki aprakstīts iespējamās ekonomiskās vērtības aprēķins 2007. gadā piešķirtajam pagarinājumam. Galvenie pētījumu rezultāti bija šādi:

                           a)

                              REN lēstā koncesijas pagarinājuma vērtība ir EUR 1 672 miljoni, par pamatu izmantojot vienu diskonta likmi 6,6 % apmērā, kas atbilst EDP ziņotajai vidējā svērtā kapitāla cenas (turpmāk tekstā – “WACC”) vērtībai;

                           b)

                              Caixa Banco de Investimento lēstā vērtība ir EUR 650 miljoni līdz EUR 750 miljoni, par pamatu izmantojot divas diskonta likmes: EPL atlikusī vērtība, kurai piemērota 4,57 % liela diskonta likme, kas izriet no 50 bāzes punktu sadalījuma 15 gadu valdības obligāciju 4,05 % ienesīguma ietvaros, kā arī brīvās naudas plūsmas, kurām piemēro 7,72 % lielu WACC, par pamatu izmantojot kapitāla aktīvu cenu noteikšanas modeli, kurā izmantoti dati, kas netieši atvasināti no līdzīgu Eiropas sabiedrisko pakalpojumu kapitāla un riska izmaksu aplēsēm;

                           c)

                              Credit Suisse First Boston (turpmāk tekstā – “CSFB”) lēstā vērtība ir EUR 704 miljoni, pieņemot, ka elektroenerģijas cena ir EUR 50/MWh, un par pamatu izmantojot diskonta likmju kombināciju – WACC piemēro 7,89 % likmi, bet atlikušajai vērtībai 4,55 % likmi. Tāpat kā Caixa Banco de Investimento aplēsēs, WACC likme ir balstīta uz kapitāla aktīvu cenu noteikšanas modeli, kurā izmantoti dati, kas netieši atvasināti no līdzīgu Eiropas sabiedrisko pakalpojumu kapitāla un riska izmaksu aplēsēm.

               (18)

               Dekrētlikums Nr. 226-A/2007 nodrošināja juridisku atbalstu EPL atlikšanas klauzulām, pagarinot publisko ūdens resursu izmantošanas tiesību periodu hidroelektrostacijās, ko ekspluatē EDP, kura EPL bija izbeigts ar Dekrētlikumu Nr. 240/2004.

               (19)

               Saskaņā ar Dekrētlikuma Nr. 226-A/2007 91. panta 6. punktu par tiesību nodošanu elektroenerģijas ražotājiem (de facto – EDP) tika samaksāta summa, kas atspoguļo ekonomisko un finansiālo līdzsvaru. Kā noteikts Dekrētlikuma Nr. 226-A/2007 92. panta 1. punktā, šī summa katras spēkstacijas gadījumā atbilda starpībai starp ekspluatācijas tirgus vērtību līdz pagarinātā perioda beigām, izsakot skaidras naudas plūsmās, un investīciju atlikušo vērtību, kā paredzēts EPL, katram no šiem diviem cenas komponentiem piemērojot atbilstošas diskonta likmes. Šis noteikums ļāva darījumu neuzskatīt par vienu atsevišķu investīciju no finanšu viedokļa, jo tiek izmantotas dažādas procentu likmes, lai piemērotu diskontu:

                           a)

                           atlikušajai vērtībai (kas jāsamaksā EDP labā);

                           b)

                           brīvās naudas finanšu plūsmām, ko EDP gūst no šo hidroelektrostaciju saražotās elektroenerģijas tālākpārdošanas (kuras Portugālei maksā EDP un līdz ar to patērētāji).

               (20)

               Saskaņā ar Dekrētlikuma Nr. 226-A/2007 noteikumiem EDP samaksāja Portugāles valstij EUR 759 miljonus kā atlīdzību par visu 27 hidroelektrostaciju koncesiju pagarināšanas ekonomisko un finansiālo līdzsvaru. Šajā summā iekļauti EUR 55 miljoni, kas atbilst ūdens resursu nodokļu likmei. No tā izriet, ka atlīdzības neto summa, ko samaksājis EDP, bija EUR 704 miljoni.

         2.5.   Sūdzība

               (21)

               Sūdzībā, kas tika saņemta 2012. gada septembrī, bija apgalvots, ka Portugāle ir piešķīrusi EDP nelikumīgu valsts atbalstu, kas nav savietojams ar iekšējo tirgu un izrietēja no diviem atsevišķiem pasākumiem:

                           a)

                              EDP izmaksātās kompensācijas par balasta izmaksām, kas bija radušās pirms elektroenerģijas tirgu liberalizācijas, ko Komisija apstiprināja savā Lēmumā par valsts atbalstu N 161/2004 – Balasta izmaksas Portugālē (kā minēts 12. apsvērumā (8)): sūdzības iesniedzējs apgalvo, ka, ņemot vērā apstākļu izmaiņas kopš Komisijas lēmuma pieņemšanas un neatbilstību nosacījumiem, kas paredzēti Komisijas paziņojumā par metodiku ar balasta izmaksām saistīta valsts atbalsta analīzei (9), 2004. gadā apstiprinātais valsts atbalsts vairs neatbilst Savienības noteikumiem par valsts atbalstu;

                           b)

                           zemā cena, ko EDP 2007. gadā samaksāja Portugālei par koncesiju termiņa pagarināšanu attiecībā uz tiesībām izmantot publiskos ūdens resursus hidroenerģijas ražošanai, neorganizējot publiskā iepirkuma konkursu un tādējādi atsakoties no valsts ienākumiem par labu EDP.

         2.6.   Lēmums par procedūras sākšanu

               (22)

               Lēmumā par procedūras sākšanu Komisija atspēkoja to sūdzības daļu, kura attiecās uz balasta izmaksu kompensēšanu, un secināja, ka nav pamata uzskatīt, ka atbalsts vairs nav saderīgs ar iekšējo tirgu.

               (23)

               Tomēr Komisija bija nobažījusies par iespējamo valsts atbalstu EDP saistībā ar ūdens resursu izmantošanas režīma īstenošanu. Komisija savā lēmumā par procedūras sākšanu provizoriski secināja, ka aizdomas par to, ka EDP varētu būt saņēmis selektīva rakstura ekonomisku priekšrocību, būtu pamatotas tad, ja apstiprinātos, ka summa, ko EDP ir samaksājis par publisko ūdens resursu izmantošanas tiesību pagarināšanu, īstenojot Dekrētlikumu Nr. 226-A/2007, ir bijusi pārāk maza.

               (24)

               Kas attiecas uz saderīgumu, Komisija šajā posmā nesaskatīja atbilstošu juridisko pamatu iespējamā valsts atbalsta EDP saderībai ar iekšējo tirgu.

         2.6.1.   Iepirkuma konkursa nerīkošana

               (25)

               Pirmkārt, Komisija norādīja, ka publisko ūdens resursu izmantošanas tiesību piešķiršana koncesijas ietvaros tirgū sniegta pakalpojuma nodrošināšanai var nedot ekonomisku priekšrocību labuma guvējam, ja koncesija tiek piešķirta atklātas un nediskriminējošas konkursa procedūras rezultātā, kurā ir piedalījies pietiekams skaits ieinteresētu operatoru. Tomēr šajā gadījumā vienošanās par EPL izbeigšanu nozīmēja, ka EDP ekskluzīvās tiesības ekspluatēt attiecīgās spēkstacijas de facto tika pagarinātas vidēji par aptuveni 25 gadiem, nerīkojot iepirkuma konkursu. Konkurss netika rīkots, pamatojoties uz atlikšanas klauzulām, ko paredzēja vienošanās starp REN un EDP (kopā 27 vienošanās) par EPL izbeigšanu.

               (26)

               Tā kā spēkstaciju tirgus daļa Portugālē ir visai liela (27 %) un ņemot vērā EDP stāvokli Portugāles elektroenerģijas ražošanas un elektroapgādes vairumtirgū (55 %), kā arī hidroelektrostaciju īpašo vietu elektroenerģijas ražošanas portfelī, Komisija uzskatīja, ka šīs atlikšanas klauzulas varēja izraisīt ilgstošu bloķējošu efektu tādu iespējamu konkurentu ienākšanai tirgū, kuri būtu varējuši iesniegt piedāvājumus atklātā konkursā. Tāpēc, ja konkursa rezultātā cena būtu bijusi augstāka nekā EDP samaksātā cena, atskaitot atlikušo vērtību, kas pienākas šim uzņēmumam, varētu tikt konstatēta ekonomiska priekšrocība, kas nepamatoti sniedz labumu EDP.

         2.6.2.   Ekonomiski pētījumi, kas izmantoti darījuma cenas aplēsei

               (27)

               Otrkārt, Komisija savā lēmumā par procedūras sākšanu norādīja, ka otrs labākais risinājums situācijā, kurā netika rīkots iepirkuma konkurss, varētu būt bijušas Portugāles un EDP kā nesaistītu darījuma pušu sarunas. Portugāle, rīkojoties kā tirgus dalībniece, būtu centusies panākt vislielāko peļņu no sabiedriskajiem labumiem, kas ir nodoti koncesijā. Īstenojot šādu pieeju, sarunas ar EDP balstītos uz 2007. gadā veikto novērtējumu (10), kas Portugālei bija vislabvēlīgākais, t. i., REN ierosināto novērtējumu.

               (28)

               Kā minēts lēmuma par procedūras sākšanu 44. apsvērumā, Portugāle piekrita galīgajai cenai, kas bija gandrīz puse no REN novērtētās cenas. Ja REN novērtējums izrādītos visprecīzākais, nav ticams, ka sarunās ar EDP Portugāle ir rīkojusies kā tirgus dalībniece.

         2.6.3.   Darījuma cenas noteikšanai izmantotā finanšu metodika

               (29)

               Treškārt, bažas raisīja arī darījuma cenas noteikšanai izmantotā metodika. Dekrētlikumā Nr. 226-A/2007 noteiktā metode lielā mērā atbilst Caixa Banco da Investimento piedāvātajai pieejai, kas paredz divu diskonta likmju izmantošanu (11).

               (30)

               Komisija, paužot savas šaubas, norādīja, ka, neizmantojot identisku diskonta likmi, kuras pamatā ir tikai EDP kapitāla izmaksas, kā ierosinājis REN, var rasties ekonomiska priekšrocība EDP. Komisija norādīja, ka, ja atlikusī vērtība un brīvās naudas plūsmas būtu diskontētas, izmantojot vienu WACC likmi, kura balstīta tipiskās Eiropas elektroenerģijas ražotāja kapitāla izmaksās (7,55 %), EDP būtu vajadzējis samaksāt EUR 1 340 miljonus, tas ir, par EUR 581 miljonu vairāk, nekā EDP faktiski samaksāja.

               (31)

               Tāpēc Komisija savā lēmumā par procedūras sākšanu uzskatīja, ka, ņemot vērā Portugāles iestāžu izvēli pagarināt koncesiju darbības termiņu, no kā labumu guva vienīgi EDP, tā vietā lai organizētu citiem konkurentiem pieejamu iepirkuma konkursu, iespējams, būtu bijis atbilstīgāk izmantot diskonta likmi, kas balstīta EDP faktiskajā WACC un kas atspoguļotu pašu un patiesās kapitāla izmaksas. REN ziņoja, ka EDP faktiskā WACC 2007. gadā bija 6,6 %, tāpēc varētu būt lietderīgāk izmantot šo vērtību, nevis 7,55 %. Tādējādi Komisija secināja, ka var konstatēt iespējamu ekonomisku priekšrocību, kas nepamatoti sniedz labumu EDP.

         3.   IEINTERESĒTO PERSONU PIEZĪMES

               (32)

               Oficiālās izmeklēšanas laikā Komisija saņēma piezīmes no sūdzības iesniedzējiem un EDP.

               (33)

               Sūdzības iesniedzēji pauda nostāju, ka koncesiju termiņa pagarināšanas rezultātā EDP ir saņēmis valsts atbalstu. Viņi uzskatīja, ka šis pasākums ir kompensācija par zaudētajiem ieņēmumiem.

               (34)

                  EDP savā 2014. gada 19. maija atbildē pauda pretēju viedokli, proti, tā ieskatā minētais pasākums nav uzskatāms par valsts atbalstu. Pirmkārt, EDP apgalvo, ka 2007. gadā atzītās tiesības izmantot publiskos ūdens resursus līdz aprīkojuma lietderīgās lietošanas laika beigām 27 hidroelektrostacijās, uz kurām attiecas EPL, nesniedza tam nekādu ekonomisku priekšrocību, jo šīs tiesības tika piešķirtas normālos tirgus apstākļos.

               (35)

                  EDP norādīja, ka ekonomiskas priekšrocības pastāvēšanu var izslēgt, ja valsts rīkojas kā privāts pārdevējs atvērtā tirgū, veicot darījumu saskaņā ar nesaistītu pušu darījuma principu un cenšoties panākt labāko aktīva cenu.

               (36)

                  EDP apgalvo, ka tas ir tiesīgs saņemt hidroelektrostaciju atlikušo vērtību, ja EPL tiek izbeigti pirms staciju lietderīgās izmantošanas laika beigām. Tāpēc publiska iepirkuma konkursa izsludināšana 2007. gadā jaunu ūdens resursu koncesiju piešķiršanai nebija valstij rentabla.

               (37)

                  EDP uzskata, ka, ja valsts būtu centusies panākt vērtību, kas pārsniedz neatkarīgos pētījumos iegūto vērtību, EDP nebūtu izvēlējies pagarināt ūdens resursu izmantošanas tiesības un būtu nekavējoties pieprasījis spēkstaciju atlikušo vērtību, uz ko uzņēmumam bija tiesības.

               (38)

               Turklāt EDP uzskata, ka REN pētījumā par koncesiju termiņa pagarināšanas ekonomisko vērtību izmantoti neatbilstoši ekonomiski un finansiāli pieņēmumi, kas ievērojami pazemina šo tiesību vērtību, un tas nozīmē, ka EDP nekad nebūtu pieņēmis minētā pētījuma konstatējumus “divpusēju sarunu” vajadzībām.

               (39)

               Tāpēc EDP uzskata, ka koncesiju termiņa pagarinājuma vērtības vienpusēja noteikšana, pamatojoties uz objektīvu novērtēšanas metodiku, ir pietiekama, lai novērstu ekonomiskas priekšrocības rašanos.

               (40)

               Otrkārt, EDP apgalvo, ka Dekrētlikumā Nr. 226-A/2007 izklāstītā metodika ir objektīva un tās pamatā ir vispāratzīti ekonomisko aprēķinu principi. Tās piemērošana nodrošina saskanīgu, pamatotu un nepatvaļīgu kompensācijas aprēķinu.

               (41)

               Attiecībā uz atbilstošajām diskonta likmēm, kas ir jāpiemēro katras spēkstacijas finanšu plūsmām, gan Caixa Banco de Investimento, gan CSFB secināja, ka spēkstaciju atlikušās vērtības diskonta likmei būtu jāatspoguļo šīs vērtības līgumisko saistību risks. EDP norāda, ka kopš EPL stāšanās spēkā 1995. gadā tie visi jau deva EDP tiesības saņemt stacijas atlikušo vērtību no REN, ja līgumi tiktu izbeigti pirms to termiņa. Ja EDP nebūtu bijis ieinteresēts pagarināt savas publisko ūdens resursu izmantošanas tiesības, tas katra EPL termiņa beigās būtu saņēmis atlikušo vērtību no REN.

               (42)

               Turklāt EDP paskaidro, ka hidroelektrostaciju atlikusī vērtība, ko tas ir tiesīgs atgūt, faktiski ir kredīts, kuru EDP kopš EPL stāšanās spēkā 1995. gadā ar REN starpniecību ir izsniedzis valstij. REN ir Portugāles kontrolēts uzņēmums. Tādējādi tā saistību neizpildes risks ir saistāms ar valsts parāda risku. EDP secina, ka saistībā ar konkrēto diskonta likmi minētās vērtības atjaunināšanai būtu jāņem vērā tikai ar REN saistību neizpildi saistītais risks.

         4.   PORTUGĀLES PIEZĪMES UN ATBILDES

               (43)

               Portugāle nosūtīja atbildi uz ieinteresēto personu piezīmēm, taču tajā pievērsās balasta izmaksu jautājumam, par ko Komisija nebija nobažījusies.

               (44)

               Komisija 2016. gada aprīlī pieprasīja no Portugāles papildu informāciju. Portugāle atbildēja 2016. gada 16. aprīlī un sniedza juridiskus skaidrojumus par Dekrētlikuma Nr. 240/2004 normām un koncesijas līgumu pielikumiem.

         5.   PASĀKUMA NOVĒRTĒJUMS

   5.1.   Atbalsta esība

               (45)

               Līguma 107. panta 1. punktā ir noteikts, ka ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.

               (46)

               Lai noteiktu, vai ir konstatējams valsts atbalsts, Komisijai ir jānovērtē, vai attiecībā uz novērtēto pasākumu izpildās Līguma 107. panta 1. punkta kumulatīvie kritēriji (t. i., valsts līdzekļu piešķiršana un attiecināmība uz valsti, selektīva priekšrocība, iespējami konkurences izkropļojumi un ietekme uz ES iekšējo tirgu).

         5.1.1.   Attiecināmība

               (47)

               Kas attiecas uz attiecināmību, ja valsts iestāde piešķir priekšrocību labuma guvējam, pasākums pēc definīcijas ir attiecināms uz valsti.

               (48)

               Tiesību izmantot publiskos ūdens resursus hidroenerģijas ražošanai termiņa pagarināšana par labu EDP, kas darbojas kā apakšstruktūra un saņem REN koncesiju, izriet no Dekrētlikuma Nr. 226-A/2007 par ūdens resursu izmantošanas režīmu īstenošanas. Dekrētlikuma normas arī paredz noteikumus, kas, ņemot vērā pagarinājuma radītos ekonomiskos ieguvumus, valstij jāievēro, nosakot EDP veicamā maksājuma summu. Dekrētlikums Nr. 226-A/2007 ir publisks akts, ko ir pieņēmušas un īstenojušas Portugāles iestādes. Tādējādi tajā ietvertie iespējamie atbalsta pasākumi būtu attiecināmi uz Portugāles Republiku.

         5.1.2.   Valsts resursi

               (49)

               No valsts resursu [līdzekļu] kvalifikācijas viedokļa raugoties, par valsts ieņēmumu zaudēšanu var uzskatīt piekļuves piešķiršanu valsts īpašumam vai dabas resursiem vai īpašu vai ekskluzīvu tiesību piešķiršanu bez pienācīgas, tirgus cenām atbilstošas atlīdzības saņemšanas (12).

               (50)

               Saskaņā ar Portugāles Ūdens aktu Nr. 58/2005 un Dekrētlikumu Nr. 226-A/2007 ūdens resursi Portugāles teritorijā pieder Portugāles valstij un fiziskas vai juridiskas personas tos nevar privāti piesavināties un turēt īpašumā. No tā principā izriet, ka no publisko ūdens resursu izmantošanas izrietošie ekonomiskie ieguvumi tiek nodrošināti, izmantojot valsts resursus Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē.

               (51)

               Dabas resursi ar nemateriālu vērtību, piemēram, ūdens un gaiss, var būt nepieciešami un dažkārt būtiski svarīgi iedzīvotājiem. Tomēr, ja to izmantošana nav pārdodama tirgū un/vai to izmantošana nav saistīta ar ekonomisku vērtību, šādi resursi ne vienmēr rada vajadzību attiecināt Līguma 107. panta 1. punktā minētos ekonomiskos ieguvumus, un tādējādi nav kvalificējami kā valsts resursi. Šajā gadījumā pasākums ir valsts īpašumā esošo ūdens resursu izmantošanas tiesību piešķiršana. Darījuma cenas esamība parāda, ka šīm tiesībām ir ekonomiskā vērtība. Tāpēc Komisija secina, ka pasākums ietver valsts resursus.

               (52)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2000/60/EK (13) 9. pantā ir paredzēts izmaksu atgūšanas princips saistībā ar ūdensapgādes pakalpojumiem, atbilstoši stimuli ūdens cenu noteikšanas politikas ietvaros ūdens resursu efektīvai izmantošanai un pienācīgs ieguldījums, cita starpā no nozares. Šīs Savienības tiesību normas atzīst, ka dažādiem ūdens izmantojuma veidiem piemīt ekonomiskā vērtība. Turklāt jebkurā gadījumā attiecībā uz Portugāli Dekrētlikuma Nr. 226-A/2007 91. panta noteikumi papildus paredz, ka publisko ūdens resursu izmantošana elektroenerģijas ražošanai saskaņā ar Portugāles tiesību aktiem ietver ekonomisku, skaitliski izsakāmu un tirgojamu vērtību.

               (53)

               No tā izriet, ka, pagarinot termiņu tiesībām izmantot publiskos ūdens resursus hidroenerģijas ražošanai par labu EDP, kas darbojas kā apakšstruktūra, kura saņem REN koncesiju, kā paredzēts Dekrētlikumā Nr. 226-A/2007, domājams, tiek iesaistīti valsts resursi Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē.

         5.1.3.   Priekšrocības neesība

               (54)

               To, vai darījums atbilst tirgus apstākļiem, var noteikt, izmantojot vispāratzītu standarta novērtēšanas metodiku (14). Šādas metodikas pamatā ir jābūt objektīviem, pārbaudāmiem un uzticamiem datiem (15), kuriem jābūt pietiekami detalizētiem un jāatspoguļo ekonomiskā situācija brīdī, kad tika pieņemts lēmums par darījumu, ņemot vērā riska līmeni un nākotnes prognozes (16).

               (55)

               Komisija savā lēmumā par procedūras sākšanu pauda bažas par to, vai koncesiju termiņa pagarināšanas ekonomiskā vērtība 2007. gadā bija noteikta par zemu, jo tās diviem komponentiem – neamortizēto aktīvu atlikušajai vērtībai un hidroelektrostaciju ekspluatācijā radītajām brīvās naudas plūsmām – tika piemērotas atšķirīgas diskonta likmes.

               (56)

               2007. gadā aplēstā termiņa pagarinājuma cena ir EUR 704 miljoni (atrēķinot nodokli EUR 55 miljonu apmērā), un tai ir divi komponenti. Pirmkārt, to veido diskontētas brīvās naudas plūsmas no hidroelektrostaciju ekspluatācijas 2020.–2044. gada periodā (17) (2007. gadā diskontēti EUR 2 115 miljoni). Otrkārt, to veido atlikušās vērtības pašreizējā neto vērtība 2007. gadā (2007. gadā diskontēti EUR 1 356 miljoni). Jāņem vērā, ka gadījumā, ja Portugāle būtu izlēmusi nepiešķirt EDP koncesijas termiņa pagarinājumu, EDP būtu bijis tiesīgs atgūt šo aktīvu vērtību.

               (57)

               Komisijai radās šaubas par to, cik lielā mērā zemāka diskonta koeficienta piemērošana neamortizēto aktīvu atlikušajai vērtībai bija pieņemama no metodikas viedokļa (18).

               (58)

               Lai atspoguļotu faktu, ka šo spēkstacijas ekspluatācijā izmantoto neamortizēto aktīvu vērtība būs zināma 2020. gadā un tāpēc nenoteiktība ir mazāka, jo par šiem aktīviem ir noslēgti līgumi ar Portugāles kontrolētām struktūrām, bankas izmantoja diskonta likmi, kas ir zemāka nekā skaidras naudas plūsmām piemērotais WACC, citiem vārdiem sakot – bezriska likme plus 50–80 BPP diapazons (aptuveni 4,6 % pret 7,8 % attiecībā uz WACC). Zemākas diskonta likmes piemērošana palielina pašreizējo atlikušās vērtības neto vērtību un pazemina pagarinājuma cenu. Pieņemot, ka atlikušo vērtību neskar tāda pati ekonomiskā nenoteiktība kā brīvās naudas plūsmas, var secināt, ka bezriska likmes piemērošana ir pamatota.

               (59)

               No otras puses, WACC izmantošana brīvās naudas plūsmu (kas radušās vidēji no 2020. līdz 2044. gadam) pašreizējās neto vērtības noteikšanai atbilst tirgus praksei. Tas ir pamatoti, ņemot vērā lielāku operacionālo risku liberalizētā tirgū, Ibērijas elektroenerģijas tirgus izveidi (19), enerģijas tirgus integrēšanu Eiropas līmenī, kas kopumā ietver lielāku nenoteiktību saistībā ar naudas plūsmas radīšanu. Tāpēc WACC piemērošana diskontētām naudas plūsmām ir pamatota.

               (60)

                  WACC novērtējumu veica Caixa Banco de Investimento un CSFB, izmantojot salīdzinošās novērtēšanas pieejas (līdzīgu dalībnieku WACC līdzīgās nozarēs) un augšupējas pieejas (WACC pārrēķināšana, izmantojot no Bloomberg iegūtos publiskos datus) apvienojumu. Saskaņā ar Caixa Banco de Investimento un CSFB aplēsēm WACC bija attiecīgi 7,72 % un 7,88 %. Šī pieeja atspoguļo tirgus praksi un atbilst līdzīgām pieejām, ko Komisija jau ir apstiprinājusi citu lietu ietvaros (20).

               (61)

               Komisija arī pauda šaubas par to, vai metodika, kuru pārvades sistēmas operators REN izmantoja pagarinājuma cenas novērtēšanai, iegūstot augstāku cenu (EUR 1 627 miljoni), nevarētu tikt uzskatīta par apmierinošāku pieeju salīdzinājumā ar abu finanšu iestāžu veiktajiem novērtējumiem (21).

               (62)

               Tomēr REN ierosinātā metodika neatspoguļo tirgus praksi. Ierosināto pagarinājuma cenu nav iespējams saglabāt šādu iemeslu dēļ:

                           a)

                              REN piemēroja vienotu diskonta likmi gan atlikušajai vērtībai, gan brīvajām naudas plūsmām. Sakarā ar šo diskonta likmi pieņem, ka WACC nodrošina EDP WACC (6,6 %). Tomēr WACC ir jāatspoguļo rentabilitāte, ko pieprasa konkrētās nozares ieguldītāju grupa attiecīgajā valstī attiecībā uz noteikta veida projektu. WACC parasti aprēķina, pamatojoties gan uz salīdzinošās novērtēšanas pieeju (salīdzināmu tirgus dalībnieku WACC), gan augšupēju pieeju, tostarp izmantojot īpašu katra WACC komponenta aplēsi (beta, tirgus riska prēmija), kas netika veikta pētījumā. Tāpēc šķiet, ka REN metodē nav izmantota standarta metodika, kuru parasti piemēro tirgū;

                           b)

                           Turklāt Portugāles iestādes nevarētu izmantot REN novērtējumu tā neatkarības trūkuma dēļ. Saskaņā ar Portugāles tiesisko regulējumu koncesijas vērtība šajā gadījumā bija jānosaka, pamatojoties uz divu neatkarīgu iestāžu – CSFB un Caixa Banco de Investimento – veiktajiem novērtējumiem, un to novērtējumi tika izmantoti, lai noteiktu pagarinājuma cenas vērtību. Kā izklāstīts iepriekš, CSFB un Caixa Banco de Investimento sniegtajos novērtējumos bija izmantota atbilstoša metodika. Komisija neredz iemeslu, kāpēc šos novērtējumus vajadzētu uzskatīt par neatbilstošiem koncesiju pagarinājuma perioda tirgus vērtības noteikšanai.

               (63)

               Tādējādi pēc pienācīgas analīzes jāsecina, ka Portugāles izmantotā pagarinājuma cenas novērtēšanas metodika ir uzskatāma par apmierinošu.

               (64)

               Ja būtu rīkots iepirkuma konkurss, Portugāle EPL koncesijas perioda beigās (2020. gadā) būtu bijusi spiesta samaksāt EDP neamortizēto aktīvu vērtību. Otrkārt, pagarinājuma cenas aprēķina pamatā ir pieņēmums, ka elektroenerģijas cena ir EUR 50/MWh. Jānorāda, ka šajā pašā periodā novērtētās balasta izmaksu kompensācijas pamatā bija aplēse EUR 36/MWh apmērā. Ja šis pieņēmums būtu saglabāts pagarinājuma cenas aprēķinam, Portugāle būtu atbalstījusi negatīvu cenu (neto pašreizējā vērtība EUR – 15,4 miljoni). Tāpēc cenu pieņēmumi salīdzinājumā ar balasta izmaksu lēmuma vajadzībām izmantotajiem pieņēmumiem noteikti ir labvēlīgāki Portugālei un atspoguļo konservatīvu pieeju, ko savos pagarinājuma cenas novērtējumos ir saglabājušas abas finanšu iestādes.

         6.   SECINĀJUMI

               (65)

               Komisija secina, ka pasākums, ar kuru EDP ir pagarināts termiņš tiesībām ekspluatēt hidroelektrostacijas apmaiņā pret EUR 704 miljonus lielu maksājumu, neizpilda visus Līguma 107. panta 1. punkta kumulatīvos nosacījumus, tāpēc tas nav uzskatāms par valsts atbalstu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Pasākums, ko Portugāle ir īstenojusi attiecībā uz EDP – Energias de Portugal, S.A. saistībā ar hidroelektroenerģijas ražošanai paredzēto publisko ūdens resursu izmantošanas termiņa pagarināšanu, nav uzskatāms par valsts atbalstu Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. panta 1. punkta izpratnē.
   2. pants
   Šis lēmums ir adresēts Portugāles Republikai.

      Briselē, 2017. gada 15. maijā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas locekle

         Margrethe VESTAGER

      (1)  Iepriekš (līdz 2004. gadam) – Electricidade de Portugal.

      (2)  Valsts atbalsts SA.35429 (2013/C) (ex 2012/CP) – Hidroelektroenerģijas ražošanai paredzēto publisko ūdens resursu izmantošanas termiņa pagarināšana – Uzaicinājums iesniegt piezīmes saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 2. punktu (OV C 117, 16.4.2014., 113. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīva 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu (OV L 176, 15.7.2003., 37. lpp.).

      (4)  Komisija pieņēma 2001. gada 26. jūlijā un izziņoja dalībvalstīm ar 2001. gada 6. augusta vēstuli SG(2001) D/290869.

      (5)  Proti, EDP, Tejo Energia un Turbogas.

      (6)  Komisijas 2004. gada 22. septembra Lēmums C(2004) 3468 par valsts atbalstu N 161/2004 – Balasta izmaksas Portugālē (OV C 250, 8.10.2005., 9. lpp.).

      (7)  Portugāles iestādes paskaidroja, ka princips, kas paredz, ka, attiecīgajiem aktīviem koncesijas beigās atgriežoties pie valsts, kompensē neamortizētās investīcijas, Portugāles tiesiskajā regulējumā bija paredzēts jau pirms nozares liberalizācijas.

      (8)  Komisijas 2004. gada 22. septembra Lēmums C(2004) 3468 par valsts atbalstu N 161/2004 – Balasta izmaksas Portugālē (OV C 250, 8.10.2005., 9. lpp.).

      (9)  Komisija pieņēma 2001. gada 26. jūlijā un paziņoja dalībvalstīm, 2001. gada 6. augustā nosūtot vēstuli SG(2001) D/290869.

      (10)  Skatīt lēmuma par procedūras sākšanu 16. apsvērumu.

      (11)  Skatīt lēmuma par procedūras sākšanu 16. apsvērumu.

      (12)  Skatīt Komisijas paziņojuma par Eiropas Savienības atbalsta noteikumu piemērošanu kompensācijai, kas piešķirta par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu (OV C 8, 11.1.2012., 4. lpp.), 33. punktu, kurā ir sniegta atsauce uz Tiesas 2003. gada 22. maija spriedumu lietā Connect Austria Gesellschaft für Telekommunikation GmbH pret Telekom-Control-Kommission, and Mobilkom Austria AG, C-462/99, ECLI:EU:C:2003:297, 92. un 93. punkts, un uz Pirmās instances tiesas 2007. gada 4. jūlija spriedumu lietā Bouygues and Bouygues Télécom SA pret Komisiju, T 475/04, ECLI:EU:T:2007:196, 101., 104., 105. un 111. punkts.

      (13)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 23. oktobra Direktīva 2000/60/EK, ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai ūdens resursu politikas jomā (OV L 327, 22.12.2000., 1. lpp.).

      (14)  Skatīt Vispārējās tiesas 2007. gada 29. marta spriedumu lietā Scott pret Komisiju, T-366/00, ECLI:EU:T:2007:99, 134. punkts, kā arī Tiesas 2010. gada 16. decembra spriedumu lietā Seydaland Vereinigte Agrarbetriebe, C-239/09, ECLI:EU:C:2010:778, 39. punkts.

      (15)  Skatīt Vispārējās tiesas 2004. gada 16. septembra spriedumu lietā Valmont Nederland BV pret Komisiju, T-274/01, ECLI:EU:T:2004:266, 71. punkts.

      (16)  Skatīt Vispārējās tiesas 2007. gada 29. marta spriedumu lietā Scott pret Komisiju, T-366/00, ECLI:EU:T:2007:99, 158. punkts.

      (17)  EPL termiņa un balasta izmaksu kompensācijas perioda vidējais beigu gads darījumā iesaistītajām 27 hidroelektrostacijām ir 2020. gads. Vidējais koncesiju termiņa pagarinājuma beigu gads 27 hidroelektrostacijām ir 2044. gads.

      (18)  Skatīt lēmuma par procedūras sākšanu 51. apsvērumu.

      (19)  Ibērijas elektroenerģijas tirgus jeb MIBEL tika definēts starp Portugāles Republiku un Spānijas Karalisti noslēgtajā starptautiskajā nolīgumā par Ibērijas elektroenerģijas tirgus izveidi. MIBEL tika izveidots, pieņemot virkni likumu Spānijā (piemēram, 2006. gada 30. jūnija Rīkojums ITC/2129/2006) un Portugālē (piemēram, 2006. gada 26. jūnijaPortaria 643/2006).

      (20)  Skatīt, piemēram, Valsts atbalsts – Ungārija – SA.38454 (2015/C) (ex 2015/N) – Iespējamais atbalsts Pakšas atomelektrostacijai – Uzaicinājums iesniegt piezīmes saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 2. punktu (OV C 8, 12.1.2016., 2. lpp.), kā arī T-319/12 un T-321/12 – Spānija un Ciudad de la Luz pret Komisiju, ECLI:EU:T:2014:604, 40. punkts, T-233/99 un T-228/99 – Landes Nordrhein-Westfalen pret Komisiju, ECLI:EU:T:2003:57, 245. punkts.

      (21)  Skatīt lēmuma par procedūras sākšanu 48.–51. apsvērumu.


title: 2008/567/EK: Komisijas Lēmums ( 2008. gada 4. jūlijs ) par Kopienas finansiālo atbalstu OIE darbībām dzīvnieku labturības un dzīvnieku slimību uzraudzības un kategorizēšanas jomā 2008. gadā

text:
               10.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 181/55

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2008. gada 4. jūlijs)
   par Kopienas finansiālo atbalstu OIE darbībām dzīvnieku labturības un dzīvnieku slimību uzraudzības un kategorizēšanas jomā 2008. gadā
   (2008/567/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1990. gada 26. jūnija Lēmumu 90/424/EEK par izdevumiem veterinārijas jomā (1) un jo īpaši tā 20. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Lēmumu 90/424/EEK Kopiena var uzņemties vai palīdzēt dalībvalstīm vai starptautiskām organizācijām uzņemties veikt tehniskos un zinātniskos pasākumus, kas vajadzīgi, lai izstrādātu Kopienas tiesību aktus veterinārijas jomā, kā arī lai pilnveidotu veterināro izglītību vai apmācību.

               (2)

               Kopienas rīcības plānā dzīvnieku aizsardzībai un labturībai 2006.–2010. gadā vienā no piecām galvenajām darbības jomām konstatēta nepieciešamība turpināt atbalstīt un ierosināt turpmākas starptautiskās iniciatīvas, lai vairotu informētību un panāktu lielāku vienprātību dzīvnieku labturības jautājumā.

               (3)

               Pasaules Dzīvnieku veselības organizācija (OIE) ir starpvaldību organizācija, kas atbild par dzīvnieku veselības uzlabošanu visa pasaulē. OIE 2005. gadā pieņēma dzīvnieku labturības pamatprincipus par dzīvnieku pārvadāšanu ar sauszemes un jūras transportu, dzīvnieku nokaušanu lietošanai pārtikā un dzīvnieku humānu nogalināšanu, kontrolējot slimības. OIE plāno pilnveidot minētos pamatprincipus, pieņemt jaunus pamatprincipus un atbalstīt jau pieņemto pamatprincipu īstenošanu OIE dalībvalstīs, konkrēti, piedāvājot apmācību un ieteikumus.

               (4)

                  OIE paredzētie apmācības un saziņas pasākumi ir vajadzīgi, lai pilnveidotu spēkā esošos tiesību aktus veterinārijas jomā, kā arī lai visas dalībvalstis pilnveidotu veterināro izglītību un apmācību. Uzlabojumi trešās valstīs ir cieši saistīti ar Kopienas veterinārijas jomas tiesību aktu pilnveidošanu un nepieciešamību, lai šādi tiesību akti efektīvi sasniegtu nospraustos mērķus. Turklāt paredzētā apmācība un saziņas pasākumi atbilst vairākuma Eiropas iedzīvotāju vēlmei (2), lai dzīvnieku labturības nosacījumi valstīs, kas eksportē uz Kopienu, būtu līdzvērtīgi tiem, ko piemēro Kopienā. Tādēļ Kopienai jāpalīdz finansēt minētos pasākumus.

               (5)

               Otrās OIE vispasaules konferences par dzīvnieku labturību – “OIE standartu izmantošana” – mērķis ir atbalstīt OIE pamatprincipu īstenošanu visā pasaulē attiecībā uz lauksaimniecības dzīvnieku pārvadāšanu ar sauszemes un jūras transportu, lauksaimniecības dzīvnieku nokaušanu lietošanai pārtikā un nogalināšanu, kontrolējot slimības. Konferences mērķis ir arī pievērst uzmanību dzīvnieku labturībai un rosināt veterinārārstus un veterināros dienestus uzņemties lielāku atbildību par dzīvnieku labturību.

               (6)

               Otrā OIE vispasaules konference par dzīvnieku labturību var būtiski ietekmēt Kopienas veterinārijas jomas tiesību aktu izstrādi. Tās mērķi atbilst mērķiem, kas izklāstīti Kopienas rīcības plānā dzīvnieku aizsardzībai un labturībai 2006.–2010. gadā. Tādēļ ir lietderīgi sniegt Kopienas finansiālu atbalstu OIE konferencei.

               (7)

               Komisijas paziņojumā Padomei, Eiropas Parlamentam, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai par ES jauno stratēģiju dzīvnieku veselības jomā (2007–2013) ES intervences noteikšana par prioritāti ir raksturota kā viens no pamatelementiem jaunajā stratēģijā dzīvnieku veselības jomā. Šajā kontekstā pētījums par dzīvnieku slimību uzraudzību un kategorizēšanu OIE sistēmā saskaņā ar vispasaules iniciatīvu dzīvnieku veselībai sniegs informāciju, kas palīdzēs kategorizēt dzīvnieku slimības un noteikt uzraudzības pasākumu prioritāti.

               (8)

                  OIE de facto ir monopols šajā jomā, kā minēts 168. panta 1. punkta c) apakšpunktā Komisijas 2002. gada 23. decembra Regulā (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3); tādējādi aicinājums iesniegt priekšlikumus nav vajadzīgs.

               (9)

               Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Ir apstiprināts Kopienas finansiālais atbalsts EUR 100 000 apmērā, kurš veido Kopienas līdzfinansējumu, kas nepārsniedz 65 % no kopējiem attaisnotajiem izdevumiem, lai finansētu apmācības semināru par OIE dzīvnieku labturības pamatprincipu īstenošanu, ko organizē Pasaules dzīvnieku veselības organizācija (OIE).
   2. pants
   Ir apstiprināts Kopienas finansiālais atbalsts EUR 200 000 apmērā, kurš veido Kopienas līdzfinansējumu, kas nepārsniedz 50 % no kopējiem attaisnotajiem izdevumiem, lai finansētu otro OIE vispasaules konferenci “OIE standartu izmantošana”, ko organizē OIE 2008. gadā.
   3. pants
   Ir apstiprināts Kopienas finansiālais atbalsts EUR 200 000 apmērā, kurš veido Kopienas līdzfinansējumu, kas nepārsniedz 67 % no kopējiem attaisnotajiem izdevumiem, lai 2008. gadā finansētu OIE pētījumu par dzīvnieku slimību uzraudzības un kategorizēšanas izmaksām.
   4. pants
   Finansiālo atbalstu, kas paredzēts 1., 2. un 3. pantā finansē no Eiropas Kopienu 2008. gada budžeta pozīcijas 17 04 02 01.

      OIE saņems subsīdiju līgumu par 1., 2. un 3. pantā paredzēto finansiālo atbalstu bez aicinājuma iesniegt priekšlikumus, jo OIE ir starpvaldību organizācija dzīvnieku veselības uzlabošanai visā pasaulē un tai de facto ir monopols.

      Briselē, 2008. gada 4. jūlijā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas locekle

         Androulla VASSILIOU

      (1)  OV L 224, 18.8.1990., 19. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1791/2006 (OV L 363, 20.12.2006., 1. lpp.).

      (2)  Eurobarometer speciālizlaidums Nr. 270, Attitudes of EU citizens towards Animal Welfare (ES iedzīvotāju viedoklis par dzīvnieku labturību), http://ec.europa.eu/food/animal/welfare/survey/sp_barometer_aw_en.pdf, 32. lpp.

      (3)  OV L 357, 31.12.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 478/2007 (OV L 111, 28.4.2007., 13. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2017/866 (2017. gada 11. maijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Eiropas Padomes Konvenciju par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu attiecībā uz patvērumu un neizraidīšanu

text:
               20.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 131/13

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/866
   (2017. gada 11. maijs)
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Eiropas Padomes Konvenciju par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu attiecībā uz patvērumu un neizraidīšanu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 78. panta 2. punktu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Savienība kopā ar dalībvalstīm novērotāja statusā piedalījās sarunās par Eiropas Padomes konvenciju par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu (“konvencija”), ko Eiropas Padomes Ministru komiteja pieņēma 2011. gada 7. aprīlī. Konvencija tika darīta pieejama parakstīšanai 2011. gada 11. maijā.

               (2)

               Saskaņā ar konvencijas 75. pantu Savienība to var parakstīt.

               (3)

               Ar konvenciju tiek izveidots visaptverošs un daudzpusīgs tiesiskais regulējums nolūkā aizsargāt sievietes no visu veidu vardarbības. Ar to tiecas novērst un izskaust vardarbību pret sievietēm un meitenēm un vardarbību ģimenē un saukt par to pie atbildības. Tas aptver plašu pasākumu klāstu, sākot no datu vākšanas un izpratnes veidošanas līdz juridiskiem pasākumiem nolūkā noteikt kriminālatbildību par dažādiem pret sievietēm vērstās vardarbības veidiem. Tas ietver pasākumus upuru aizsardzībai un atbalsta pakalpojumu sniegšanai un pievēršas ar dzimumu saistītas vardarbības aspektam patvēruma un migrācijas jautājumos. Ar konvenciju tiek izveidots īpašs uzraudzības mehānisms, lai nodrošinātu, ka Puses efektīvi īsteno tās noteikumus.

               (4)

               Konvencijas parakstīšana Savienības vārdā veicinās līdztiesības starp vīriešiem un sievietēm īstenošanu visās jomās, kas ir viens no Savienības galvenajiem mērķiem un vērtībām un kas saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību (LES) 2. un 3. pantu, Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 8. pantu un Eiropas Savienības Pamattiesību hartas 23. pantu ir īstenojams visās Eiropas Savienības darbībās. Vardarbība pret sievietēm ir sieviešu cilvēktiesību pārkāpums un galēja diskriminācija, kas sakņojas dzimumu nevienlīdzības izpausmēs un veicina to saglabāšanu un stiprināšanu. Apņemoties īstenot konvenciju, Savienība apstiprina apņemšanos apkarot vardarbību pret sievietēm savā teritorijā un globālā līmenī un uzlabo pašreizējās politiskās darbības un pastāvošo apjomīgo tiesisko regulējumu kriminālprocesuālo tiesību jomā, kas ir īpaši nozīmīgi attiecībā uz sievietēm un meitenēm.

               (5)

               Gan Savienībai, gan tās dalībvalstīm ir kompetence jomās, ko aptver konvencija.

               (6)

               Konvencija būtu jāparaksta Savienības vārdā attiecībā uz jautājumiem, kas ir Savienības kompetencē, tiktāl, ciktāl konvencija var ietekmēt kopīgos noteikumus vai maina to darbības jomu. Tas jo īpaši attiecas uz konkrētiem konvencijas noteikumiem saistībā ar tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās un uz konvencijas noteikumiem saistībā ar patvērumu un neizraidīšanu. Dalībvalstis patur savu kompetenci tiktāl, ciktāl konvencija neietekmē kopīgos noteikumus vai maina to darbības jomu.

               (7)

               Savienībai arī ir ekskluzīva kompetence uzņemties konvencijā izklāstītās saistības attiecībā uz savām iestādēm un publisko pārvaldi.

               (8)

               Tā kā Savienības kompetence un dalībvalstu kompetences ir savstarpēji saistītas, Savienībai kopā ar tās dalībvalstīm būtu jākļūst par konvencijas Pusi, lai tās kopīgi varētu izpildīt konvencijā paredzētos pienākumus un saskaņotā veidā izmantot savas tiesības.

               (9)

               Šis lēmums attiecas tikai uz konvencijas 60. un 61. pantu. Tas neattiecas uz konvencijas noteikumiem par tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, kas ir izskatīti atsevišķā Padomes lēmumā par parakstīšanu, kurš jāpieņem paralēli šim lēmumam.

               (10)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 21 par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots LES un LESD, un neskarot minētā protokola 4. pantu, minētās dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un tām šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (11)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots LES un LESD, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (12)

               Konvencija būtu jāparaksta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo atļauj Eiropas Padomes Konvencijas par vardarbības pret sievietēm un vardarbības ģimenē novēršanu un apkarošanu parakstīšanu Eiropas Savienības vārdā attiecībā uz patvērumu un neizraidīšanu, ņemot vērā minētās konvencijas noslēgšanu (1).
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt konvenciju.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2017. gada 11. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         R. GALDES

      (1)  Konvencijas tekstu publicēs kopā ar lēmumu par tās noslēgšanu.


title: Padomes Lēmums (2000. gada 16. novembris) par Nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federācijas valdību par sadarbību zinātnes un tehnoloģijas jomā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32000D0742

Oficiālais Vēstnesis L 299 , 28/11/2000 Lpp. 0014 - 0014

		Padomes Lēmums(2000. gada 16. novembris)par Nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federācijas valdību par sadarbību zinātnes un tehnoloģijas jomā(2000/742/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 170. pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],tā kā:(1) Eiropas Kopiena un Krievijas Federācija īsteno īpašas pētniecības programmas jomās, kas interesē abas puses.(2) Krievijas Federācija, no vienas puses, un Eiropas Kopiena un tās dalībvalstis, no otras puses, ir parakstījušas nolīgumu par partnerattiecībām un sadarbību [3], kur 62. pants paredz sarunas par "īpašu režīmu" zinātnes un tehnoloģijas jomā.(3) Ar 1997. gada 10. novembra lēmumu Padome pilnvaroja Komisiju apspriest Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federācijas valdību par sadarbību zinātnes un tehnoloģijas jomā piektās pamatprogrammas darbības laikā, kas izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 182/1999/EK [4].(4) Ir jāapstiprina Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federācijas valdību par sadarbību zinātnes un tehnoloģijas jomā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā ir apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Krievijas Federācijas valdību par sadarbību zinātnes un tehnoloģijas jomā.Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsPadomes priekšsēdētājs Kopienas vārdā sniedz nolīguma [5] 12. pantā paredzēto paziņojumu.Briselē, 2000. gada 16. novembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsR. Schwartzenberg[1] OV C 370 E, 26.10.1999., 22. lpp.[2] Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts.[3] OV L 327, 28.11.1997., 3. lpp.[4] OV L 26, 1.2.1999., 1. lpp.[5] Šā nolīguma spēkā stāšanās datumu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Oficiālajā Vēstnesī.--------------------------------------------------


title: Politikas un drošības komitejas Lēmums BiH/8/2006 ( 2006. gada 15. marts ), ar kuru groza Lēmumu BiH/1/2004, ar ko pieņem trešo valstu palīdzību attiecībā uz Eiropas Savienības militāro operāciju Bosnijā un Hercegovinā, un Lēmumu BiH/3/2004 par Eiropas Savienības militārās operācijas Bosnijā un Hercegovinā līdzdalībnieku komitejas izveidi

text:
               5.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 96/14

      POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS BiH/8/2006
   (2006. gada 15. marts),
   ar kuru groza Lēmumu BiH/1/2004, ar ko pieņem trešo valstu palīdzību attiecībā uz Eiropas Savienības militāro operāciju Bosnijā un Hercegovinā, un Lēmumu BiH/3/2004 par Eiropas Savienības militārās operācijas Bosnijā un Hercegovinā līdzdalībnieku komitejas izveidi
   (2006/267/KĀDP)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, un jo īpaši tā 25. panta trešo punktu,
   tā kā:

               (1)

               Politikas un drošības komiteja 2004. gada 21. septembrī pieņēma Lēmumu BiH/1/2004 (1) un 2004. gada 29. septembrī Lēmumu BiH/3/2004 (2).

               (2)

               Pēc ES operācijas komandiera ieteikuma par Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas palīdzību Eiropas Savienības Militārā komiteja (ESMK) piekrita ieteikt Politikas un drošības komitejai pieņemt Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas palīdzību.

               (3)

               Saskaņā ar 6. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās tādu Eiropas Savienības lēmumu un darbību izstrādē un īstenošanā, kam ir aizsardzības nozīme. Tādēļ Dānija nepiedalās operācijas finansēšanā.

               (4)

               Kopenhāgenā sanākusī Eiropadome 2002. gada 12. un 13. decembrī pieņēma deklarāciju, ka “Berlin plus” pasākumi un to īstenošana attieksies tikai uz tām ES dalībvalstīm, kuras ir vai nu arī NATO dalībvalstis, vai piedalās arī “Partnerattiecībās mieram”, un kuras attiecīgi noslēgušas divpusējus drošības līgumus ar NATO,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Lēmuma BiH/1/2004 pielikumu aizstāj ar šādu pielikumu:

         “PIELIKUMS
         LĒMUMA 1. PANTĀ MINĒTO TREŠO VALSTU SARAKSTS

                     —

                     Albānija

                     —

                     Argentīna

                     —

                     Bulgārija

                     —

                     Kanāda

                     —

                     Čīle

                     —

                     bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika

                     —

                     Maroka

                     —

                     Jaunzēlande

                     —

                     Norvēģija

                     —

                     Rumānija

                     —

                     Šveice

                     —

                     Turcija”.

   2. pants
   Lēmuma BiH/3/2004 pielikumu aizstāj ar šādu pielikumu:

         “PIELIKUMS
         LĒMUMA 3. PANTA 1. PUNKTĀ MINĒTO TREŠO VALSTU SARAKSTS

                     —

                     Albānija

                     —

                     Argentīna

                     —

                     Bulgārija

                     —

                     Kanāda

                     —

                     Čīle

                     —

                     bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika

                     —

                     Maroka

                     —

                     Jaunzēlande

                     —

                     Norvēģija

                     —

                     Rumānija

                     —

                     Šveice

                     —

                     Turcija”.

   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2006. gada 15. martā

            Politikas un drošības komitejas vārdā —

            priekšsēdētājs

         F. J. KUGLITSCH

      (1)  OV L 324, 27.10.2004., 20. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu BiH/5/2004 (OV L 357, 2.12.2004., 39. lpp.).

      (2)  OV L 325, 28.10.2004., 64. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu BiH/5/2004.