title: Padomes Lēmums 2005/966/KĀDP ( 2005. gada 14. novembris ) par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas līdzdalību Eiropas Savienības Uzraudzības misijā Acehā (Indonēzijā) (Acehas Uzraudzības misija – AUM)

text:
               31.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 349/30

         PADOMES LĒMUMS 2005/966/KĀDP
   (2005. gada 14. novembris)
   par nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas līdzdalību Eiropas Savienības Uzraudzības misijā Acehā (Indonēzijā) (Acehas Uzraudzības misija – AUM)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, un jo īpaši tā 24. pantu,
   ņemot vērā prezidentvalsts ieteikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2005. gada 9. septembrī pieņēma Vienoto rīcību 2005/643/KĀDP par Eiropas Savienības Uzraudzības misiju Acehā (Indonēzijā) (Acehas Uzraudzības misija – AUM) (1).

               (2)

               Šīs Vienotās rīcības 10. panta 4. punktā paredzēts, ka attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem par trešo valstu līdzdalību vienojas saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 24. pantu.

               (3)

               Padome 2004. gada 13. decembrī pilnvaroja prezidentvalsti, kurai vajadzības gadījumā palīdz ģenerālsekretārs/Augstais pārstāvis, attiecībā uz turpmākām Eiropas civilās krīzes pārvarēšanas operācijām sākt sarunas ar trešām valstīm, lai slēgtu nolīgumu, pamatojoties uz parauga nolīgumu starp Eiropas Savienību un trešo valsti par trešās valsts līdzdalību Eiropas Savienības civilās krīzes pārvarēšanas operācijā. Pamatojoties uz minēto, prezidentvalsts vienojās par nolīgumu ar Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas līdzdalību Eiropas Savienības Uzraudzības misijā Acehā (Indonēzijā) (Acehas Uzraudzības misija – AUM).

               (4)

               Šis nolīgums būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Savienības vārdā ir apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas līdzdalību Eiropas Savienības Uzraudzības misijā Acehā (Indonēzijā) (Acehas Uzraudzības misija – AUM).
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs ar šo ir pilnvarots iecelt personu(as), kas pilnvarota(as) parakstīt minēto nolīgumu, lai tas būtu saistošs Eiropas Savienībai.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   4. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2005. gada 14. novembrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētāja

         T. JOWELL

      (1)  OV L 234, 11.9.2005., 13. lpp.

    ---documentbreak---

               31.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 349/31

         TULKOJUMS
   NOLĪGUMS
   starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas līdzdalību Eiropas Savienības Uzraudzības misijā Acehā (Indonēzijā) (Acehas Uzraudzības misija – AUM)
   EIROPAS SAVIENĪBA (ES),
   no vienas puses, un
   ŠVEICES KONFEDERĀCIJA,
   no otras puses,
   turpmāk “Puses”,
   ŅEMOT VĒRĀ:

               —

               2005. gada 15. augustā parakstīto Saprašanās memorandu starp Indonēzijas Republikas valdību (IV) un Acehas Atbrīvošanas kustību (AAK) par Acehas konflikta mierīgu, vispārīgu un ilgstpējīgu risinājumu, kurā īpaši paredzēta Acehas Uzraudzības misijas (AUM) izveide,

               —

               IV un Eiropas Savienības 2005. gada 3. oktobra nolīgumu par AUM un tās personāla uzdevumiem, statusu, privilēģijām un imunitāti,

               —

               uzaicinājumu Šveices Konfederācijai piedalīties AUM,

               —

               Šveices Konfederācijai piekrišana piedalīties AUM,

               —

               to, ka Padome pieņēmusi Vienoto rīcību 2005/643/KĀDP (2005. gada 9. septembris) par Eiropas Savienības Uzraudzības misiju Acehā (Indonēzijā) (Acehas Uzraudzības misija – AUM),

               —

               Politikas un drošības komitejas 2005. gada 20. septembra Lēmumu par Šveices Konfederācijas ieguldījumu AUM,

         IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   1. pants
   Līdzdalība AUM
   1.   Šveices Konfederācija pievienojas Vienotajai rīcībai 2005/643/KĀDP (2005. gada 9. septembris) par Eiropas Savienības Uzraudzības misiju Acehā (Indonēzijā) (Acehas Uzraudzības misija – AUM) un vienotām rīcībām vai lēmumiem, ar ko Eiropas Savienības Padome nolemj paplašināt AUM, saskaņā ar šā nolīguma noteikumiem un vajadzīgiem īstenošanas noteikumiem.
   2.   Šveices Konfederācijas ieguldījums AUM neskar Eiropas Savienības lēmumu pieņemšanas autonomiju.
   3.   Šveices Konfederācija nodrošina to, ka tās personāls, kas piedalās AUM, veic savus pienākumus atbilstīgi:

               a)

               Vienotajai rīcībai 2005/643/KĀDP un tās iespējamiem turpmākiem grozījumiem;

               b)

               operācijas plānam (OPLAN);

               c)

               īstenošanas pasākumiem.

         4.   Personāls, ko Šveices Konfederācija norīko civilās krīzes pārvarēšanas operācijai, veic pienākumus un darbojas vienīgi AUM interesēs.
   5.   Šveices Konfederācija laikus informē AUM misijas vadītāju un Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariātu par visām pārmaiņām saistībā ar savu ieguldījumu AUM.
   6.   Kompetenta Šveices Konfederācijas iestāde personālam, ko norīko AUM darbā, veic medicīnisko pārbaudi, vakcināciju un izsniedz uzziņu, kas apliecina dienestam derīgu veselības stāvokli. Personāls, ko norīko AUM darbā, uzrāda šādas uzziņas kopiju.
   2. pants
   Personāla statuss
   1.   Tā personāla statusu, ko Šveices Konfederācijas norīko AUM darbā, reglamentē Eiropas Savienības un IV nolīgums par misijas statusu.
   2.   Neskarot 1. punktā minēto nolīgumu par misijas statusu, personāls, kas piedalās AUM, paliek Šveices Konfederācijas jurisdikcijā.
   3.   Šveices Konfederācija ir atbildīga par to visu prasību izskatīšanu, kuras saistītas ar līdzdalību AUM un kuras iesniedz tās personāls, vai kuras attiecas uz tās personālu. Šveices Konfederācija ir atbildīga par lietas ierosināšanu, jo īpaši par tiesvedības vai disciplināro procedūru sākšanu, pret tās personāla pārstāvjiem saskaņā ar tās normatīvajiem aktiem.
   4.   Šveices Konfederācija apņemas sniegt paziņojumu par atteikšanos no prasībām pret citām valstīm, kas piedalās AUM, un apņemas to darīt, parakstot šo nolīgumu. Šā nolīguma pielikumā pievienots šādas deklarācijas paraugs.
   5.   Eiropas Savienība nodrošina, ka dalībvalstis sniedz paziņojumu par atteikšanos no prasībām saistībā ar Šveices Konfederācijas dalību AUM, un apņemas to darīt, parakstot šo nolīgumu. Šā nolīguma pielikumā pievienots šādas deklarācijas paraugs.
   3. pants
   Klasificēta informācija
   Šveices Konfederācija veic atbilstīgus pasākumus, lai nodrošinātu klasificētas ES informācijas aizsardzību saskaņā ar Eiropas Savienības Padomes drošības noteikumiem, kas ietverti 2001. gada 19. marta Lēmumā 2001/264/EK (1), un saskaņā ar turpmākajām norādēm, ko sniegušas kompetentās iestādes, tostarp AUM misijas vadītājs.
   4. pants
   Komandķēde
   1.   Viss personāls, kas piedalās AUM, paliek pilnīgā savas valsts iestāžu pakļautībā.
   2.   Valsts iestādes nodod operatīvo kontroli AUM misijas vadītāja pārziņā, kurš īsteno pavēles tiesības, izmantojot pavēles un kontroles hierarhijas struktūru.
   3.   Misijas vadītājs vada AUM un uzņemas organizēt tās ikdienas vadību.
   4.   Šveices Konfederācijai ir tādas pašas tiesības un pienākumi attiecībā uz operatīvo ikdienas vadību kā Eiropas Savienības dalībvalstīm, kas piedalās operācijā, saskaņā ar 1. panta 1. punktā minētajiem juridiskajiem instrumentiem.
   5.   AUM misijas vadītājs ir atbildīgs par AUM personāla disciplīnas kontroli. Vajadzības gadījumā disciplinārlietu ierosina attiecīgā valsts iestāde.
   6.   Šveices Konfederācija ieceļ Nacionālā Kontingenta Kontaktpunktu (NKK), kas pārstāv tās nacionālo kontingentu AUM. NKK sniedz ziņojumus AUM misijas vadītājam par attiecīgās valsts jautājumiem un ir atbildīgs par misijas kontingenta ikdienas disciplīnu.
   7.   Lēmumu izbeigt AUM pieņem Eiropas Savienība pēc apspriešanās ar Šveices Konfederāciju, ja Šveices Konfederācija joprojām sniedz ieguldījumu AUM darbībā operācijas izbeigšanas dienā.
   5. pants
   Finansiālie aspekti
   1.   Šveices Konfederācija uzņemas visas izmaksas, kas saistītas ar tās līdzdalību operācijā un kas nav izmaksas, kuras sedz no kopīgā finansējuma, kā paredzēts operācijas darbības budžetā.
   2.   Ja noticis nāves gadījums, gūti ievainojumi, radīti zaudējumi vai noticis kaitējums fiziskām vai juridiskām personām no valsts, kurā veic operāciju, Šveices Konfederācija, ja ir konstatēta tās atbildība, izmaksā kompensāciju saskaņā ar nolīguma par misijas statusu paredzētajiem nosacījumiem, kā minēts šā nolīguma 2. panta 1. punktā.
   6. pants
   Iemaksa darbības budžetā
   1.   Šveices Konfederācija piedalās AMM operācijas darbības budžeta finansēšanā.
   2.   AMM misijas vadītājs un Šveices Konfederācijas attiecīgie administratīvie dienesti paraksta vienošanos par Šveices Konfederācijas iemaksu praktisko kārtību. Šī vienošanās, cita starpā, ietver noteikumus par:

               a)

               attiecīgo summu;

               b)

               iemaksas maksāšanas kārtību;

               c)

               revīzijas procedūru.

         7. pants
   Pasākumi nolīguma īstenošanai
   Neskarot 6. panta 2. punktā minētos noteikumus, Eiropas Savienības Padomes ģenerālsekretārs/Augstais pārstāvis kopējās ārpolitikas un drošības politikas jomā un Šveices Konfederācijas attiecīgās iestādes vienojas par vajadzīgiem tehniskiem un administratīviem pasākumiem šā nolīguma īstenošanai.
   8. pants
   Saistību neizpildīšana
   Ja kāda no Pusēm neizpilda savas saistības, kas noteiktas iepriekš minētajos pantos, otrai Pusei ir tiesības izbeigt šā nolīguma darbību, par to paziņojot vienu mēnesi iepriekš.
   9. pants
   Domstarpību izšķiršana
   Domstarpības par šā nolīguma interpretāciju vai piemērošanu Puses savstarpēji izšķir ar diplomātiskiem līdzekļiem.
   10. pants
   Stāšanās spēkā
   1.   Šis nolīgums stājas spēkā pirmā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad Puses ir paziņojušas viena otrai par šim nolūkam vajadzīgo iekšējo procedūru pabeigšanu.
   2.   Šo nolīgumu piemēro pagaidu kārtībā, sākot no tā parakstīšanas dienas.
   3.   Šis nolīgums paliek spēkā, kamēr Šveices Konfederācija sniedz ieguldījumu operācijas darbībā.

      Briselē, , angļu valodā divos eksemplāros.

            Eiropas Savienības vārdā —

            Šveices Konfederācijas vārdā —

      (1)  OV L 101, 11.4.2001., 1. lpp.

   DEKLARĀCIJAS,
   kas minētas nolīguma 2. panta 4. un 5. punktā
   ES dalībvalstu deklarācija:
   “Piemērojot ES Vienoto rīcību 2005/643/KĀDP (2005. gada 9. septembris) par Eiropas Savienības Uzraudzības misiju Acehā (Indonēzijā) (Acehas Uzraudzības misija – AUM), ES dalībvalstis centīsies, ciktāl pieļauj to iekšējās tiesiskās sistēmas, cik vien iespējams atteikties no prasībām pret Šveices Konfederāciju to personāla ievainošanas vai nāves gadījumā vai gadījumā, ja tām ir radīti zaudējumi vai bojāts to īpašums, ko izmanto ES krīzes pārvarēšanas operācija, ja šāds ievainojums, nāve, zaudējums vai bojājums:

               —

               radies Šveices Konfederācijas norīkotā personāla darbības dēļ, pildot pienākumus saistībā ar ES krīzes pārvarēšanas operāciju, izņemot rupjas nolaidības vai tīša noteikumu pārkāpuma gadījumā, vai

               —

               radies, izmantojot jebkuru īpašumu, kas pieder Šveices Konfederācijai, ja šis īpašums ir izmantots saistībā ar operāciju, un izņemot gadījumus, kuros personāls no Šveices Konfederācijas, kas darbojas ES krīzes pārvarēšanas operācijā un izmanto šo īpašumu, ir vainojams rupjā nolaidībā vai tīšā noteikumu pārkāpumā. ”

         Šveices Konfederācijas deklarācija:
   “Pievienojoties ES Vienotajai rīcībai 2005/643/KĀDP (2005. gada 9. septembris) par Eiropas Savienības Uzraudzības misiju Acehā (Indonēzijā) (Acehas Uzraudzības misija – AUM), Šveices Konfederācija centīsies, ciktāl pieļauj tās iekšējā tiesiskā kārtība, cik vien iespējams atteikties no prasībām pret citām valstīm, kas iesaistītas ES krīzes pārvarēšanas operācijā, tās personāla ievainošanas vai nāves gadījumā vai gadījumā, ja tai ir radīti zaudējumi vai bojāts tās īpašums, ko izmanto ES krīzes pārvarēšanas operācijā, ja šāds ievainojums, nāve, zaudējums vai bojājums:

               —

               radies personāla darbības dēļ, pildot pienākumus saistībā ar ES krīzes pārvarēšanas operāciju, izņemot rupjas nolaidības vai tīša noteikumu pārkāpuma gadījumā, vai

               —

               radies, izmantojot jebkuru īpašumu, kas pieder valstīm, kuras piedalās ES krīzes pārvarēšanas operācijā, ja šis īpašums ir izmantots saistībā ar operāciju, izņemot gadījumus, kad ES krīzes pārvarēšanas operācijas personāls, kas izmanto šo īpašumu, ir vainojams rupjā nolaidībā vai tīšā noteikumu pārkāpumā.”


title: Politikas un drošības komitejas Lēmums Darfur /5/2007 ( 2007. gada 16. janvāris ), ar ko ieceļ militāro padomnieku Eiropas Savienības Īpašajam pārstāvim Sudānā

text:
               19.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 13/9

      POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS DARFUR/5/2007
   (2007. gada 16. janvāris),
   ar ko ieceļ militāro padomnieku Eiropas Savienības Īpašajam pārstāvim Sudānā
   (2007/34/KĀDP)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, un jo īpaši tā 25. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Padomes Vienoto Rīcību 2005/557/KĀDP (2005. gada 18. jūlijs) par Eiropas Savienības civilmilitāro rīcību Āfrikas Savienības misijas atbalstam Darfūras reģionā Sudānā (1), un jo īpaši tās 4. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 5. jūlijā pieņēma Vienoto rīcību 2006/468/KĀDP, ar ko atjauno un pārskata Eiropas Savienības Īpašā pārstāvja Sudānā pilnvaras (2).

               (2)

               Eiropas Savienības Īpašais pārstāvis (ESĪP) Sudānā, inter alia, nodrošina Savienības ieguldījuma koordināciju un saskaņošanu Āfrikas Savienības misijai Darfūras reģionā Sudānā (AMIS). Saskaņā ar Vienotās Rīcības 2005/557/KĀDP 5. panta 2. punktu ES koordinācijas vienība Adisabebā (KVA), kurā ir politiskais padomnieks, militārais padomnieks un policijas padomnieks, ESĪP vadībā veic ikdienas koordināciju ar visiem attiecīgajiem ES dalībniekiem un Administratīvās kontroles un vadības centru (AKVC), ņemot vērā Āfrikas Savienības komandķēdi Adisabebā, lai nodrošinātu saskaņotību un savlaicīgu ES atbalstu AMIS.

               (3)

               Saskaņā ar Vienotās rīcības 2005/557/KĀDP 4. pantu Padome pilnvaroja Politikas un drošības komiteju iecelt ESĪP militāro padomnieku pēc Ģenerālsekretāra/Augstā pārstāvja (ĢS/AP) ierosinājuma, kas balstīts uz ESĪP ieteikumu.

               (4)

               Atbilstīgi ESĪP ieteikumam ĢS/AP ir ierosinājis iecelt pulkvedi François AMELINEAU par ESĪP jauno militāro padomnieku.

               (5)

               Saskaņā ar 6. pantu protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās tādu Eiropas Savienības lēmumu un darbību izstrādē un īstenošanā, kam ir aizsardzības nozīme,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo pulkvedis François AMELINEAU tiek iecelts par militāro padomnieku Eiropas Savienības Īpašajam pārstāvim Sudānā.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā 2007. gada 25. janvārī.

      Briselē, 2007. gada 16. janvārī

            Politikas un drošības komitejas vārdā —

            priekšsēdētājs

         C. von GOETZE

      (1)  OV L 188, 20.7.2005., 46. lpp.

      (2)  OV L 184, 6.7.2006., 38. lpp.


title: 2014/15/ES: Padomes Lēmums ( 2013. gada 18. novembris ) par to, lai parakstītu un noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju, ar ko izveido sistēmu Gruzijas dalībai Eiropas Savienības krīzes pārvarēšanas operācijās

text:
               18.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 14/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2013. gada 18. novembris)
   par to, lai parakstītu un noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju, ar ko izveido sistēmu Gruzijas dalībai Eiropas Savienības krīzes pārvarēšanas operācijās
   (2014/15/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 37. pantu saistībā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. panta 5. un 6. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Nosacījumi par trešo valstu dalību Eiropas Savienības krīzes pārvarēšanas operācijās būtu jānosaka nolīgumā, ar ko izveido sistēmu šādai iespējamai turpmākai dalībai, nevis jāizstrādā katrai operācijai atsevišķi.

               (2)

               Pēc tam, kad Padome 2012. gada 13. novembrī pieņēma lēmumu, ar kuru pilnvaroja sākt sarunas, Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos risināja sarunas par Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju, ar ko izveido sistēmu Gruzijas dalībai Eiropas Savienības krīzes pārvarēšanas operācijās (“nolīgums”).

               (3)

               Nolīgums būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Gruziju, ar ko izveido sistēmu Gruzijas dalībai Eiropas Savienības krīzes pārvarēšanas operācijās.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas parakstīt nolīgumu, lai tas kļūtu saistošs Savienībai.
   3. pants
   Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz nolīguma 16. panta 1. punktā paredzēto paziņojumu (1).
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2013. gada 18. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  Nolīguma spēkā stāšanās datumu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: 2014/421/ES: Padomes Lēmums ( 2014. gada 23. jūnijs ) par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar 1973. gada 14. maija Nolīgumu starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti, lai aizstātu minētā nolīguma protokolu Nr. 3 par jēdziena “noteiktas izcelsmes izstrādājums” jēdziena definīciju un administratīvajām sadarbības metodēm ar jaunu protokolu, kas attiecībā uz izcelsmes noteikumiem atsaucas uz Reģionālo konvenciju par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem

text:
               3.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 196/15

         PADOMES LĒMUMS
   (2014. gada 23. jūnijs)
   par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar 1973. gada 14. maija Nolīgumu starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti, lai aizstātu minētā nolīguma protokolu Nr. 3 par jēdziena “noteiktas izcelsmes izstrādājums” jēdziena definīciju un administratīvajām sadarbības metodēm ar jaunu protokolu, kas attiecībā uz izcelsmes noteikumiem atsaucas uz Reģionālo konvenciju par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem

      (2014/421/ES)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Nolīguma starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti (1) (“nolīgums”) protokols Nr. 3 attiecas uz jēdziena “noteiktas izcelsmes izstrādājums” jēdziena definīciju un administratīvajām sadarbības metodēm (“protokols Nr. 3”).

               (2)

               Reģionālā konvencija par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem (2) (turpmāk “konvencija”) paredz noteikumus par to preču izcelsmi, kas tiek tirgotas saskaņā ar attiecīgajiem nolīgumiem, kuri noslēgti starp Līgumslēdzējām pusēm.

               (3)

               Savienība un Norvēģija konvenciju parakstīja 2011. gada 15. jūnijā.

               (4)

               Savienība un Norvēģija savus pieņemšanas dokumentus konvencijas depozitāram iesniedza attiecīgi 2012. gada 26. martā un 2011. gada 9. novembrī. Piemērojot konvencijas 10. panta 3. punktu, attiecībā uz Savienību un Norvēģiju konvencija tādējādi stājās spēkā attiecīgi 2012. gada 1. maijā un 2012. gada 1. janvārī.

               (5)

               Konvencijas 6. pantā noteikts, ka katrai Līgumslēdzējai pusei jāveic atbilstīgie pasākumi, lai nodrošinātu šīs konvencijas efektīvu piemērošanu. Šai nolūkā Apvienotajai komitejai, kas izveidota ar nolīgumu, būtu jāpieņem lēmums par protokola Nr. 3 aizstāšanu ar jaunu protokolu, kas attiecībā uz izcelsmes noteikumiem atsaucas uz konvenciju.

               (6)

               Tāpēc nostājas, kas Savienībai jāieņem Apvienotajā komitejā, pamatā vajadzētu būt pievienotajam lēmuma projektam,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostājas, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar Nolīgumu starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Norvēģijas Karalisti, lai aizstātu minētā nolīguma 3. protokolu par jēdziena “noteiktas izcelsmes izstrādājums” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm ar jaunu protokolu, kas attiecībā uz izcelsmes noteikumiem atsaucas uz Reģionālo konvenciju par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem, pamatā ir Apvienotās komitejas lēmums, kas pievienots šim lēmumam.
   Savienības pārstāvji Apvienotajā komitejā var vienoties par nelielām izmaiņām lēmuma projektā bez Padomes papildu lēmuma.
   2. pants
   Apvienotās komitejas lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2014. gada 23. jūnijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  OV L 171, 27.6.1973., 2. lpp..

      (2)  OV L 54, 26.2.2013., 4. lpp.

      PROJEKTS
      ES UN NORVĒĢIJAS APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. …
      (… gada …),
      ar ko groza Nolīguma starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalistes protokolu Nr. 3 par jēdziena “noteiktas izcelsmes izstrādājums” definīciju un administratīvajām sadarbības metodēm
      Apvienotā Komiteja,
      ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti, kas parakstīts Briselē 1973. gada 14. maijā (1) (“nolīgums”), un jo īpaši tā 11. pantu,
      ņemot vērā nolīguma protokolu Nr. 3 par jēdziena “noteiktas izcelsmes izstrādājums” definīciju un administratīvajām sadarbības metodēm (2) (“protokols Nr. 3”),
      tā kā:

                  (1)

                  Nolīguma 11. pants atsaucas uz 3. protokolu, kurā izklāstīti izcelsmes noteikumi un paredzēta izcelsmes kumulācija starp ES, Norvēģiju, Šveici (ietverot Lihtenšteinu), Islandi, Turciju, Fēru salām un Barselonas procesa dalībniekiem (3).

                  (2)

                  Nolīguma protokola Nr. 3 39. pants nosaka, ka Apvienotā komiteja, kas paredzēta ar nolīguma 29. pantu, var pieņemt lēmumu grozīt minētā protokola noteikumus.

                  (3)

                  Reģionālās konvencijas par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem (4) (“konvencija”) nolūks ir ar vienu tiesību aktu aizstāt protokolus par izcelsmes noteikumiem, kuri pašlaik ir spēkā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstīs.

                  (4)

                  ES un Norvēģija konvenciju parakstīja 2011. gada 15. jūnijā.

                  (5)

                  ES un Norvēģija savus pieņemšanas dokumentus konvencijas depozitāram iesniedza attiecīgi 2012. gada 26. martā un 2011. gada 9. novembrī. Piemērojot konvencijas 10. panta 3. punktu, attiecībā uz ES un Norvēģiju konvencija tādējādi stājās spēkā attiecīgi 2012. gada 1. maijā un 2012. gada 1. janvārī.

                  (6)

                  Ar konvenciju stabilizācijas un asociācijas procesa dalībnieki ir iekļauti Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu izcelsmes kumulācijas zonā.

                  (7)

                  Ja pāreja uz konvenciju visām kumulācijas zonā esošajām Līgumslēdzējām pusēm nenotiek vienlaikus, nebūtu jārodas situācijai, kas ir nelabvēlīgāka par iepriekšējo situāciju saskaņā ar protokolu.

                  (8)

                  Nolīguma protokols Nr. 3 tādēļ būtu jāgroza, lai izdarītu atsauci uz konvenciju,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      Nolīguma protokolu Nr. 3 par jēdziena “noteiktas izcelsmes izstrādājums” definīciju un administratīvajām sadarbības metodēm ar šā lēmuma pielikuma tekstu.
      2. pants
      Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
      To piemēro no 2014. gada 1. septembra.

         …,

               Apvienotās Komitejas vārdā –

               priekšsēdētājs

            …

         (1)  OV L 171, 27.6.1973., 2. lpp.

         (2)  OV L 117, 2.5.2006., 2. lpp.

         (3)  Alžīrija, Ēģipte, Izraēla, Jordānija, Libāna, Maroka, Palestīna, Sīrija un Tunisija.

         (4)  OV L 54, 26.2.2013., 4. lpp.

      PIELIKUMS

         3. protokols

         par jēdziena “noteiktas izcelsmes izstrādājums” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm

      1. pants
      Piemērojamie izcelsmes noteikumi
      Šā nolīguma īstenošanas nolūkā piemēro Reģionālās konvencijas par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem (1) (“konvencija”) I papildinājumu un attiecīgos II papildinājuma noteikumus.
      Reģionālās konvencijas par Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu preferenciāliem izcelsmes noteikumiem I papildinājumā un attiecīgajos II papildinājuma noteikumos ar visām atsaucēm uz “attiecīgo nolīgumu” saprot atsauces uz šo nolīgumu.
      2. pants
      Strīdu izšķiršana
      Ja strīdus, kas radušies saistībā ar konvencijas I papildinājuma 32. pantā minētajām pārbaudes procedūrām, nevar izšķirt starp muitas iestādēm, kuras pieprasa pārbaudi, un par šīs pārbaudes veikšanu atbildīgajām muitas iestādēm, tos nodod Apvienotajai komitejai.
      Visos gadījumos strīdu izšķiršana starp importētāju un importētājvalsts muitas iestādēm notiek saskaņā ar minētās valsts tiesību aktiem.
      3. pants
      Protokola grozījumi
      Apvienotā komiteja var pieņemt lēmumu grozīt šā protokola noteikumus.
      4. pants
      Izstāšanās no konvencijas
      1.   Ja ES vai Norvēģija konvencijas depozitāram rakstiski dara zināmu savu nodomu izstāties no konvencijas saskaņā ar tās 9. pantu, ES un Norvēģija nekavējoties sāk sarunas par izcelsmes noteikumiem, lai īstenotu šo nolīgumu.
      2.   Iekams nav stājušies spēkā šādi sarunu ceļā no jauna pieņemti izcelsmes noteikumi, šim nolīgumam piemēro konvencijas I papildinājuma izcelsmes noteikumus un vajadzības gadījumā attiecīgos II papildinājuma noteikumus, kuri bija spēkā izstāšanās brīdī. Tomēr no izstāšanās brīža konvencijas I papildinājuma izcelsmes noteikumus un vajadzības gadījumā attiecīgos II papildinājuma noteikumus saprot tā, ka divpusējā kumulācija tiek pieļauta tikai starp ES un Norvēģiju.
      5. pants
      Pārejas noteikumi – kumulācija
      1.   Neatkarīgi no konvencijas I papildinājuma 3. panta starp ES un Norvēģiju turpina piemērot šā nolīguma 3. protokola 3. un 4. pantā paredzētos kumulācijas noteikumus, kuri grozīti ar ES un Norvēģijas Apvienotās komitejas 2005. gada 20. decembra Lēmumu Nr. 1/2005 (2), līdz brīdim, kad konvenciju sāk piemērot attiecībā uz visām Līgumslēdzējām pusēm, kas uzskaitītas nolīguma 3. protokola 3. un 4. pantā.
      2.   Neatkarīgi no konvencijas I papildinājuma 16. panta 5. punkta un 21. panta 3. punkta, ja kumulācija attiecas tikai uz EBTA valstīm, Fēru salām, ES, Turciju un Stabilizācijas un asociācijas procesa dalībniekiem, izcelsmes apliecinājums var būt preču pārvadājumu sertifikāts EUR.1 vai izcelsmes deklarācija.

         (1)  OV L 54, 26.2.2013., 4. lpp.

         (2)  OV L 117, 2.5.2006., 2. lpp.


title: Eiropas Parlamenta un Padomes lēmums Nr. 1903/2006/EK ( 2006. gada 12. decembris ), ar ko izveido programmu Kultūra (2007.–2013.)

text:
               27.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 378/22

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 1903/2006/EK
   (2006. gada 12. decembris),
   ar ko izveido programmu “Kultūra” (2007.–2013.)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 151. panta 5. punkta pirmo ievilkumu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Ir būtiski veicināt sadarbību un apmaiņu kultūras jomā, lai cienītu un sekmētu kultūru un valodu dažādību Eiropā un uzlabotu Eiropas pilsoņu zināšanas par citām Eiropas kultūrām, vienlaikus veicinot apziņu par kopīgo kultūras mantojumu. Tādējādi sadarbības popularizēšana kultūras un valodu jomā, kā arī kultūru un valodu dažādības popularizēšana palīdz Eiropas Savienības pilsonību padarīt par taustāmu realitāti, sekmējot Eiropas pilsoņu tiešu dalību integrācijas procesā.

               (2)

               Aktīva kultūras politika Eiropas kultūru dažādības saglabāšanai, kā arī Eiropas kopīgo kultūras aspektu un kultūras mantojuma popularizēšanai, var uzlabot Eiropas Savienības ārējo redzamību.

               (3)

               Lai pilsoņi pilnībā atbalstītu Eiropas integrāciju un piedalītos tajā, būtu vairāk jāuzsver, cik būtiski viņu identitātei ir kopīgās kultūras vērtības un saknes, kā arī piederība sabiedrībai, kas balstīta uz brīvību, taisnīgumu, demokrātiju, cilvēka cieņas un integritātes ievērošanu, iecietību un solidaritāti, pilnībā ievērojot Eiropas Savienības Pamattiesību hartu.

               (4)

               Ir svarīgi, lai kultūras nozare dotu ieguldījumu un piedalītos plašākā Eiropas politikas attīstībā. Tā kā kultūras nozare pati par sevi ir nozīmīgs darba devējs un turklāt pastāv acīmredzama saikne starp kultūru un ekonomikas attīstību, ir svarīgi stiprināt kultūras politiku reģionālā, valsts un Eiropas mērogā. Attiecīgi būtu jāpalielina kultūras industriju nozīme ar Lisabonas Stratēģiju saistītās pārmaiņās, jo šīs nozares dod arvien lielāku ieguldījumu Eiropas ekonomikā.

               (5)

               Ir svarīgi arī veicināt aktīvu pilsonību un stiprināt cīņu pret jebkāda veida diskrimināciju, tostarp rasismu un ksenofobiju. Vairojot pēc iespējas vairāku cilvēku iespējas baudīt kultūru, var apkarot sociālo atstumtību.

               (6)

               Līguma 3. pantā paredzēts, ka — veicot visas minētajā pantā nosauktās darbības — Kopienai jātiecas novērst nevienlīdzību un veicināt vīriešu un sieviešu līdztiesību.

               (7)

               Kultūras programmas “Kaleidoskops”, “Ariadne” un “Rafaels”, un “Kultūra 2000”, kas izklāstītas, attiecīgi, Lēmumos Nr. 719/96/EK (3), Nr. 2085/97/EK (4), Nr. 2228/97/EK (5) un Nr. 508/2000/EK (6), ir pozitīvi posmi, īstenojot Kopienas rīcību kultūras jomā. Tādējādi ir gūta vērā ņemama pieredze, jo īpaši izvērtējot šīs kultūras programmas. Šobrīd ir nepieciešams racionalizēt un stiprināt Kopienas darbības kultūras jomā, pamatojoties uz izvērtējumu un ieinteresēto pušu starpā notikušo apspriežu rezultātiem, kā arī uz Eiropas iestāžu darbu. Tālab būtu jāizveido programma.

               (8)

               Eiropas iestādes dažādos gadījumos ir izteikušas savu viedokli par tēmām, kas skar Kopienas rīcību kultūras jomā, un par kultūras sadarbības izaicinājumu, jo īpaši Padomes 2002. gada 25. jūnija Rezolūcijā par jaunu darba plānu Eiropas sadarbībai kultūras jomā (7) un 2002. gada 19. decembra Rezolūcijā, ar kuru īstenoja darba plānu Eiropas sadarbībai kultūras jomā (8), Eiropas Parlamenta 2001. gada 5. septembra Rezolūcijā par kultūru sadarbību Eiropas Savienībā (9), 2002. gada 28. februāra Rezolūcijā par programmas “Kultūra 2000” īstenošanu (10) un 2002. gada 22. oktobra Rezolūcijā par teātra un skatuves mākslas dinamisma nozīmi paplašinātajā Eiropā (11), kā arī 2003. gada 4. septembra Rezolūcijā par kultūras nozares uzņēmumiem (12) kā arī Reģionu komitejas 2003. gada 9. oktobra Atzinumā par programmas Kultūra 2000 paplašināšanu.

               (9)

               Padome savās iepriekšminētajās rezolūcijās uzsvēra, cik vajadzīgi ir Kopienas mērogā pieņemt saskaņotāku pieeju attiecībā uz kultūru un ka Eiropas pievienotā vērtība ir svarīgs un noteicošs jēdziens Eiropas sadarbības īstenošanā kultūras jomā, kā arī vispārējs priekšnosacījums Kopienas pasākumiem kultūras jomā.

               (10)

               Lai realizētu ieceri par kopēju kultūras telpu Eiropas tautām, ir svarīgi sekmēt kultūras darbinieku starpvalstu mobilitāti, māksliniecisku un kultūras darbu un produktu starpvalstu apriti, kā arī veicināt dialogu un apmaiņu kultūras jomā.

               (11)

               Padome 2004. gada 16. decembra Secinājumos par kultūras darba plānu (2005.-2006.), Eiropas Parlaments 2003. gada 4. septembra Rezolūcijā par kultūras industrijām un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja 2004. gada 28. janvāra Atzinumā par kultūras industrijām Eiropā ir pauduši viedokli, ka vajadzētu vairāk ņemt vērā tādu kultūras industriju saimnieciskās un sociālās iezīmes, kas nav audiovizuālās industrijas. Turklāt jaunajā programmā būtu jāņem vērā sagatavošanās darbības tādai sadarbībai kultūras jautājumos, kas veicināta no 2002.-2004. gadā.

               (12)

               Saistībā ar to ir jāveicina kultūras darbinieku pastiprināta sadarbība, mudinot tos izveidot daudzgadu sadarbības projektus, tādējādi ļaujot tiem izvērst kopējas darbības, nodrošināt atbalstu mērķtiecīgākiem pasākumiem ar īstenu Eiropas pievienoto vērtību, atbalstīt simboliskus kultūras pasākumus, atbalstīt Eiropas kultūras sadarbības organizācijas un sekmēt Eiropas interešu tematu izpēti, kā arī informācijas apkopošanu un izplatīšanu un darbības, lai pēc iespējas palielinātu projektu ietekmi Eiropas sadarbības jomā, kā arī Eiropas kultūras politikas izstrādes jomā.

               (13)

               Atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumam Nr. 1622/2006/EK (2006. gada 24. oktobris), ar ko nosaka Kopienas rīcību pasākumam Eiropas Kultūras galvaspilsēta no 2007. līdz 2019. gadam (13), būtu jāpiešķir atbilstīgs finansējums šim pasākumam, kas guvis lielu Eiropas iedzīvotāju ievērību un stiprina iedzīvotāju piederības sajūtu kopīgai kultūras telpai. Vislielākā nozīme saistībā ar šo pasākumu būtu jāpiešķir sadarbībai Eiropā kultūras jomā.

               (14)

               Atbalsts būtu jāpiešķir to Eiropas kultūras sadarbības organizāciju darbībām, kas pilda Eiropas kultūras vēstnieku pienākumus, pamatojoties uz Eiropas Savienības gūto pieredzi saistībā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 792/2004/EK (2004. gada 21. aprīlis), ar ko ievieš Kopienas rīcības programmu, kas vajadzīga, lai atbalstītu Eiropas līmeņa organizācijas kultūras jomā (14).

               (15)

               Programmai, ievērojot vārda brīvības principu, ir jāveicina Eiropas Savienības centieni, lai nodrošinātu ilgtspējīgu attīstību un cīņu pret visa veida diskrimināciju.

               (16)

               Eiropas Savienības kandidātvalstis un EBTA dalībvalstis, kas pievienojušās EEZ līgumam, būtu jāatzīst par iespējamiem Kopienas programmu dalībniekiem atbilstīgi nolīgumiem, kas noslēgti ar šīm valstīm.

               (17)

               Eiropadomes Saloniku sanāksmē 2003. gada 19. un 20. jūnijā tika pieņemta “Saloniku Darba kārtība Rietumbalkānu valstīm: ceļā uz Eiropas integrāciju”, kurā paredzēts, ka Kopienas programmām vajadzētu būt atvērtām valstīm, kurās norit stabilizācijas un asociācijas process, pamatojoties uz pamatnolīgumiem, kas Kopienai jāparaksta ar minētajām valstīm. Nepieciešamības gadījumā, minētās valstis saskaņā ar budžeta plāna izskatīšanu var piedalīties programmā vai sadarboties ierobežotā apjomā saskaņā ar papildus asignējumu piešķiršanu un īpašām procedūrām, par ko jāvienojas iesaistītajām pusēm.

               (18)

               Programmai vajadzētu būt pieejamai arī sadarbībai ar citām trešām valstīm, kas ir parakstījušas tādus nolīgumus ar Kopienu, kuros iekļauti kultūras jautājumi saskaņā ar procedūrām, kas jānosaka.

               (19)

               Lai paaugstinātu Kopienas darbību pievienoto vērtību, ir nepieciešams nodrošināt saskanību un savstarpēju papildināmību starp darbībām, kas veiktas saistībā ar šo lēmumu un citām attiecīgām Kopienas politikām, darbībām un instrumentiem saskaņā ar Līguma 151. panta 4. punktu. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš saistībām starp Kopienas pasākumiem kultūras jomā un izglītības jomā, kā arī darbībām, ar ko veicina paraugprakses apmaiņu un tuvāku sadarbību Eiropas mēroga.

               (20)

               Attiecībā uz Kopienas atbalsta īstenošanu, būtu jāņem vērā kultūras nozares specifiskās īpatnības Eiropā un īpaša uzmanība jāpievērš tam, lai administratīvās un finanšu procedūras pēc iespējas vienkāršotu un piemērotu noteiktajiem mērķiem, kā arī kultūras nozares attīstībai un praksei.

               (21)

               Komisija, dalībvalstis un kultūras kontaktpunkti darbosies, lai iedrošinātu mazāko kultūras pakalpojumu sniedzēju dalību daudzgadu sadarbības projektos un to darbību organizēšanā, kas paredzētas potenciālo projekta partneru pulcēšanai.

               (22)

               Programmā būtu jāapkopo īpašās Eiropas kultūras pakalpojumu sniedzēju zināšanas un pieredze. Vajadzības gadījumā Komisijai un dalībvalstīm būtu jāveic pasākumi, lai pievērstos tam, ka ir zemi kultūras pakalpojumu sniedzēju dalības rādītāji kādā dalībvalstī vai programmā iesaistītajā valstī.

               (23)

               Komisijai sadarbībā ar dalībvalstīm būtu jānodrošina nepārtraukta programmas uzraudzība un izvērtēšana, lai to varētu pielāgot, jo īpaši attiecībā uz prioritāru pasākumu īstenošanu. Izvērtējumā būtu jāiekļauj ārējais izvērtējums, ko veic neatkarīgas, neieinteresētas struktūras.

               (24)

               Programmas pārraudzības un izvērtēšanas procedūrās būtu jāizmanto mērķi un indikatori, kas ir konkrēti, izmērāmi, sasniedzami, atbilstīgi mērķiem un noteiktajiem termiņiem.

               (25)

               Būtu jāīsteno atbilstīgi pasākumi, lai novērstu pārkāpumus un krāpšanu un lai atgūtu pazaudētus, nepiemēroti piešķirtus vai izlietotus līdzekļus.

               (26)

               Ir jāizveido vienots kultūru sadarbības finansēšanas un plānošanas instruments ar nosaukumu “Programma Kultūra” laikposmam no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim.

               (27)

               Ar šo lēmumu visam programmas laikam paredz finansējumu, kas ir galvenā atsauce, kā paredzēts 37. punktā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Iestāžu nolīgumā (2006. gada 17. maijs) par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (15) .

               (28)

               Šā lēmuma īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (16).

               (29)

               Šā lēmuma finansiālai īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam, (17) (turpmāk “Finanšu regula”) un saskaņā ar Komisijas Regulu (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2002. gada 23. decembris), ar ko paredz īstenošanas kārtību Padomes Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (18).

               (30)

               Kopienas darbība papildina valstu vai reģionālu darbību kultūru sadarbības jomā. Ņemot vērā to, ka šā lēmuma mērķus — proti, paplašināt Eiropas kultūras telpu, kas balstīta uz kopēju kultūras mantojumu (kultūras darbinieku starpvalstu mobilitāte Eiropā, mākslas darbu, māksliniecisku un kultūras produktu starpvalstu aprite un starpkultūru dialogs) — nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs attiecīgo jautājumu starpvalstu rakstura dēļ, un to, ka darbības apjoma vai seku dēļ šos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi šo mērķu sasniegšanai.

               (31)

               Būtu jāizstrādā pārejas noteikumi, lai nodrošinātu vienmērīgu pāreju no Lēmumos Nr. 508/2000/EK un Nr. 792/2004/EK paredzētajām programmām uz programmu, kas izveidota ar šo lēmumu,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Izveide un darbības ilgums
   1.   Ar šo lēmumu izveido programmu “Kultūra”, kas ir kopēja daudzgadu programma Kopienas pasākumiem kultūras jomā, kas pieejama visām kultūras nozarēm un visu kategoriju kultūras pakalpojumu sniedzējiem (turpmāk “programma”).
   2.   Programmu īsteno laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim.
   2. pants
   Budžets
   1.   Programmas īstenošanai paredzētais finansējums 1. pantā minētajam laikposmam ir EUR 400 miljoni.
   2.   Gada apropriācijas piešķir budžeta lēmējinstitūcija atbilstīgi finanšu shēmai.
   3. pants
   Mērķi
   1.   Programmas vispārējais mērķis ir paplašināt Eiropas iedzīvotājiem kopīgu kultūras telpu, kuras pamatā ir kopējs kultūras mantojums, attīstot mākslinieku, kultūras darbinieku un programmas dalībvalstu kultūras iestāžu sadarbību kultūras jomā, lai veicinātu Eiropas pilsonības izveidi. Programma ir atvērta kultūras industrijām, kas nav audiovizuālās industrijas, jo īpaši mazajiem kultūras uzņēmumiem, ja šādas industrijas darbojas kā bezpeļņas struktūras kultūras jomā.
   2.   Programmas īpašie mērķi ir šādi:

               a)

               sekmēt kultūras darbinieku starpvalstu mobilitāti;

               b)

               veicināt darbu un māksliniecisku un kultūras produktu starpvalstu apriti;

               c)

               sekmēt starpkultūru dialogu.

         4. pants
   Darbības jomas
   1.   Šīs programmas mērķus sasniedz, īstenojot šādus pasākumus, kas aprakstīti pielikumā:

               a)

               atbalsts šādām darbībām kultūras jomā:

                           —

                           daudzgadu sadarbības projektiem,

                           —

                           sadarbības pasākumiem,

                           —

                           īpašām darbībām;

               b)

               atbalsts Eiropas līmeņa organizācijām kultūras jomā;

               c)

               atbalsts izpētei, kā arī informācijas apkopošanai un izplatīšanai un darbības, lai pēc iespējas palielinātu projektu ietekmi Eiropas sadarbībā kultūras jomā, kā arī Eiropas kultūras politikas izstrādes jomā.

         2.   Šos pasākumus veic saskaņā ar noteikumiem, kas izklāstīti pielikumā.
   5. pants
   Noteikumi attiecībā uz trešām valstīm
   1.   Dalība programmā ir atvērta šādām valstīm:

               a)

               EBTA valstīm, kas ir EEZ dalībnieces — saskaņā ar EEZ līguma noteikumiem;

               b)

               kandidātvalstīm, kas izmanto pirmspievienošanās stratēģijas, lai pievienotos Savienībai — saskaņā ar vispārējiem principiem, noteikumiem un procedūrām šo valstu dalībai Kopienas programmās, kuri izstrādāti saskaņā ar pamatnolīgumiem;

               c)

               Rietumbalkānu valstīm — atbilstīgi procedūrām, kas noteiktas ar šīm valstīm, saskaņā ar pamatnolīgumiem, kas paredz šo valstu dalību Kopienas programmās.

         Ja izpildīti nosacījumi un piešķirtas papildu apropriācijas, šajā punktā uzskaitītās valstis pilnībā piedalās programmā.
   2.   Programma ir atvērta arī sadarbībai ar citām trešām valstīm, kas ir noslēgušas tādus asociācijas vai sadarbības nolīgumus ar Kopienu, kas ietver kultūras klauzulas, pamatojoties uz papildu apropriācijām un īpašām procedūrām, kas jānosaka.
   Šā panta 1. punkta c) apakšpunktā minētās Rietumbalkānu valstis, kas nevēlas pilnībā piedalīties programmā, var veidot sadarbību ar programmu saskaņā ar šajā punktā paredzētajiem nosacījumiem.
   6. pants
   Sadarbība ar starptautiskām organizācijām
   Programma ļauj īstenot sadarbību ar kultūras jomā kompetentām starptautiskām organizācijām, tādām kā UNESCO vai Eiropas Padome, pamatojoties uz kopīgiem ieguldījumiem un saskaņā ar dažādiem noteikumiem, kas ir spēkā katrā iestādē vai organizācijā, lai īstenotu 4. pantā uzskaitītos pasākumus.
   7. pants
   Savstarpēja papildināmība ar citiem Kopienas instrumentiem
   Komisija nodrošina programmas saikni ar citiem Kopienas instrumentiem, jo īpaši instrumentiem, kas attiecas uz struktūrfondiem un kas pastāv tādās jomās kā izglītība, arodapmācība, pētniecība, informācijas sabiedrība, pilsonība, jaunatne, sports, valodas, sociālā integrācija, ES ārējās attiecības un jebkādas diskriminācijas apkarošana.
   8. pants
   Īstenošana
   1.   Komisija īsteno šajā programmā noteiktās Kopienas darbības saskaņā ar pielikumu.
   2.   Saskaņā ar 9. panta 2. punktā minēto procedūru pieņem šādus pasākumus:

               a)

               gada darbības plānu, tostarp prioritātes, atlases kritērijus un procedūras;

               b)

               gada budžetu un līdzekļu sadalījumu starp dažādām programmas darbībām;

               c)

               procedūras programmas uzraudzībai un izvērtēšanai;

               d)

               finansiālo atbalstu, ko Kopiena sniedz saskaņā ar 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta pirmo ievilkumu: apjomu, ilgumu, sadalījumu un saņēmējus.

         3.   Visus pārējos pasākumus, kas vajadzīgi šā lēmuma īstenošanai, pieņem saskaņā ar 9. panta 3. punktā minēto procedūru.
   9. pants
   Komiteja
   1.   Komisijai palīdz komiteja.
   2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
   Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā paredzētais termiņš ir divi mēneši.
   3.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 3. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
   4.   Komiteja pieņem savu reglamentu.
   10. pants
   Kultūras kontaktpunkti
   1.   Kultūras kontaktpunkti, kas definēti pielikuma I.3.1. punktā, darbojas kā īstenošanas iestādes, kas valsts mērogā izplata informāciju par programmu, ņemot vērā Finanšu regulas 54. panta 2. punkta c) apakšpunktu un 3. punktu.
   2.   Kultūras kontaktpunkti atbilst šādiem kritērijiem:

               a)

               tiem ir pietiekams daudzums darbinieku ar profesionālām iemaņām un valodu prasmēm, kas atbilstīgas darbam starptautiskas sadarbības jomā;

               b)

               tiem ir piemērota infrastruktūra, jo īpaši attiecībā uz informācijas un komunikāciju tehnoloģijām;

               c)

               to administratīvā darbība nodrošina apmierinošu uzdevumu izpildi un interešu konfliktu novēršanu.

         11. pants
   Finanšu noteikumi
   1.   Finansiāls atbalsts ir dotācijas juridiskām personām. Saskaņā ar Finanšu regulas 114. panta 1. punktu dažos gadījumos dotācijas var piešķirt arī fiziskām personām. Komisija var piešķirt prēmijas arī fiziskām vai juridiskām personām par īstenotajiem pasākumiem vai projektiem saistībā ar programmu. Atkarībā no darbības būtības, var atļaut vienotas likmes finansējumu un/vai vienības izmaksu likmes.
   2.   Komisija, ņemot vērā saņēmēju īpatnības un darbību būtību, var izlemt, vai atbrīvot saņēmējus no to profesionālo iemaņu un kvalifikāciju pārbaudes, kas vajadzīgas ierosināto darbību vai darbības programmu pabeigšanai.
   3.   Dotācijas vai prēmijas var piešķirt īpašām darbībām, ko īsteno Eiropas Kultūras galvaspilsētas, kas izraudzītas atbilstīgi Lēmumam 1419/1999/EK.
   12. pants
   Atbalsts citiem Kopienas mērķiem
   Programma veicina Kopienas transversālo mērķu stiprināšanu, jo īpaši:

               a)

               sekmējot vārda brīvības pamatprincipu;

               b)

               uzlabojot apzināšanos, cik svarīgi veicināt ilgtspējīgu attīstību;

               c)

               tiecoties Eiropas Savienībā veicināt savstarpēju sapratni un iecietību;

               d)

               novēršot jebkādu diskrimināciju dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai dzimumorientācijas dēļ.

         Īpašu uzmanību pievērš programmas saderībai un papildināmībai ar citām Kopienas politikām kultūras sadarbībai ar trešām valstīm.
   13. pants
   Pārraudzība un izvērtēšana
   1.   Komisija nodrošina regulāru programmas pārraudzību attiecībā uz tās mērķu sasniegšanu. Programmu īsteno, izmantojot pārraudzības un izvērtēšanas procesa rezultātus.
   Pārraudzība jo īpaši ietver 3. punkta a) un c) apakšpunktā minēto ziņojumu sastādīšanu.
   Pamatojoties uz pārraudzības ziņojumiem, programmas īpašos mērķus var pārskatīt saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru.
   2.   Komisija nodrošina programmas regulāru, ārēju un neatkarīgu izvērtēšanu.
   3.   Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai:

               a)

               ne vēlāk kā 2010. gada 31. decembrī — starpposma izvērtēšanas ziņojumu par programmas īstenošanas rezultātiem un īstenošanas kvalitatīvajiem un kvantitatīvajiem aspektiem;

               b)

               ne vēlāk kā 2011. gada 31. decembrī — paziņojumu par programmas turpināšanu;

               c)

               ne vēlāk kā 2015. gada 31. decembrī — ex post izvērtēšanas ziņojumu.

         14. pants
   Pārejas noteikumi
   Darbības, kas sāktas līdz 2006. gada 31. decembrim, pamatojoties uz Lēmumiem Nr. 508/2000/EK un Nr. 792/2004/EK, turpina pārvaldīt līdz to noslēgumam saskaņā ar minēto lēmumu noteikumiem.
   Komiteju, kas izveidota saskaņā ar Lēmuma Nr. 508/2000/EK 5. pantu, aizstāj ar šā lēmuma 9. pantā paredzēto komiteju.
   15. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2006. gada 12. decembris

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         Josep BORRELL FONTELLES

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         Mauri PEKKARINEN

      (1)  OV C 164, 5.7.2005., 65. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2005. gada 24. oktobra Nostāja (OV C 272 E, 9.11.2006., 233. lpp.), Padomes 2006. gada 18. jūlija Kopējā nostāja (OV C 238 E, 3.10.2006., 18. lpp.) un Eiropas Parlamenta 2006. gada 24. oktobra Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta). Padomes 2006. gada 11. decembra Lēmums.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 719/96/EK (1996. gada 29. marts), ar ko izveido programmu, lai atbalstītu mākslas un kultūras darbības ar Eiropas dimensiju (Kaleidoscope) (OV L 99, 20.4.1996., 20. lpp.). Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 477/1999/EK (OV L 57, 5.3.1999., 2. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 2085/97/EK (1997. gada 6. oktobris), ar ko izveido programmu atbalstam, tostarp tulkošanas, grāmatu un lasīšanas jomā (Ariadne) (OV L 291, 24.10.1997., 26. lpp.). Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 476/1999/EK (OV L 57, 5.3.1999., 1. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 2228/97/EK (1997. gada 13. oktobris), ar ko izveido Kopienas rīcības programmu kultūras mantojuma jomā (Raphaël programma) (OV L 305, 8.11.1997, 31. lpp.). Lēmums atcelts ar Lēmumu Nr. 508/2000/EK (OV L 63, 10.3.2000., 1. lpp.).

      (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 508/2000/EK (2000. gada 14. februāris), ar ko izveido programmu Kultūra 2000 (OV L 63, 10.3.2000., 1. lpp.). Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 885/2004 (OV L 168, 1.5.2004., 1. lpp.)

      (7)  OV C 162, 6.7.2002., 5. lpp.

      (8)  OV C 13, 18.1.2003., 5. lpp.

      (9)  OV C 72 E, 21.3.2002., 142. lpp.

      (10)  OV C 293 E, 28.11.2002., 105. lpp.

      (11)  OV C 300 E, 11.12.2003., 156. lpp.

      (12)  OV C 76 E, 25.3.2004., 459. lpp.

      (13)  OV L 304, 3.11.2006., 1. lpp.

      (14)  OV L 138, 30.4.2004., 40. lpp.

      (15)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

      (16)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. . Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).

      (17)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (18)  OV L 357, 31.12.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1261/2005 (OV L 201, 2.8.2005., 3. lpp.).

      PIELIKUMS
      I.   DARBĪBU UN PASĀKUMU APRAKSTS
      1.   Pirmā daļa: atbalsts kultūras darbībām
      1.1.   Daudzgadu sadarbības projekti
      Programma atbalsta ilgtspējīgus un strukturētus sadarbības projektus, lai apkopotu īpašās visas Eiropas kultūras pakalpojumu sniedzēju zināšanas un pieredzi. Atbalstu sadarbības projektiem piešķir to sākuma un strukturēšanas fāzē vai to ģeogrāfiskās paplašināšanās fāzē. Atbalsta mērķis ir sekmēt, lai tie izveidotu ilgtspējīgus darbības pamatus un iegūtu finansiālu autonomiju.
      Katrā sadarbības projektā iesaista vismaz sešus pakalpojumu sniedzējus no sešām dažādām programmā iesaistītajām valstīm. Tā mērķis ir pulcināt dažādus kultūras pakalpojumu sniedzējus no vienas vai vairākām nozarēm dažādās daudzgadu darbībās, kas pēc būtības var aptvert vienu vai vairākas nozares, bet kam tomēr ir jācenšas īstenot kopēju mērķi.
      Katrs sadarbības projekts ir paredzēts, lai īstenotu vairākas strukturētas daudzgadu darbības kultūras jomā. Šīs darbības jāīsteno visā Kopienas finansējuma piešķiršanas laikposmā. Šīm darbībām jāuzstāda vismaz divi no trim 3. panta 2. punktā noteiktajiem īpašajiem mērķiem. Priekšroku dos tādiem sadarbības projektiem, kas paredz izvērst darbības, lai sasniegtu visus trīs minētā panta īpašos mērķus.
      Sadarbības projektus izvēlas konkursa kārtībā saskaņā ar Finanšu regulu. Šajā sakarā izvēli izdara, cita starpā pamatojoties uz iesaistīto organizatoru atzītu kompetenci attiecīgajā jomā, to finansiālajām un operatīvajām spējām veikt ierosinātās darbības, šo darbību kvalitāti un to atbilstību vispārējam mērķim un īpašajiem mērķiem, kā izklāstīts 3. pantā.
      Sadarbības projekti ir jāveido, pamatojoties uz sadarbības nolīgumu, proti, kopēju juridisku dokumentu vienā no iesaistītajām valstīm, ko parakstījuši visi iesaistītie organizatori.
      Kopienas atbalsts nedrīkst pārsniegt 50 % no projekta budžeta, un to pakāpeniski samazina. Tas nedrīkst būt lielāks par EUR 500 000 gadā visām sadarbības projektu darbībām. Šo atbalstu piešķir uz trīs līdz piecu gadu laikposmu.
      Piemēram, aptuveni 32 % no kopējā programmai piešķirtā budžeta ir paredzēti šāda veida atbalstam.
      1.2.   Sadarbības pasākumi
      Programma atbalsta nozaru un starpnozaru kultūras sadarbības pasākumus starp Eiropas kultūras pakalpojumu sniedzējiem. Prioritāti piešķir jaunradei un novatoriskām darbībām. Īpaši veicina tās darbības, kas pēta sadarbības veidus, lai sekmētu to darbību ilgtermiņā.
      Katru darbību izstrādā un īsteno partnerībā ar vismaz trīs kultūras pakalpojumu sniedzējiem trīs dažādās iesaistītajās valstīs, neatkarīgi no tā, vai šie pakalpojumu sniedzēji pārstāv vai nepārstāv vienu vai vairākas nozares.
      Saskaņā ar Finanšu regulu un tās izpildes pasākumiem darbības izraugās, ņemot vērā iesniegtos priekšlikumus. Šajā sakarā izvēli izdara, cita starpā pamatojoties uz iesaistīto organizatoru atzītu kompetenci attiecīgajā jomā, to finansiālajām un operatīvajām spējām veikt ierosinātās darbības, šo darbību kvalitāti un to atbilstību vispārējam mērķim un īpašajiem mērķiem, kā izklāstīts 3. pantā.
      Kopienas atbalsts nedrīkst pārsniegt 50 % no projekta budžeta. Tas nedrīkst būt mazāks par EUR 50 000, nedz arī lielāks par EUR 200 000. Maksimālais atbalsta sniegšanas ilgums ir 24 mēneši.
      Nosacījumi par obligāto projekta iesniegšanai vajadzīgo pakalpojuma sniedzēju skaitu, kā arī par Kopienas atbalsta maksimāli pieļaujamo un obligāto apjomu var pielāgot, lai ņemtu vērā literatūras tulkošanas konkrētos apstākļus.
      Piemēram, aptuveni 29 % no kopējā programmai piešķirtā budžeta ir paredzēti šāda veida atbalstam.
      1.3.   Īpašas darbības
      Programma atbalsta arī īpašas darbības. Šīs darbības ir īpašas tādā ziņā, ka tām vajadzētu būt ievērojamām apjoma un vēriena ziņā, jāgūst būtiska rezonanse eiropiešu vidū un būtu jāpalīdz paaugstināt viņu piederības sajūtu vienai kopienai, kā arī viņi būtu jāinformē par dalībvalstu kultūru daudzveidību un starpkultūru un starptautisko dialogu. Tām jāsasniedz vismaz divi no trim 3. pantā izklāstītajiem īpašajiem mērķiem.
      Šīm īpašajām darbībām arī būtu jāpalīdz veicināt Kopienas kultūras darbību redzamība gan Eiropas Savienībā, gan ārpus tās. Tām arī jāsekmē pasaules informētība par Eiropas kultūras bagātību un dažādību.
      Ievērojamu atbalstu piešķirs arī saistībā ar pasākumu “Eiropas Kultūras galvaspilsētas”, lai atbalstītu darbības, kas nodrošina Eiropas redzamību un Eiropas starpkultūru sadarbību.
      Īpašas darbības var arī ietvert prēmiju piešķiršanu, ja tās izceļ māksliniekus, mākslas darbus, mākslas vai kultūras sasniegumus, nodrošinot to apriti ārpus valsts robežām, kā arī veicinot to mobilitāti un apmaiņu.
      Atbalstu var piemērot arī sadarbības pasākumiem ar trešām valstīm un starptautiskām organizācijām, kā noteikts 5. panta 2. punktā un 6. pantā.
      Minētie piemēri nav pilnīgs to pasākumu saraksts, ko var atbalstīt saskaņā ar šo programmas daļu.
      Īpašo darbību atlases procedūras būs atkarīgas no attiecīgās darbības. Finansējumu piešķirs konkursa kārtībā, izņemot Finanšu regulas 54. un 168. pantā minētos gadījumus. Ņems vērā arī katras darbības atbilstību programmas vispārējam mērķim un īpašajiem mērķiem, kā izklāstīts šā lēmuma 3. pantā.
      Kopienas atbalsts nedrīkst pārsniegt 60 % no projekta budžeta.
      Piemēram, aptuveni 16 % no kopējā programmai piešķirtā budžeta ir paredzēti šāda veida atbalstam.
      2.   Otrā daļa: Atbalsts Eiropas līmeņa organizācijām kultūras jomā
      Atbalstu piešķir kā darbības dotāciju, lai līdzfinansētu izdevumus saistībā ar pastāvīgu darbības programmu tādai struktūrai, kas cenšas sasniegt vispārēju Eiropas interešu mērķi kultūras jomā vai tādu mērķi, kas veido Savienības politikas jomas daļu šajā nozarē.
      Dotācijas piešķir, pamatojoties uz katru gadu izsludinātiem konkursiem.
      Piemēram, aptuveni 10 % no kopējā programmai piešķirtā budžeta ir paredzēti šai daļai.
      Kultūras sadarbības iestādes var saņemt atbalstu vienā vai vairākās šādās formās:

                  —

                  nodrošinot pārstāvību Kopienas mērogā,

                  —

                  apkopojot vai izplatot informāciju, lai sekmētu Eiropas Kopienas kultūras sadarbību,

                  —

                  Eiropas mērogā veidojot sadarbības tīklus organizācijām kultūras jomā,

                  —

                  piedaloties kultūras sadarbības projektu realizēšanā vai uzņemoties Eiropas kultūras vēstnieku pienākumus.

            Šīm struktūrām jāatspoguļo patiesa Eiropas dimensija. Šajā sakarā tām savas darbības jāveic Eiropas mērogā, pašu spēkiem vai vairāku koordinētu asociāciju veidā, un to struktūrām (reģistrētajiem biedriem) un darbībām jābūt ar iespējamu Eiropas mēroga ietekmi vai jādarbojas vismaz septiņās Eiropas valstīs.
      Šī daļa ir atvērta struktūrām, kurām sniedz atbalstu saskaņā ar Lēmuma Nr. 792/2004/EK I pielikuma 2. daļu, kā arī ikvienai citai aktīvai Eiropas līmeņa struktūrai kultūras jomā, ja tā atbilst šā lēmuma 3. pantā izklāstītajiem mērķiem un šā lēmuma noteikumiem.
      Šo darbības dotāciju saņēmējus izraugās, balstoties uz iesniegtajiem priekšlikumiem. To dara, ņemot vērā iestādes darbības programmas atbilstību 3. pantā izklāstītajiem īpašajiem mērķiem.
      Kopējās darbības dotācijas, ko piešķir saskaņā ar šo daļu, nedrīkst pārsniegt 80 % no struktūras pieļaujamajiem izdevumiem gadā, kurā dotācija piešķirta.
      3.   Trešā daļa: atbalsts izpētei, kā arī informācijas apkopošanai un izplatīšanai un lai pēc iespējas palielinātu projektu ietekmi kultūras sadarbības jomā
      Piemēram, aptuveni 5 % no kopējā programmai piešķirtā budžeta ir paredzēti šai daļai.
      3.1.   Atbalsts kultūras kontaktpunktiem
      Lai nodrošinātu mērķtiecīgu, efektīvu un fundamentālu programmas praktiskās informācijas izplatīšanu, tā paredz atbalstu no kultūras kontaktpunktiem. Šīs struktūras, kas darbojas valstu līmenī, veido uz brīvprātības principa atbilstīgi Regulas (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 39. pantam.
      Kultūras kontaktpunktu uzdevumi ir:

                  —

                  popularizēt programmu;

                  —

                  sekmēt programmas pieejamību pēc iespējas daudziem kultūras jomas speciālistiem un darbiniekiem un veicināt viņu dalību programmas darbībās, efektīvi izplatot informāciju un izstrādājot atbilstīgas sadarbības tīklu veidošanas ierosmes;

                  —

                  dibināt efektīvas saiknes ar dažādām iestādēm, kas sniedz atbalstu kultūras nozarei dalībvalstīs, tādējādi sekmējot papildināmību starp programmas darbībām un valstu atbalsta pasākumiem;

                  —

                  vajadzības gadījumā nodrošināt informāciju par citām Kopienas programmām, kas pieejamas kultūras projektiem.

            3.2.   Atbalsts izpētei kultūras sadarbības jomā
      Programma atbalsta pētījumus un izpēti Eiropas kultūras sadarbības un Eiropas kultūras politikas izstrādes jomā. Šā atbalsta mērķis ir palielināt informācijas un datu apjomu un kvalitāti, lai izstrādātu salīdzinošus datus un izpēti par Eiropas mēroga sadarbību kultūras jomā, jo īpaši attiecībā uz mākslinieku un kultūras darbinieku mobilitāti, mākslas darbu, māksliniecisku un kultūras produktu apriti un starpkultūru dialogu.
      Saskaņā ar šo daļu var tikt atbalstīti pētījumi un izpēte, kuru mērķis ir vairot zināšanas par Eiropas kultūras sadarbības fenomenu un radīt labvēlīgus apstākļus tā attīstībai. Īpaši veicinās statistikas datu iegūšanas un izpētes projektus.
      3.3.   Atbalsts informācijas apkopošanai un izplatīšanai, lai pēc iespējas palielinātu projektu ietekmi kultūras sadarbības jomā
      Programma atbalsta informācijas apkopošanu un izplatīšanu, kā arī darbības, lai pēc iespējas palielinātu projektu ietekmi, izstrādājot jaunu interneta instrumentu, kas paredzēts kultūras speciālistu vajadzībām Eiropas kultūras sadarbības jomā.
      Šim instrumentam būtu jāpadara iespējama pieredzes un labas prakses apmaiņa, un informācijas izplatīšana par programmu, kā arī Eiropas kultūras sadarbība plašākā nozīmē.
      II.   PROGRAMMAS VADĪBA
      Programmas finansiālais segums var ietvert arī izmaksas, kas nepieciešamas sagatavošanas, pārraudzības, kontroles, revīzijas un izvērtēšanas darbībām, kas tieši nepieciešamas programmas vadībai un tās mērķu sasniegšanai, jo īpaši izpētei, sanāksmēm, informācijas un publikācijas darbībām, izmaksas, kas saistītas ar datortīkliem, kas galvenokārt veic informācijas apmaiņu, kā arī visas citas izmaksas, ko Komisija varētu izmantot tehniskas vai administratīvas palīdzības sniegšanai programmas vadībai.
      III.   PĀRBAUDES UN REVĪZIJAS
      Projektiem, kas atlasīti saskaņā ar 11. panta 2. punktā aprakstīto procedūru, izveido izlases revīzijas sistēmu.
      Dotācijas saņēmējs Komisijai iesniedz visus apliecinošos dokumentus, kas saistīti ar izdevumiem piecu gadu laikposmā pēc pēdējā maksājuma datuma. Dotācijas saņēmējs vajadzības gadījumā nodrošina to, ka Komisijai tiek iesniegti arī apliecinošie dokumenti, kas atrodas pie partneriem vai locekļiem.
      Komisija dotācijas izmantojuma revīziju var veikt tieši, izmantojot tās personālu, vai jebkura cita kvalificēta neatkarīga iestāde pēc tās izvēles. Šādu revīziju var veikt visā līguma darbības laikā un piecu gadu laikposmā no atlikuma izmaksas dienas. Attiecīgā gadījumā revīzijas konstatējumi var būt pamatā tam, lai Komisija pieņemtu lēmumus par atmaksāšanu.
      Komisijas personālam un Komisijas pilnvarotajiem līgumdarbiniekiem ir tiesības atbilstīgos nolūkos piekļūt dotācijas saņēmēja birojiem un visai informācijai, tostarp informācijai elektroniskā formātā, kas vajadzīga, lai veiktu šādu revīziju.
      Revīzijas palātai, kā arī Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai (OLAF) ir tādas pašas tiesības kā Komisijai, jo īpaši piekļuves tiesības.
      Lai Kopienas finanšu intereses aizsargātu pret krāpšanu un citām nelikumībām, Komisija var veikt pārbaudes uz vietas atbilstīgi programmai saskaņā ar Padomes Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (1). Vajadzības gadījumā izmeklēšanu var veikt OLAF saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 (2).
      IV.   INFORMĀCIJA, SAZIŅA UN DARBĪBAS, KURU MĒRĶIS IR PĒC IESPĒJAS PALIELINĀT PROJEKTU IETEKMI
      1.   Komisija
      Lai sekmētu programmas īstenošanu un vajadzības gadījumā veiktu informēšanas, publicēšanas, izplatīšanas darbības un citas darbības, kuru mērķis ir pēc iespējas palielināt projektu ietekmi, kā arī programmas uzraudzību un izvērtēšanu, Komisija var rīkot seminārus, konferences un sanāksmes. Šādas darbības var finansēt dotāciju vai valsts iepirkuma veidā, vai tos var organizēt un finansēt nepastarpināti pati Komisija.
      2.   Kontaktpunkti
      Komisija un dalībvalstis pēc brīvprātības principa organizē un stiprina nepieciešamās informācijas apmaiņu programmas īstenošanai ar kultūras kontaktpunktu starpniecību, kas saskaņā ar Finanšu regulas 54. panta 2. punkta c) apakšpunktu un 3. punktu darbojas kā valsts mēroga īstenošanas struktūras.
      3.   Dalībvalstis
      Neskarot Līguma 87. pantu, dalībvalstis vajadzības gadījumā var izveidot atbalsta režīmus kultūras darbinieku individuālai mobilitātei, lai risinātu problēmu sakarā ar zemo līdzdalības līmeni programmā. Šo atbalstu var īstenot ceļojumu dotāciju veidā kultūras pakalpojumu sniedzējiem, lai atvieglotu starpvalstu projektu sagatavošanas posmu kultūras jomā.
      V.   KOPĒJĀ BUDŽETA SADALĪJUMS
      Programmas gada budžeta sadalījums

                  Budžeta procentuālā daļa

                  1. daļa (atbalsts kultūras darbībām)

                  Aptuveni 77 %

                              —

                              daudzgadu sadarbības projekti

                  Aptuveni 32 %

                              —

                              sadarbības pasākumi

                  Aptuveni 29 %

                              —

                              īpašās darbības

                  Aptuveni 16 %

                  2. daļa (atbalsts Eiropas līmeņa organizācijām kultūras jomā)

                  Aptuveni 10 %

                  3. daļa — (atbalsts izpētei, informācija apkopošanai un izplatīšanai)

                  Aptuveni 5 %

                  Darbības izmaksu kopsumma

                  Aptuveni 92 %

                  Programmas administratīvās izmaksas

                  Aptuveni 8 %

            Šīs procentuālās daļas ir indikatīvas, un 9. pantā paredzētā komiteja tās var mainīt saskaņā ar 9. panta 2. punktā minēto procedūru.

         (1)  OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.

         (2)  OV L 136, 31.5.1999., 1. lpp.