title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 1219/2011/ES ( 2011. gada 16. novembris ) par Eiropas Savienības parakstīšanos uz Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas (ERAB) papildu kapitāla daļām sakarā ar lēmumu par kapitāla palielināšanu

text:
               26.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 313/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 1219/2011/ES
   (2011. gada 16. novembris)
   par Eiropas Savienības parakstīšanos uz Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas (ERAB) papildu kapitāla daļām sakarā ar lēmumu par kapitāla palielināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 212. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas (2) (ERAB) dibināšanas līguma 4. panta 3. punktu ikgadējā sanāksmē, kas notika Zagrebā 2010. gada 14. un 15. maijā, ERAB pilnvarnieki 126. rezolūcijā (3) un 128. rezolūcijā (4) nolēma palielināt ERAB reģistrētā kapitāla apjomu par EUR 10 miljardiem, lai saglabātu pietiekamu kapitāla līmeni pienācīgas aktivitātes turpmākai nodrošināšanai ERAB darbības valstīs vidējā termiņā un tiesību aktos noteiktajās robežās.

               (2)

               Pirms minēto rezolūciju pieņemšanas ERAB kapitāls bija noteikts EUR 20 miljardu apmērā, no kuriem Savienība bija parakstījusies uz 60 000 kapitāla daļu, un katras daļas nominālvērtība bija EUR 10 000.

               (3)

               Saskaņā ar 126. rezolūciju ERAB reģistrētā kapitāla apjomu palielina par 100 000 apmaksātā kapitāla daļu, un katrs dalībnieks saņem veselā skaitlī izteiktu akciju skaitu (noapaļojot uz leju), kas proporcionāls tā īpašumā esošajai kapitāla daļai. Kapitāla palielinājuma apmaksāto daļu finansē, iekļaujot kapitālā daļu no ERAB brīvajām vispārējām rezervēm. Tādējādi šim lēmumam nav tiešas ietekmes uz Savienības budžetu. Visi ERAB daļu turētāji automātiski saņēma apmaksātās kapitāla daļas proporcionāli to īpašumā jau esošajai kapitāla daļai, un kapitāla daļu turētājiem šajā sakarībā nav jāveic nekādas papildu procesuālas darbības. Tādējādi Savienība ir saņēmusi 3 031 jaunu kapitāla daļu, kur katras daļas nominālvērtība ir EUR 10 000, un kopējais Savienības apmaksāto kapitāla daļu skaits sasniedz 63 031.

               (4)

               Saskaņā ar 128. rezolūciju ERAB reģistrētā kapitāla apjoms būtu jāpalielina par 900 000 pieprasāmo daļu, kuru nominālvērtība ir EUR 10 000 gabalā un kuras ir jāizpērk. Katram dalībniekam vajadzētu būt tiesībām parakstīties – atbilstoši nominālvērtībai – uz tādu skaitu pieprasāmo kapitāla daļu, kas izteikts veselā skaitlī un nepārsniedz 42,857 % no tā kapitāla daļu skaita, kas attiecīgajam dalībniekam piederēja pirms kapitāla palielinājuma spēkā stāšanās dienas. Tādēļ Savienībai ir tiesības parakstīties uz līdz 27 013 pieprasāmajām daļām līdz 2011. gada 31. decembrim.

               (5)

               Saskaņā ar 128. rezolūciju ERAB kapitāla izmantošana būtu jāuzrauga saskaņā ar kapitāla resursu ceturto pārskatīšanu (CRR4) uz laiku no 2011. līdz 2015. gadam (CRR4 periods). Saistībā ar CRR4 ERAB valde 2015. gadā varētu nolemt, ka daļu no neizmantotā pieprasāmā kapitāla varētu izpirkt, ievērojot īpašus nosacījumus, par kuriem jāvienojas 2015. gadā. Saskaņā ar 128. rezolūciju ERAB valde nolēma, ka minētā pieprasāmo kapitāla daļu izpirkšana notiks automātiski un attieksies uz visiem ERAB dalībniekiem, kas parakstījušies uz minētajā rezolūcijā apstiprinātajām pieprasāmajām kapitāla daļām. Šādos apstākļos Komisija ņems vērā ERAB valdes rezolūciju un to īstenos.

               (6)

               Ar šo lēmumu vajadzētu uzlabot ERAB iespējas palielināt darbību valstīs, kurās tā jau darbojas, tādējādi sniedzot vērtīgu palīdzību minēto valstu tautsaimniecībai ekonomiski sarežģītos apstākļos. Savienības parakstīšanās uz minētajām papildu kapitāla daļām ir pamatota, lai sasniegtu Savienības mērķus ārējo ekonomisko sakaru jomā un saglabātu esošās balsstiesības ERAB.

               (7)

               Šajā lēmumā paredzētais pieprasāmā kapitāla palielinājums palīdz ERAB saglabāt piekļuvi finanšu tirgiem.

               (8)

               Komisijai līdz CRR4 perioda beigām būtu jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojums, kurā novērtēta to Eiropas publisko finansēšanas iestāžu pašreizējās sistēmas efektivitāte, kas veicina ieguldījumus Savienībā un tās kaimiņvalstīs. Minētajā ziņojumā būtu jāiekļauj ieteikumi par sadarbību starp attiecīgajām bankām un par šo banku darbību optimizāciju un saskaņošanu atbilstīgi Eiropas Parlamenta aicinājumam 2009. gada 25. marta rezolūcijā par Eiropas Investīciju bankas un Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas 2007. gada pārskatiem (5).

               (9)

               Kopējas intervences valstīs ārpus Savienības ERAB būtu jāmudina attīstīt sadarbību ar citām Eiropas publiskām finansēšanas iestādēm, izmantojot nolīgumus, piemēram, sadarbības īstenošanai ārpus Eiropas Savienības paredzēto trīspusējo Eiropas Komisijas, Eiropas Investīciju bankas kopīgi ar Eiropas Investīciju fondu un Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības bankas parakstīto saprašanās memorandu, ar kuru bankas var īstenot savstarpēji papildinošu darbību, attiecīgi izmantojot savas relatīvās priekšrocības.

               (10)

               Iespējamās saistības attiecībā uz parakstītā kapitāla pieprasāmo daļu ir atspoguļotas Savienības budžeta pozīcijā 01 03 01 02 “Eiropas Rekonstrukcijas un attīstības banka – Parakstītā kapitāla pieprasāmā daļa”.

               (11)

               Savienības pārstāvjiem ERAB pārvaldes struktūrās būtu jāmudina ERAB: turpināt īstenot piesardzīgu bankas paraugpraksi, lai turpmāk saglabātu savu ļoti stabilo kapitāla stāvokli; iesaistīties jomās, kas atbilst galvenajiem stratēģijas “Eiropa 2020” mērķiem, lai uzlabotu Savienības ārējās darbības politikas vispārējo saskaņotību; turpināt attīstīt finanšu instrumentus, ko kopīgi līdzfinansē no Savienības budžeta un ERAB budžeta, veicinot Savienības mērķu sasniegšanu un vienlaikus ņemot vērā, ka papildus šādai sadarbībai ir arī jānodrošina Savienības publiskā finansējuma efektīva kontrole un pārredzamība; un sniegt ERAB tīmekļa vietnē atbilstīgu informāciju par saņēmējiem, tās finanšu starpniecības darījumu ietekmi un projektu novērtējumiem.

               (12)

               ERAB pilnvarniekam, kas pārstāv Savienību, katru gadu būtu jāziņo Eiropas Parlamentam par Savienības mērķu veicināšanu, jo īpaši attiecībā uz Savienības ārējo darbību, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību (LES) 21. pantā, stratēģiju “Eiropa 2020” un ievērojami paātrināto pāreju uz atjaunojamo enerģiju un energoefektīvām tehnoloģijām.

               (13)

               Savienības pārstāvjiem ERAB pārvaldības struktūrās būtu jāpieliek maksimālas pūles, lai ERAB darbības valstīs nepieļautu ERAB darbību īstenošanu, izmantojot sadarbībā neieinteresētas ārvalstu jurisdikcijas, kam raksturīga nodokļu neuzlikšana vai nodokļu uzlikšana tikai nominālās likmes līmenī, kā arī tas, ka nenotiek efektīva informācijas apmaiņa ar ārvalstu nodokļu iestādēm un nav pārredzamības attiecībā uz tiesību normām, juridiskajiem vai administratīvajiem noteikumiem, vai jurisdikcijas, ko identificējusi Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija vai Finanšu darījumu darba grupa,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Saskaņā ar valdes 128. rezolūciju, kas pievienota šim lēmumam, Savienība parakstās uz 27 013 papildu pieprasāmajām ERAB kapitāla daļām, katras daļas vērtība ir EUR 10 000.
   2. pants
   ERAB pilnvarnieks, kas pārstāv Savienību, Savienības vārdā deponē attiecīgo parakstīšanās instrumentu.
   3. pants
   ERAB pilnvarnieks, kas pārstāv Savienību, katru gadu ziņo Eiropas Parlamentam par kapitāla izlietojumu, pasākumiem, kas veikti, lai nodrošinātu to ERAB darbību pārredzamību, kuras veikuši finanšu starpnieki, par to, kā ERAB ir veicinājusi Savienības mērķu sasniegšanu, par riska uzņemšanos un efektivitāti saistībā ar privātā sektora aizņemto līdzekļu īpatsvara palielināšanu, kā arī par Eiropas Investīciju bankas un ERAB sadarbību ārpus Savienības.
   4. pants
   Šīs lēmums stājas spēkā trešajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2011. gada 16. novembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         W. SZCZUKA

      (1)  Eiropas Parlamenta 2011. gada 13. oktobra nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2011. gada 8. novembra lēmums.

      (2)  OV L 372, 31.12.1990., 4. lpp.

      (3)  126. rezolūcija “Reģistrētā kapitāla palielinājums, apmaksāto kapitāla daļu emisija un maksājumi ar neto ienākumu pārdales palīdzību”.

      (4)  128. rezolūcija “Reģistrētā kapitāla palielinājums, pieprasāmā kapitāla emisija, parakstīšanās uz to un tā izpirkšana”.

      (5)  OV C 117 E, 6.5.2010., 147. lpp.

      PIELIKUMS

         REZOLŪCIJA Nr. 128
         Reģistrētā kapitāla palielinājums, pieprasāmā kapitāla emisija, parakstīšanās uz to un tā izpirkšana
         VALDE,
         saņēmusi no ERAB Direktoru padomes ziņojumu par kapitāla resursu ceturto pārskatīšanu (CRR4) laikposmam no 2011. gada līdz 2015. gadam (CRR4 periodam), kura pārskatīšana notikusi saskaņā ar Bankas dibināšanas līguma (“Līguma”) 5. panta 3. punktu;
         izvērtējot minēto ziņojumu un pilnībā atbalstot tajā ietvertos konstatējumus un ieteikumus, tostarp stratēģiskos mērķus, ierosināto ikgadējo EUR 9 miljardu darbības finansējuma apjomu 2011. gadam un 2012. gadam, to samazinot līdz EUR 8,5 miljardiem atlikušajā CRR4 periodā, kā arī kapitāla prasību analīzi;
         secinot, ka ir vēlams un ir pamatoti palielināt reģistrētā kapitāla apjomu par EUR 9 miljardiem pieprasāmajās kapitāla daļās un emitēt šādas kapitāla daļas saskaņā ar noteikumiem, kuros paredzēta daļu izpirkšana un izpirkto daļu anulēšana, un piešķirt šādas kapitāla daļas visiem dalībniekiem, kas vēlas uz tām parakstīties proporcionāli to īpašumā jau esošajai kapitāla daļai;
         piekrītot ziņojumā izteiktajam novērojumam, ka, ņemot vērā Bankas vajadzību saglabāt pietiekamu kapitāla līmeni, lai tuvākajos piecos gados nodrošinātu plānotos operatīvos pasākumus, paredzams, ka minētajā periodā visi Bankas ieņēmumi tiks asignēti pārpalikumam, izņemot iespējamo asignāciju ERAB kapitāla daļu turētāju īpašajam fondam, lai to papildinātu; un
         īstenojot savas pilnvaras saskaņā ar Līguma 24. panta 1. punktu, tostarp tiktāl, ciktāl tas nepieciešams, lai pārvaldītu jebkuru jautājumu, kas deleģēts vai uzdots Direktoru padomei saskaņā ar Līguma 24. panta 2. punktu,
         NOLEMJ, KA:
         ir jāpalielina Bankas reģistrētā kapitāla apjoms un palielinātā kapitāla daļas jādara pieejamas, lai uz tām parakstītos, ar šādiem nosacījumiem.
         1.   Reģistrētā kapitāla apjoma palielinājums:

                     a)

                     Bankas reģistrētā kapitāla apjoms spēkā stāšanās dienā, kas noteikta šīs rezolūcijas 4. punkta a) apakšpunktā, palielināms par 900 000 pieprasāmo kapitāla daļu, kur katras daļas nominālvērtība ir EUR 10 000 un kuru izpirkšana iespējama saskaņā ar 3. punktu;

                     b)

                     saskaņā ar šīs rezolūcijas 2. punktu no rezolūcijā apstiprinātajām kapitāla daļām dalībniekiem parakstīšanai ir pieejams tāds skaits pieprasāmo kapitāla daļu (noapaļojot uz leju), kas izteikts veselā skaitlī un nepārsniedz 42,857 % (1) no tā kapitāla daļu skaita, kas attiecīgajam dalībniekam piederēja pirms [kapitāla palielinājuma] spēkā stāšanās dienas;

                     c)

                     pieprasāmās kapitāla daļas, kas apstiprinātas šajā rezolūcijā, bet nav parakstītas saskaņā ar šīs rezolūcijas 2. punktu, rezervē pirmajai parakstīšanai jauniem dalībniekiem, kā arī īpašiem individuālo dalībnieku parakstītā apjoma palielinājumiem, ko var noteikt valde saskaņā ar Bankas dibināšanas līguma 5. panta 2. punktu un 4. punktu.

               2.   Parakstīšanās:

                     a)

                     katram dalībniekam ir tiesības parakstīties – atbilstoši nominālvērtībai – uz tādu skaitu pieprasāmo kapitāla daļu, kas izteikts veselā skaitlī un nepārsniedz 42,857 % no tā kapitāla daļu skaita, kas attiecīgajam dalībniekam piederēja pirms [kapitāla palielinājuma] spēkā stāšanās dienas. Visas šādas parakstīšanās notiek saskaņā ar šīs rezolūcijas noteikumiem un nosacījumiem;

                     b)

                     katrs dalībnieks, kas saskaņā ar šo rezolūciju vēlas parakstīties [uz kapitāla daļām], 2011. gada 30. aprīlī vai līdz tam, vai tādam turpmākam datumam, ko 2011. gada 30. aprīlī vai līdz tam var noteikt valde, bet ne vēlāk kā 2011. gada 31. decembrī, Bankā deponē šādus dokumentus tai pieņemamā formātā:

                                 i)

                                 parakstīšanās instrumentu, ar kuru dalībnieks parakstās uz instrumentā norādīto pieprasāmo kapitāla daļu skaitu;

                                 ii)

                                 apliecinājumu, ka dalībnieks pienācīgi veicis visus nepieciešamos juridiskos un citus iekšējos pasākumus, kas tam ļauj veikt minēto parakstīšanos; kā arī

                                 iii)

                                 apņemšanos, ka dalībnieks par šo darbību sniegs visu Bankas prasīto informāciju;

                     c)

                     katrs parakstīšanās instruments stājas spēkā, un attiecīgā parakstīšanās tiek uzskatīta par veiktu [kapitāla palielinājuma] spēkā stāšanās dienā vai arī dienā, kad Banka paziņo parakstītājam, ka tā uzskata, ka saskaņā ar šīs rezolūcijas 2. punkta b) apakšpunktu deponētie dokumenti atbilst Bankas prasībām – atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāks;

                     d)

                     ja līdz [kapitāla palielinājuma] spēkā stāšanās dienai nav deponēti Bankas prasībām atbilstoši parakstīšanās dokumenti par tādu kapitāla daļu kopējo apjomu, kas norādīts šīs rezolūcijas 4. punkta a) apakšpunktā, Direktoru padome var pēc savas izvēles pasludināt deponētos parakstīšanās instrumentus un atbilstošās parakstīšanās par nekavējoties spēkā esošiem neatkarīgi no citiem šīs rezolūcijas noteikumiem, ja Direktoru padome šādu soli uzskata par atbilstošāko Bankas darbības interesēm un jau deponētajos un tuvākajā laikā deponējamos parakstīšanās instrumentos minēto kapitāla daļu kopējais apjoms, pēc Direktoru padomes aplēsēm, ir pietiekami tuvs tam kapitāla daļu kopējam apjomam, kas noteikts 4. punkta a) apakšpunktā.

               3.   Izpirkšana:

                     a)

                     šajā rezolūcijā apstiprinātās pieprasāmās kapitāla daļas Banka bez atlīdzības izpērk CRR4 perioda beigās saskaņā ar šā dokumenta 3. punkta noteikumiem;

                     b)

                     saskaņā ar pārējiem 3. punkta noteikumiem visas vai dažas no pieprasāmā kapitāla daļām izpērk dienā, kas seko tūlīt pēc ikgadējās sanāksmes 2016. gadā, un izpērkamo kapitāla daļu skaitu rēķina, izmantojot apstiprināto formulu (“apstiprinātā formula”), kas balstīta uz CRR4 perioda beigās atlikušo neizmantotā pieprasāmā kapitāla daļu (ja tāda ir) samērā ar noteikto 87 % kapitāla izmantošanas normu CRR4 perioda beigās. Aprēķinu vajadzībām šāds neizmantotais pieprasāmais kapitāls (ja tāds ir) ir vienāds ar mazāko no šīm summām: EUR 9 000 000 000 un ((87 % no A) – B), kur:

                                 i)

                                 A ir Bankas pilnā parakstītā kapitāla, rezervju un pārpalikumu kopējais apjoms CRR4 perioda beigās; un

                                 ii)

                                 B ir Bankas apgrozāmā kapitāla kopējais apjoms CRR4 perioda beigās.

                           Saskaņā ar apstiprināto formulu izpērkamo kapitāla daļu skaitu nosaka, dalot iegūto summu ar kapitāla daļu nominālvērtību (EUR 10 000) (2);

                     c)

                     jebkura kapitāla daļu izpirkšana saskaņā ar šo rezolūciju notiek tikai tad, ja pēc izpirkšanas netiek pārkāpti Līguma attiecīgie nosacījumi, piemēram, tiek ievēroti 12. panta noteiktie koeficienti; pieprasāmās kapitāla daļas netiek pieprasītas, lai segtu bankas saistības (sk. Līguma 6. panta 4. punktu un 17. pantu); un nav pieņemts lēmums izbeigt Bankas darbību (sk. Līguma 41. pantu un 42. panta 2. punktu);

                     d)

                     laikā tieši pirms ikgadējās sanāksmes 2015. gadā:

                                 i)

                                 balstoties uz zināmajiem datiem par 2011.–2014. gada laikposmu un pamatotām prognozēm 2015. gadam, Bankas vadība sagatavo Bankas finansiāla stāvokļa un līdz CRR4 perioda beigām gaidāmo ekonomisko apstākļu novērtējumu, tostarp izmaiņas produkcijas izlaidē, investīcijās, vietējās banku sistēmās un starptautiskajos kapitāla tirgos un pēc tam attiecīgi apspriežas ar Direktoru padomi,

                                 ii)

                                 prezidents Direktoru padomei iesniedz ziņojuma priekšlikumu valdei, tam pievienojot turpmāk minētos divus rezolūciju priekšlikumus,

                                 iii)

                                 pirmajā rezolūcijā norāda izpērkamo pieprasāmo kapitāla daļu skaitu un, x) ja, izmantojot apstiprināto formulu, nekonstatē neizmantotu pieprasāmo kapitālu, rezolūcija ir lēmums pieņemt zināšanai to, ka, izmantojot apstiprināto formulu, izpērkamo kapitāla daļu nav; y) ja, izmantojot apstiprināto formulu, konstatēts neizmantots pieprasāmais kapitāls un Bankas finansiālais stāvoklis un esošie ekonomiskie apstākļi ir novērtēti kā tādi, ka apstiprināto formulu var izmantot nekoriģētā formā, rezolūcija ir lēmums pieņemt zināšanai to, ka izpērkams noteikts kapitāla daļu skaits, kas vienāds ar apstiprinātās formulas izmantošanas rezultātā iegūto maksimālo kapitāla daļu skaitu; vai z) ja, izmantojot apstiprināto formulu, konstatēts neizmantots pieprasāmais kapitāls, un Bankas finansiālais stāvoklis un dominējošie ekonomiskie apstākļi ir novērtēti kā tādi, ka apstiprināto formulu nevar izmantot, rezolūcija ir lēmums pieņemt zināšanai to, ka izpērkams noteikts kapitāla daļu skaits, kas mazāks par apstiprinātās formulas izmantošanas rezultātā iegūto maksimālo pieprasāmo kapitāla daļu skaitu un kas var būt arī nulle;

                                 iv)

                                 otra rezolūcija nosaka procedūru to pieprasāmo kapitāla daļu izpirkšanai, kas nav izpirktas CRR4 perioda beigās saskaņā ar šā dokumenta 3. punkta e) apakšpunktu vai 3. punkta f) apakšpunktu;

                                 v)

                                 neatkarīgi no Bankas valdes reglamenta noteikumiem un neskarot valdes pilnvaras saskaņā ar Līguma 24. pantu, jautājums par pieprasāmo kapitāla daļu izpirkšanu iekļaujams valdes ikgadējās sanāksmes darba kārtībā 2015. gadā, turklāt valdei iesniedz gan ziņojumu apsvēršanai, gan rezolūcijas – apstiprināšanai;

                     e)

                     ikgadējā sanāksmē 2015. gadā valde par pirmo rezolūciju lemj ar balsojošo dalībnieku balsu vairākumu ar nosacījumu, ka, ja pirmo rezolūciju neapstiprina ar šādu balsu vairākumu, izpērkamo pieprasāmo kapitāla daļu (ja tādas ir) skaits ir tas maksimālais daļu skaits, kas iegūts, izmantojot apstiprināto formulu, taču jebkurā gadījumā jābūt izpildītiem 3. punkta f) apakšpunkta nosacījumiem;

                     f)

                     ja Bankas faktiskais finansiālais stāvoklis un ekonomiskie apstākļi CRR4 perioda beigās būtiski atšķiras no tiem, kas tika gaidīti, balstoties uz Bankas vadības valdei iesniegtajām prognozēm par 2015. gadu, valdei nekavējoties jāiesniedz jauna rezolūcija, kas, ievērojot to pašu procedūru un ar tādu pašu balsu vairākumu, jāapstiprina ikgadējā sanāksmē 2016. gadā vai pirms tās;

                     g)

                     lēmumam par noteikta skaita pieprasāmo kapitāla daļu izpirkšanu stājoties spēkā saskaņā ar šā dokumenta 3. punkta e) apakšpunktu vai 3. punkta f) apakšpunktu, visi dalībnieki, kas parakstījušies uz rezolūcijā atļautajām pieprasāmajām kapitāla daļām, pilnīgi vai daļēji atsakās no šīm kapitāla daļām par labu Bankai, proporcionāli kopējam viņu īpašumā esošajam šādu kapitāla daļu skaitam, turklāt šādas izpērkamās pieprasāmās akcijas izpirkšanas dienā tiek automātiski anulētas, bez valdes papildu iejaukšanās attiecīgi samazinot Bankas reģistrēto kapitālu;

                     h)

                     ikgadējā sanāksmē 2015. gadā valde ar balsojošo dalībnieku balsu vairākumu lemj par otro rezolūciju.

               4.   Stāšanās spēkā un citi noteikumi:

                     a)

                     šajā rezolūcijā spēkā stāšanās diena ir 2011. gada 30. aprīlis vai līdz tam, vai tāds turpmāks datums, ko var noteikt valde un kas nav vēlāks par 2011. gada 31. decembri, kurā atbilstoši šīs rezolūcijas 2. punkta b) apakšpunktam deponēti Bankas prasībām atbilstoši dokumenti, kas kopā apliecina parakstīšanos vairāk nekā uz 450 000 (3) pieprasāmo kapitāla daļu;

                     b)

                     ievērojot šīs rezolūcijas noteikumus, attiecībā uz rezolūcijā atļautajām pieprasāmajām kapitāla daļām un attiecīgo parakstīšanos Līguma noteikumus mutatis mutandis piemēro tā, it kā šīs kapitāla daļas būtu Bankas sākotnējā kapitāla daļa, un it kā šādas parakstīšanās un maksājumi būtu sākotnējā parakstīšanās uz šo kapitālu un atbilstošie maksājumi par to.

            (Pieņemta 2010. gada 14. maijā)

         (1)  Pēc apmaksātā kapitāla palielinājuma Bankas reģistrētā kapitāla apjoms būs EUR 21 miljards. EUR 9 miljardu palielinājums veido 42,857 % palielinājumu reģistrētajā kapitālā; tādēļ katram kapitāla daļu turētājam ir tiesības parakstīties uz ne vairāk kā 42,857 % no palielinājuma apstiprināšanas laikā tā rīcībā esošajām kapitāla daļām, lai saglabātu esošo kapitāla daļu turētāju struktūru.

         (2)  Saskaņā ar apstiprināto formulu neizmantotā pieprasāmā kapitāla apjoms būs nulle, ja Bankas apgrozāmais kapitāls ir vienāds ar vai pārsniedz 87 % no pilnā parakstītā kapitāla, rezervēm un pārpalikumiem.

         (3)  Tas veido 50 % no nesen atļautajām pieprasāmajām kapitāla daļām.


title: Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras valdes Lēmums ( 2007. gada 23. oktobris ) par iekšējās izmeklēšanas noteikumiem un nosacījumiem saistībā ar krāpšanas, korupcijas un citas nelikumīgas darbības novēršanu, kas kaitē Kopienas interesēm

text:
               7.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 33/2

         Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras valdes Lēmums
   (2007. gada 23. oktobris)
   par iekšējās izmeklēšanas noteikumiem un nosacījumiem saistībā ar krāpšanas, korupcijas un citas nelikumīgas darbības novēršanu, kas kaitē Kopienas interesēm
   (2008/C 33/03)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PAMATTIESĪBU AĢENTŪRAS VALDE,
   ņemot vērā Padomes 2007. gada 15. februāra Regulu (EK) Nr. 168/2007, ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1073/1999 (1) un Padomes Regula (Euratom) Nr. 1074/1999 (2) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai nosaka to, ka Birojam jāsāk un jāveic administratīvā izmeklēšana struktūrās, iestādēs, birojos un aģentūrās, kas izveidotas ar Eiropas Kopienas vai Eiropas atomenerģijas kopienas līgumu vai pamatojoties uz tiem;

               (2)

               Komisija ir noteikusi, ka Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai ir atbildīgs ne vien par finanšu interešu aizsardzību, bet arī par visām darbībām, kas attiecas uz Kopienas interešu aizsardzību pret nelikumīgu rīcību, kura var būt par pamatu administratīvai lietai vai krimināllietai;

               (3)

               krāpšanas apkarošanas joma jāpaplašina, un tās efektivitāte jāpalielina, izmantojot esošās zināšanas administratīvās izmeklēšanas jomā;

               (4)

               tāpēc, pamatojoties uz savu administratīvo autonomiju, visām struktūrām, iestādēm, birojiem un aģentūrām jāuztic šim birojam pienākums veikt iekšēju administratīvu izmeklēšanu, lai atklātu smagus pārkāpumus attiecībā uz amata pienākumu pildīšanu, kas var būt Kopienas ierēdņu un darbinieku tāda pienākumu nepildīšana, kā noteikts Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu un Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības (turpmāk “Civildienesta noteikumi”) 11., 11.a, 12.b, 13., 16. un 17. pantā, kura kaitē Kopienas interesēm un var būt par pamatu disciplinārlietai vai, attiecīgos gadījumos, krimināllietai vai smagam pārkāpumam/pienākumu nepildīšanai, kā jo īpaši noteikts Civildienesta noteikumu 22. un 22.a pantā vai pienākumu nepildīšanai, kā minēts Civildienesta noteikumu 86. pantā, vai Kopienu struktūru, iestāžu, biroju un aģentūru locekļu, vadītāju vai darbinieku, uz kuriem neattiecas Civildienesta noteikumi, līdzīgu pienākumu nepildīšanai;

               (5)

               šāda izmeklēšana jāveic, pilnībā ievērojot attiecīgos Eiropas Kopienu dibināšanas līgumu noteikumus, kā arī to īstenošanas dokumentus, īpaši Protokolu par privilēģijām un imunitāti un Civildienesta noteikumus;

               (6)

               šāda izmeklēšana visās Kopienas struktūrās, iestādēs, birojos un aģentūrās jāveic saskaņā ar vienlīdzīgiem nosacījumiem; tā kā šā uzdevuma uzticēšanai Birojam nevajadzētu ietekmēt pašu struktūru, iestāžu, biroju un aģentūru pienākumus un nekādi nevajadzētu mazināt attiecīgo personu tiesisko aizsardzību;

         IR PIEŅĒMUSI šādu lēmumu:
   1.   Pienākums sadarboties ar Biroju
   Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras (turpmāk “Aģentūra”) direktoram, dienestiem un visiem vadītājiem, ierēdņiem vai darbiniekiem, uz kuriem neattiecas Civildienesta noteikumi, ir pilnīgi jāsadarbojas ar Biroja pārstāvjiem un, jāsniedz palīdzība, kas vajadzīga izmeklēšanā. Minētajā nolūkā tie sniedz Biroja darbiniekiem noderīgu informāciju un paskaidrojumus.
   Neskarot Eiropas Kopienu dibināšanas līgumu attiecīgos noteikumus, kā arī to ieviešanas dokumentus, īpaši Protokolu par privilēģijām un imunitāti, Aģentūras valdes locekļi pilnībā sadarbojas ar Biroju.
   2.   Pienākums sniegt informāciju
   Katrs Aģentūras ierēdnis vai darbinieks, kurš atklāj pierādījumus, kas izraisa pieņēmumu par iespējamiem krāpšanas, korupcijas un citas nelikumīgas darbības gadījumiem, kuri kaitē Kopienu interesēm, vai par tādiem smagiem pārkāpumiem attiecībā uz amata pienākumu veikšanu, kas var būt Kopienu ierēdņu vai darbinieku pienākumu nepildīšana, kura var būt par pamatu disciplinārlietām vai krimināllietām, vai līdzīgus pārkāpumus pienākumu pildīšanā, ko izdarījuši personāla locekļi, vadītāji vai darbinieki, uz kuriem Civildienesta noteikumi neattiecas, nekavējoties informē sava dienesta vadītāju vai ģenerāldirektoru vai, ja viņš to uzskata par lietderīgu, ģenerālsekretāru vai tieši Biroju.
   Aģentūras valdes priekšsēdētājs, direktors vai vadītāji nekavējoties nosūta Birojam visus tiem zināmos pierādījumus, kas var radīt pieņēmumu par pārkāpumu esamību, kā minēts pirmajā punktā.
   Aģentūras vadītāji, ierēdņi personāla locekļi vai darbinieki, uz kuriem neattiecas Civildienesta noteikumi, nedrīkst ciest no netaisnīgas vai diskriminējošas attieksmes par to, ka ir paziņojuši pirmajā un otrajā punktā minēto informāciju.
   Valdes locekļi, kuri uzzina faktus, kas minēti pirmajā punktā, informē valdes priekšsēdētāju vai, ja to uzskata par lietderīgu, tieši Biroju.
   3.   Drošības dienesta/attiecīgā ierēdņa palīdzība
   Pēc Biroja direktora lūguma Aģentūras drošības dienests vai attiecīgais ierēdnis palīdz Birojam praktiski veikt izmeklēšanu.
   4.   Ieinteresētās personas informēšana
   Ja tiek konstatēta saistība ar kādu personāla locekli, vadītāju, ierēdni vai darbinieku, uz kuru neattiecas Civildienesta noteikumi, ieinteresēto personu tūlīt informē, ciktāl tas nekaitē izmeklēšanai. Jebkurā gadījumā pēc izmeklēšanas beigām nedrīkst secināt, nosaucot vārdā Aģentūras personāla locekli, vadītāju, ierēdni vai darbinieku, uz kuru neattiecas Civildienesta noteikumi, neļaujot ieinteresētajai personai izteikt savu viedokli par visiem ar viņu saistītiem faktiem. Secinājumos jādod atsauce uz šiem viedokļiem.
   Ja izmeklēšanas dēļ jāsaglabā pilnīga slepenība un ir jāizmanto izmeklēšanas procedūras, kas ir kādas valsts tiesu iestāžu uzdevumā, var atlikt pienākuma izpildi attiecībā uz Aģentūras personāla locekļa, vadītāja, ierēdņa vai darbinieka, uz kuru neattiecas Civildienesta noteikumi, uzaicināšanu paust savu viedokli, vienojoties attiecīgi ar Aģentūras valdes priekšsēdētāju vai direktoru. Šādos gadījumos nevar uzsākt nekādu disciplinārlietu, pirms ieinteresētajai pusei nav dota iespēja sniegt piebildes.
   5.   Informēšana par izmeklēšanas izbeigšanu bez turpmākas rīcības
   Ja pēc iekšējas izmeklēšanas nevar ierosināt lietu pret Aģentūras personāla locekli, vadītāju, ierēdni vai darbinieku, uz kuru neattiecas Civildienesta noteikumi, par kuru ir izteiktas aizdomas, iekšējo izmeklēšanu attiecībā pret viņu izbeidz ar Biroja direktora lēmumu, kurš rakstiski informē ieinteresēto personu, neveicot turpmākas darbības. Ieinteresētā persona var pieprasīt šo lēmumu iekļaut viņa vai viņas personīgajā lietā.
   6.   Imunitātes atcelšana
   Biroja direktoram atzinuma saņemšanai nosūta visus valsts policijas vai tiesu iestāžu pieprasījumus attiecībā uz imunitātes atcelšanu saistībā ar tiesvedību pret Aģentūras vadītāju, ierēdni, personāla locekli vai darbinieku, uz kuru neattiecas Civildienesta noteikumi, iespējamiem krāpšanas, korupcijas vai citas nelikumīgas darbības gadījumiem. Ja pieprasījums atcelt imunitāti attiecas uz Aģentūras valdes locekli, par to informē Biroju.
   7.   Piemērošanas diena
   Šis lēmums stājas spēkā tā publicēšanas dienā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Vīnē, 2007. gada 23. oktobrī

         Anastasia CRICKLEY

            Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras valdes priekšēdētāja

      (1)  OVL 136, 31.5.1999., 1. lpp.

      (2)  OVL 136, 31.5.1999., 8. lpp.


title: Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2017/1361 (2017. gada 18. maijs), ar ko groza Lēmumu (ES) 2015/5 par ar aktīviem nodrošinātu vērtspapīru iegādes programmas īstenošanu (ECB/2017/15)

text:
                  21.7.2017

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 190/24

            EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS (ES) 2017/1361
      (2017. gada 18. maijs),
      ar ko groza Lēmumu (ES) 2015/5 par ar aktīviem nodrošinātu vērtspapīru iegādes programmas īstenošanu (ECB/2017/15)
      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 127. panta 2. punkta pirmo ievilkumu,
      ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 12.1. panta otro daļu saistībā ar 3.1. panta pirmo ievilkumu un 18.1. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Ar Eiropas Centrālās bankas Lēmumu (ES) 2015/5 (ECB/2014/45) (1) tika izveidota ar aktīviem nodrošinātu vērtspapīru iegādes programma (turpmāk – “ABS iegādes programma”). Nodrošināto obligāciju iegādes trešā programma, otrreizējo tirgu valsts sektora aktīvu iegādes programma un uzņēmumu sektora aktīvu iegādes programma kopā ar ABS iegādes programmu ir daļa no paplašinātās aktīvu iegādes programmas (AIP). AIP mērķis ir turpināt uzlabot monetārās politikas transmisiju, atbalstīt eurozonas tautsaimniecības kreditēšanu, mīkstināt mājsaimniecību un uzņēmumu aizņēmumu nosacījumus un veicināt inflācijas atgriešanos līmenī, kas vidējā termiņā ir zemāks par 2 %, bet tuvu tam un kas atbilst Eiropas Centrālās bankas (ECB) galvenajam mērķim, proti, uzturēt cenu stabilitāti.

                  (2)

                  Vienotas monetārās politikas īstenošanai, tostarp ar AIP palīdzību, jānosaka instrumenti un procedūras, kas jāizmanto Eurosistēmai, lai šādu politiku īstenotu vienoti visās dalībvalstīs, kuru valūta ir euro.

                  (3)

                  ECB Padome 2017. gada 22. marta sanāksmē nolēma pilnveidot noteikumus, ko piemēro ar aktīviem nodrošinātiem vērtspapīriem (ABS), kuru darījumu iniciatori ir likvidēšanas mērķa iestādes, lai nodrošinātu konsekventu attieksmi pret tām AIP programmā.

                  (4)

                  Tādēļ attiecīgi jāgroza Lēmums (ES) 2015/5 (ECB/2014/45),

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      Grozījums
      Lēmuma (ES) 2015/5 (ECB/2014/45) 2. pantam pievieno šādu 11) punktu:

                     “11)

                     iestāde, kura ir ar aktīviem nodrošinātu vērtspapīru darījuma iniciators vai izveidotājs nav tāda publiskā vai privātā sektora īpašumā esoša iestāde: a) kuras galvenais mērķis ir pakāpeniski atsavināt savus aktīvus un izbeigt savu darbību; vai b) kura ir finanšu sektora restrukturizācijas un/vai noregulējuma atbalstam izveidota aktīvu pārvaldības un atsavināšanas iestāde, tostarp aktīvu pārvaldības struktūra, kas radusies, noregulējuma darbības ietvaros piemērojot aktīvu nodalīšanas instrumentu saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 806/2014 (*1) 26. pantu vai nacionālajiem tiesību aktiem, ar kuriem īsteno Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/59/ES (*2) 42. pantu.

      2. pants
      Stāšanās spēkā
      Šis lēmums stājas spēkā 2017. gada 21. jūlijā.

         Frankfurtē pie Mainas, 2017. gada 18. maijā

               ECB Padomes vārdā –

               ECB priekšsēdētājs

            Mario DRAGHI

         (1)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2015/5 (2014. gada 19. novembris) par ar aktīviem nodrošinātu vērtspapīru iegādes programmas īstenošanu (ECB/2014/45) (OV L 1, 6.1.2015., 4. lpp.).


title: 2014/126/KĀDP: Politikas un drošības komitejas Lēmums ES Operāciju centrs/1/2014 ( 2014. gada 27. februāris ), ar ko ieceļ vadītāju ES Operāciju centram saistībā ar kopējās drošības un aizsardzības politikas misijām un operāciju Āfrikas ragā

text:
               11.3.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 70/27

      POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS ES OPERĀCIJU CENTRS/1/2014
   (2014. gada 27. februāris),
   ar ko ieceļ vadītāju ES Operāciju centram saistībā ar kopējās drošības un aizsardzības politikas misijām un operāciju Āfrikas ragā
   (2014/126/KĀDP)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 38. panta trešo daļu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2012/173/KĀDP (2012. gada 23. marts) par ES Operāciju centra darbības uzsākšanu saistībā ar kopējās drošības un aizsardzības politikas misijām un operāciju Āfrikas ragā (1) un jo īpaši tā 3. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Lēmuma 2012/173/KĀDP 3. panta 1. punktu par ES Operāciju centra vadītāju līdz 2014. gada 23. martam tika iecelts kapteinis (jūras spēki) Ad VAN DER LINDE.

               (2)

               Ar Lēmumu 2013/725/KĀDP (2) Padome grozīja Lēmumu 2012/173/KĀDP. Saskaņā ar Lēmuma 2012/173/KĀDP 3. panta 1.a punktu Politikas un drošības komiteja ir pilnvarota atbilstīgi Līguma 38. pantam pieņemt lēmumus par ES Operāciju centra turpmāko vadītāju iecelšanu.

               (3)

               Spānija 2013. gada 28. novembrī ierosināja par ES Operāciju centra jauno vadītāju iecelt kapteini (jūras spēki) Francisco CORNAGO, ar kuru nomaina kapteini (jūras spēki) Ad VAN DER LINDE.

               (4)

               ES Militārā komiteja 2013. gada 19. decembrī vienojās ieteikt, lai Politikas un drošības komiteja par ES Operāciju centra vadītāju ieceļ kapteini (jūras spēki) Francisco CORNAGO,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo par ES Operāciju centra vadītāju saistībā ar kopējās drošības un aizsardzības politikas misijām un operāciju Āfrikas ragā no 2014. gada 24. marta ieceļ kapteini (jūras spēki) Francisco CORNAGO.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā 2014. gada 24. martā.

      Briselē, 2014. gada 27. februārī

            Politikas un drošības komitejas vārdā –

            priekšsēdētājs

         W. STEVENS

      (1)  OV L 89, 27.3.2012., 66. lpp.

      (2)  Padomes Lēmums 2013/725/KĀDP (2013. gada 9. decembris), ar ko groza un pagarina Lēmumu 2012/173/KĀDP par ES Operāciju centra darbības uzsākšanu saistībā ar kopējās drošības un aizsardzības politikas misijām un operāciju Āfrikas ragā (OV L 329, 10.12.2013., 39. lpp.).


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2017/1194 (2017. gada 4. jūlijs), ar ko groza Lēmumu 2013/354/KĀDP par Eiropas Savienības Policijas misiju palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS)

text:
               5.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 172/13

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2017/1194
   (2017. gada 4. jūlijs),
   ar ko groza Lēmumu 2013/354/KĀDP par Eiropas Savienības Policijas misiju palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu, 42. panta 4. punktu un 43. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2013. gada 3. jūlijā pieņēma Lēmumu 2013/354/KĀDP (1), ar ko no 2013. gada 1. jūlija turpināja EUPOL COPPS.

               (2)

               Padome 2016. gada 7. jūlijā pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2016/1108 (2), ar ko groza Lēmumu 2013/354/KĀDP un pagarina to no 2016. gada 1. jūlija līdz 2017. gada 30. jūnijam.

               (3)

               Misijas darbības termiņš pēc EUPOL COPPS stratēģiskās pārskatīšanas būtu jāpagarina vēl uz 12 mēnešu laikposmu – līdz 2018. gada 30. jūnijam.

               (4)

               Tāpēc Lēmums 2013/354/KĀDP būtu attiecīgi jāgroza.

               (5)

                  EUPOL COPPS tiks īstenota situācijā, kas var pasliktināties un kas varētu kavēt Līguma 21. pantā izklāstīto Savienības ārējās darbības mērķu sasniegšanu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu 2013/354/KĀDP groza šādi:

               1)

               lēmuma 12. panta 1. punktā pievieno šādu daļu:
               “Finanšu atsauces summa, kas paredzēta, lai segtu ar EUPOL COPPS saistītos izdevumus laikposmā no 2017. gada 1. jūlija līdz 2018. gada 30. jūnijam, ir EUR 12 372 000.”;

               2)

               lēmuma 15. panta trešo daļu aizstāj ar šādu:
               “Tas zaudē spēku 2018. gada 30. jūnijā.”

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   To piemēro no 2017. gada 1. jūlija.

      Briselē, 2017. gada 4. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. MAASIKAS

      (1)  Padomes Lēmums 2013/354/KĀDP (2013. gada 3. jūlijs) par Eiropas Savienības Policijas misiju palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) (OV L 185, 4.7.2013., 12. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2016/1108 (2016. gada 7. jūlijs), ar ko groza Lēmumu 2013/354/KĀDP par Eiropas Savienības Policijas misiju palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) (OV L 183, 8.7.2016., 65. lpp.).


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (ES) 2015/1650 (2015. gada 29. aprīlis) par Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra 2013. finanšu gada pārskatu apstiprināšanu

text:
               30.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 255/217

      EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS (ES) 2015/1650
      (2015. gada 29. aprīlis)
      par Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra 2013. finanšu gada pārskatu apstiprināšanu
      EIROPAS PARLAMENTS,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra 2013. finanšu gada galīgos pārskatus,

                  —

                  ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra 2013. finanšu gada pārskatiem un Centra atbildes (1),

                  —

                  ņemot vērā deklarāciju (2) par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, kuru Revīzijas palāta sniegusi par 2013. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2015. gada 17. februāra ieteikumu par apstiprinājumu, ko sniedz Centram par 2013. finanšu gada budžeta izpildi (05304/2015 – C8-0054/2015),

                  —

                  ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3),

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (4) un jo īpaši tās 208. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 21. aprīļa Regulu (EK) Nr. 851/2004, ar ko izveido Eiropas Slimību profilakses un kontroles centru (5), un jo īpaši tās 23. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (6),

                  —

                  ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1271/2013 par finanšu pamatregulu struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 208. pantā (7), un jo īpaši tās 108. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 94. pantu un V pielikumu,

                  —

                  ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu (A8-0069/2015),

         1.

            konstatē, ka Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra galīgie gada pārskati ir tādi, kā norādīts Revīzijas palātas ziņojuma pielikumā;

         2.

            apstiprina Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra 2013. finanšu gada pārskatus;

         3.

            uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu nosūtīt Eiropas Slimību profilakses un kontroles centra direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

               Priekšsēdētājs

            Martin SCHULZ

               Ģenerālsekretārs

            Klaus WELLE

         (1)  OV C 442, 10.12.2014., 123. lpp.

         (2)  Skatīt 1. zemsvītras piezīmi.

         (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

         (4)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

         (5)  OV L 142, 30.4.2004., 1. lpp.

         (6)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         (7)  OV L 328, 7.12.2013., 42. lpp.


title: Padomes Lēmums (2001. gada 5. aprīlis) par to, kā Eiropas Kopiena noslēdz Konvenciju par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju (Monreālas Konvenciju)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001D0539

Oficiālais Vēstnesis L 194 , 18/07/2001 Lpp. 0038 - 0038

		Padomes Lēmums(2001. gada 5. aprīlis)par to, kā Eiropas Kopiena noslēdz Konvenciju par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju (Monreālas Konvenciju)(2001/539/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 80. panta 2. punktu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],tā kā:(1) Eiropas Kopienas gaisa pārvadātājiem ir izdevīgi darboties pēc vienādiem un skaidriem noteikumiem par atbildību par kaitējumu, un šādiem noteikumiem jābūt tādiem pašiem, kādus piemēro pārvadātājiem no trešām valstīm.(2) Kopiena piedalījās Starptautiskajā diplomātiskajā konferencē par gaisa satiksmes tiesībām, kura notika Monreālā no 1999. gada 10. līdz 28. maijam un kurā tika pieņemta Konvencija par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju (Monreālas Konvencija), un 1999. gada 10. decembrī minēto Konvenciju parakstīja.(3) Konvencijas puses var būt reģionālās ekonomikas integrācijas organizācijas, kuru kompetencē ir atsevišķi jautājumi, ko reglamentē Monreālas Konvencija.(4) Kopienai un tās dalībvalstīm ir kopēja kompetence Monreālas Konvencijas reglamentētajos jautājumos, un tādēļ tām jāratificē Konvencija vienlaicīgi, lai garantētu tās noteikumu vienveidīgu un neierobežotu piemērošanu Eiropas Savienībā,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsAr šo Eiropas Kopienas vārdā tiek apstiprināta Konvencija par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju (”Monreālas Konvencija”).Konvencijas teksts ir pievienots šim Lēmumam.2. pantsPadomes priekšsēdētājs Monreālas Konvencijas 53. panta 3. punktā paredzēto dokumentu un Kompetences deklarāciju Eiropas Kopienas vārdā nodod glabāšanā Starptautiskajai civilās aviācijas organizācijai.Dokuments nododams vienlaicīgi ar visu dalībvalstu ratifikācijas dokumentiem.Luksemburgā, 2001. gada 5. aprīlīPadomes vārdā —priekšsēdētājsB. Rosengren[1] OV C 337, 22.9.2000., 225. lpp.[2] Atzinums sniegts 2001. gada 16. janvārī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).--------------------------------------------------Konvencija par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikācijuVALSTIS, KAS IR ŠĪS KONVENCIJAS PUSES,ATZĪSTOT nozīmīgo ieguldījumu, ko starptautisko gaisa satiksmes privāttiesību saskaņošanā ir devusi Konvencija par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju, kas 1929. gada 12. oktobrī parakstīta Varšavā, turpmāk saukta "Varšavas Konvencija", un citi attiecīgie dokumenti;ATZĪSTOT vajadzību modernizēt un konsolidēt Varšavas Konvenciju un attiecīgos dokumentus;ATZĪSTOT to, cik svarīgi ir nodrošināt patērētāju interešu aizsardzību starptautisko gaisa pārvadājumu jomā un vajadzību pēc taisnīgas kompensācijas, kas noteikta, balstoties uz atlīdzināšanas principu;ATKĀRTOTI APLIECINOT to, ka vēlams panākt sakārtotu starptautisko gaisa pārvadājumu attīstību un vienmērīgu pasažieru, bagāžas un kravas plūsmu saskaņā ar 1944. gada 7. decembrī Čikāgā noslēgtās Konvencijas par starptautisko civilo aviāciju mērķiem un principiem;BŪDAMAS PĀRLIECINĀTAS par to, ka valstu kolektīvā darbība turpmākajai dažu noteikumu saskaņošanai un kodificēšanai, kas reglamentē starptautiskos gaisa pārvadājumus, jaunas konvencijas veidā ir vispiemērotākais līdzeklis objektīva interešu līdzsvara panākšanai,IR VIENOJUŠĀS PAR SEKOJOŠO.I NODAĻAVispārīgie noteikumi1. pantsPiemērošanas joma1. Šī konvencija attiecas uz visiem starptautiskajiem pasažieru, bagāžas vai kravu pārvadājumiem, kuri par atlīdzību tiek veikti ar gaisa kuģi. Tā vienlīdz attiecas arī uz bezmaksas pārvadājumiem ar gaisa kuģi, ko veic kāds gaisa satiksmes uzņēmums.2. Šajā konvencijā "starptautiskais pārvadājums" nozīmē jebkuru pārvadājumu, kuram sākuma punkts un gala punkts saskaņā ar vienošanos starp pusēm un neatkarīgi no tā, vai pārvadājuma laikā bijis pārtraukums vai notikusi pārkraušana, atrodas divu Konvencijas dalībvalstu teritorijās vai vienas Konvencijas dalībvalsts teritorijā, ja norunātā apstāšanās vieta atrodas kādas citas valsts teritorijā pat tad, ja šī valsts nav Konvencijas dalībvalsts. Savukārt pārvadājums starp divām vietām vienas Konvencijas dalībvalsts teritorijā bez norunātas apstāšanās vietas kādas citas valsts teritorijā nav starptautiskais pārvadājums šīs konvencijas nozīmē.3. Pārvadājums, kuru pēc kārtas veic vairāki pārvadātāji, šajā konvencijā uzskatāms par vienotu pārvadājumu, ja neatkarīgi no tā, vai ir noslēgts viens vai vairāki līgumi, puses to ir uzskatījušas par vienotu atsevišķu operāciju, un tas nezaudē savu starptautisko raksturu tikai tādēļ, ka viens vai vairāki pārvadājuma līgumi pilnībā jāpilda tikai vienas valsts teritorijā.4. Šī konvencija attiecas arī uz V nodaļā minētajiem pārvadājumiem saskaņā ar minētās nodaļas noteikumiem.2. pantsPārvadājumi, ko īsteno valsts, un pasta sūtījumu pārvadāšana1. Šī konvencija attiecas uz pārvadājumiem, ko īsteno valsts vai likumīgi izveidotas publiskās struktūras, ar noteikumu, ka uz tiem attiecas 1. pantā izklāstītie nosacījumi.2. Pasta sūtījumu pārvadāšanā pārvadātājs ir atbildīgs vienīgi pret attiecīgo pasta pārvaldi saskaņā ar noteikumiem, kurus piemēro attiecībām starp pārvadātājiem un pasta pārvaldēm.3. Izņemot šā panta 2. punktā minēto, šīs konvencijas noteikumi netiek piemēroti pasta sūtījumu pārvadāšanai.II NODAĻAPušu dokumentācija un pienākumi attiecībā uz pasažieru, bagāžas un kravas pārvadājumiem3. pantsPasažieri un bagāža1. Attiecībā uz pasažieru pārvadājumiem piegādā atsevišķu vai kolektīvu dokumentu par pārvadājumiem, kurā ietverta:a) norāde uz sākuma punktu un gala punktu;b) ja sākuma punkts un gala punkts ir vienas Konvencijas dalībvalsts teritorijā, bet viena vai vairākas norunātās apstāšanās vietas atrodas kādas citas valsts teritorijā, norāde vismaz uz vienu šādu apstāšanās vietu.2. Iepriekšējā punktā minētā dokumenta nogādāšanu var aizstāt ar jebkuru citu līdzekli, kurš saglabā 1. punktā minēto informāciju. Izmantojot šādu citu līdzekli, pārvadātājs pasažierim piedāvā sniegt rakstisku ziņojumu ar šādi saglabāto informāciju.3. Pārvadātājs pasažierim piegādā bagāžas identifikācijas birku par katru reģistrētās bagāžas gabalu.4. Pasažierim rakstiski paziņo par to, ka, piemērojot šo konvenciju, tā regulē un var ierobežot pārvadātāju atbildību attiecībā uz miesas bojājumiem vai nāvi, vai bagāžas iznīcināšanu, nozaudēšanu vai sabojāšanu, vai aizkavēšanu.5. Iepriekš minēto punktu neievērošana neietekmē pārvadājumu līguma esamību vai derīgumu, uz kuru tomēr attiecas šīs konvencijas noteikumi, tostarp noteikumi par atbildības ierobežošanu.4. pantsKrava1. Par kravas pārvadājumiem tiek piegādāta gaisa kravas pavadzīme.2. Gaisa kravas pavadzīmes piegādāšanu var aizstāt ar jebkuru citu līdzekli, kurš saglabā ierakstu par veicamo pārvadājumu. Izmantojot šādus citus līdzekļus, pārvadātājs, ja to pieprasa nosūtītājs, piegādā viņam bagāžas kvīti, kas ļauj identificēt sūtījumu un piekļūt informācijai, kura ietverta ar šādu citu līdzekli saglabātā ierakstā.5. pantsGaisa kravas pavadzīmes vai bagāžas kvīts satursGaisa kravas pavadzīmē vai bagāžas kvītī ietver:a) norādi uz izbraukšanas un galamērķa vietām;b) ja izbraukšanas un galamērķa vietas ir vienas Konvencijas dalībvalsts teritorijā, bet viena vai vairākas norunātās apstāšanās vietas atrodas kādas citas valsts teritorijā, norādi vismaz uz vienu šādu apstāšanās vietu; unc) norādi par sūtījuma svaru.6. pantsDokuments, kurš attiecas uz kravas raksturuVajadzības gadījumā nosūtītājam jānokārto muitas, policijas un tamlīdzīgu valsts iestāžu formalitātes, lai piegādātu dokumentu, kurš norāda kravas raksturu. Šis noteikums pārvadātājam nerada nekādus no tā izrietošus pienākumus, saistības vai atbildību.7. pantsGaisa kravas pavadzīmes apraksts1. Nosūtītājs sagatavo trīs gaisa kravas pavadzīmes oriģināleksemplārus.2. Uz pirmā eksemplāra ir atzīme "pārvadātājam", un to paraksta nosūtītājs. Uz otrā eksemplāra ir atzīme "kravas saņēmējam", to paraksta nosūtītājs un pārvadātājs. Trešo eksemplāru paraksta pārvadātājs, kurš pēc kravas pieņemšanas to nodod nosūtītājam.3. Pārvadātāja un nosūtītāja paraksts var būt drukāts vai uzspiests.4. Ja pēc nosūtītāja lūguma gaisa kravas pavadzīmi sagatavo pārvadātājs, ja vien nav pierādījuma par pretējo, uzskatāms, ka viņš to izdarījis nosūtītāja vārdā.8. pantsDokumentācija par vairākiem iepakojumiemJa ir vairāk nekā viens iepakojums,a) kravas pārvadātājam ir tiesības pieprasīt, lai nosūtītājs sagatavotu atsevišķas gaisa kravas pavadzīmes;b) nosūtītājam ir tiesības pieprasīt, lai pārvadātājs piegādātu atsevišķas bagāžas kvītis, ja tiek izmantoti citi līdzekļi, kas minēti 4. panta 2. punktā.9. pantsDokumentiem izvirzīto prasību neievērošanaKonvencijas 4. līdz 8. panta noteikumu neievērošana neietekmē pārvadājuma līguma esamību vai derīgumu, uz kuru tomēr attiecas šīs konvencijas noteikumi, tostarp noteikumi attiecībā uz atbildības ierobežošanu.10. pantsAtbildība par dokumentācijas rekvizītiem1. Nosūtītājs atbild par rekvizītu pareizību un par paziņojumiem attiecībā uz kravu, kurus tas ir iekļāvis vai kuri tā vārdā iekļauti gaisa kravas pavadzīmē vai kurus tas ir sniedzis vai kuri tā vārdā sniegti pārvadātājam norādīšanai bagāžas kvītī vai iekļaušanai ierakstā, kas saglabāts ar 4. panta 2. punktā minētā cita līdzekļa palīdzību. Iepriekšminētais ir piemērojams arī tad, ja persona, kura darbojas nosūtītāja vārdā, ir pārvadātāja pārstāvis.2. Nosūtītājs atlīdzina pārvadātājam visus zaudējumus, kas radušies tam vai jebkurai citai personai, pret kuru pārvadātājs ir atbildīgs, tādēļ, ka neatbilstoši, neprecīzi vai nepilnīgi ir rekvizīti un paziņojumi, kurus piegādājis nosūtītājs vai kuri piegādāti tā vārdā.3. Ievērojot šā panta 1. un 2. punkta noteikumus, pārvadātājs atlīdzina nosūtītājam visus zaudējumus, kas radušies tam vai jebkurai citai personai, pret kuru nosūtītājs ir atbildīgs, tādēļ, ka neatbilstoši, neprecīzi vai nepilnīgi ir rekvizīti un paziņojumi, kurus pārvadātājs ir iekļāvis vai kuri viņa vārdā ir iekļauti bagāžas kvītī vai ierakstā, kurš saglabāts, izmantojot 4. panta 2. punktā minēto citu līdzekli.11. pantsDokumentācijas pierādījuma spēks1. Gaisa kravas pavadzīme vai bagāžas kvīts ir prima facie pierādījums līguma noslēgšanai, kravas pieņemšanai un pavadzīmē minētajiem pārvadājumu nosacījumiem.2. Jebkuri gaisa kravas pavadzīmē vai bagāžas kvītī ietvertie ziņojumi par kravas svaru, izmēriem un iepakojumu, kā arī ziņojumi par iepakojumu skaitu ir prima facie pierādījums norādītajiem faktiem; ziņojumi attiecībā uz kravas daudzumu, stāvokli un tilpumu nav uzskatāmi par pierādījumiem pret pārvadātāju, izņemot tiktāl, ciktāl tie abi ir bijuši un ir norādīti gaisa kravas pavadzīmē vai bagāžas kvītī, kurus pārvadātājs pārbaudījis nosūtītāja klātbūtnē vai kuri attiecas uz acīmredzamo kravas stāvokli.12. pantsTiesības rīkoties ar kravu1. Ievērojot savas saistības izpildīt visus pārvadājuma līgumā minētos pienākumus, nosūtītājam ir tiesības rīkoties ar kravu, izņemot to izbraukšanas vai galamērķa lidostā, apturot to brauciena laikā nolaižoties vai pieprasot, lai tā tiktu nogādāta galamērķa vietā vai brauciena laikā personai, kas nav sākotnēji norādītais kravas saņēmējs, vai pieprasot, lai tā tiktu atgriezta izbraukšanas lidostā. Nosūtītājs nedrīkst izmantot šīs rīcības tiesības tādā veidā, kas kaitētu pārvadātājam vai citiem nosūtītājiem, un viņam jāatlīdzina jebkuri izdevumi, kuri radušies šo tiesību izmantošanas rezultātā.2. Ja nav iespējams izpildīt nosūtītāja norādes, pārvadātājam par to nekavējoties jāinformē nosūtītājs.3. Ja pārvadātājs izpilda nosūtītāja norādes par rīkošanos ar kravu, nepieprasot uzrādīt to gaisa kravas pavadzīmes vai bagāžas kvīts daļu, kura pēdējam ir piegādāta, pārvadātājs, neskarot savas tiesības saņemt atlīdzību no nosūtītāja, būs atbildīgs par jebkuriem zaudējumiem, kas var būt radušies jebkurai personai, kuras rīcībā likumīgi ir šī gaisa kravas pavadzīmes vai bagāžas kvīts daļa.4. Nosūtītājam piešķirtās tiesības izbeidzas brīdī, kad saskaņā ar 13. pantu stājas spēkā kravas saņēmēja tiesības. Taču ja kravas saņēmējs atsakās pieņemt kravu vai ar viņu nevar sazināties, nosūtītājs atjauno savas tiesības rīkoties ar kravu.13. pantsKravas piegādāšana1. Izņemot gadījumus, kad nosūtītājs ir izmantojis savas 12. pantā minētās tiesības, kravas saņēmējs pēc kravas pienākšanas galamērķa vietā ir tiesīgs pieprasīt, lai pārvadātājs tam piegādātu kravu pēc tam, kad ir nokārtoti veicamie maksājumi un ir izpildīti pārvadājuma nosacījumi.2. Ja vien nav panākta cita vienošanās, pārvadātājam ir jāpaziņo kravas saņēmējam, tiklīdz krava ir pienākusi.3. Ja pārvadātājs pieļauj kravas pazušanu vai arī ja krava nav pienākusi pēc septiņām dienām kopš paredzētās pienākšanas dienas, kravas saņēmējs pret pārvadātāju ir tiesīgs piemērot no pārvadājumu līguma izrietošās tiesības.14. pantsNosūtītāja un kravas saņēmēja tiesību realizēšanaNosūtītājs un kravas saņēmējs var attiecīgi realizēt visas tiesības, kuras tiem ir piešķirtas ar 12. un 13. pantu, katrs savā vārdā neatkarīgi no tā, vai tas darbojas savās vai kāda cita interesēs, ar noteikumu, ka tas pilda pienākumus, kas uzlikti atbilstīgi pārvadājumu līgumam.15. pantsNosūtītāja un kravas saņēmēja attiecības vai savstarpējās trešo pušu attiecības1. Konvencijas 12., 13. un 14. pants neietekmē ne nosūtītāja un kravas saņēmēja attiecības vienam ar otru, ne arī savstarpējās trešo pušu attiecības, kuru tiesības ir iegūtas no nosūtītāja vai kravas saņēmēja.2. Konvencijas 12., 13. un 14. panta noteikumus var izmainīt tikai tad, ja tas ir skaidri noteikts gaisa kravas pavadzīmē vai bagāžas kvītī.16. pantsMuitas, policijas vai citu valsts iestāžu formalitātes1. Nosūtītājam jāsniedz tāda informācija un tādi dokumenti, kādi nepieciešami, lai nokārtotu muitas, policijas un jebkuru citu valsts iestāžu formalitātes pirms kravas piegādāšanas tās saņēmējam. Nosūtītājs ir atbildīgs pret pārvadātāju par jebkuriem zaudējumiem, kas radušies šādas informācijas vai dokumentu trūkuma, nepietiekamības vai neatbilstības dēļ, ja vien zaudējumi nav radušies pārvadātāja, tā darbinieku vai pārstāvja dēļ.2. Pārvadātājam nav jānoskaidro, vai šāda informācija ir pareiza vai šādi dokumenti ir pietiekami.III NODAĻAPārvadātāja atbildība un zaudējuma atlīdzības apmērs17. pantsPasažieru miesas bojājumi un nāve — bagāžas bojājumi1. Pārvadātājs atbild par zaudējumiem, kas radušies pasažiera miesas bojājumu vai nāves gadījumā, taču vienīgi pie nosacījuma, ka nelaimes gadījums, kurš izraisīja miesas bojājumus vai nāvi, notika gaisa kuģī vai jebkuru iekāpšanas vai izkāpšanas darbību laikā.2. Pārvadātājs atbild par zaudējumu, kas radies reģistrētas bagāžas iznīcināšanas, pazušanas vai sabojāšanas gadījumā, taču vienīgi pie nosacījuma, ka notikums, kurš izraisīja bagāžas iznīcināšanu, pazušanu vai sabojāšanu, notika gaisa kuģī vai jebkurā brīdī, kad par reģistrēto bagāžu atbildēja pārvadātājs. Taču pārvadātājs nav atbildīgs tādā apmērā, kādā kaitējums iestājās bagāžai raksturīga bojājuma, īpašības vai defekta rezultātā. Nereģistrētas bagāžas, tostarp personīgo lietu gadījumā pārvadātājs ir atbildīgs tad, ja zaudējums radies viņa vai viņa darbinieku vai pārstāvju vainas dēļ.3. Ja pārvadātājs pieļauj reģistrētās bagāžas pazušanu vai arī ja reģistrētā bagāža nav pienākusi 21 dienas laikā pēc paredzētās pienākšanas dienas, pasažieris ir tiesīgs pret pārvadātāju realizēt no pārvadājuma līguma izrietošās tiesības.4. Ja vien nav norādīts citādi, šajā konvencijā ar terminu "bagāža" apzīmē gan reģistrētu, gan nereģistrētu bagāžu.18. pantsKravas bojājumi1. Pārvadātājs atbild par zaudējumu, kas radies kravas iznīcināšanas, pazušanas vai sabojāšanas gadījumā, taču vienīgi pie nosacījuma, ka notikums, kurš izraisīja šo zaudējumu, notika gaisa pārvadājuma laikā.2. Taču pārvadātājs nav atbildīgs tādā mērā, kādā viņš pierāda, ka kravas iznīcināšanu, pazušanu vai sabojāšanu izraisīja viens vai vairāki no šādiem faktoriem:a) raksturīgs šīs kravas bojājums, īpašība vai trūkums;b) defektīva šīs kravas iepakošana, ko veikusi persona, kura nav pārvadātājs, tā darbinieks vai pārstāvis;c) kara darbība vai bruņots konflikts;d) valsts iestādes darbība, kas veikta saistībā ar kravas ievešanu, izvešanu vai tranzītu.3. Gaisa pārvadājums šā panta 1. punkta nozīmē aptver laikposmu, kurā par kravu atbild pārvadātājs.4. Gaisa pārvadājuma laikposms neattiecas uz pārvadājumiem pa sauszemi, jūru vai iekšējo ūdensceļu, kas veikti ārpus lidostas. Tomēr, ja šādi pārvadājumi notiek, izpildot gaisa pārvadājumu līgumu, iekraušanas, piegādes vai pārkraušanas nolūkos, tiek pieņemts, ka, ja vien nav pierādījuma par pretējo, zaudējums ir tāda notikuma rezultāts, kurš notika gaisa pārvadājuma laikā. Ja pārvadātājs bez nosūtītāja piekrišanas pārvadājumu aizstāj ar kādu citu transporta veidu attiecībā uz visu vai daļu no pārvadājuma, kam saskaņā ar vienošanos starp pusēm jābūt gaisa pārvadājumam, ir uzskatāms, ka šāds pārvadājums ar citu transporta veidu notiek gaisa pārvadājuma laikposmā.19. pantsAizkavējumsPārvadātājs atbild par zaudējumu, kas radies, aizkavējot pasažieru, bagāžas vai kravas pārvadāšanu ar lidmašīnu. Tomēr pārvadātājs neatbild par zaudējumu, kas radies aizkavējuma rezultātā, ja viņš pierāda, ka viņš, viņa darbinieki un pārstāvji darīja visu, kas bija nepieciešams, lai novērstu zaudējumu, vai arī ka tam vai tiem šāda darbība bija neiespējama.20. pantsAtbrīvošana no atbildībasJa pārvadātājs pierāda, ka zaudējums radās vai to sekmēja tādas personas nolaidība vai kāda cita neatļauta darbība vai bezdarbība, kura pieprasa kompensāciju vai no kuras viņš vai viņa iegūst savas tiesības, pārvadātājs pilnībā vai daļēji ir atbrīvots no atbildības pret prasītāju tādā mērā, kādā šāda nolaidība, neatļauta darbība vai bezdarbība izraisīja vai sekmēja šo zaudējumu. Ja kāda pasažiera miesas bojājumu vai nāves dēļ kompensāciju pieprasa persona, kura nav pasažieris, pārvadātājs līdzīgi pilnībā vai daļēji ir atbrīvots no atbildības tādā mērā, kādā viņš pierāda, ka šo zaudējumu izraisīja vai sekmēja šī pasažiera nolaidība, cita neatļauta darbība vai bezdarbība. Šis pants attiecas uz visiem šajā konvencijā ietvertajiem atbildības noteikumiem, tostarp 21. panta 1. punktu.21. pantsKompensācija pasažieru miesas bojājumu vai nāves gadījumā1. Attiecībā uz zaudējumu, kas rodas atbilstīgi 17. panta 1. punktam un kas nepārsniedz 100 000 īpašās aizņēmumtiesības par katru pasažieri, pārvadātājs nevar izslēgt vai ierobežot savu atbildību.2. Pārvadātājs neatbild par zaudējumiem, kas rodas saskaņā ar 17. panta 1. punktu, tādā apmērā, kādā tas pārsniedz 100000 īpašās aizņēmumtiesības par katru pasažieri, ja viņš pierāda, ka:a) šāds zaudējums neradās pārvadātāja, viņa darbinieku vai pārstāvju nolaidības, citas neatļautas darbības vai bezdarbības dēļ; vaib) šāds zaudējums radās vienīgi kādas trešās puses nolaidības, citas neatļautas darbības vai bezdarbības dēļ.22. pantsMaksimālā atbildība attiecībā uz aizkavējumu, bagāžu un kravu1. Zaudējuma gadījumā, ko izraisa 19. pantā minētais personu pārvadājuma aizkavējums, pārvadātāja atbildība par katru pasažieri nepārsniedz 4 150 īpašās aizņēmumtiesības.2. Pārvadājot bagāžu, pārvadātāja atbildība bagāžas iznīcināšanas, pazušanas, sabojāšanas vai aizkavēšanas gadījumā nepārsniedz 1 000 īpašās aizņēmumtiesības par katru pasažieri, ja vien pasažieris brīdī, kad reģistrētā bagāža tika nodota pārvadātājam, nebija iesniedzis īpašu paziņojumu par piegādi galamērķī un nebija samaksājis papildu summu, ja tas bija nepieciešams. Tādā gadījumā pārvadātājam būs jāsamaksā summa, kas nepārsniedz deklarēto summu, ja vien viņš nepierāda, ka šī summa ir lielāka nekā pasažiera faktiskā interese par piegādi galamērķī.3. Pārvadājot kravu, pārvadātāja atbildība kravas iznīcināšanas, pazušanas, sabojāšanas vai aizkavēšanas gadījumā nepārsniedz 17 īpašās aizņēmumtiesības par kilogramu, ja vien nosūtītājs brīdī, kad iepakojums tika nodots pārvadātājam, nebija iesniedzis īpašu deklarāciju, kurā izrāda īpašu interesi par bagāžas nogādāšanu galamērķī, un nebija samaksājis papildu summu, ja tas bija nepieciešams. Tādā gadījumā pārvadātājam būs jāsamaksā summa, kas nepārsniedz deklarēto summu, ja vien viņš nepierāda, ka šī summa ir lielāka nekā nosūtītāja faktiskā interese par piegādi galamērķī.4. Kravas vai jebkura tajā ietvertā priekšmeta iznīcināšanas, pazušanas, sabojāšanas vai aizkavēšanas gadījumā svars, kas jāņem vērā, nosakot daudzumu, ar kādu aprobežojas pārvadātāja atbildība, ir tikai kopējais attiecīgā iepakojuma vai attiecīgo iepakojumu svars. Tomēr, ja kravas vai jebkura tajā ietvertā priekšmeta daļas iznīcināšana, pazušana, sabojāšana vai aizkavēšana ietekmē citu iepakojumu vērtību, kuri norādīti šajā pašā gaisa kravas pavadzīmē vai šai pašā kvītī, vai arī, ja tās netika izsniegtas, pēc tā paša ieraksta, ko saglabā ar citiem līdzekļiem, kuri minēti 4. panta 2. punktā, nosakot maksimālo atbildību, ņem vērā arī kopējo šāda iepakojuma vai iepakojumu svaru.5. Šā panta 1. un 2. punkta noteikumi nav piemērojami, ja tiek pierādīts, ka zaudējums radās pārvadātāja, tā darbinieku vai pārstāvju darbības vai bezdarbības rezultātā, kas tika veikta ar nodomu radīt zaudējumu vai neapdomīgi, tomēr apzinoties šo zaudējumu rašanās varbūtību; ar noteikumu, ka šādas kāda darbinieka vai pārstāvja darbības vai bezdarbības gadījumā tiek pierādīts, ka šāds darbinieks vai pārstāvis darbojās, pildot savus darba pienākumus.6. Konvencijas 21. pantā un šajā pantā noteiktie ierobežojumi nekavē tiesu saskaņā ar attiecīgiem tiesību aktiem piespriest segt visas vai daļu no tiesu izmaksām un pārējiem tiesvedības izdevumiem, kas radušies prasītājam, tostarp procentus. Iepriekšminētais noteikums nav piemērojams, ja piespriesto zaudējumu apjoms bez tiesas izmaksām un citiem tiesvedības izdevumiem nepārsniedz summu, kuru pārvadātājs ir rakstiski piedāvājis prasītājam sešu mēnešu laikā kopš kaitējuma iestāšanās dienas vai pirms šās procesa uzsākšanas, ja tas notiek vēlāk.23. pantsNaudas vienību konvertācija1. Tiek uzskatīts, ka summas, kas izteiktas īpašajās aizņēmumtiesībās šajā konvencijā, attiecas uz īpašajām aizņēmumtiesībām, kā to noteicis Starptautiskais valūtas fonds. Šīs summas tiesvedības gadījumā konvertē valsts valūtās saskaņā ar šādu valūtu vērtību īpašo aizņēmumtiesību izteiksmē sprieduma dienā. Valsts valūtas vērtību īpašo aizņēmumtiesību izteiksmē Konvencijas dalībvalstij, kura ir Starptautiskā valūtas fonda locekle, aprēķina saskaņā ar novērtējuma metodi, ko lieto Starptautiskais valūtas fonds un kas attiecībā uz tās darbībām un darījumiem ir spēkā sprieduma dienā. Valsts valūtas vērtību īpašo aizņēmumtiesību izteiksmē Konvencijas dalībvalstij, kura nav Starptautiskā valūtas fonda locekle, aprēķina šīs valsts noteiktajā veidā.2. Tomēr valstis, kuras nav Starptautiskā valūtas fonda locekles un kuru tiesību akti nepieļauj šā panta 1. punkta noteikumu piemērošanu, ratificēšanas vai pievienošanās brīdī vai jebkurā brīdī pēc tam drīkst paziņot, ka pārvadātāja 21. pantā noteiktā maksimālā atbildība tiesvedībā to teritorijā ir noteikta 1 500 000 naudas vienību apmērā par pasažieri; attiecībā uz 22. panta 1. punktu - 62 500 naudas vienības par pasažieri; attiecībā uz 22. panta 2. punktu - 15 000 naudas vienības par pasažieri; attiecībā uz 22. panta 3. punktu - 250 naudas vienības par kilogramu. Šī naudas vienība atbilst 65,5 miligramiem 900. raudzes zelta. Šīs summas var konvertēt attiecīgajā valsts valūtā, tās noapaļojot. Šīs summas tiek konvertētas valsts valūtā saskaņā ar attiecīgās valsts tiesību aktiem.3. Aprēķins, kas minēts šā panta 1. punkta pēdējā teikumā, un konvertēšanas metode, kas minēta šā panta 2. punktā, ir sagatavoti tā, lai cik vien iespējams Konvencijas dalībvalsts valsts valūtā izteiktu to pašu reālo vērtību 21. un 22. pantā minētajām summām, kas tiktu iegūtas no šā panta 1. punkta pirmo trīs teikumu piemērošanas. Konvencijas dalībvalstis attiecīgi paziņo noguldītājam aprēķina veidu saskaņā ar šā panta 1. punktu vai šā panta 2. punktā minētās konvertēšanas rezultātu, iesniedzot šīs konvencijas ratificēšanas, akceptēšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās dokumentu vai izmainot to.24. pantsIerobežojumu pārskatīšana1. Neskarot šīs konvencijas 25. panta noteikumus un saskaņā ar šā panta 2. punktu, depozitārs pārskata 21., 22. un 23. pantā minēto maksimālo atbildību reizi piecos gados, turklāt pirmā šāda pārskatīšana notiks piektā gada beigās pēc šīs konvencijas spēkā stāšanās dienas, bet gadījumā, ja Konvencija nestājas spēkā piecu gadu laikā kopš dienas, kad tā bija pirmo reizi atvērta parakstīšanai, tad pirmā gada laikā kopš tās stāšanās spēkā, ar atsauci uz inflācijas faktoru, kas atbilst uzkrātajai inflācijas likmei kopš iepriekšējās pārskatīšanas vai pirmajā gadījumā - kopš Konvencijas spēkā stāšanās dienas. Inflācijas koeficienta mērījums, ko izmanto inflācijas faktora noteikšanai, ir to valstu patēriņa cenu indeksa palielinājuma vai samazinājuma ikgadējās likmes vidējais svērtais rādītājs, kuru valūtas veido īpašās aizņēmumtiesības, kas minētas 23. panta 1. punktā.2. Ja iepriekšējā punktā minētās pārskatīšanas rezultātā tiek secināts, ka inflācijas faktors ir pārsniedzis 10 %, depozitārs paziņo Konvencijas dalībvalstīm par maksimālās atbildības apjomu pārskatīšanu. Šāda pārskatīšana stājas spēkā sešus mēnešus pēc tās paziņošanas Konvencijas dalībvalstīm. Ja trīs mēnešu laikā pēc tās paziņošanas Konvencijas dalībvalstīm vairums no tām izsaka savu neatzīšanu, pārskatīšana nestājas spēkā un depozitārs šo jautājumu iesniedz izskatīšanai Konvencijas dalībvalstu sanāksmē. Depozitārs nekavējoties paziņo visām Konvencijas dalībvalstīm par pārskatīšanas stāšanos spēkā.3. Neatkarīgi no šā panta 1. punkta, šā panta 2. punktā minēto procedūru piemēro jebkurā brīdī ar noteikumu, ka viena trešā daļa no Konvencijas dalībvalstīm izsaka šādu vēlmi ar nosacījumu, ka kopš iepriekšējās pārskatīšanas vai kopš šīs konvencijas spēkā stāšanās dienas 1. punktā minētais inflācijas faktors ir pārsniedzis 30 %, ja pārskatīšana nav notikusi agrāk. Turpmākā pārskatīšana, kurā izmanto šā panta 1. punktā minēto procedūru, notiks reizi piecos gados, sākot ar piektā gada beigām pēc šajā punktā minētās pārskatīšanas dienas.25. pantsNoteikums par ierobežojumiemPārvadātājs drīkst noteikt, ka uz pārvadājuma līgumu attiecas lielāka maksimālā atbildība nekā atbildība, kas paredzēta šajā konvencijā, vai arī neattiecas nekāda maksimālā atbildība.26. pantsLīguma noteikumu spēkā neesamībaJebkurš noteikums, kurš virzīts uz to, lai pārvadātāju atbrīvotu no atbildības vai lai noteiktu zemāku ierobežojums nekā tas, kurš noteikts šajā konvencijā, ir spēkā neesošs, bet šāda noteikuma spēkā neesamība nenozīmē visa līguma spēkā neesamību, uz kuru joprojām attiecas šīs konvencijas noteikumi.27. pantsBrīvība slēgt līgumusNekas no šajā konvencijā minētā nekavē pārvadātāju atteikties no pārvadājuma līguma slēgšanas, no brīvprātīgas atteikšanās no jebkuras aizstāvības, kas pieejama atbilstīgi šai konvencijai, vai no tādu nosacījumu noteikšanas, kuri nav pretrunā šīs konvencijas noteikumiem.28. pantsAvansa maksājumiGaisa kuģu avāriju gadījumā, kā rezultātā pasažieriem tiek nodarīti miesas bojājumi vai iestājas nāve, pārvadātājs, ja to pieprasa viņa valsts tiesību akti, nekavējoties veic avansa maksājumus fiziskai personai vai personām, kuras ir tiesīgas pieprasīt kompensāciju, lai izpildītu tūlītējas šādu personu ekonomiskās vajadzības. Šādi avansa maksājumi nav atbildības atzīšana un tos var atskaitīt no jebkurām summām, kuras pārvadātājs pēc tam samaksā kā zaudējumus.29. pantsPrasību pamatsSaistībā ar pasažieru, bagāžas un kravas pārvadāšanu jebkuru prasību pēc zaudējumu atlīdzības, lai kā tā būtu pamatota - ar šo konvenciju, ar līgumu, ar tiesību aktiem par kaitējuma atlīdzību vai kā citādi, — var iesniegt tikai saskaņā ar nosacījumiem un atbildības ierobežojumiem, kuri noteikti šai konvencijā, neskarot jautājumu par to, kas ir personas, kurām ir tiesības iesniegt prasību un kādas ir viņu attiecīgās tiesības. Jebkurā šādā prasībā zaudējumi, kas pēc būtības ir soda nauda vai naudas sods, vai citi zaudējumi, kas nav faktiskā kaitējuma kompensācija, ir neatgūstami.30. pantsDarbinieki, pārstāvji — prasību summēšana1. Ja pret pārvadātāja darbinieku vai pārstāvi ir izvirzīta prasība, kas pamatojas uz tādu zaudējumu, uz kuru attiecas Konvencija, šāds darbinieks vai pārstāvis, ja viņš vai viņa pierāda, ka viņš vai viņa ir darbojies (-usies), pildot savus darba pienākumus, ir tiesīgs izmantot nosacījumus un atbildības ierobežojumus, kurus pats pārvadātājs var izmantot atbilstīgi šai konvencijai.2. Kopējā summa, ko veido summas, kuras ir atgūstamas no pārvadātāja, viņa darbiniekiem vai pārstāvjiem, šajā gadījumā nepārsniedz minēto maksimālo apjomu.3. Izņemot kravas pārvadāšanas gadījumus, šā panta 1. un 2. punkta noteikumi nav piemērojami, ja tiek pierādīts, ka zaudējums radās tādas darbinieka vai pārstāvja darbības vai bezdarbības rezultātā, kas tika veikta ar nodomu radīt zaudējumus vai neapdomīgi, bet tomēr apzinoties šo zaudējumu rašanās varbūtību.31. pantsSūdzību pieteikšanas termiņš1. Reģistrētās bagāžas vai kravas saņemšana bez sūdzības pieteikšanas no tādas personas puses, kura ir tiesīga to saņemt, ir prima facie pierādījums tam, ka tā ir piegādāta labā stāvokli un saskaņā ar pārvadājuma dokumentu vai ierakstu, kas saglabāts ar 3. panta 2. punktā un 4. panta 2. punktā minēto citu līdzekļu palīdzību.2. Zaudējumu gadījumā personai, kura ir tiesīga saņemt bagāžu vai kravu, tūlīt pēc zaudējuma atklāšanas, bet reģistrētās bagāžas gadījumā ne vēlāk kā septiņu dienu laikā pēc saņemšanas un kravas gadījumā ne vēlāk kā 14 dienu laikā pēc saņemšanas dienas jāiesniedz sūdzība pārvadātājam. Bagāžas vai kravas aizkavēšanas gadījumā sūdzība jāsagatavo ne vēlāk kā 21 dienu pēc dienas, kad bagāža vai krava tika nodota viņa rīcībā.3. Katra sūdzība ir jāsagatavo rakstiskā veidā un jānodod vai jānosūta iepriekš minētajos termiņos.4. Ja augstāk minētajos termiņos sūdzība nav sagatavota, pret pārvadātāju neizvirza prasību par zaudējumu atlīdzināšanu, izņemot gadījumu, kad no viņa puses ir vērojama krāpšana.32. pantsAtbildīgās personas nāveAtbildīgās personas nāves gadījumā prasību par zaudējumu atlīdzināšanu saskaņā ar šīs konvencijas noteikumiem izvirza pret tiem, kuri juridiski pārstāv viņa vai viņas mantojumu.33. pantsJurisdikcija1. Prasība par zaudējumu atlīdzību pēc prasītāja izvēles jāizvirza vienas Konvencijas dalībvalsts teritorijā vai nu tiesā pēc pārvadātāja juridiskās adreses, pēc galvenās darbības vietas, pēc viņa darbības vietas tajā laikā, kas tika noslēgts līgums, vai arī tiesā pēc galamērķa vietas.2. Attiecībā uz zaudējumu, kas rodas pasažiera miesas bojājumu vai nāves rezultātā, prasību var izvirzīt kādā no šā panta 1. punktā minētajām tiesām vai arī kādas Konvencijas dalībvalsts teritorijā, kurā nelaimes gadījuma brīdī pasažierim bija viņa galvenā un pastāvīgā dzīvesvieta un no kuras vai uz kuru pārvadātājs veic pasažieru gaisa pārvadājumus, ar savu gaisa kuģi vai ar kāda cita pārvadātāja gaisa kuģi saskaņā ar komerclīgumu, un kurā šis pārvadātājs veic ar pasažieru gaisa pārvadājumiem saistīto uzņēmējdarbību no telpām, kuras ir nomātas, kuras pieder šim pārvadātājam vai kādam citam pārvadātājam, ar kuru tas ir noslēdzis komerclīgumu.3. Šā panta 2. punktā:a) "komerclīgums" ir līgums, kurš nav pārstāvības līgums un kurš ir noslēgts starp pārvadātājiem un attiecas uz viņu kopīgo pakalpojumu sniegšanu pasažieru gaisa pārvadājumiem;b) "galvenā un pastāvīgā dzīves vieta" ir dzīvesvieta, kas ir pastāvīga un noteikta pasažiera mītnes vieta nelaimes gadījuma brīdī. Šajā sakarā pasažiera pilsonība nav noteicošais faktors.4. Jautājumus par procedūru reglamentē tiesību akti, atbilstoši kuriem darbojas lietas izskatītāja tiesa.34. pantsŠķīrējtiesa1. Saskaņā ar šā panta noteikumiem kravas pārvadājuma līguma puses var noteikt, ka jebkuru strīdu par pārvadātāja atbildību atbilstoši šai konvencijai izskata šķīrējtiesa. Šādu vienošanos noformē rakstiski.2. Arbitrāžas process pēc atbildētāja izvēles notiek kādā no 33. pantā minētajām jurisdikcijām.3. Šķīrējtiesnesis vai šķīrējtiesa piemēro šīs konvencijas noteikumus.4. Tiek uzskatīts, ka šā panta 2. un 3. punkta noteikumi ir daļa no katras šķīrējtiesas klauzulas vai vienošanās, un jebkurš šādas klauzulas vai vienošanās noteikums, kas tiem neatbilst, ir spēkā neesošs.35. pantsPrasību ierobežojums1. Tiesības pieprasīt zaudējumu atlīdzību izbeidzas, ja prasība nav iesniegta divu gadu laikā kopš dienas, kad gaisa kuģis ieradās galamērķī, no dienas, kad gaisa kuģim būtu jāierodas galamērķī, vai no dienas, kad pārvadājums tika pārtraukts.2. Šā laikposma aprēķināšanas metodiku nosaka saskaņā ar tiesību aktiem, atbilstīgi kuriem darbojas tiesa, kas izskata šo lietu.36. pantsTransfērais pārvadājums1. Gadījumā, ja pārvadājumu veic vairāki pārvadātāji pēc kārtas un uz tas attiecas 1. panta 3. punktā minētā definīcija, uz katru pārvadātāju, kurš uzņem pasažierus, bagāžu vai kravu, attiecas šajā konvencijā izklāstītie noteikumi, un tas tiek uzskatīts par vienu no pārvadājuma līguma pusēm tiktāl, ciktāl šis līgums skar to pārvadājuma daļu, kas tiek veikta tā pārraudzībā.2. Šāda veida pārvadājuma gadījumā pasažieris vai jebkura persona, kurai ir tiesības uz kompensāciju, var iesniegt prasību vienīgi pret pārvadātāju, kas īstenoja pārvadājumu, kura laikā notika aizkavējums vai nelaimes gadījums, ja vien skaidras vienošanās rezultātā pirmais pārvadātājs nav uzņēmies atbildību par visu braucienu.3. Attiecībā uz bagāžu vai kravu pasažierim vai nosūtītājam būs prasījuma tiesības pret pirmo pārvadātāju, bet pasažierim vai nosūtītājam, kurš ir tiesīgs saņemt bagāžu vai kravu, būs prasījuma tiesības pret pēdējo pārvadātāju, turklāt ikviens drīkst izvirzīt prasību pret pārvadātāju, kas īstenoja pārvadājumu, kura laikā notika bagāžas vai kravas iznīcināšana, nozaudēšana, sabojāšana vai aizkavēšana. Šie pārvadātāji būs solidāri un katrs atsevišķi atbildīgi pret pasažieri, kravas nosūtītāju vai kravas saņēmēju.37. pantsTiesības izvirzīt regresa prasības pret trešām personāmNekas no šajā konvencijā minētā neietekmē jautājumu par to, vai personai, kura ir atbildīga par zaudējumu saskaņā ar tās noteikumiem, ir tiesības izvirzīt regresa prasību pret jebkuru citu personu.IV NODAĻAKombinētais pārvadājums38. pantsKombinētais pārvadājums1. Kombinētā pārvadājuma gadījumā, ko daļēji veic ar lidmašīnu, bet daļēji — izmantojot citu pārvadājuma veidu, šīs konvencijas noteikumi saskaņā ar 18. panta 4. punktu attiecas vienīgi uz gaisa pārvadājumiem ar noteikumu, ka uz tie attiecas 1. pants.2. Kombinētā pārvadājuma gadījumā nekas no šajā konvencijā minētā netraucē pusēm gaisa pārvadājumu dokumentā iekļaut nosacījumus attiecībā uz citiem pārvadājumu veidiem ar noteikumu, ka attiecībā uz gaisa pārvadājumiem tiek ievēroti šīs konvencijas noteikumi.V NODAĻAGaisa pārvadājumi, ko veic persona, kura nav līgumpārvadātājs39. pantsLīgumpārvadātājs Faktiskais pārvadātājsŠīs nodaļas noteikumus piemēro, ja viena persona (turpmāk saukta "līgumpārvadātājs") ar pasažieri, nosūtītāju vai personu, kas darbojas pasažiera vai nosūtītāja vārdā, noslēdz pārvadājuma līgumu, kuru reglamentē šī konvencija, un kāda cita persona (turpmāk saukta "faktiskais pārvadātājs"), pamatojoties uz līgumpārvadātāja piešķirtajām pilnvarām, veic visu pārvadājumu vai daļu no tā, taču attiecībā uz šo daļu nav transfērais pārvadātājs šīs konvencijas nozīmē. Tiek pieņemts, ka šādas pilnvaras ir piešķirtas, ja nav pierādījuma par pretējo.40. pantsLīgumpārvadātāja un faktiskā pārvadātāja atbildībaJa faktiskais pārvadātājs īsteno visu pārvadājumu vai daļu no pārvadājuma, kuru saskaņā ar 39. pantā minēto līgumu reglamentē šī konvencija, un izņemot gadījumu, kad šajā nodaļā ir paredzēts citādi, gan uz līgumpārvadātāju, gan uz faktisko pārvadātāju attiecas šīs konvencijas noteikumi, uz pirmo — par visu pārvadājumu, kurš paredzēts šādā līgumā, bet uz pēdējo — vienīgi par pārvadājumu, kuru tas veic.41. pantsSavstarpējā atbildība1. Darbība vai bezdarbība, ko īsteno faktiskais pārvadātājs, viņa pārstāvji un darbinieki, kuri darbojas, pildot savus darba pienākumus, attiecībā uz pārvadājumu, ko veic faktiskais pārvadātājs, ir uzskatāmas arī par līgumpārvadātāja darbību un bezdarbību.2. Darbība vai bezdarbība, ko īsteno līgumpārvadātājs, viņa pārstāvji un darbinieki, kuri darbojas, pildot savus darba pienākumus, attiecībā uz pārvadājumu, ko veicis faktiskais pārvadātājs, ir uzskatāmas arī par faktiskā pārvadātāja darbību un bezdarbību. Taču neviena šāda darbība vai bezdarbība nepakļauj faktisko pārvadātāju atbildībai, kas pārsniedz 21., 22., 23. un 24. pantā minētās summas. Neviena īpaša vienošanās, atbilstīgi kurai līgumpārvadātājs uzņemas saistības, kuras neuzliek šī konvencija, brīvprātīga atteikšanās no tiesībām vai aizstāvības, ko paredz šī konvencija, vai jebkura īpaša deklarācija, kurā izrādīta īpaša interese par bagāžas nogādāšanu galamērķī, kā noteikts 22. pantā, neskar faktisko pārvadātāju, ja vien ar to nav panākta attiecīga vienošanās.42. pantsSūdzību un norāžu adresātsJebkurai prasībai, kas jāsagatavo, vai norādei, kura jāsniedz pārvadātājam atbilstīgi šai konvencijai, ir vienāds spēks neatkarīgi no tā, vai tā ir adresēta līgumpārvadātājam vai faktiskajam pārvadātājam. Tomēr 12. pantā minētās norādes ir spēkā tikai tad, ja tās ir adresētas līgumpārvadātājam.43. pantsPārstāvji un darbiniekiAttiecībā uz pārvadājumu, ko veicis faktiskais pārvadātājs, jebkurš šī pārvadātāja vai līgumpārvadātāja pārstāvis vai darbinieks, ja viņš pierāda, ka ir darbojies, pildot savus darba pienākumus, ir tiesīgs izmantot nosacījumus un atbildības ierobežojumus, ko atbilstīgi šai konvencijai piemēro pārvadātājam, kura pārstāvis vai darbinieks viņš ir, ja vien netiek pierādīts, ka viņi darbojās veidā, kas saskaņā ar šo konvenciju neļauj atsaukties uz atbildības ierobežojumiem.44. pantsZaudējumu summēšanaAttiecībā uz pārvadājumiem, ko veicis faktiskais pārvadātājs, kopējā summa, kas atgūstama no šā pārvadātāja, līgumpārvadātāja, to pārstāvjiem un darbiniekiem, kuri darbojas, pildot savus darba pienākumus, nepārsniedz vislielāko summu, kāda varētu tikt piespriesta no līgumpārvadātāja vai faktiskā pārvadātāja atbilstīgi šai konvencijai; taču neviena no minētajām personām nav atbildīga par summu, kas pārsniedz maksimālo summu, kuru piemēro šai personai.45. pantsPrasījumu adresātsAttiecībā uz pārvadājumiem, ko veicis faktiskais pārvadātājs, prasību par zaudējumu atlīdzību pēc prasītāja izvēles var iesniegt pret minēto pārvadātāju vai līgumpārvadātāju, vai arī pret abiem atsevišķi vai kopā. Ja prasību iesniedz pret vienu no šiem pārvadātājiem, minētajam pārvadātājam ir tiesības prasīt cita pārvadātāja piedalīšanos procesā, turklāt procedūru un rezultātus reglamentē tiesību akti, atbilstīgi kuriem darbojas lietas izskatītāja tiesa.46. pantsPapildu jurisdikcijaKonvencijas 45. pantā minētā prasība par zaudējumu atlīdzināšanu pēc prasītāja izvēles jāiesniedz vienas Konvencijas dalībvalsts teritorijā vai nu tiesā, kurā var iesniegt prasību pret līgumpārvadātāju, kā paredzēts 33. pantā, vai tiesā, kuras jurisdikcijā ir faktiskā pārvadātāja pastāvīgā atrašanās vieta vai tā galvenā darbības vieta.47. pantsLīguma noteikumu spēkā neesamībaJebkurš līguma noteikums, kas varētu atbrīvot līgumpārvadātāju vai faktisko pārvadātāju no šajā nodaļā noteiktās atbildības vai paredzēt zemāku maksimālo summu nekā summa, kuru piemēro saskaņā ar šo nodaļu, ir spēkā neesošs, taču jebkura šāda noteikuma spēkā neesamība nenozīmē visa līguma spēkā neesamību, uz ko joprojām attiecas šīs nodaļas noteikumi.48. pantsLīgumpārvadātāju un faktisko pārvadātāju savstarpējās attiecībasIzņemot 45. pantā minēto, nekas no šajā nodaļā minētā neietekmē pārvadātāju savstarpējās tiesības un pienākumus, tostarp jebkuras regresa prasījuma tiesības vai tiesības uz atlīdzības saņemšanu.VI NODAĻACiti noteikumi49. pantsObligātā piemērošanaSpēkā neesošs ir jebkurš noteikums, kurš ietverts pārvadājuma līgumā un visos īpašajos nolīgumos, kas noslēgti pirms zaudējumu rašanās, un ar kuru puses pārkāpj šajā konvencijā izklāstītos noteikumus, izlemjot piemērot tiesību aktus vai izmainot noteikumus attiecībā uz jurisdikciju.50. pantsApdrošināšanaKonvencijas dalībvalstis pieprasa, lai to pārvadātāji uzturētu atbilstīgu apdrošināšanu, kura atbilst viņu atbildībai saskaņā ar šo konvenciju. Pārvadātājam Konvencijas dalībvalsts, kurā tas darbojas, var pieprasīt sniegt pierādījumu tam, ka tas uztur atbilstīgu apdrošināšanu, kas aptver tā atbildību atbilstoši šai konvencijai.51. pantsĀrkārtējos apstākļos veikts pārvadājumsKonvencijas 3. līdz 5., 7. un 8. panta noteikumus attiecībā uz pārvadājuma dokumentāciju nepiemēro tāda pārvadājuma gadījumā, kas veikts ārkārtas apstākļos ārpus pārvadātāja ierastās uzņēmējdarbības jomas.52. pantsDienu definīcija"Dienas", tās izmantojot šajā konvencijā, ir kalendārās dienas, nevis darba dienas.VII NODAĻANobeiguma noteikumi53. pantsKonvencijas parakstīšana, ratificēšana un stāšanās spēkā1. Šo konvenciju Monreālā 1999. gada 28. maijā var parakstīt valstis, kuras piedalās Starptautiskajā konferencē par gaisa satiksmes tiesībām, kura no 1999. gada 10. līdz 28. maijam notiek Monreālā. Pēc 1999. gada 28. maija Starptautiskās civilās aviācijas organizācijas mītnes vietā Monreālā visas valstis var parakstīt konvenciju līdz brīdim, kad tā stājas spēkā saskaņā ar šā panta 6. punktu.2. Līdzīgi šo konvenciju var parakstīt reģionālas ekonomikas integrācijas organizācijas. Šajā konvencijā "reģionāla ekonomikas integrācijas organizācija" ir jebkura organizācija, kuru veido attiecīgā reģiona suverēnas valstis, kurai ir kompetence attiecībā uz konkrētiem jautājumiem, ko reglamentē šī konvencija, un kura ir attiecīgi pilnvarota parakstīt, ratificēt, akceptēt, apstiprināt vai pievienoties šai konvencijai. Šajā konvencijā atsauce uz "Konvencijas dalībvalsti" vai "Konvencijas dalībvalstīm", izņemot 1. panta 2. punktu, 3. panta 1. punkta b) apakšpunktu, 5. panta b) apakšpunktu, 23., 33., 46. pantu un 57. panta b) apakšpunktu, vienādā mērā attiecas arī uz reģionālu ekonomikas integrācijas organizāciju. Konvencijas 24. pantā atsauces uz "vairumu Konvencijas dalībvalstu" un "vienu trešdaļu no Konvencijas dalībvalstīm" neattiecas uz reģiona ekonomikas integrācijas organizāciju.3. Šo konvenciju ratificē valstis un reģionālās ekonomikas integrācijas organizācijas, kuras parakstījušas to.4. Jebkura valsts vai reģionāla ekonomikas integrācijas organizācija, kura neparaksta šo konvenciju, jebkurā laikā var akceptēt, apstiprināt to vai pievienoties tai.5. Ratifikācijas, akceptēšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās dokumenti tiek nodoti Starptautiskajai civilās aviācijas organizācijai, kura ar šo tiek saukta par depozitāru.6. Šī konvencija stājas spēkā sešdesmitajā dienā pēc dienas, kad depozitāram ir nodots trīsdesmitais ratificēšanas, akceptēšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās dokuments, starp valstīm, kuras ir nodevušas šādu dokumentu. Šā punkta mērķiem netiek skaitīts dokuments, kuru nodevusi kāda reģionāla ekonomikas integrācijas organizācija.7. Attiecībā uz citām valstīm un citām reģionālām ekonomikas integrācijas organizācijām šī konvencija stājas spēkā 60 dienas pēc ratificēšanas, akceptēšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās dokumenta nodošanas dienas.8. Depozitārs nekavējoties paziņo visiem parakstītājiem un Konvencijas dalībvalstīm par:a) katru šajā konvencijā izdarīto parakstu un datumu;b) katru ratifikācijas, akceptēšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās dokumenta nodošanu un datumu;c) šīs konvencijas spēkā stāšanās datumu;d) dienu, kad stājas spēkā jebkura pārskatītā maksimālā atbildība, kas noteikta saskaņā ar šo konvenciju;e) denonsēšanu saskaņā ar 54. pantu.54. pantsDenonsēšana1. Jebkura Konvencijas dalībvalsts drīkst denonsēt šo konvenciju, rakstiski paziņojot depozitāram.2. Denonsēšana stājas spēkā 180 dienas pēc dienas, kurā depozitārs ir saņēmis šo paziņojumu.55. pantsSaistība ar citiem Varšavas Konvencijas dokumentiem1. Šī konvencija prevalē pār jebkuriem noteikumiem, kuri attiecas uz starptautiskajiem gaisa pārvadājumiem:a) Konvencijā par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju, kas 1929. gada 12. oktobrī parakstīta Varšavā (turpmāk saukta "Varšavas Konvencija");b) Protokolā, lai grozītu 1929. gada 12. oktobrī Varšavā parakstīto Konvenciju par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju, kas 1955. gada 28. septembrī sastādīts Hāgā (turpmāk saukts "Hāgas Protokols");c) Konvencijā par dažu tādu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju, kuru veic persona, kura nav līgumpārvadātājs, kas papildina Varšavas Konvenciju un kas 1961. gada 18. septembrī parakstīta Gvadalaharā (turpmāk saukta "Gvadalaharas Konvencija");d) Protokolā par grozījumiem Konvencijā par dažu starptautisko gaisa pārvadājumu noteikumu unifikāciju, kura 1929. gada 12. oktobrī parakstīta Varšavā, ar grozījumiem, kas izdarīti ar 1955. gada 28. septembrī Hāgā sastādīto Protokolu, — kas 1971. gada 8. martā parakstīts Gvatemalas pilsētā (turpmāk saukts "Gvatemalas pilsētas Protokols");e) Papildprotokolā Nr. 1 līdz Nr. 3 un Monreālas Protokolā Nr. 4, lai grozītu Varšavas Konvenciju, kas grozīta ar Hāgas Protokolu, vai Varšavas Konvenciju, kura grozīta gan ar Hāgas Protokolu, gan ar Gvatemalas pilsētas Protokolu, — kas 1975. gada 25. septembrī parakstīti Monreālā (turpmāk saukti "Monreālas protokoli); vai"2. Jebkuras atsevišķas šīs konvencijas dalībvalsts teritorijā sakarā ar to, ka šī valsts ir līgumslēdzējpuse vienā vai vairākos a) līdz e) apakšpunktos minētajos dokumentos.56. pantsValstis, kurās ir vairāk nekā viena tiesību sistēma1. Ja valstī ir divas vai vairākas teritoriālās vienības, kurās saistībā ar jautājumiem, uz ko attiecas šī konvencija, piemēro dažādas tiesību sistēmas, tad šāda valsts, parakstot, ratificējot, akceptējot vai apstiprinot šo konvenciju, vai arī pievienojoties tai, var paziņot, ka konvencija attiecas uz visām tās teritoriālajām vienībām vai tikai uz vienu vai vairākām teritoriālajām vienībām, un šo deklarāciju var jebkurā laikā grozīt, iesniedzot citu deklarāciju.2. Par šādu deklarāciju paziņo depozitāram, un tajā skaidri norāda teritoriālās vienības, uz kurām šī konvencija attiecas.3. Attiecībā uz Konvencijas dalībvalsti, kura sastādījusi šādu deklarāciju:a) 23. pantā atsauces uz "valsts valūtu" tulko kā atsauces uz šīs valsts attiecīgās teritoriālās vienības valūtu; unb) 28. pantā atsauces uz "valsts tiesību aktiem" tulko kā atsauces uz šīs valsts attiecīgās teritoriālās vienības tiesību aktiem.57. pantsAtrunasŠajā konvencijā nevar veikt nekādas atrunas, izņemot gadījumu, kad Konvencijas dalībvalsts drīkst jebkurā brīdī pasludināt, adresējot paziņojumu depozitāram, ka šī konvencija neattiecas uz:a) starptautiskajiem gaisa pārvadājumiem, ko tieši šī Konvencijas dalībvalsts kā suverēna valsts nekomerciālos nolūkos īsteno un veic attiecībā uz savām funkcijām un pienākumiem; un/vaib) pasažieru, kravas un bagāžas pārvadāšanu savām militārajām iestādēm gaisa kuģī, kuru šī Konvencijas dalībvalsts puse ir reģistrējusi vai nomā un kurā tā ir rezervējusi visas vietas vai tās ir rezervētas dalībvalsts vārdā.TO APLIECINOT, zemāk parakstījušās, attiecīgi pilnvarotās personas ir parakstījušas šo konvenciju.Tūkstoš deviņi simti deviņdesmit devītā gada 28. maijā angļu, arābu, ķīniešu, franču, krievu un spāņu valodās sastādīta Monreālā, turklāt visi teksti ir vienlīdz autentiski. Šī konvencija glabājas Starptautiskās civilās aviācijas organizācijas arhīvos, un depozitārs pārraida apliecinātas kopijas visām valstīm — šīs konvencijas pusēm, kā arī visām valstīm — Varšavas Konvencijas, Hāgas Protokola, Gvadalaharas Konvencijas, Gvatemalas pilsētas Protokola un Monreālas Protokolu pusēm.--------------------------------------------------