title: 2007/48/EK: Eiropas Centrālās bankas Lēmums ( 2006. gada 30. decembris ) par to, kā Banka Slovenije apmaksā Eiropas Centrālās bankas kapitālu, nodod ārējo rezervju aktīvus un veic iemaksas rezervēs un uzkrājumos (ECB/2006/30)

text:
               31.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 24/17

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS

   (2006. gada 30. decembris)
   par to, kā Banka Slovenije apmaksā Eiropas Centrālās bankas kapitālu, nodod ārējo rezervju aktīvus un veic iemaksas rezervēs un uzkrājumos
   (ECB/2006/30)
   (2007/48/EK)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus, un jo īpaši to 30.1., 30.3., 49.1. un 49.2. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Padomes 2006. gada 11. jūlija Lēmumu 2006/495/EK par vienotās valūtas ieviešanu Slovēnijā 2007. gada 1. janvārī, kas pieņemts saskaņā Līguma 122. panta 2. punktu (1), Slovēnija izpildījusi euro ieviešanai nepieciešamos nosacījumus, un izņēmuma statuss, kas tai noteikts saskaņā ar Pievienošanās akta (2) 4. pantu, tiek atcelts no 2007. gada 1. janvāra.

               (2)

               Statūtu 49.1. pants nosaka, ka tās dalībvalsts centrālajai bankai (VCB), kuras izņēmuma statuss tiek atcelts, jāapmaksā tās parakstītā daļa Eiropas Centrālās bankas (ECB) kapitālā tāpat, kā to izdarījušas pārējo iesaistīto dalībvalstu centrālās bankas. Pašreizējo iesaistīto dalībvalstu centrālās bankas ir pilnībā apmaksājušas to parakstīto daļu ECB kapitālā (3). Banka Slovenije svērums ECB kapitāla atslēgā atbilstoši 2006. gada 15. decembra Lēmuma ECB/2006/21 par valstu centrālo banku procentuālo daļu Eiropas Centrālās bankas kapitāla parakstīšanas atslēgā (4) 2. pantam ir 0,3194 %. Banka Slovenije jau daļēji apmaksājusi tās parakstīto ECB kapitāla daļu atbilstoši 2004. gada 23. aprīļa Lēmuma ECB/2004/10, ar kuru nosaka pasākumus, kas vajadzīgi Eiropas Centrālās bankas kapitāla apmaksai, kuru veic neiesaistītās valstu centrālās bankas (5), 1. pantam. Tāpēc atlikusī summa ir 17 096 556,47 EUR, ko iegūst, reizinot ECB parakstīto kapitālu (5 760 652 402,58 EUR) ar Banka Slovenije kapitāla atslēgas svērumu (0,3194 %) un atņemot parakstītā kapitāla jau apmaksāto daļu, ņemot vērā ECB kapitāla atslēgas palielinājumu, kāds rodas, Bulgarian National Bank un Banca Naţională a României pievienojoties ECBS.

               (3)

               Statūtu 49.1. pants saistībā ar 30.1. pantu nosaka, ka tās dalībvalsts centrālajai bankai, kuras izņēmuma statuss tiek atcelts, jānodod ECB arī ārējo rezervju aktīvi. Nododamo summu saskaņā ar Statūtu 49.1. pantu nosaka, reizinot atbilstoši konkrētā brīža valūtas kursiem noteiktu euro vērtību tiem ārējo rezervju aktīviem, kas saskaņā ar Statūtu 30.1. pantu jau ir pārskaitīti ECB, ar koeficientu, kas ir attiecība starp daļu skaitu, uz ko attiecīgās valsts centrālā banka ir parakstījusies, un daļu skaitu, ko citas centrālās bankas jau ir apmaksājušas. Nosakot “ārējo rezervju aktīvus, kas saskaņā ar 30.1. pantu jau nodoti ECB”, pienācīgi jāņem vērā ECB kapitāla atslēgas korekcija 2004. gada 1. janvārī (6) saskaņā ar Statūtu 29.3. pantu, ECB kapitāla atslēgas paplašināšana 2004. gada 1. maijā (7) saskaņā ar Statūtu 49.3. pantu un ECB kapitāla atslēgas paplašināšana 2007. gada 1. janvārī saskaņā ar Statūtu 49.3. pantu (8). Tādējādi saskaņā ar 2006. gada 15. decembra Lēmumu ECB/2006/24, ar kuru nosaka pasākumus, kas vajadzīgi iemaksām Eiropas Centrālās bankas rezervēs un uzkrājumos un kas vajadzīgi, lai koriģētu valstu centrālo banku prasības, kuras atbilst nodotajiem ārējo rezervju aktīviem (9), saskaņā ar Statūtu 30.1. pantu ECB jau nodoto ārējo rezervju euro ekvivalents ir 41 514 271 945,60 EUR.

               (4)

               Ārējo rezervju aktīviem, ko Banka Slovenije nodod ECB, jābūt denominētiem ASV dolāros un zeltā.

               (5)

               Statūtu 30.3. pants nosaka, ka katras iesaistītās dalībvalsts centrālajai bankai ir pret ECB prasība, kas ir ekvivalenta ārējo rezervju aktīviem, kurus tā nodevusi ECB. Noteikumi par pašreizējo iesaistīto dalībvalstu centrālo banku prasību pret ECB denomināciju un procentu samaksu (10) jāpiemēro arī Banka Slovenije prasības denominācijai un samaksai.

               (6)

               Statūtu 49.2. pants nosaka, ka tās dalībvalsts centrālajai bankai, kuras izņēmuma statuss tiek atcelts, jāveic iemaksa ECB rezervēs, uzkrājumos, kas pielīdzināti rezervēm, kā arī jāpapildina summas, kas vēl jāiemaksā šajās rezervēs un uzkrājumos atbilstoši peļņas un zaudējumu pārskatam uz 31. decembri gadā pirms izņēmuma statusa atcelšanas. Šīs iemaksas summu nosaka saskaņā ar Statūtu 49.2. pantu.

               (7)

               Saskaņā ar Eiropas Centrālās bankas Reglamenta 3.5. pantu Banka Slovenije prezidents ir lūgts piedalīties ECB Padomes sanāksmē, kurā pieņem šo lēmumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.
   1. pants
   Definīcijas
   Šajā lēmumā:

               —

               “iesaistītā dalībvalsts” ir dalībvalsts, kas ieviesusi euro,

               —

               “skaidra nauda” ir Amerikas Savienoto Valstu likumīgā valūta (ASV dolārs),

               —

               “zelts” ir Trojas unces zelta Londonas Labas piegādes stieņos (London Good Delivery bars) kā noteikusi Londonas Dārgmetālu tirgus asociācija (London Bullion Market Association),

               —

               “ārējo rezervju aktīvi” ir zelts vai skaidra nauda.

         2. pants
   Kapitāla apmaksa
   1.   Banka Slovenije ar 2007. gada 1. janvāri apmaksā tās parakstītā ECB kapitāla atlikušo daļu, kas atbilst 17 096 556,47 EUR.
   2.   Banka Slovenije samaksā šo summu ECB 2007. gada 2. janvārī ar pārskaitījumu, izmantojot Eiropas automatizēto reālā laika bruto norēķinu sistēmu (TARGET).
   3.   Banka Slovenije ar atsevišķu TARGET pārskaitījumu 2007. gada 2. janvārī samaksā ECB procentus, kas laikā no 2007. gada 1. janvārim līdz 2007. gada 2. janvārim uzkrājušies par summu, kura ECB pienākas saskaņā ar 2. punktu.
   4.   Saskaņā ar 3. punktu uzkrātos procentus aprēķina katru dienu, izmantojot faktisko vairāk nekā 360 dienu aprēķināšanas metodi un likmi, kas atbilst Eiropas Centrālo banku sistēmas (ECBS) pēdējā galvenajā refinansēšanas operācijā lietotajai robežlikmei.
   3. pants
   Ārējo rezervju aktīvu nodošana
   1.   Banka Slovenije ar 2007. gada 1. janvāri saskaņā ar šo pantu un noteikumiem, kas pieņemti atbilstoši šim pantam, šādi pārskaita ECB ASV dolāros un zeltā denominētu ārējo rezervju aktīvu summu, kas ekvivalenta 191 641 809,33 EUR:

               ASV dolāru summas euro ekvivalents

               Zelta summas euro ekvivalents

               Kopējās summas euro ekvivalents

               162 895 537,93

               28 746 271,40

               191 641 809,33

         2.   Ārējo rezervju aktīvu euro summu ekvivalentus, kas Banka Slovenije jāpārskaita saskaņā ar 1. punktu, aprēķina, pamatojoties uz euro un ASV dolāra kursu, kādu 24 stundu ilgā rakstiskā konsultāciju procedūrā 2006. gada 29. decembrī noteica tās centrālās bankas, kuras piedalījās šajā procedūrā, un zeltam – pamatojoties uz zelta cenu ASV dolāros par Trojas unci zelta, kāda noteikta Londonas zelta cenas fiksēšanā 2006. gada 29. decembrī 10.30 pēc Londonas laika.
   3.   ECB cik ātri vien iespējams apstiprina Banka Slovenije summas, kas aprēķinātas saskaņā ar 2. punktu.
   4.   Banka Slovenije pārskaita ECB skaidru naudu uz ECB norādītajiem kontiem. Norēķinu diena skaidrai naudai, kas jāpārskaita ECB, ir 2007. gada 2. janvāris. Banka Slovenije norēķinu dienā dod rīkojumu pārskaitīt skaidru naudu ECB.
   5.   Banka Slovenije pārved zeltu ECB noteiktās dienās uz ECB noteiktiem kontiem vietās, ko noteikusi ECB.
   6.   Starpību starp kopējās summas euro ekvivalentu, kas minēts 1. punktā, un summu, kas minēta 4. panta 1. punktā, ja tāda ir, sedz saskaņā ar 2006. gada 30. decembra Līgumu starp Eiropas Centrālo banku un Banka Slovenije par Banka Slovenije prasību pret Eiropas Centrālo banku saskaņā ar Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtu 30.3. pantu. (11)

   4. pants

      Banka Slovenije iemaksai ekvivalentās prasības denominēšana, procentu samaksa un termiņš
   1.   Banka Slovenije no 2007. gada 1. janvāra saskaņā ar 3. panta noteikumiem par norēķinu dienām ārējo rezervju aktīvu nodošanai ir euro denominēta prasība pret ECB, kas ekvivalenta Banka Slovenije kopējai euro izteiktai iemaksai ārējo rezervju aktīvos un atbilst 183 995 237,74 EUR.
   2.   Par Banka Slovenije prasību pret ECB tiek maksāti procenti. Uzkrātos procentus aprēķina katru dienu, izmantojot faktisko 360 dienu aprēķināšanas metodi un likmi, kas atbilst 85 % no Eiropas Centrālo banku sistēmas pēdējā galvenajā refinansēšanas operācijā lietotās robežlikmes.
   3.   Procentus par prasību maksā katra finanšu gada beigās. ECB ik ceturksni informē Banka Slovenije par kopsummu.
   4.   Prasība nevar tikt dzēsta.
   5. pants
   Iemaksa ECB rezervēs un uzkrājumos
   1.   Banka Slovenije ar 2007. gada 1. janvāri saskaņā ar 5. un 6. punktu un 3. pantu veic iemaksas ECB rezervēs un uzkrājumos, kas pielīdzināti šīm rezervēm, kā arī papildina summas, kādas vēl jāiemaksā rezervēs un uzkrājumos atbilstoši peļņas un zaudējumu pārskatam uz 2006. gada 31. decembri.
   2.   Summu, kas Banka Slovenije jāiemaksā, nosaka saskaņā ar Statūtu 49.2. pantu. Atsauce 49.2. pantā uz “daļu skaitu, uz kādu attiecīgā centrālā banka ir parakstījusies” un “daļu skaitu, ko citas centrālās bankas jau apmaksājušas” ir atsauce attiecīgi uz Banka Slovenije un pašreizējo iesaistīto dalībvalstu centrālo banku svērumiem ECB kapitālā atbilstoši Lēmumam ECB/2006/21.
   3.   “ECB rezerves” un “uzkrājumi, kas pielīdzināti šīm rezervēm” 1. punktā cita starpā ietver ECB vispārējo rezervju fondu, atlikumus pārvērtēšanas kontos un uzkrājumus ārvalstu valūtas kursu, procentu likmju un zeltas cenas riskiem.
   4.   ECB vēlākais pirmajā darba dienā pēc tam, kad Padome apstiprinājusi ECB gada pārskatu par 2006. gadu, aprēķina un apstiprina Banka Slovenije summu, kāda Banka Slovenije jāiemaksā saskaņā ar 1. punktu.
   5.   Banka Slovenije otrajā darba dienā pēc tam, kad Padome apstiprinājusi ECB gada pārskatu par 2006. gadu, ar diviem atsevišķiem TARGET pārskaitījumiem samaksā ECB:

               a)

               summu, kāda ECB pienākas saskaņā ar 4. punktu un

               b)

               procentus, kas laikā no 2007. gada 1. janvāra līdz minētajai dienai uzkrājušies par summu, kura pienākas ECB saskaņā ar 4. punktu.

         6.   Saskaņā ar 5.b) punktu uzkrātos procentus aprēķina katru dienu, izmantojot faktisko 360 dienu aprēķināšanas metodi un likmi, kas atbilst Eiropas Centrālo banku sistēmas pēdējā galvenajā refinansēšanas operācijā lietotajai robežlikmei.
   6. pants
   Nobeiguma noteikums
   Šis lēmums stājas spēkā 2007. gada 1. janvārī.

      Frankfurtē pie Mainas, 2006. gada 30. decembrī.

            ECB priekšsēdētājs

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  OV L 195, 15.7.2006., 25. lpp.

      (2)  Akts par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.).

      (3)  Lēmums ECB/2004/6 (OV L 205, 9.6.2004., 7. lpp.).

      (4)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 1 lpp.

      (5)  OV L 205, 9.6.2004., 19. lpp.

      (6)  Lēmums ECB/2003/17 (OV L 9, 15.1.2004., 27. lpp.).

      (7)  Lēmums ECB/2004/5 (OV L 205, 9.6.2004., 5. lpp.).

      (8)  Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts.

      (9)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 9 lpp.

      (10)  Pamatnostādne ECB/2000/15 (OV L 336, 30.12.2000., 114. lpp.).

      (11)  Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts.


title: Padomes Lēmums (2011. gada 31. marts) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Sadarbības memorandu starp Eiropas Savienību un Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju, ar ko paredz sistēmu ciešākai sadarbībai

text:
               9.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 232/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 31. marts)
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Sadarbības memorandu starp Eiropas Savienību un Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju, ar ko paredz sistēmu ciešākai sadarbībai
   (2011/530/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu un 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija saskaņā ar pilnvarojumu, ko Padome pieņēma 2009. gada 17. decembrī, pilnvarojot Komisiju uzsākt sarunas, ir risinājusi sarunas par sadarbības memorandu ar Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju, ar ko paredz sistēmu ciešākai sadarbībai (“sadarbības memorands”).

               (2)

               Abas puses parafēja sadarbības memorandu 2010. gada 27. septembrī Monreālā Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas 37. asamblejas laikā.

               (3)

               Sadarbības memorands būtu jāparaksta un jāpiemēro provizoriski, kamēr tiek pabeigtas procedūras tā noslēgšanai,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināta sadarbības memoranda parakstīšana starp Eiropas Savienību un Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju, ar ko paredz sistēmu ciešākai sadarbībai (“sadarbības memorands”) ņemot vērā tā noslēgšanu.
   Sadarbības memoranda teksts pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas Savienības vārdā parakstīt sadarbības memorandu.
   3. pants
   Sadarbības memorandu provizoriski piemēro no tā parakstīšanas dienas, kamēr tiek pabeigtas procedūras tā noslēgšanai (1).
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2011. gada 31. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         VÖLNER P.

      (1)  Sadarbības memoranda parakstīšanas dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
    ---documentbreak---

               9.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 232/1

         SADARBĪBAS MEMORANDS
   starp Eiropas Savienību un Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju, ar ko paredz sistēmu ciešākai sadarbībai
   EIROPAS SAVIENĪBA (“ES”)
   un
   STARPTAUTISKĀ CIVILĀS AVIĀCIJAS ORGANIZĀCIJA (“ICAO”),
   turpmāk “puses”,
   ATGĀDINOT 1944. gada 7. decembrī Čikāgā parakstīto Konvenciju par starptautisko civilo aviāciju (turpmāk “Čikāgas konvencija”) un jo īpaši tās 55. panta a) punktu un 65. pantu,
   ATGĀDINOT Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 218. un 220. pantu,
   PATUROT PRĀTĀ ICAO asamblejas rezolūciju A1-10, ar ko ICAO Padomei piešķīra pilnvaras slēgt attiecīgas vienošanās ar publiskām starptautiskām organizācijām, kuru darbība ietekmē starptautisko civilo aviāciju, jo īpaši attiecībā uz tehnisko sadarbību, informācijas un dokumentu apmaiņu, sanāksmju apmeklēšanu un citiem jautājumiem, kas var sekmēt efektīvu sadarbību,
   ATGĀDINOT ICAO politiku un sistēmu sadarbībai attiecībā uz reģionālajām civilās aviācijas struktūrām un reģionālajām organizācijām, kuras mērķis inter alia ir noslēgt sadarbības nolīgumus ar šādām struktūrām un organizācijām, kā ieteikts EK/ICAO simpozijā par reģionālajām organizācijām, kas notika 2008. gada 10.–11. aprīlī Monreālā,
   ŅEMOT VĒRĀ, ka vairākums ICAO standartu lidojumu drošības, aviācijas drošības, gaisa satiksmes pārvaldības un vides aizsardzības jomā ir minēti attiecīgos ES tiesību aktos,
   ŅEMOT VĒRĀ sadarbības memorandu (SM) starp Eiropas Aviācijas drošības aģentūru (EASA) un Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju (ICAO) attiecībā uz drošības uzraudzības revīziju un ar to saistītiem jautājumiem, kas parakstīts 2006. gada 21. martā Monreālā,
   ŅEMOT VĒRĀ sadarbības memorandu starp Eiropas Kopienu un Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju attiecībā uz drošības revīziju/pārbaudēm un ar to saistītiem jautājumiem, kas parakstīts 2008. gada 17. septembrī Monreālā,
   TĀ KĀ Eiropas Kopiena un Apvienoto Nāciju Organizācija 2003. gada 29. aprīlī parakstīja jaunu Finanšu un administratīvo pamatnolīgumu (FAFA), kuram ICAO pievienojās ar 2004. gada 7. decembrī parakstīto nolīgumu ar Eiropas Kopienu,
   TĀ KĀ šis sadarbības memorands neaizstāj vai neskar pašreizējos sadarbības veidus starp pusēm, ciktāl tie paliek spēkā,
   ŅEMOT VĒRĀ ICAO asamblejas rezolūciju A36-2, kurā inter alia atzīts, ka reģionālo un apakšreģionālo drošības uzraudzības sistēmu izveidei, tostarp reģionālo drošības uzraudzības organizāciju izveidei, ir liels potenciāls palīdzēt valstīm ievērot to saistības saskaņā ar Čikāgas konvenciju, izmantojot apjomradītus ietaupījumus un saskaņošanu plašākā mērogā, un kurā arī prasīts ģenerālsekretāram turpināt sekmēt koordināciju un sadarbību starp Universālās drošības uzraudzības pārbaudes programmām (USOAP) un citu ar lidojumu drošību saistītu organizāciju revīzijas programmām un turklāt norādīts Padomei atbalstīt reģionālo un apakšreģionālo drošības uzraudzības sistēmu, tostarp reģionālo uzraudzības organizāciju, koncepciju,
   TĀ KĀ pusēm ir kopīgs redzējums sasniegt Eiropas darbības noteikumu, prasību un procedūru vienādību tās visaugstākajā pakāpē, lai lidojumudrošības, aviācijas drošības, gaisa satiksmes pārvaldības un vides aizsardzības interesēs panāktu atbilstību Čikāgas konvencijas pielikumos iekļautajiem ICAO standartiem,
   TĀ KĀ abām pusēm ir svarīga loma šā mērķa īstenošanā,
   TĀ KĀ puses vēlas iesaistīties reģionālā sadarbībā un viena ar otru sazināties par šādu sadarbību,
   TĀ KĀ ES ir pieņēmusi kopējus noteikumus lidojumu drošības un aviācijas drošības jomā un Eiropas Aviācijas drošības aģentūra (EASA) un Eiropas Komisija veic pārbaudes ES dalībvalstīs, lai uzraudzītu minēto noteikumu piemērošanu,
   ŅEMOT VĒRĀ, ka Eiropas Savienībā Eiropas Komisijai ir izpildes pilnvaras, lai nodrošinātu ES tiesību aktu īstenošanu lidojumu drošības, aviācijas drošības, gaisa satiksmes pārvaldības un vides aizsardzības jomā,
   ŅEMOT VĒRĀ, ka ICAO revīzijas programmu un ES pārbaužu programmu galvenais mērķis ir uzlabot lidojumu drošību un aviācijas drošību, novērtējot attiecīgo standartu īstenošanu, atklājot trūkumus, ja tādi ir, un vajadzības gadījumā nodrošinot trūkumu novēršanu Eiropas Savienībā,
   TĀ KĀ ES ir izveidojusi biroju Monreālā, lai sekmētu attiecību un sadarbības stiprināšanu starp ES un ICAO un lai veicinātu ES dalību un ieguldījumu ICAO darbībās ICAO galvenajā mītnē,
   ŅEMOT VĒRĀ, ka, neskarot ES dalībvalstu tiesības vai saistības saskaņā ar Čikāgas konvenciju vai attiecības starp ES dalībvalstīm un ICAO, kuras izriet no to dalības ICAO, ir vēlams izveidot savstarpēju sadarbību starp ES un ICAO lidojumu drošības, aviācijas drošības, gaisa satiksmes pārvaldības un vides aizsardzības jomā tādā veidā, kas nodrošina standartu lielāku saskaņotību un attiecīgo darbību ciešāku koordināciju, lai panāktu ierobežoto resursu labāku izmantošanu un izvairītos no centienu dublēšanās, vienlaikus aizsargājot abu pušu integritāti,
   TĀ KĀ puses atzīst nepieciešamību tādā mērā, kā prasīts to attiecīgajos noteikumos, aizsargāt slepenu informāciju, kas saņemta no otras puses,
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   1.   Vispārīgi noteikumi
   Parakstot šo sadarbības memorandu (SM) starptautiskās civilās aviācijas interesēs, puses vienojas stiprināt to attiecības un izveidot ciešāku sadarbību lidojumu drošības, aviācijas drošības, gaisa satiksmes pārvaldības un vides aizsardzības jomā un saskaņā ar izstrādāto reglamentu sekmēt to dalību darbībās un sanāksmju apmeklēšanu novērotāja statusā.
   Šis SM neskar ES dalībvalstu tiesības un saistības saskaņā ar Čikāgas konvenciju vai attiecības starp ICAO un ES dalībvalstīm, kas izriet no dalībvalstu dalības ICAO.
   Šis SM neskar un neattiecas ne uz kādu ICAO vai ES lēmumu pieņemšanu, tostarp par standartizācijas vai noteikumu izstrādāšanas jautājumiem, bet izveido regulatīvu sadarbību šādu pasākumu sagatavošanas posmos.
   Eiropas Savienības birojs Monreālā, kas pārstāv ES ICAO galvenajā mītnē, sekmē ES un ICAO attiecības un ir galvenais ES kontaktpunkts saziņai ar ICAO visos jautājumos saistībā ar šā SM īstenošanu.
   2.   Mērķi

               2.1.

               Ar šo SM:

                           a)

                           izveido sistēmu ciešākām attiecībām starp pusēm;

                           b)

                           stiprina sadarbību starp pusēm;

                           c)

                           identificē savstarpējās sadarbības jomas starp pusēm; un

                           d)

                           nosaka noteikumus, nosacījumus un mehānismus sadarbības īstenošanai starp pusēm.

         3.   Piemērošanas joma

               3.1.

               Ar šo SM izveido sadarbību starp pusēm šādās jomās:

                           a)

                           lidojumu drošība;

                           b)

                           aviācijas drošība;

                           c)

                           gaisa satiksmes pārvaldība; un

                           d)

                           vides aizsardzība.

               3.2.

               Uz katru no šā panta 3.1. punktā minētajām jomām attiecas atsevišķi SM pielikumi.

               3.3.

               Puses var izstrādāt darbības kārtību, norādot savstarpēji apstiprinātus mehānismus un procedūras, kas nepieciešamas, lai efektīvi īstenotu šā SM pielikumos paredzētās sadarbības darbības.

               3.4.

               Saskaņā ar šo SM pieņemtie pielikumi ir šā SM sastāvdaļa.

         4.   Sadarbības veidi

               4.1.

               Puses:

                           a)

                           izveido apspriešanās, koordinācijas, sadarbības un informācijas apmaiņas mehānismus;

                           b)

                           sekmē darbības prasību un jauno tehnoloģiju un sistēmu savstarpējās izmantojamības saskaņošanu;

                           c)

                           koordinē attiecīgās revīzijas un pārbaužu programmas un rezultātus, un tehniskās palīdzības darbības, lai labāk izmantotu ierobežotos resursus un izvairītos no centienu dublēšanās;

                           d)

                           apmainās ar informāciju par atbilstību ICAO standartiem;

                           e)

                           izveido pasākumus, ar ko ES piedāvā zināšanas un resursus ICAO, tostarp norīkojot speciālistus saskaņā ar ģenerālsekretāra ekskluzīvām pilnvarām, nodrošinot tehnisko palīdzību un īpašas apmācības, ja tas ir praktiski iespējams;

                           f)

                           attiecīgā gadījumā ļauj vienai pusei piedalīties otras puses darbībās, kas saistītas ar revīzijas un pārbaužu programmām un mācību programmām, savukārt ES novērotāji var piedalīties ICAO revīzijas misijās ES dalībvalstīs tikai ar šo valstu piekrišanu, un ES norīkotie speciālisti, kas piedalās ICAO veiktajā revīzijās kā norīkoti ICAO revidenti, saglabā visas ar revīzijas misiju saistītas informācijas stingru konfidencialitāti saskaņā ar piemērojamiem ICAO noteikumiem; un

                           g)

                           neskarot jebkuras puses informācijas neizpaušanas saistības un piemērojot attiecīgos konfidencialitātes noteikumus, kas paredzēti 6. pantā, veic elektroniskas informācijas, datu un oficiālu publikāciju apmaiņu un nodrošina savstarpēju piekļuvi datubāzēm un uzlabo saites starp tām, lai savstarpēji papildinātu pušu rīcībā esošās datubāzes.

         5.   Sadarbības pasākumi

               5.1.

               Puses vienojas, kā norādīts šā SM pielikumos, kopīgi veikt turpmāk minētos sadarbības pasākumus. Puses:

                           5.1.1.

                           izveido apspriešanās, sadarbības un informācijas apmaiņas mehānismus, tostarp:

                                       a)

                                       izveido un īsteno kopīgus regulāra dialoga, apspriešanās un informācijas apmaiņas mehānismus;

                                       b)

                                       nodrošina, ka abas puses tiek savlaicīgi informētas par lēmumiem, darbībām, iniciatīvām, sanāksmēm un pasākumiem, kas attiecas uz šo SM lidojumu drošības, aviācijas drošības, gaisa satiksmes pārvaldības un vides aizsardzības jomā, un saņem attiecīgus dokumentus. Vajadzības gadījumā var rīkot instruktāžu;

                                       c)

                                       nodrošina, ka bez maksas ir pieejami visi oficiālie dokumenti un publikācijas;

                                       d)

                                       nodrošina otrai pusei piekļuvi datubāzēm un informāciju par tīmekļa vietnēm; un

                                       e)

                                       nodrošina, ka ES saņem visas ICAO vēstules valstīm, kuru temats ir saistīts ar šā SM un tā pielikumu darbības jomu, un ka ES ir elektroniska piekļuve minētajām vēstulēm;

                           5.1.2.

                           izveido sadarbības sistēmu revīzijas un pārbaužu programmu sekmīgākai koordinācijai, lai labāk izmantotu ierobežotos resursus un izvairītos no centienu dublēšanās;

                           5.1.3.

                           izveido kopīgus mehānismus programmas plānošanas un tehniskās palīdzības ciešākai koordinācijai;

                           5.1.4.

                           sadarbojas, lai veicinātu jauno tehnoloģiju un sistēmu savstarpēju izmantojamību pasaules mērogā, un izveido kopīgus mehānismus sadarbības stiprināšanai jauno tehnoloģiju izmantošanas jomā;

                           5.1.5.

                           nodrošina, ka laikus notiek savstarpēja apspriešanās, kuras mērķis ir uzlabot noteikumu, politikas, pieejas un ICAO standartu un ieteicamās prakses (SARPs) koordināciju un saskaņotību;

                           5.1.6.

                           izveido darbības kārtību zināšanu un resursu apmaiņas veicināšanai, kā norādīts turpmāk:

                                       a)

                                          ICAO nodrošina ES zināšanas un konsultācijas par SARPs īstenošanas paraugpraksi;

                                       b)

                                       ES nodrošina ICAO zināšanas, tostarp norīkojot speciālistus ICAO Sekretariātā;

                                       c)

                                       ES cenšas sniegt ICAO finansiālu ieguldījumu, lai segtu šā SM īstenošanas gaitā radušās izmaksas, ieskaitot administratīvās izmaksas, izmaksas par dokumentiem, publikācijām un saistītiem pakalpojumiem, izmaksas par telpu izmantošanu ICAO galvenajā mītnē un informācijas tehnoloģiju izmaksas;

                                       d)

                                       ES cenšas sniegt ICAO finansiālu ieguldījumu, lai atbalstītu ICAO tehniskās sadarbības programmas un citas ICAO darbības, par kurām vienojas apvienotajā komitejā, saskaņā ar Finanšu un administratīvo pamatnolīgumu (FAFA); un

                                       e)

                                       jebkuru jaunu sistēmu un nosacījumus speciālistu norīkošanai un finansiālajam ieguldījumam, ko ICAO saņem saskaņā ar šo SM, nosaka, šim mērķim izveidojot darbības kārtību, par ko vienojas apvienotajā komitejā. Šajā darbības kārtībā ietver iespēju ES lūgt no ICAO finanšu informāciju saistībā ar minētajiem ieguldījumiem;

                           5.1.7.

                           informē viena otru par visām attiecīgajām mācību programmām un vajadzības gadījumā veicina otras puses dalību tajās;

                           5.1.8.

                           kopīgi organizē attiecīgus pasākumus un vajadzības gadījumā koordinē pasākumus.

         6.   Konfidencialitāte

               6.1.

               Katra puse veic visus pamatotos preventīvos pasākumus, kādi nepieciešami, lai aizsargātu no neatļautas izpaušanas informāciju, kas saņemta saskaņā ar šo SM un tā pielikumiem. Puse, sniedzot informāciju otrai pusei, var norādīt informācijas daļas, ko tā uzskata par neizpaužamām.

               6.2.

               Puses vienojas tādā apmērā, kādā prasīts to attiecīgajos likumos, noteikumos un tiesību aktos, aizsargāt slepenu informāciju, kas saņemta no otras puses, piemērojot šo SM un tā pielikumus.

               6.3.

               Jo īpaši puses, ievērojot to attiecīgos likumus, noteikumus un tiesību aktus, neizpauž informāciju, ko tās saņēmušas viena no otras saskaņā ar šo SM un tā pielikumiem un kas tiek uzskatīta par patentētu informāciju. Šādu informāciju pienācīgi apzīmē saskaņā ar pušu attiecīgajiem noteikumiem.

               6.4.

               Ja nepieciešams, puses vienojas par darbības kārtību saistībā ar turpmākām procedūrām tādas slepenas informācijas aizsardzībai, kas sniegta saskaņā ar šo SM un tā pielikumiem. Šādas procedūras ietver iespēju katrai pusei pārbaudīt, kādus aizsardzības pasākumus ieviesusi otra puse.

         7.   Pušu apvienotā komiteja

               7.1.

               Apvienoto komiteju veido abu pušu pārstāvji. Par apvienotās komitejas priekšsēdētājiem ieceļ pa vienam pārstāvim no katras puses. Apvienotā komiteja atbild par šā SM pielikumu efektīvu darbību, tostarp par pielikumu pieņemšanu.

               7.2.

               Apvienotās komitejas sanāksmi rīko vismaz reizi gadā, lai pārskatītu šā SM pielikumu īstenošanu, un šī sanāksme jāorganizē rentabli. Katra puse jebkurā laikā var pieprasīt, lai tiktu sarīkota apvienotās komitejas sanāksme.

               7.3.

               Apvienotā komiteja var izskatīt visus jautājumus, kas saistīti ar šā SM pielikumu darbību un īstenošanu. Jo īpaši tā:

                           a)

                           risina visus jautājumus saistībā ar šā SM pielikumu piemērošanu un īstenošanu;

                           b)

                           izskata veidus, kā uzlabot šā SM pielikumu darbību, un attiecīgā gadījumā sniedz pusēm ieteikumus par to grozījumiem;

                           c)

                           nepārsniedzot pielikumu darbības jomu, pieņem šā SM pielikumus un darbības kārtību pielikumus, kā arī to grozījumus;

                           d)

                           izskata jautājumus par finansēm un resursiem, kas saistīti ar šā SM un tā pielikumu īstenošanu; un

                           e)

                           risina visas domstarpības un strīdus par šā SM un tā pielikumu interpretāciju un piemērošanu.

               7.4.

               Apvienotā komiteja darbojas, pamatojoties uz vienošanos starp abu pušu priekšsēdētājiem.

         8.   Strīda izšķiršana

               8.1.

               Katra puse var pieprasīt apspriešanos ar otru pusi par jebkādu ar šo SM saistītu jautājumu. Otra puse nekavējoties atbild uz šādu pieprasījumu un sāk apspriešanos laikā, par ko puses vienojas 45 dienās.

               8.2.

               Puses pieliek visas pūles, lai jebkuras domstarpības, kas starp tām radušās, īstenojot to sadarbību saskaņā ar šo SM, atrisinātu, apspriežoties pēc iespējas zemākā tehniskā līmenī.

               8.3.

               Ja domstarpības neizdodas atrisināt, kā noteikts šā panta 8.2. punktā, jebkura puse var nodot strīdu izskatīšanai apvienotajā komitejā, kas jautājumu apspriež saskaņā ar šā SM 7. pantu, lai to atrisinātu sarunās.

               8.4.

               Neskarot šā panta 8.1. līdz 8.3. punktu, FAFA noteikumus par strīdu izšķiršanu piemēro, izskatot jebkuru strīdu, kas saistīts ar finanšu pārvaldības jautājumiem.

               8.5.

               Neko šajā SM neuzskata par atteikšanos no jebkādām pušu privilēģijām vai imunitātēm.

         9.   Stāšanās spēkā, grozījumi un izbeigšana

               9.1.

               Līdz spēkā stāšanās dienai šo SM piemēro provizoriski, sākot no tā parakstīšanas dienas.

               9.2.

               Šis SM stājas spēkā, kad puses viena otrai ir rakstiski paziņojušas, ka to attiecīgās iekšējās procedūras, kas nepieciešamas, lai tas stātos spēkā, ir pabeigtas, un SM paliek spēkā līdz tā izbeigšanai.

               9.3.

               Katra puse jebkurā laikā var izbeigt šo SM. Šāda izbeigšana notiek, vienai pusei sešus mēnešus iepriekš rakstveidā paziņojot par to otrai pusei, ja vien minētais paziņojums par izbeigšanu netiek atsaukts, pusēm savstarpēji vienojoties pirms šī laikposma beigām.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen
         Per la Unió Europea

         За Международната организация за гражданско въздухоплаване
         Por la Organización Internacional de Aviación Civil
         Za Mezinárodní organizaci pro civilní letectví
         For Organisationen for International Civil Luftfart
         Für die Internationale Zivilluftfahrt-Organisation
         Rahvusvahelise Tsiviillennunduse Organisatsiooni nimel
         Για τη Διεθνή Οργάνωση Πολιτικής Αεροπορίας
         For The International Civil Aviation Organisation
         Pour l’Organisation de l’aviation civile internationale
         Per l’Organizzazione internazionale dell’aviazione civile
         Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas vārdā
         Tarptautinės Civilinės aviacijos organizacijos vardu
         A Nemzetközi Polgári Repülési Szervezet részéről
         Għall-Organizzazzjoni tal-Avjazzjoni Ċivili Internazzjonali
         Voor de Internationale Burgerluchtvaartorganisatie
         W imieniu Organizacji Międzynarodowego Lotnictwa Cywilnego
         Pela Organização da Aviação Civil Internacional
         Pentru Organizația Aviației Civile Internaționale
         Za Medzinárodnú organizáciu civilného letectva
         Za Mednarodno organizacijo civilnega letalstva
         Kansainvälisen siviili-ilmailujärjestön puolesta
         För internationella civila luftfartsorganisationen


title: Padomes Lēmums 2011/781/KĀDP ( 2011. gada 1. decembris ) par Eiropas Savienības Policijas misiju ( EUPM ) Bosnijā un Hercegovinā ( BiH )

text:
               2.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 319/51

         PADOMES LĒMUMS 2011/781/KĀDP
   (2011. gada 1. decembris)
   par Eiropas Savienības Policijas misiju (EUPM) Bosnijā un Hercegovinā (BiH)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu, 42. panta 4. punktu un 43. panta 2. punktu,
   ņemot vērā priekšlikumu, ko iesniegusi Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2009. gada 8. decembrī pieņēma Lēmumu 2009/906/KĀDP (1) par Eiropas Savienības Policijas misiju (EUPM) Bosnijā un Hercegovinā (BiH). Minētais lēmums zaudē spēku 2011. gada 31. decembrī.

               (2)

                  EUPM būtu jāturpina līdz 2012. gada 30. jūnijam.

               (3)

                  EUPM vadības un kontroles struktūrai nevajadzētu ietekmēt misijas vadītāja līgumsaistības ar Komisiju, īstenojot EUPM budžetu.

               (4)

                  EUPM vajadzībām būtu jāaktivizē Informācijas analīzes un sakaru centrs.

               (5)

                  EUPM īstenos situācijā, kas var pasliktināties un varētu traucēt sasniegt Savienības ārējās darbības mērķus, kuri ir izklāstīti Līguma par Eiropas Savienību (LES) 21. pantā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Misija
   1.   Bosnijā un Hercegovinā (BiH) izvērsto Eiropas Savienības Policijas misiju (EUPM), kas ir izveidota ar Vienoto rīcību 2002/210/KĀDP (2), turpina laikposmā no 2012. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 30. jūnijam.
   2.   EUPM darbojas saskaņā ar 2. pantā izklāstīto pamatuzdevumu un veic 3. pantā izklāstītos svarīgākos uzdevumus.
   2. pants
   Pamatuzdevums

      EUPM – kā daļa no plašākas tiesiskuma pieejas BiH un visā reģionā – atbalsta attiecīgas BiH tiesībaizsardzības iestādes un krimināltiesību sistēmu, tām apkarojot organizēto noziedzību un korupciju, stiprinot policijas un prokuratūras sadarbību un sekmējot reģionālo un starptautisko sadarbību.

      EUPM sniedz operatīvus ieteikumus Eiropas Savienības īpašajam pārstāvim (ESĪP), palīdzot viņam pildīt uzdevumus. Ar savu darbu un izmantojot kontaktus visā BiH, EUPM dod ieguldījumu plašākos centienos nodrošināt, lai Savienība būtu pilnīgi informēta par Bosnijas un Hercegovinas notikumiem.
   Lai beigtu misiju, EUPM sagatavo pārējo galveno uzdevumu nodošanu ESĪP birojam.

      EUPM atbalsta kopējās drošības un aizsardzības politikas (KDAP) noliktavu pagaidu režīmu, kamēr tiek izveidots pastāvīgais noliktavu režīms.
   3. pants
   Svarīgākie misijas uzdevumi
   Lai EUPM īstenotu tai uzticētos mērķus, svarīgākie misijas uzdevumi ir šādi:

               1)

               sniegt stratēģiskus ieteikumus tiesībaizsardzības iestādēm un politiskām iestādēm BiH attiecībā uz organizētās noziedzības un korupcijas apkarošanu;

               2)

               veicināt un sekmēt koordinācijas un sadarbības mehānismus gan vertikāli, gan horizontāli starp attiecīgajām tiesībaizsardzības iestādēm, īpašu uzmanību pievēršot valsts mēroga tiesībaizsardzības iestādēm;

               3)

               nodrošināt EUPM uzdevumu sekmīgu nodošanu ESĪP birojam;

               4)

               veicināt Savienības un dalībvalstu pasākumu koordināciju tiesiskuma jomā.

         4. pants
   Misijas struktūra
   1.   EUPM ir šādi elementi:

               a)

               galvenais štābs atrodas Sarajevā, un tajā ir misijas vadītājs, kā arī saskaņā ar operācijas plānu (OPLAN) paredzētais personāls;

               b)

               četri vietējie biroji atrodas Sarajevā, Banjalukā, Mostarā un Tuzlā.

         2.   Uz minētajiem elementiem attiecas sīkāk izstrādāti OPLAN paredzēti mehānismi.
   5. pants
   Civilais operāciju komandieris
   1.   Civilās plānošanas un īstenošanas centra direktors ir EUPM civilais operāciju komandieris.
   2.   Civilais operāciju komandieris īsteno stratēģisku EUPM vadību un kontroli Politikas un drošības komitejas (PDK) politiskā kontrolē saskaņā ar tās stratēģiskajām norādēm un Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP) vispārējā vadībā.
   3.   Civilais operāciju komandieris nodrošina Padomes un PDK lēmumu pienācīgu un efektīvu īstenošanu, tostarp vajadzības gadījumā dodot stratēģiskus norādījumus misijas vadītājam un sniedzot viņam ieteikumus un tehnisku atbalstu.
   4.   Norīkotais personāls turpina darboties norīkotājas valsts iestāžu vai attiecīgas Savienības iestādes pilnīgā pakļautībā. Valstu iestādes nodod sava personāla, grupu un vienību darbības kontroli civilajam operāciju komandierim.
   5.   Civilajam operāciju komandierim ir vispārēja atbildība par to, lai nodrošinātu, ka Savienības pienākums rūpēties par personālu tiek pienācīgi izpildīts.
   6.   Vajadzības gadījumā civilais operāciju komandieris un ESĪP savstarpēji apspriežas.
   6. pants
   Misijas vadītājs
   1.   Misijas vadītājs ir atbildīgs par EUPM vadību un kontroli operācijas vietā un to īsteno.
   2.   Misijas vadītājs pēc civilā operāciju komandiera norādījumiem īsteno nosūtītāju valstu personāla, grupu un vienību vadību un kontroli, kā arī atbild par administratīviem un apgādes jautājumiem, arī par EUPM rīcībā nodotiem aktīviem, līdzekļiem un informāciju.
   3.   Misijas vadītājs dod norādes visam EUPM personālam, lai uz vietas efektīvi īstenotu EUPM, uzņemoties tās darba koordināciju un ikdienas vadību saskaņā ar stratēģiskiem civilā operāciju komandiera norādījumiem.
   4.   Misijas vadītājs ir atbildīgs par EUPM budžeta izpildi. Šajā nolūkā misijas vadītājs slēdz līgumu ar Komisiju.
   5.   Misijas vadītājs ir atbildīgs par personāla disciplināru kontroli. Norīkoto darbinieku disciplināro uzraudzību īsteno attiecīgā valsts vai Savienības iestāde.
   6.   Misijas vadītājs pārstāv EUPM operāciju teritorijā un nodrošina tās pienācīgu pamanāmību.
   7.   Misijas vadītājs attiecīgā gadījumā saskaņo rīcību ar citiem Savienības darbību veicējiem, kas darbojas uz vietas. Neskarot komandķēdi, misijas vadītājs uz vietas saņem politiskas norādes no ESĪP.
   7. pants

      EUPM personāls
   1.   EUPM personāla skaits un kompetence atbilst 2. pantā izklāstītajam pamatuzdevumam, 3. pantā izklāstītajiem svarīgākajiem misijas uzdevumiem un 4. pantā izklāstītajai struktūrai.
   2.   EUPM personālu galvenokārt norīko dalībvalstis vai Savienības iestādes. Katra dalībvalsts vai Savienības iestāde sedz ar tās norīkotajiem darbiniekiem saistītās izmaksas, arī ceļa izdevumus uz dislokācijas vietu un no tās, algas, medicīniskās aprūpes izdevumus un pabalstus, izņemot attiecīgas dienasnaudas, kā arī piemaksas par grūtībām un risku.
   3.   Vajadzības gadījumā EUPM uz līguma pamata var pieņemt darbā arī starptautisku civilu personālu un vietēju personālu, ja vajadzīgos uzdevumus nevar veikt dalībvalstu norīkots personāls. Izņēmuma kārtā un pienācīgi pamatotos gadījumos, ja no dalībvalstīm nav pieteikušies kvalificēti darbinieki, attiecīgā gadījumā uz līguma pamata var pieņemt darbā iesaistītu trešo valstu valstspiederīgos.
   4.   Personāls ievēro īpašus misijai paredzētus obligātos operatīvos drošības standartus un misijas drošības plānu, kas atbilst Savienības drošības politikai uz vietas. Ciktāl tas attiecas uz tādas klasificētas ES informācijas aizsardzību, kuru personālam uztic pienākumu izpildes gaitā, viss personāls ievēro drošības principus un obligātos standartus, kas paredzēti Padomes Lēmumā 2011/292/ES (2011. gada 31. marts) par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai (3).
   8. pant
   Misijas un EUPM personāla statuss
   1.   Veic vajadzīgos pasākumus, lai EUPM darbības laikā spēku nezaudētu 2002. gada 4. oktobra Nolīgums starp Savienību un BiH par EUPM darbību BiH.
   2.   Valsts vai Savienības iestāde, kas ir norīkojusi kādu personāla locekli, ir atbildīga par sūdzību izskatīšanu saistībā ar norīkojumu, ja sūdzību iesniedz personāla loceklis vai ir saņemta sūdzība par viņu. Attiecīgā valsts vai Savienības iestāde ir atbildīga par lietas ierosināšanu pret norīkoto personu.
   3.   Nodarbinātības nosacījumus un starptautiskā un vietējā civilā personāla tiesības un pienākumus nosaka līgumos, ko misijas vadītājs noslēdz ar personāla locekļiem.
   9. pants
   Komandķēde
   1.   EUPM kā krīzes pārvarēšanas operācijas struktūrai ir vienota komandķēde.
   2.   Padomes un AP uzdevumā PDK politiski kontrolē EUPM un nosaka tās stratēģisko virzību.
   3.   Civilais operāciju komandieris PDK politiskā kontrolē un saskaņā ar tās stratēģiskām norādēm, un AP vadībā ir stratēģisks EUPM komandieris un tādā statusā dod norādes misijas vadītājam, kā arī viņu konsultē un tehniski atbalsta.
   4.   Civilais operāciju komandieris ar AP starpniecību sniedz ziņojumus Padomei.
   5.   Misijas vadītājs operācijas vietā vada un kontrolē EUPM un darbojas civilā operāciju komandiera tiešā pakļautībā.
   10. pants
   Politiska kontrole un stratēģiska vadība
   1.   Padomes un AP vārdā PDK politiski kontrolē un stratēģiski vada EUPM. Ar šo Padome pilnvaro PDK šajā sakarā pieņemt attiecīgus lēmumus saskaņā ar LES 38. panta trešo daļu. Šis pilnvarojums ietver tiesības pēc AP priekšlikuma iecelt amatā misijas vadītāju un grozīt operācijas koncepciju (CONOPS) un OPLAN. Padome patur tiesības pieņemt lēmumus par EUPM mērķiem un darbības izbeigšanu.
   2.   PDK regulāri sniedz ziņojumus Padomei.
   3.   PDK regulāri un pēc vajadzības saņem civilā operāciju komandiera un misijas vadītāja ziņojumus par jautājumiem, kas ir viņu kompetencē.
   11. pants
   Trešo valstu dalība
   1.   Neskarot Savienības lēmumu pieņemšanas patstāvību un vienoto organizatorisko sistēmu, trešās valstis var uzaicināt piedalīties EUPM, ja tās sedz ar savu norīkoto personālu saistītas izmaksas, arī algas, visu risku apdrošināšanu, dienasnaudas un ceļa izdevumus uz BiH un no tās, kā arī vajadzības gadījumā piedalās EUPM darbības izmaksu segšanā.
   2.   Trešām valstīm, kas piedalās EUPM, operāciju ikdienas vadībā ir tādas pašas tiesības un pienākumi kā dalībvalstīm.
   3.   Ar šo Padome pilnvaro PDK pieņemt attiecīgus lēmumus par dalības piedāvājumu pieņemšanu un izveidot Palīdzības sniedzēju komiteju.
   4.   Sīki izstrādātus mehānismus attiecībā uz trešo valstu dalību paredz nolīgumos, ko noslēdz saskaņā ar LES 37. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. pantu. AP var risināt sarunas par tādiem nolīgumiem. Ja Savienība ar kādu trešo valsti noslēdz nolīgumu, kurā paredz sistēmu attiecīgās trešās valsts dalībai Savienības krīzes pārvarēšanas operācijās, tādu nolīgumu piemēro saistībā ar EUPM.
   12. pants
   Finanšu mehānismi
   1.   Finanšu atsauces summa, kas paredzēta ar EUPM saistīto izdevumu segšanai laikposmā no 2012. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 30. jūnijam, ir EUR 5 250 000.
   2.   Visus izdevumus pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam. Saskaņā ar Finanšu regulu misijas vadītājs var slēgt tehniskus nolīgumus ar dalībvalstīm, iesaistītām trešām valstīm un citiem starptautiskiem dalībniekiem par EUPM ekipējuma, pakalpojumu un telpu nodrošināšanu. Misijas vadītājs ir atbildīgs par noliktavas pārvaldību, kurā glabājas izmantojamās iekārtas, kas var tikt izmantotas arī steidzamām vajadzībām sakarā ar KDAP dislocēšanu. Piegādes konkursos var piedalīties iesaistīto trešo valstu un uzņēmējvalsts valstspiederīgie.
   3.   Misijas vadītājs ir Komisijas pārraudzībā un sniedz tai pilnīgu pārskatu par darbībām, ko viņš veic saistībā ar savu līgumu.
   4.   Paredzot finanšu noteikumus, jāņem vērā EUPM operatīvās vajadzības, tostarp ekipējuma un vienību savietojamība.
   5.   Ar EUPM saistītie izdevumi ir atbilstīgi no 2012. gada 1. janvāra.
   13. pants
   Drošība
   1.   Saskaņojot darbības ar Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) Drošības direktorātu, civilais operāciju komandieris vada misijas vadītāja veikto EUPM drošības pasākumu plānošanu un nodrošina to pienācīgu un efektīvu īstenošanu saskaņā ar 5. un 9. pantu.
   2.   Misijas vadītājs ir atbildīgs par EUPM drošību un EUPM piemēroto obligāto drošības prasību ievērošanu saskaņā ar Savienības politiku par tāda personāla drošību, ko izvieto ārpus Savienības, lai veiktu operācijas saskaņā ar LES V sadaļu un instrumentiem, kas to papildina.
   3.   Misijas vadītājam palīdz vecākā misijas drošības amatpersona (SMSO), kas ir pakļauta misijas vadītājam un kam ir ciešas darba attiecības ar EĀDD Drošības direktorātu.
   4.   Misijas vadītājs, apspriežoties ar EĀDD Drošības direktorātu, četros vietējos birojos ieceļ drošības ierēdņus, kas SMSO pakļautībā ir atbildīgi par attiecīgo EUPM elementu visu drošības aspektu ikdienas vadību.
   5.   Pirms savu pienākumu izpildes sākšanas EUPM personāls saskaņā ar OPLAN pabeidz obligātas drošības apmācības. Tāpat personālam uz vietas regulāri rīko zināšanu nostiprināšanas mācības, ko organizē SMSO.
   14. pants
   Koordinācija
   1.   Neskarot komandķēdi, misijas vadītājs cieši koordinē darbības ar Savienības delegāciju BiH, nodrošinot konsekventas Savienības darbības BiH atbalstam.
   2.   Misijas vadītājs cieši koordinē darbības ar Savienības pārstāvniecību vadītājiem BiH.
   3.   Misijas vadītājs sadarbojas ar citiem starptautiskiem dalībniekiem Bosnijā un Hercegovinā, jo īpaši ar Eiropas Drošības un sadarbības organizāciju, Eiropas Padomi un Starptautisko Kriminālizmeklēšanas apmācību palīdzības programmu.
   15. pants
   Klasificētas informācijas izpaušana
   1.   AP, ievērojot Lēmumu 2011/292/ES, attiecīgos gadījumos un saskaņā ar EUPM vajadzībām ir pilnvarots nodot ar šo lēmumu saistītām trešām valstīm klasificētu ES informāciju un EUPM vajadzībām izstrādātus dokumentus ar slepenības pakāpi līdz “RESTREINT UE”.
   2.   AP ir arī pilnvarots – ja rodas īpašas un steidzamas operatīvas vajadzības – saskaņā ar Lēmumu 2011/292/ES nodot uzņēmējvalstij klasificētu ES informāciju un EUPM vajadzībām izstrādātus dokumentus ar slepenības pakāpi līdz “RESTREINT UE”. Visos pārējos gadījumos tādu informāciju un dokumentus uzņēmējvalstij nodod saskaņā ar procedūrām, kas atbilst līmenim, kādā uzņēmējvalsts sadarbojas ar Savienību.
   3.   AP ir pilnvarots ar šo lēmumu saistītām trešām valstīm nodot neklasificētus ES dokumentus, kas ir saistīti ar Padomes apspriedēm attiecībā uz EUPM un uz ko saskaņā ar Padomes reglamenta (4) 6. panta 1. punktu attiecas pienākums glabāt dienesta noslēpumu.
   16. pants
   Informācijas analīzes un sakaru centrs

      EUPM vajadzībām aktivizē Informācijas analīzes un sakaru centru.
   17. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   To piemēro no 2012. gada 1. janvāra līdz 2012. gada 30. jūnijam.

      Briselē, 2011. gada 1. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  OV L 322, 9.12.2009., 22. lpp.

      (2)  OV L 70, 13.3.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 141, 27.5.2011., 17. lpp.

      (4)  Padomes Lēmums 2009/937/ES (2009. gada 1. decembris), ar ko pieņem Padomes reglamentu (OV L 325, 11.12.2009., 35. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2015/2108 (2015. gada 16. novembris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas Pakalpojumu tirdzniecības padomē, lai paziņotu par preferenciālo režīmu, ko Savienība paredz piešķirt vismazāk attīstīto valstu, kuras ir dalībnieces, pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem, un tiektos iegūt apstiprinājumu attiecībā uz preferenciālo režīmu, kas pārsniedz tirgus piekļuvi

text:
               21.11.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 305/47

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/2108
   (2015. gada 16. novembris)
   par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas Pakalpojumu tirdzniecības padomē, lai paziņotu par preferenciālo režīmu, ko Savienība paredz piešķirt vismazāk attīstīto valstu, kuras ir dalībnieces, pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem, un tiektos iegūt apstiprinājumu attiecībā uz preferenciālo režīmu, kas pārsniedz tirgus piekļuvi
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. un 100. pantu un 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Marakešas līguma, ar ko izveido Pasaules Tirdzniecības organizāciju (“PTO”), IX pantā inter alia ir noteiktas procedūras, lai atbrīvotu no saistībām, kuras PTO dalībniekiem nosaka minētais nolīgums vai daudzpusējie tirdzniecības nolīgumi, kas paredzēti minētā nolīguma 1.A, 1.B vai 1.C pielikumā un to pielikumos.

               (2)

               2011. gadā tika pieprasīts atbrīvojums, kas PTO dalībniekiem ļautu piešķirt preferenciālu režīmu vismazāk attīstīto valstu, kuras ir dalībnieces, pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem, vienlaikus nepiešķirot tādu pašu režīmu līdzīgiem visu pārējo PTO dalībnieku pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem, tādējādi izņēmuma kārtā atkāpjoties no Vispārējās vienošanās par pakalpojumu tirdzniecību (“GATS”) II panta 1. punkta saistībām. Savienības nostāja, ar kuru tiek atbalstīts minētais atbrīvojums, tika pieņemta ar Padomes Lēmumu 2012/8/ES (1).

               (3)

               PTO Ministru konference 2011. gada 17. decembrī pieņēma lēmumu, ar ko PTO dalībniekiem atļauj piešķirt šādu preferenciālu režīmu vismazāk attīstīto valstu, kuras ir dalībnieces, pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem 15 gadus. Ievērojot minēto lēmumu PTO dalībniekiem, kuri piešķir preferenciālu režīmu, ir jāiesniedz paziņojums Pakalpojumu tirdzniecības padomē (“PTP”), un preferenciāls režīms attiecībā uz tādu pasākumu piemērošanu, kuri nav aprakstīti GATS XVI pantā, jāapstiprina PTP saskaņā ar tās procedūrām.

               (4)

               PTO Ministru konference savā 2013. gada 7. decembra lēmumā atkārtoti izteica prasību, ka PTP ir jāapstiprina tādu pasākumu piemērošana, kuri nav aprakstīti GATS XVI pantā.

               (5)

               Ar Padomes Lēmumu (ES) 2015/1570 (2) tika pieņemta Savienības nostāja apstiprināt to preferenciālo režīmu, kuru paziņojuši PTO dalībnieki, kas nav Savienība un tās dalībvalstis, attiecībā uz vismazāk attīstīto valstu, kuras ir dalībnieces, pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem par tādu pasākumu piemērošanu, kuri nav aprakstīti GATS XVI pantā.

               (6)

               Saskaņā ar PTO Ministru konferences 2011. gada 17. decembra un 2013. gada 7. decembra lēmumiem Savienība 2015. gada 30. jūlijā norādīja PTP uz nodomu paziņot, ievērojot savas nepieciešamās iekšējās procedūras, par preferenciālo režīmu, ko Savienība paredz piešķirt vismazāk attīstīto valstu, kuras ir dalībnieces, pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem.

               (7)

               Tas ir Savienības attīstības mērķu interesēs un veicinās sarunu noslēgšanu sadaļā par pakalpojumiem saistībā ar Dohas attīstības programmu, ka Savienība tiecas iegūt apstiprinājumu attiecībā uz preferenciālo režīmu, kas pārsniedz tirgus piekļuvi, ko tā paredz piešķirt vismazāk attīstīto valstu, kuras ir dalībnieces, pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem, īpašu uzmanību pievēršot piešķirtajām preferencēm attiecībā uz fizisku personu pagaidu uzturēšanos pakalpojumu sniegšanas nolūkā, lai radītu stimulus atpakaļuzņemšanas saistību izpildei saskaņā ar starptautiskajām tiesībām, īstenotu spēkā esošos atpakaļuzņemšanas nolīgumus un noslēgtu jaunus nolīgumus ar noteikumu, ka vismazāk attīstītās valstis, kas ir dalībnieces, sadarbojas ar Savienību migrācijas pārvaldības jautājumā.

               (8)

               Ir lietderīgi noteikt, ka nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem PTP, ir paziņot par preferenciālo režīmu, ko Savienība paredz piešķirt vismazāk attīstīto valstu, kuras ir dalībnieces, pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem, un tiekties iegūt apstiprinājumu attiecībā uz preferenciālo režīmu, kas pārsniedz tirgus piekļuvi,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem PTP, ir paziņot PTP par preferenciālo režīmu, ko Savienība paredz piešķirt vismazāk attīstīto valstu, kuras ir dalībnieces, pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem, kā izklāstīts PTO dokumentā S/C/N/840, saskaņā ar PTO Ministru konferences 2011. gada 17. decembra un 2013. gada 7. decembra lēmumiem un tiekties iegūt apstiprinājumu PTP attiecībā uz preferenciālo režīmu, kas pārsniedz tirgus piekļuvi.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2015. gada 16. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         F. ETGEN

      (1)  Padomes Lēmums 2012/8/ES (2011. gada 14. decembris) par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas ministru konferencē par atbrīvojuma piešķiršanu, lai ļautu noteikt preferenču režīmu vismazāk attīstīto valstu pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem (OV L 4, 7.1.2012., 16. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/1570 (2015. gada 18. septembris), ar ko nosaka nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas Pakalpojumu tirdzniecības padomē saistībā ar tā preferenciālā režīma apstiprināšanu, kuru paziņojuši PTO dalībnieki, kas nav Savienība un tās dalībvalstis, attiecībā uz vismazāk attīstīto valstu, kuras ir dalībnieces, pakalpojumiem un pakalpojumu sniedzējiem, izņemot tos, kas aprakstīti GATS XVI pantā (OV L 245, 22.9.2015., 6. lpp.).


title: Padomes Lēmums (1985. gada 20. decembris) par tādu programmu un pasākumu pieņemšanu Kopienas vārdā, kuri attiecas uz dzīvsudraba un kadmija izplūdi, saskaņā ar Konvenciju par jūras piesārņošanas novēršanu no sauszemes avotiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31985D0613

Oficiālais Vēstnesis L 375 , 31/12/1985 Lpp. 0020 - 0044 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 7 Lpp. 0088  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 15 Sējums 6 Lpp. 0135  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 7 Lpp. 0088  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 15 Sējums 6 Lpp. 0135

		Padomes Lēmums(1985. gada 20. decembris)par tādu programmu un pasākumu pieņemšanu Kopienas vārdā, kuri attiecas uz dzīvsudraba un kadmija izplūdi, saskaņā ar Konvenciju par jūras piesārņošanas novēršanu no sauszemes avotiem(85/613/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 235. pantu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],tā kā 1975. gada 3. martā Kopiena apstiprināja Konvenciju par jūras piesārņošanas novēršanu no sauszemes avotiem [3];tā kā Kopiena ir arī kļuvusi par minētās konvencijas līgumslēdzēju pusi;tā kā Parīzes komisijai, kas realizē konvenciju, ir bijušas sarunas par programmām un pasākumiem, kuri attiecas uz dzīvsudraba un kadmija izplūdi, un Kopienai ir lūgts tos apstiprināt rakstveidā līdz 1985. gada 31. decembrim;tā kā šo programmu un pasākumu noteikumi ir saskaņā ar noteikumiem, kas ir Kopienas direktīvās par šo priekšmetu, proti Direktīvā 76/464/EEK [4], 83/513/EEK [5] un 84/156/EEK [6];tā kā tāpēc Kopienai vēlams apstiprināt minētās programmas un pasākumus;tā kā Līgumā nav paredzētas šim nolūkam vajadzīgās pilnvaras, izņemot tās, kas noteiktas 235. pantā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.Vienīgais pants1. Kopienas vārdā Padome apstiprina programmas un pasākumus, kuri attiecas uz dzīvsudraba un kadmija izplūdi, saskaņā ar Konvenciju par jūras piesārņošanas novēršanu no sauszemes avotiem.Minēto programmu un pasākumu teksti ir pievienoti šim lēmumam.2. Padomes priekšsēdētājs ir pilnvarots iecelt personu vai personas, kas ir pilnvarota(s) šo apstiprinājumu paziņot Parīzes komisijai līdz 1985. gada 31. decembrim. decembrīBriselē, 1985. gada 20. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsR. Krieps[1] OV Nr. C 286, 9.11.1985., 4. lpp.[2] OV Nr. C 352, 31.12.1985.[3] OV Nr. L 194, 25.7.1975., 5. lpp.[4] OV Nr. L 129, 18.5.1976., 23. lpp.[5] OV Nr. L 291, 24.10.1983., 1. lpp.[6] OV Nr. L 74, 17.3.1984., 49. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSPARCOM Lēmums 85/1PROGRAMMAS UN PASĀKUMI(1985. gada 5. jūnijs)par dzīvsudraba izplūdes robežvērtībām un kvalitātes mērķiem nozarēs, kas nav sārmu metālu hlorīdu elektrolīzes rūpniecībaKOMISIJA, KAS IZVEIDOTA SASKAŅĀ AR KONVENCIJU PAR JŪRAS PIESĀRŅOŠANAS NOVĒRŠANAS NO SAUSZEMES AVOTIEM, KURA PARAKSTĪTA PARĪZĒ 1974. GADA 4. JŪNIJĀ,ņemot vērā konvencijas noteikumus un jo īpaši tās 18. panta 3. punktu,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDAS PROGRAMMAS UN PASĀKUMUS.1. pants1. Rūpniecības nozarēs, kas nav sārmu metālu hlorīdu elektrolīzes rūpniecība, katrai dzīvsudraba izplūdei jūras zonā, kura definēta konvencijas 3.a pantā, vai ūdenstecēs, kas ietekmē jūras zonu, vajadzīga attiecīgās līgumslēdzējas puses kompetentās iestādes iepriekšēja atļauja. Šādās atļaujās nosaka emisijas standartus izplūdei, un tos periodiski pārskata.2. Emisijas standarti nedrīkst pārsniegt robežvērtības, kas noteiktas 3. punktā tālāk, izņemot gadījumu, kad līgumslēdzēja puse piemēro kvalitātes mērķus atbilstīgi II un IV pielikumam.3. Robežvērtības, termiņi, kuros jānodrošina atbilstība šīm robežvērtībām, un izplūdes uzraudzības procedūra ir noteikta I pielikumā. Robežvērtības parasti piemēro vietā, kur notekūdeņi, kas satur dzīvsudrabu, iztek no rūpniecības uzņēmuma.Ja dzīvsudrabu saturošus notekūdeņus apstrādā ārpus rūpniecības uzņēmuma esošā attīrīšanas iekārtā, kas paredzēta dzīvsudraba atdalīšanai, tad attiecīgā līgumslēdzēja puse var atļaut robežvērtības piemērot vietā, kur notekūdeņi iztek no attīrīšana iekārtas.4. Neskarot to saistības, kas izriet no 1., 2. un 3. punkta, un konvencijas noteikumus, līgumslēdzējas puses jauniem uzņēmumiem var piešķirt atļaujas tikai tad, ja šie uzņēmumi piemēro standartus, kuri atbilst labākajiem pieejamiem tehniskajiem līdzekļiem, kad tas ir vajadzīgs piesārņojuma novēršanai un likvidēšanai.Neatkarīgi no metodes, ko līgumslēdzēja puse pieņem, gadījumos, kad tehnisku iemeslu dēļ paredzētie pasākumi neatbilst labākajiem pieejamiem tehniskajiem līdzekļiem, tā pirms atļaujas piešķiršanas sniedz Komisijai pierādījumus, kuri apstiprina minēto iemeslu esamību. Komisija savā nākamajā sanāksmē izskata iesniegto informāciju.5. Šajās programmās un pasākumos "jauns uzņēmums" ir:- rūpniecības uzņēmums, kurš sācis darboties pēc šo programmu vai pasākumu pieņemšanas,- esošs rūpniecības uzņēmums, kurā dzīvsudraba apstrādes jauda ir būtiski palielināta pēc šo programmu un pasākumu pieņemšanas.6. Analīzes standartmetode dzīvsudraba klātbūtnes noteikšanai ir III pielikuma 1. punktā. Citas metodes var izmantot ar nosacījumu, ka šādu metožu noteikšanas robežas, precizitāte un pareizība ir vismaz tikpat augsta kā tām metodēm, kas noteiktas III pielikuma 1. punktā. Notekūdeņu plūsmas mērījumu pareizībai jābūt tādai, kāda noteikta III pielikuma 2. punktā.2. pants1. Līgumslēdzējas puses izstrādā speciālas programmas dzīvsudraba izplūdēm no daudziem avotiem, kas nav rūpniecības uzņēmumi un kam faktiski nevar piemērot 1. pantā noteiktos emisijas standartus.2. Šo speciālo programmu mērķis ir novērst vai likvidēt piesārņojumu. Tajās iekļauj piemērotākos pasākumus un metodes dzīvsudraba aizstāšanai, uzkrāšanai un pārstrādei.3. Speciālo programmu izpildi sāk tiklīdz iespējams un katrā gadījumā ne vēlāk kā 1989. gada 1. jūlijā, un to dara zināmu Komisijai.3. pantsAttiecīgās līgumslēdzējas puses konvencijas piemērošanas jomā uzrauga ūdens vidi, ko ietekmē izplūde. Ja izplūde ietekmē vairāk nekā vienas līgumslēdzējas puses ūdeņus, tad attiecīgās līgumslēdzējas puses sadarbojas, lai saskaņotu uzraudzības procedūras.4. pants1. Ik pa četru gadu intervāliem Komisija salīdzinoši novērtē šo līgumslēdzēju pušu programmu un pasākumu izpildi, pamatojoties uz informāciju, ko tā saņem no šīm līgumslēdzējām pusēm, ievērojot konvencijas 17. pantu. Attiecīgajai informācijai īpaši jāsatur:- ziņas par atļaujām, kurās paredzēti emisijas standarti dzīvsudraba izplūdei,- rezultāti, kas iegūti no savāktās informācijas vai uzskaites, kura attiecas uz dzīvsudrabu, kas izplūdis jūras zonā un ūdenstecēs, kuras ietekmē jūras zonu, kas minēta 1. panta 1. punktā,- informācija, kas noteikta IV pielikuma 2. punktā attiecībā uz tām līgumslēdzējām pusēm, kuras piemēro kvalitātes mērķus,- rezultāti, kas iegūti ūdens vides uzraudzībā saskaņā ar 3. pantu. Pēc vajadzības tos iesniedz kopējā vadības programmā.2. Ja mainās uzkrātā zinātniskā pieredze, kas galvenokārt attiecas uz dzīvsudraba toksicitāti, persistenci un akumulāciju dzīvos organismos un nogulsnēs, vai ja tiek uzlaboti labākie pieejamie tehniskie līdzekļi, tad Komisija apsver attiecīgus priekšlikumus, lai pēc vajadzības noteiktu stingrākas robežvērtības un stingrākus kvalitātes mērķus vai lai noteiktu papildu robežvērtības un papildu kvalitātes mērķus.5. pants1. Šīs programmas un pasākumus līgumslēdzējas puses izpilda līdz 1986. gada 1. janvārim.2. Līgumslēdzējas puses dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šīs programmas un pasākumi.--------------------------------------------------PARCOM Lēmums 85/2PROGRAMMAS UN PASĀKUMI(1985. GADA 5. jūnijs)par kadmija izplūdes robežvērtībām un kvalitātes mērķiemKOMISIJA, KAS IZVEIDOTA SASKAŅĀ AR KONVENCIJU PAR JŪRAS PIESĀRŅOŠANAS NOVĒRŠANU NO SAUSZEMES AVOTIEM, KURA PARAKSTĪTA PARĪZĒ 1974. GADA 4. JŪNIJĀ,ņemot vērā konvencijas noteikumus un jo īpaši tās 18. panta 3. punktu,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDAS PROGRAMMAS UN PASĀKUMUS.1. pants1. Katrai kadmija izplūdei jūras zonā, kas definēta konvencijas 3.a pantā, vai ūdenstecēs, kuras ietekmē jūras zonu, vajadzīga attiecīgās līgumslēdzējas puses kompetentās iestādes iepriekšēja atļauja. Šādās atļaujās nosaka emisijas standartus izplūdei, un tos periodiski pārskata.2. Emisijas standarti nedrīkst pārsniegt robežvērtības, kas noteiktas 3. punktā tālāk, izņemot gadījumu, kad līgumslēdzēja puse piemēro kvalitātes mērķus atbilstīgi II un IV pielikumam.3. Robežvērtības, termiņi, kuros jānodrošina atbilstība šīm robežvērtībām, un izplūdes uzraudzības procedūra ir noteikta I pielikumā. Robežvērtības parasti piemēro vietā, kur notekūdeņi, kas satur kadmiju, iztek no rūpniecības uzņēmuma.Ja kadmiju saturošus notekūdeņus apstrādā ārpus rūpniecības uzņēmuma esošā attīrīšanas iekārtā, kas paredzēta kadmija atdalīšanai, tad attiecīgā līgumslēdzēja puse var atļaut robežvērtības piemērot vietā, kur notekūdeņi iztek no attīrīšana iekārtas.4. Neskarot to saistības, kas izriet no 1., 2. un 3. punkta, un konvencijas noteikumus, līgumslēdzējas puses jauniem uzņēmumiem var piešķirt atļaujas tikai tad, ja šie uzņēmumi piemēro standartus, kas atbilst labākajiem pieejamiem tehniskajiem līdzekļiem, kad tas ir vajadzīgs piesārņojuma novēršanai un likvidēšanai.Neatkarīgi no metodes, ko līgumslēdzēja puse pieņem, gadījumos, kad tehnisku iemeslu dēļ paredzētie pasākumi neatbilst labākajiem pieejamiem tehniskajiem līdzekļiem, tā pirms atļaujas piešķiršanas sniedz Komisijai pierādījumus, kuri apstiprina minēto iemeslu esamību. Komisija savā nākamajā sanāksmē izskata iesniegto informāciju.5. "Jauns uzņēmums" ir:- rūpniecības uzņēmums, kurš sācis darboties pēc šo programmu vai pasākumu pieņemšanas,- esošs rūpniecības uzņēmums, kurā kadmija pārstrādes jauda ir būtiski palielināta pēc šo programmu un pasākumu pieņemšanas.6. Analīzes standartmetode kadmija klātbūtnes noteikšanai ir norādīta III pielikuma 1. punktā. Citas metodes var izmantot ar nosacījumu, ka šādu metožu noteikšanas robežas, precizitāte un pareizība ir vismaz tikpat augsta kā tām metodēm, kas noteiktas III pielikuma 1. punktā. Notekūdeņu plūsmas mērījumu pareizībai jābūt tādai, kāda noteikta III pielikuma 2. punktā.2. pantsAttiecīgās līgumslēdzējas puses konvencijas piemērošanas jomā uzrauga ūdens vidi, ko ietekmē izplūde. Ja izplūde ietekmē vairāk nekā vienas līgumslēdzējas puses ūdeņus, tad attiecīgās līgumslēdzējas puses sadarbojas, lai saskaņotu uzraudzības procedūras.3. pants1. Ik pa piecu gadu intervāliem Komisija salīdzinoši novērtē šo līgumslēdzēju pušu programmu un pasākumu izpildi, pamatojoties uz informāciju, ko tā saņem no šīm līgumslēdzējām pusēm, ievērojot konvencijas 17. pantu. Attiecīgajai informācijai īpaši jāsatur:- ziņas par atļaujām, kurās noteikti emisijas standarti kadmija izplūdei,- rezultāti, kas iegūti no savāktās informācijas vai uzskaites, kura attiecas uz kadmiju, kas izplūdis jūras zonā un ūdenstecēs, kuras ietekmē jūras zonu, kas minēta 1. panta 1. punktā,- informācija, kas noteikta IV pielikuma 2. punktā attiecībā uz tām līgumslēdzējām pusēm, kuras piemēro kvalitātes mērķus,- rezultāti, kas iegūti ūdens vides uzraudzībā saskaņā ar 2. pantu. Pēc vajadzības tie jāiesniedz kopējā vadības programmā.2. Ja mainās uzkrātā zinātniskā pieredze, kas galvenokārt attiecas uz kadmija toksicitāti, persistenci un akumulāciju dzīvos organismos un nogulsnēs, vai ja tiek uzlaboti labākie pieejamie tehniskie līdzekļi, tad Komisija apsver attiecīgus priekšlikumus, lai pēc vajadzības noteiktu stingrākas robežvērtības un stingrākus kvalitātes mērķus vai lai noteiktu papildu robežvērtības un papildu kvalitātes mērķus.4. pants1. Šīs programmas un pasākumus līgumslēdzējas puses izpilda līdz 1986. gada 1. janvārim.2. Līgumslēdzējas puses dara Komisijai zināmus to savu tiesību aktu noteikumus, ko tās pieņēmušas jomā, uz kuru attiecas šīs programmas un pasākumi.--------------------------------------------------ANNEXEDÉCISION PARCOM 85/1PROGRAMMES ET MESURESdu 5 juin 1985concernant les valeurs limites et les objectifs de qualité pour les rejets de mercure des secteurs autres que celui de l'électrolyse des chlorures alcalinsLA COMMISSION CRÉÉE PAR LA CONVENTION POUR LA PRÉVENTION DE LA POLLUTION MARINE D'ORIGINE TELLURIQUE, SIGNÉE À PARIS LE 4 JUIN 1974,eu égard aux dispositions de la convention, et notamment son article 18 paragraphe 3,A ARRÊTÉ LES PROGRAMMES ET MESURES CI–APRÈS:Article premier1. Tout rejet de mercure de secteurs industriels autres que celui de l'électrolyse des chlorures alcalins, dans la zone maritime définie à l'article 3a de la convention ou dans des cours d'eau qui affectent la zone maritime, fait l'objet d'une autorisation préalable délivrée par l'autorité compétente de la partie contractante concernée. De telles autorisations spécifient des normes d'émission pour le rejet et sont revues périodiquement.2. Les normes d'émission ne doivent pas dépasser les valeurs limites décrites au paragraphe 3 ci–après, sauf dans les cas ol une partie contractante applique des objectifs de qualité conformément aux annexes II et IV.3. Les valeurs limites, les délais fixés pour le respect de ces valeurs et la procédure de surveillance et de contrôle à appliquer aux rejets figurent à l'annexe I. Les valeurs limites s'appliquent normalement au point ol les eaux usées contenant du mercure sortent de l'établissement industriel.Si les eaux usées contenant du mercure sont traitées hors de l'établissement industriel dans une installation de traitement destinée à éliminer le mercure, la partie contractante concernée peut permettre que les valeurs limites soient appliquées au point ol les eaux usées sortent de l'installation de traitement.4. Sans préjudice de leurs obligations résultant des paragraphes 1, 2 et 3 ainsi que des dispositions de la convention, les parties contractantes ne peuvent accorder d'autorisations pour les établissements nouveaux que si ces établissements appliquent les normes correspondant aux meilleurs moyens techniques disponibles lorsque cela est nécessaire afin de prévenir et d'éliminer la pollution.Quelle que soit la méthode qu'elle adopte, la partie contractante, dans le cas oł, pour des raisons techniques, les mesures envisagées ne correspondent pas aux meilleurs moyens techniques disponibles, informe la commission préalablement a toute autorisation des justifications de ces raisons. Lors de sa réunion suivante, la commission examine l'information présentée.5. Aux fins des présents programmes et mesures, on entend par "établissement nouveau":- tout établissement industriel mis en service après la date d'adoption des présents programmes et mesures,- tout établissement industriel existant dont la capacité de traitement du mercure a été augmentée considérablement après la date d'adoption des présents programmes et mesures.6. La méthode d'analyse de référence à utiliser pour déterminer la présence de mercure figure à l'annexe III point 1. D'autres méthodes peuvent être utilisées à condition que les limites de détection, la précision et l'exactitude de ces méthodes soient au moins aussi valables que celles qui figurent à l'annexe III point 1. L'exactitude requise pour la mesure du débit des effluents figure à l'annexe III point 2.Article 21. Les parties contractantes établissent des programmes spécifiques pour les rejets de mercure effectués par des sources multiples qui ne sont pas des établissements industriels et pour lesquelles les normes d'émission mentionnées à l'article 1er ne peuvent pas être appliquées dans la pratique.2. L'objectif de ces programmes spécifiques est d'éviter ou d'éliminer la pollution. Ils comportent notamment les mesures et les techniques les plus appropriées en vue d'assurer la substitution, la rétention et le recyclage du mercure.3. Les programmes spécifiques sont d'application aussitôt que possible, et en tout cas au plus tard le 1er juillet 1989, et sont communiqués à la commission.Article 3Les parties contractantes concernées assurent la sur– veillance, dans la zone couverte par la convention, du milieu aquatique affecté par les rejets. Dans le cas de rejets affectant les eaux de plusieurs parties contractantes, les parties contractantes concernées collaborent en vue d'harmoniser les procédures de surveillance.Article 41. À des intervalles de quatre ans, la commission procède à une évaluation comparative de l'application des présents programmes et mesures par les parties contractantes sur la base des informations que celles–ci présentent à la com– mission conformément à l'article 17 de la convention, en particulier en ce qui concerne:- les détails relatifs aux autorisations fixant les normes d'émission pour les rejets de mercure,- les résultats de l'information rassemblée ou des inventaires établis, relatifs aux rejets de mercure effectués dans la zone maritime et dans les cours d'eau qui affectent la zone maritime, visés à l'article 1er paragraphe 1,- l'information figurant à l'annexe IV point 2 pour les parties contractantes qui appliquent des objectifs de qualité,- les résultats du contrôle et de la surveillance continus du milieu aquatique conformément à l'article 3. Ol cela s'applique, ces résultats devraient être soumis dans le cadre du programme conjoint de contrôle et de sur– veillance continus.2. En cas de modification des connaissances scientifiques relatives principalement à la toxicité, à la persistance et à l'accumulation du mercure dans les organismes vivants et dans les sédiments, ou en cas d'amélioration des meilleurs moyens techniques disponibles, des propositions appropriées sont examinées par la commission visant à renforcer, si nécessaire, les valeurs limites et les objectifs de qualité, ou à adopter des valeurs limites supplémentaires et des objectifs de qualité supplémentaires.Article 51. Les parties contractantes mettent en oeuvre les présents programmes et mesures à compter du 1er janvier 1986.2. Les parties contractantes informent la commission des dispositions de droit interne prises en application des présents programmes et mesures.--------------------------------------------------DÉCISION PARCOM 85/2Programmes et Mesuresdu 5 juin 1985concernant les valeurs limites et les objectifs de qualité pour les rejets de cadmiumLA COMMISSION CRÉÉE PAR LA CONVENTION POUR LA PRÉVENTION DE LA POLLUTION MARINE D'ORIGINE TELLURIQUE, SIGNÉE À PARIS LE 4 JUIN 1974,eu égard aux dispositions de la convention, et notamment son article 18 paragraphe 3,A ARRÊTÉ LES PROGRAMMES ET MESURES CI–APRÈS:Article premier1. Tout rejet de cadmium dans la zone maritime définie à l'article 3a de la convention ou dans un cours d'eau affectant la zone maritime fait l'objet d'une autorisation préalable délivrée par l'autorité compétente de la partie contractante concernée. De telles autorisations spécifient des normes d'émission pour le rejet et sont revues périodiquement.2. Les normes d'émission ne doivent pas dépasser les valeurs limites spécifiées au paragraphe 3 ci–après, sauf dans les cas ol une partie contractante applique des objectifs de qualité conformément aux annexes II et IV.3. Les valeurs limites, les délais fixés pour le respect de ces valeurs et la procédure de surveillance et de contrôle à appliquer aux rejets figurant à l'annexe I. Les valeurs limites s'appliquent normalement au point ol les eaux usées contenant du cadmium sortent de l'établissement industriel.Si les eaux usées contenant du cadmium sont traitées hors de l'établissement industriel dans une installation de traitement destinée à éliminer le cadmium, la partie contractante peut permettre que les valeurs limites soient appliquées au point ol les eaux usées sortent de l'installation de traitement.4. Sans préjudice de leurs obligations résultant des paragraphes 1, 2 et 3 ainsi que des dispositions de la convention, les parties contractantes ne peuvent accorder d'autorisation pour les établissements nouveaux que si ces établissements appliquent les normes correspondant aux meilleurs moyens techniques disponibles, lorsque cela est nécessaire afin de prévenir et d'éliminer la pollution.Quelle que soit la méthode qu'elle adopte, la partie contractante, dans le cas oł, pour des raisons techniques, les mesures envisagées ne correspondent pas aux meilleurs moyens techniques disponibles, doit informer la commission préalablement a toute autorisation des justifications de ces raisons. Lors de sa réunion suivante, la commission doit examiner l'information présentée.5. Aux fins des présents programmes et mesures, on entend par "établissement nouveau":- l'établissement industriel mis en service après la date d'adoption des présents programmes et mesures,- l'établissement industriel existant dont la capacité de traitement du cadmium a été augmentée considérablement après la date d'adoption des présents programmes et mesures.6. La méthode d'analyse de référence à utiliser pour déterminer la présence de cadmium figure à l'annexe III point 1. D'autres méthodes peuvent être utilisées à condition que les limites de détection, la précision et l'exactitude de ces méthodes soient au moins aussi valables que celles qui figurent à l'annexe III point 2.Article 2Les parties contractantes concernées assurent la sur– veillance, dans la zone couverte par la convention, du milieu aquatique affecté par les rejets. Dans le cas de rejets affectant les eaux de plusieurs parties contractantes, les parties contractantes concernées collaborent en vue d'harmoniser les procédures de surveillance.Article 31. À des intervalles de cinq ans, la commission procède à une évaluation comparative de l'application des présents programmes et mesures par les parties contractantes, sur la base des informations que les parties contractantes présentent à la commission, conformément à l'article 17 de la convention, en particulier en ce qui concerne:- les détails relatifs aux autorisations fixant les normes d'émission pour les rejets de cadmium,- les résultats de l'information rassemblée ou des inventaires établis, relatifs aux rejets de cadmium effectuées dans la zone maritime ou dans les cours d'eau qui affectent la zone maritime visés à l'article 1er paragraphe 1,- l'information figurant à l'annexe IV point 2 pour les parties contractantes qui appliquent des objectifs de qualité,- les résultats du contrôle et de la surveillance continus du milieu aquatique conformément à l'article 2. Ol cela s'applique, ces résultats devraient être soumis dans le cadre du programme conjoint de contrôle et de surveillance continus.2. En cas de modification des connaissances scientifiques relatives principalement à la toxicité, à la persistance et à l'accumulation du cadmium dans les organismes vivants dans les sédiments, ou en cas d'amélioration des meilleurs moyens techniques disponibles, des propositions appropriées sont examinées par la commission visant à renforcer, si nécessaire, les valeurs limites et les objectifs de qualité, ou à fixer des valeurs limites supplémentaires et des objectifs de qualité supplémentaires.Article 41. Les parties contractantes mettent en oeuvre les présents programmes et mesures à compter du 1er janvier 1986.2. Les parties contractantes informent la commission des dispositions de droit interne prises en application des présents programmes et mesures.--------------------------------------------------


title: Padomes Lēmums (2001. gada 14. maijs) par Nolīguma noslēgšanu Eiropas Kopienas vārdā starp Amerikas Savienoto Valstu valdību un Eiropas Kopienu par biroja iekārtu energoefektivitātes marķēšanas programmu koordinēšanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001D0469

Oficiālais Vēstnesis L 172 , 26/06/2001 Lpp. 0001 - 0002

		Padomes Lēmums(2001. gada 14. maijs)par Nolīguma noslēgšanu Eiropas Kopienas vārdā starp Amerikas Savienoto Valstu valdību un Eiropas Kopienu par biroja iekārtu energoefektivitātes marķēšanas programmu koordinēšanu(2001/469/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 175. panta 1. punktu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu, 3. punkta pirmo daļu un 300. panta 4. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,tā kā:(1) Ir jāapstiprina Amerikas Savienoto Valstu valdības un Eiropas Kopienas Nolīgums par biroja iekārtu energoefektivitātes marķēšanas programmu koordinēšanu, kas 2000. gada 19. decembrī tika parakstīts Vašingtonā.(2) Īstenošanas pārskatīšanu ir uzdots veikt Nolīgumā noteiktajai tehniskajai komisijai.(3) Katra puse ir izraudzījusies pārvaldības organizāciju. Kopiena par pārvaldības organizāciju ir izraudzījusies Komisiju. Puses drīkst grozīt šo nolīgumu un tā pielikumus un pievienot jaunus pielikumus, savstarpēji par to vienojoties.(4) Būtu jāizveido attiecīgas Kopienas procedūras, lai nodrošinātu to, ka šis nolīgums darbojas pareizi. Komisijai, kurai palīdz Padomes izraudzīta īpaša komiteja, ir nepieciešams piešķirt pilnvaras veikt konkrētus tehniskus grozījumus šajā nolīgumā un pieņemt konkrētus lēmumus tā ieviešanai. Visos citos gadījumos lēmums ir jāpieņem saskaņā ar parastajām procedūrām,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā apstiprina Amerikas Savienoto Valstu valdības un Eiropas Kopienas Nolīgumu par biroja iekārtu energoefektivitātes marķēšanas programmu koordinēšanu, ieskaitot tā pielikumus.Nolīguma teksts un tā pielikumi ir pievienoti šim lēmumam.2. pantsPadomes priekšsēdētājs Kopienas vārdā sniedz Nolīguma [1] XII panta 1. punktā paredzēto paziņojumu.3. pants1. Komisija pārstāv Kopienu Nolīguma VI pantā paredzētajā tehniskajā komisijā, un tai palīdz Padomes izraudzītā īpašā komiteja. Pēc apspriešanās ar īpašo komiteju Komisija izdara paziņojumus, īsteno sadarbību un pārskata ieviešanu un paziņojumus, kas minēti Nolīguma V panta 5. punktā, VI panta 1. un 2. punktā un VIII panta 4. punktā.2. Ar nolūku sagatavot Kopienas nostāju attiecībā uz specifikācijām un biroja iekārtu sarakstu Nolīguma C pielikumā Komisija ņem vērā visus Eiropas Kopienas Energy Star padomes (ECESB) atzinumus, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes regulas projekta par Kopienas biroja iekārtu energoefektivitātes marķēšanas programmu 8. un 11. pantā.3. Kopienas nostāju attiecībā uz lēmumiem, kas jāpieņem pārvaldības organizācijām, par Nolīguma C pielikumā uzskaitīto biroja iekārtu tehnisko specifikāciju grozījumiem nosaka Komisija pēc apspriešanās ar īpašo komiteju, kas minēta šā panta 1. punktā.4. Visos citos gadījumos Kopienas nostāju attiecībā uz lēmumiem, kuris jāpieņem pārvaldības organizācijām vai pusēm, nosaka Padome pēc Komisijas priekšlikuma saskaņā ar Līguma 300. pantu.Briselē, 2001. gada 14. maijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsL. Rekke[1] Nolīguma spēkā stāšanās datumu publicēs Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.--------------------------------------------------