title: Padomes Lēmums (1980. gada 21. janvāris), ar ko izveido Vecmāšu izglītības padomdevēju komiteju

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31980D0156

Oficiālais Vēstnesis L 033 , 11/02/1980 Lpp. 0013 - 0014 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 16 Sējums 1 Lpp. 0045  Speciālizdevums grieķu valodā Nodaļa 01 Sējums 2 Lpp. 0142  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 16 Sējums 1 Lpp. 0045  Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 06 Sējums 2 Lpp. 0100  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 06 Sējums 2 Lpp. 0100

		Padomes lēmums(1980. gada 21. janvāris),ar ko izveido Vecmāšu izglītības padomdevēju komiteju(80/156/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Komisijas iesniegto lēmuma projektu,tā kā savā 1974. gada 6. jūnija Rezolūcijā par diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu Padome paziņoja, ka atbalsta padomdevēju komiteju izveidi;tā kā sakarā ar diplomu, sertifikātu un citu kvalifikāciju apliecinošu dokumentu savstarpēju atzīšanu dzemdniecībā ir svarīgi nodrošināt salīdzināmi augstu izglītības līmeni;tā kā, lai sasniegtu šo mērķi, vēlams izveidot padomdevēju komiteju Komisijas konsultēšanai,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsKomisijā tiek izveidota Vecmāšu izglītības padomdevēja komiteja, še turpmāk saukta par "Komiteju".2. pants1. Komitejas uzdevums ir palīdzēt visā Kopienā nodrošināt salīdzināmi augstu vecmāšu izglītības līmeni.2. Tā veic šo uzdevumu, jo īpaši izmantojot šādus līdzekļus:- plašu informācijas apmaiņu, ko veic attiecībā uz izglītības metodēm, kā arī attiecībā uz dalībvalstīs apstiprināto teorētisko un praktisko mācību kursu saturu, līmeni un struktūru,- viedokļu apmaiņu un konsultācijas, lai panāktu kopēju izpratni par līmeni, kāds jāsasniedz vecmāšu izglītības jomā, un, vajadzības gadījumā, par šādas izglītības struktūru un saturu,- pastāvīgu izvērtējumu attiecībā uz to, kā iepriekš minētajā izglītībā tiek ņemtas vērā pārmaiņas dzemdniecības praksē, medicīnas un sociālajās zinātnēs un mācīšanas metodēs.3. Komiteja nosūta Komisijai un dalībvalstīm savus atzinumus un ieteikumus, kā arī, kad uzskata to par vajadzīgu, priekšlikumus par grozījumu veikšanu noteikumos, kas attiecas uz vecmāšu izglītību, jo īpaši Direktīvā 80/154/EEK [1] un Direktīvā 80/155/EEK [2].4. Komiteja tāpat konsultē Komisiju visos citos jautājumos, ko Komisija tai varētu iesniegt vecmāšu izglītības jomā.3. pants1. Komitejā ir pa trim ekspertiem no katras dalībvalsts:- viens eksperts no dzemdniecībā praktizējošo darbinieku vidus,- viens eksperts no iestādēm, kas atbild par vecmāšu izglītību,- viens eksperts no dalībvalstu kompetentajām iestādēm.2. Katram loceklim ir viens vietnieks. Vietnieki var apmeklēt komitejas sanāksmes.3. Locekļus un vietniekus, kas paredzēti 1. un 2. punktā, izraugās dalībvalstis. Locekļus, kas minēti 1. punkta pirmajā un otrajā ievilkumā, un to vietniekus izraugās pēc dzemdniecībā praktizējošo medicīnas darbinieku un par vecmāšu izglītību atbildīgo iestāžu priekšlikuma. Šādi izraudzītus locekļus un vietniekus ieceļ Padome.4. pants1. Komitejas locekļu pilnvaru termiņš ir trīs gadi. Pēc šā perioda beigām komitejas locekļi turpina pildīt savus pienākumus līdz brīdim, kad viņus aizstāj vai tiek atjaunota viņu iecelšana.2. Locekļa pilnvaru laiks beidzas, pirms beidzies trīs gadu periods, viņa atkāpšanās, nāves gadījumā vai, ja viņu aizstāj ar citu personu, ievērojot 3. pantā paredzēto kārtību. Jauna locekļa iecelšana attiecas uz attiecīgo pilnvaru laika atlikumu.5. pantsKomiteja no sava vidus ievēl priekšsēdētāju un divus priekšsēdētāja vietniekus. Tā izstrādā savu reglamentu. Sanāksmju darba kārtību nosaka komitejas priekšsēdētājs saziņā ar Komisiju.6. pantsKomiteja var izveidot darba grupas un pieaicināt un pieļaut novērotājus vai ekspertus, lai palīdzētu saistībā ar visiem īpašajiem tās darba aspektiem.7. pantsSekretariāta pakalpojumus Komitejai nodrošina Komisija.Briselē, 1980. gada 21. janvārīPadomes vārdā —priekšsēdētājsG. Marcora[1] OV L 33, 11.2.1980., 1. lpp.[2] OV L 33, 11.2.1980., 8. lpp.--------------------------------------------------


title: Politikas un drošības komitejas Lēmums EUPOL COPPS /1/2009 ( 2009. gada 27. maijs ), ar ko izveido Eiropas Savienības policijas misijas Palestīniešu teritorijās ( EUPOL COPPS ) Atbalstītāju komiteju

text:
               29.5.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 132/18

      POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS
      EUPOL COPPS/1/2009
   (2009. gada 27. maijs),
   ar ko izveido Eiropas Savienības policijas misijas Palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) Atbalstītāju komiteju
   (2009/412/KĀDP)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 25. panta trešo daļu,
   ņemot vērā Padomes Vienoto rīcību 2005/797/KĀDP (2005. gada 14. novembris) par Eiropas Savienības policijas misiju Palestīniešu teritorijās (1) un jo īpaši tās 12. panta 3. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Vienotās rīcības 2008/124/KĀDP 13. panta 3. punktu Padome ir pilnvarojusi Politikas un drošības komiteju (PDK) pieņemt attiecīgus lēmumus, lai izveidotu EUPOL COPPS Ieguldītāju komiteju.

               (2)

               Eiropadomes 2001. gada 15. un 16. jūnija Gēteborgas sanāksmes secinājumos noteikti pamatprincipi un nosacījumi trešo valstu ieguldījumiem policijas misijās. Padome 2002. gada 10. decembrī apstiprināja dokumentu ar nosaukumu “Apspriedes un nosacījumi ārpus ES esošo valstu ieguldījumiem ES civilās krīzes vadības operācijās”, ar ko izstrādāja kārtību trešo valstu dalībai civilās krīzes vadības operācijās, tostarp attiecībā uz Atbalstītāju komitejas izveidi.

               (3)

                  EUPOL COPPS Atbalstītāju komitejai vajadzētu būt būtiskai lomai misijas ikdienas vadībā. Tai vajadzētu būt galvenajam forumam visu to problēmu apspriešanai, kas saistītas ar misijas ikdienas vadību. PDK, kas nodrošina misijas politisko kontroli un stratēģisko virzību, būtu jāņem vērā Atbalstītāju komitejas izteiktie viedokļi,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Izveide
   Ar šo izveido Eiropas Savienības policijas misijas Palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) Atbalstītāju komiteju.
   2. pants
   Funkcijas
   1.   Atbalstītāju komiteja var izteikt viedokļus. PDK ņem vērā šos viedokļus un nodrošina misijas politisko kontroli un stratēģisko virzību.
   2.   Atbalstītāju komitejas pilnvaras ir izklāstītas dokumentā “Apspriedes un nosacījumi ārpus ES esošo valstu ieguldījumiem ES civilās krīzes vadības operācijās”.
   3. pants
   Sastāvs
   1.   Visas ES dalībvalstis ir tiesīgas piedalīties Atbalstītāju komitejas apspriedēs. Tomēr tikai atbalstītājas valstis piedalās misijas ikdienas vadībā. Misijā iesaistīto trešo valstu pārstāvji var piedalīties Atbalstītāju komitejas sanāksmēs. Arī Eiropas Kopienu Komisijas pārstāvis var piedalīties Atbalstītāju komitejas sanāksmēs.
   2.   Atbalstītāju komiteja regulāri saņem informāciju no misijas vadītāja.
   4. pants
   Priekšsēdētājs

      EUPOL COPPS Atbalstītāju komiteju saskaņā ar 2. panta 2. punktā minētajām pilnvarām vada ģenerālsekretāra/Augstā pārstāvja pārstāvis ciešā sadarbībā ar prezidentvalsti.
   5. pants
   Sanāksmes
   1.   Atbalstītāju komitejas sanāksmes regulāri sasauc tās priekšsēdētājs. Ja to prasa apstākļi, pēc priekšsēdētāja ierosmes vai iesaistītās valsts pārstāvja pieprasījuma var sasaukt ārkārtas sanāksmes.
   2.   Priekšsēdētājs laikus izsūta sanāksmes darba kārtības projektu un ar to saistītos dokumentus. Priekšsēdētājs ir atbildīgs par to, lai informāciju par Atbalstītāju komitejas apspriežu iznākumu nosūtītu PDK.
   6. pants
   Konfidencialitāte
   1.   Saskaņā ar Padomes 2001. gada 19. marta Lēmumu 2001/264/EK (2) uz Atbalstītāju komitejas sanāksmēm un darbu attiecas Padomes drošības reglaments. Atbalstītāju komitejas pārstāvjiem ir attiecīgas drošības pielaides.
   2.   Uz Atbalstītāju komitejas apspriedēm attiecas pienākums glabāt dienesta noslēpumu.
   7. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2009. gada 27. maijā

            Politikas un drošības komitejas vārdā —

            priekšsēdētājs

         I. ŠRÁMEK

      (1)  OV L 300, 17.11.2005., 65. lpp.

      (2)  OV L 101, 11.4.2001., 1. lpp.


title: Padomes Lēmums (1992. gada 18. maijs), ar ko apstiprina EK un Japānas Rūpniecības sadarbības centra konsolidāciju

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31992D0278

Oficiālais Vēstnesis L 144 , 26/05/1992 Lpp. 0019 - 0019

		Padomes Lēmums(1992. gada 18. maijs),ar ko apstiprina EK un Japānas Rūpniecības sadarbības centra konsolidāciju(92/278/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 235. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],tā kā EK un Japānas Rūpniecības sadarbības centrs ir dibināts 1986. gadā, lai veicinātu Kopienas un Japānas sadarbību rūpniecībā;tā kā Padome 1987. gada marta sanāksmes secinājumos ar interesi ir norādījusi centra darbības eksperimentālā posma sākumu un ir atbalstījusi rūpniecības ieguldījumu tās īstenošanā;tā kā Padome 1990. gada 26. novembra sanāksmē apstiprināja secinājumus Komisijas paziņojumam par rūpniecības politiku atklātā un konkurējošā vidē;tā kā Komisiju uzaicināja turpināt šādu rūpniecības politiku, paturot arī prātā:- lielāko rūpnieciski attīstīto valstu, kuras neietilpst EEK, un jauno rūpnieciski attīstīto valstu ekonomikas stāvokļa un stratēģiju attīstību,- vajadzību atbilstīgi izmantot Kopienai pieejamos instrumentus, lai stiprinātu Eiropas rūpniecības sistēmas tehnoloģijas iespējas un konkurētspēju;tā kā EK un Japānas Rūpniecības sadarbības centra darbs sekmē Kopienas darbu rūpniecības politikas jomā;tā kā centra darbību nodrošina Eiropas Kopienu kopbudžeta, Starptautiskās tirdzniecības un rūpniecības ministrijas (MITI) un abu pušu rūpniecības nozaru ieguldījumu līdzfinansējums;tā kā centra darbība, ciktāl tā attiecas uz eksperimentālo projektu, ir izrādījusies sekmīga, nodrošinot galvenokārt mācību programmas vadībzinībās Kopienas uzņēmumu vadītājiem, kuru kļūst aizvien vairāk;tā kā centra uzraudzības padome ir secinājusi, ka centra darbība abu galveno iniciatoru — Komisijas un Starptautiskās tirdzniecības un rūpniecības ministrijas — lielā atbalsta dēļ ir daudzsološa un būtu konsolidējama;tā kā tādēļ šī ierosinātā konsolidācija ir jāapstiprina un centrs jāreģistrē kā EK un Japānas kopuzņēmums;tā kā šā lēmuma pieņemšanai Līgumā nav paredzētas citas pilnvaras kā tās, kas noteiktas 235. pantā,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsAr šo EK un Japānas Rūpniecības sadarbības centra konsolidācija un tā kā kopuzņēmuma izveide ir apstiprināta Eiropas Ekonomikas kopienas vārdā.2. pantsEK un Japānas Rūpniecības sadarbības centra mērķis ir veicināt Kopienas un Japānas sadarbību rūpniecībā, jo īpaši organizējot mācību programmas vadībzinībās Eiropas uzņēmumu administratīvajiem darbiniekiem, sniedzot informāciju par Japānas uzņēmējdarbības vidi un iespējām un piedāvājot programmas Eiropas speciālistiem alternatīvās enerģijas jomā.3. pantsEK un Japānas Rūpniecības sadarbības centrs atrodas Tokijā, Japānā.4. pantsCentru kopīgi finansē Japānas valdība, Kopiena un privāti ieguldītāji.5. pantsŠis lēmums stājas spēkā tā publicēšanas dienā.Briselē, 1992. gada 18. maijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsArlindo Marques Cunha[1] OV C 173, 4.7.1991., 4. lpp.[2] OV C 94, 3.4.1992.--------------------------------------------------


title: 2014/871/ES: Padomes Lēmums ( 2014. gada 1. decembris ) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par rūpniecisko avāriju pārrobežu iedarbību Pušu astotajā konferencē attiecībā uz priekšlikumu grozīt minētās konvencijas I pielikumu

text:
               5.12.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 349/50

         PADOMES LĒMUMS
   (2014. gada 1. decembris)
   par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par rūpniecisko avāriju pārrobežu iedarbību Pušu astotajā konferencē attiecībā uz priekšlikumu grozīt minētās konvencijas I pielikumu

      (2014/871/ES)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Savienība ir 1992. gada 17. martā Helsinkos noslēgtās Konvencijas par rūpniecisko avāriju pārrobežu iedarbību (1) (“konvencija”) Puse.

               (2)

               Konvencijas I pielikumā iekļautas kategorijas un konkrētas bīstamās vielas, lai definētu bīstamās darbības.

               (3)

               Saskaņā ar konvencijas 26. panta 4. punktu jebkādi konvencijas I pielikuma grozījumi kļūst saistoši Pusēm, kuras nav iesniegušas iebildumus 12 mēnešus pēc tam, kad izpildsekretārs tos ir paziņojis Pusēm uzreiz pēc grozījumu pieņemšanas Pušu konferencē, kurā tos atbalstījušas vismaz deviņas desmitdaļas no Pusēm, kas ir klāt sanāksmē un piedalās balsošanā, ar noteikumu, ka vismaz sešpadsmit Puses nav cēlušas iebildumus.

               (4)

               Konvencijas pilnveidošanas darba grupā tika panākta vienošanās par priekšlikumu konvencijas I pielikuma grozījumam, Konvencijas birojs priekšlikuma tekstu apstiprināja, un astotajā Pušu konferencē, kas 2014. gada 3. līdz 5. decembrī notiks Ženēvā, tiks ierosināts to pieņemt.

               (5)

               Konvencijas I pielikuma grozījums minēto pielikumu pilnībā pielāgos Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2012/18/ES (2) I pielikumam.

               (6)

               Tādēļ konvencijas I pielikuma grozījums būtu jāapstiprina.

               (7)

               Noslēdzot konvenciju, Savienība iesniedza atrunas par konvencijas piemērošanu saskaņā ar Kopienas iekšējiem noteikumiem. Minēto atrunu pamatā bija neatbilstības starp konvencijas I pielikumu un Savienībā spēkā esošajiem tiesību aktiem. Minētās neatbilstības vairs nepastāvēs pēc konvencijas I pielikuma grozīšanas. Tādēļ minētās atrunas būtu jāatceļ, tiklīdz konvencijas I pielikuma grozījums stāsies spēkā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem Konvencijas par rūpniecisko avāriju pārrobežu iedarbību Pušu astotajā konferencē, ir pēc būtības atbalstīt ierosināto konvencijas I pielikuma grozījumu, tostarp tā kļūdu labojumu, kas pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs ar šo tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas Savienības vārdā atcelt esošās atrunas, kuras iesniegtas, ievērojot Padomes Lēmumu 98/685/EK (3), ja stājas spēkā konvencijas I pielikuma grozījums, kas minēts šā lēmuma 1. pantā, ievērojot konvencijas 26. panta 4. punktu.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2014. gada 1. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         B. LORENZIN

      (1)  OV L 326, 3.12.1998., 5. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2012/18/ES (2012. gada 4. jūlijs) par lielu ar bīstamām vielām saistītu avāriju risku pārvaldību, ar kuru groza un vēlāk atceļ Padomes Direktīvu 96/82/EK (OV L 197, 24.7.2012., 1. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums 98/685/EK (1998. gada 23. marts) par Konvencijas noslēgšanu par ražošanas negadījumiem ar pārrobežu ietekmi (OV L 326, 3.12.1998., 1. lpp.).

      PROJEKTS LĒMUMAM, AR KO GROZA KONVENCIJAS I PIELIKUMU
      Iesniegusi konvencijas pilnveidošanas darba grupa
      Pušu konference,
      atzīstot nepieciešamību atjaunināt Konvencijas par rūpniecisko avāriju pārrobežu iedarbību I pielikumā iekļauto vielu un maisījumu kategoriju un konkrēto vielu un to robežvērtību sarakstu ar mērķi ieviest ANO Ķīmisko vielu klasificēšanas un marķēšanas globāli harmonizētās sistēmas kritērijus (ST/SG/AC.10/30/Rev.4) un saglabāt konsekvenci ar atbilstīgajiem Eiropas Savienības tiesību aktiem,
      paturot prātā savu lēmumu pārskatīt I pielikumā iekļauto bīstamo vielu un to daudzumu sarakstu un Lēmumu 2004/4, ar ko izveido konvencijas pilnveidošanas darba grupu,
      apliecinot priekšlikumu grozīt I pielikumu, kuru uz rūpīgas pārskatīšanas pamata sagatavoja darba grupa,
      groza konvencijas I pielikumu par bīstamajām vielām ar mērķi definēt bīstamās darbības, aizstājot to ar tekstu, kas sniegts šā lēmuma pielikumā.

      PIELIKUMS

         BĪSTAMĀS VIELAS BĪSTAMO DARBĪBU DEFINĒŠANAI
          (1)

      Ja II daļā minēta viela vai maisījums turklāt atbilst arī vienai vai vairākām kategorijām I daļā, izmanto II daļā noteikto robežvērtību.
      Lai identificētu bīstamās darbības, Puses ņem vērā faktiskās vai paredzamās bīstamās īpašības un/vai daudzumus attiecībā uz visām klātesošām bīstamajām vielām vai tādām bīstamajām vielām, par kurām ir pamatoti uzskatīt, ka tās varētu veidoties, attiecīgās bīstamās darbības, ietverot uzglabāšanu, laikā, zaudējot kontroli pār šo darbību.
      I daļa
      Vielu un maisījumu kategorijas, kas nav atsevišķi izdalītas II daļā

                  Kategorija saskaņā ar ANO Ķīmisko vielu klasificēšanas un marķēšanas globāli harmonizēto sistēmu (GHS)

                  Robežvērtība
                  (tonnas)

                              1.

                              Akūtas toksicitātes 1. kategorija, visi iedarbības ceļi (2)

                  20

                              2.

                              Akūtas toksicitātes:

                                          2. kategorija, visi iedarbības ceļi (3)

                                          3. kategorija, iedarbības ceļš ieelpojot (4)

                  200

                              3.

                              Toksiska ietekme uz konkrētiem mērķorgāniem (STOT) – vienreizēja iedarbība (SE) STOT 1. kategorija (5)

                  200

                              4.

                              Sprādzienbīstami materiāli – nestabili sprādzienbīstami materiāli vai tādi sprādzienbīstami materiāli, kuros esošā viela, maisījums vai pats izstrādājums ir iekļauts GHS kritēriju 2.1.2. nodaļas 1.1., 1.2., 1.3., 1.5. vai 1.6. sadaļā, vai tādas vielas vai maisījumi, kam piemīt sprādzienbīstamas īpašības atbilstoši 2. sērijas testiem, kuri aprakstīti ANO dokumenta “Rekomendācijas par bīstamo kravu pārvadāšanu: testu un kritēriju rokasgrāmata” (testu un kritēriju rokasgrāmata) I daļā, un kas neietilpst organisko peroksīdu vai pašreaģējošu vielu un maisījumu bīstamības klasēs (6)
                                  (7)

                  50

                              5.

                              Sprādzienbīstami materiāli, kuros esošā viela, maisījums vai pats izstrādājums ir iekļauts GHS 2.1.2. nodaļas 1.4. sadaļā (7)
                                  (8)

                  200

                              6.

                              Uzliesmojošas gāzes, 1. vai 2. kategorija (9)

                  50

                              7.

                              1. vai 2. kategorijas aerosoli (10), kuru sastāvā ir 1. vai 2. kategorijas uzliesmojošas gāzes vai 1. kategorijas uzliesmojoši šķidrumi

                  500 (neto)

                              8.

                              1. vai 2. kategorijas aerosoli, kuru sastāvā nav 1. vai 2. kategorijas uzliesmojošu gāzu vai 1. kategorijas uzliesmojošu šķidrumu (11)

                  50 000 (neto)

                              9.

                              Oksidējošas gāzes, 1. kategorija (12)

                  200

                              10.

                              Uzliesmojoši šķidrumi:

                                          1. kategorijas uzliesmojoši šķidrumi vai

                                          2. vai 3. kategorijas uzliesmojoši šķidrumi, kurus uztur temperatūrā, kas ir augstāka par to viršanas temperatūru (13), vai

                                          citi šķidrumi ar uzliesmošanas temperatūru ≤ 60 °C, kurus uztur temperatūrā, kas ir augstāka par to viršanas temperatūru (14)

                  50

                              11.

                              Uzliesmojoši šķidrumi:

                                          2. un 3. kategorijas uzliesmojoši šķidrumi, kuri īpašos pārstrādes apstākļos, piemēram, pie augsta spiediena vai augstas temperatūras, var izraisīt ražošanas negadījumu bīstamību (15), vai

                                          citi šķidrumi ar uzliesmošanas temperatūru ≤ 60 °C, kuri īpašos pārstrādes apstākļos, piemēram, pie augsta spiediena vai augstas temperatūras, var izraisīt ražošanas negadījumu bīstamību

                  200

                              12.

                              2. un 3. kategorijas uzliesmojoši šķidrumi (16), uz kuriem neattiecas 10. un 11. punkts

                  50 000

                              13.

                              Pašreaģējošas vielas un maisījumi un organiskie peroksīdi:

                                          A vai B tipa pašreaģējošas vielas un maisījumi vai

                                          A vai B tipa organiskie peroksīdi (17)

                  50

                              14.

                              Pašreaģējošas vielas un maisījumi un organiskie peroksīdi:

                                          C, D, E vai F tipa pašreaģējošas vielas un maisījumi vai

                                          C, D, E vai F tipa organiskie peroksīdi (18)

                  200

                              15.

                              Pirofori šķidrumi un cietvielas, 1. kategorija

                  200

                              16.

                              Oksidējoši šķidrumi un cietvielas, 1., 2. vai 3. kategorija

                  200

                              17.

                              Ūdensvidei bīstama viela, akūtas toksicitātes 1. kategorija vai hroniskas toksicitātes 1. kategorija (19)

                  200

                              18.

                              Ūdensvidei bīstama viela, hroniskas toksicitātes 2. kategorija (20)

                  500

                              19.

                              Vielas un maisījumi, kas spēcīgi reaģē ar ūdeni, piemēram, acetilhlorīds, titāna tetrahlorīds

                  500

                              20.

                              Vielas un maisījumi, kas saskarē ar ūdeni izdala uzliesmojošas gāzes, 1. kategorija (21)

                  500

                              21.

                              Vielas un maisījumi, kas saskarē ar ūdeni izdala toksiskas gāzes (vielas un maisījumi, kas saskarē ar ūdeni vai mitru gaisu izdala gāzes, kuras klasificētas akūtas toksicitātes 1., 2. vai 3. kategorijā, piemēram, alumīnija fosfīds, fosfora pentasulfīds)

                  200

      II daļa
      Konkrētas vielas

                  Viela

                  Robežvērtība
                  (tonnas)

                              1.a

                              Amonija nitrāts (22)

                  10 000

                              1.b

                              Amonija nitrāts (23)

                  5 000

                              1.c

                              Amonija nitrāts (24)

                  2 500

                              1.d

                              Amonija nitrāts (25)

                  50

                              2.a

                              Kālija nitrāts (26)

                  10 000

                              2.b

                              Kālija nitrāts (27)

                  5 000

                              3.

                              Arsēna pentoksīds, arsēnskābe un/vai tās sāļi

                  2

                              4.

                              Arsēna trioksīds, arsēnpaskābe un/vai tās sāļi

                  0,1

                              5.

                              Broms

                  100

                              6.

                              Hlors

                  25

                              7.

                              Niķeļa savienojumi ieelpojama pulvera veidā: niķeļa monoksīds, niķeļa dioksīds, niķeļa sulfīds, triniķeļa disulfīds, diniķeļa trioksīds

                  1

                              8.

                              Etilēnimīns

                  20

                              9.

                              Fluors

                  20

                              10.

                              Formaldehīds (koncentrācija ≥ 90 %)

                  50

                              11.

                              Ūdeņradis

                  50

                              12.

                              Hlorūdeņradis (sašķidrināta gāze)

                  250

                              13.

                              Svina alkilsavienojumi

                  50

                              14.

                              Sašķidrinātās uzliesmojošās gāzes (tostarp sašķidrināta naftas gāze), 1. vai 2. kategorija, un dabasgāze (28)

                  200

                              15.

                              Acetilēns

                  50

                              16.

                              Etilēnoksīds

                  50

                              17.

                              Propilēnoksīds

                  50

                              18.

                              Metanols

                  5 000

                              19.

                              4,4′-metilēn-bis(2-hloranilīns) un/vai tā sāļi, pulverveidā

                  0,01

                              20.

                              Metilizocianāts

                  0,15

                              21.

                              Skābeklis

                  2 000

                              22.

                              Toluoldiizocianāts (2,4-toluoldiizocianāts un 2,6-toluoldiizocianāts)

                  100

                              23.

                              Karbonildihlorīds (fosgēns)

                  0,75

                              24.

                              Arsīns (arsēntrihidrīds)

                  1

                              25.

                              Fosfīns (fosfora trihidrīds)

                  1

                              26.

                              Sēra dihlorīds

                  1

                              27.

                              Sēra trioksīds

                  75

                              28.

                              Polihlordibenzofurāni un polihlordibenzodioksīni (t. sk. tetrahlordibenzodioksīns (TCDD)), aprēķināti TCDD ekvivalentā (29)

                  0,001

                              29.

                              Kancerogēnas vielas vai maisījumi, kuru sastāvā ir šādas kancerogēnas vielas koncentrācijā, kas pārsniedz 5 masas %:
                              4-aminobifenils un/vai tā sāļi, benztrihlorīds, benzidīns un/vai tā sāļi, bis(hlormetil)ēteris, hlormetilmetilēteris, 1,2-dibrometāns, dietilsulfāts, dimetilsulfāts, dimetilkarbamoilhlorīds, 1,2-dibrom-3-hlorpropāns, 1,2-dimetilhidrazīns, dimetilnitrozamīns, heksametilfosforskābes triamīds, hidrazīns, 2-naftilamīns un/vai tā sāļi, 4-nitrodifenils un 1,3-propānsultons

                  2

                              30.

                              Naftas produkti un alternatīvi degvielas veidi:

                                          a)

                                          benzīni un jēlbenzīni;

                                          b)

                                          petrolejas (arī reaktīvo dzinēju degviela);

                                          c)

                                          gāzeļļas (arī dīzeļdegvielas, šķidrais sadzīves kurināmais un gāzeļļas maisījumi);

                                          d)

                                          smagās naftas pārstrādes frakcijas;

                                          e)

                                          tādi alternatīvi degvielas veidi tiem pašiem nolūkiem, kam ir līdzīgas īpašības attiecībā uz uzliesmojamību un bīstamību videi kā a) līdz d) apakšpunktā minētajām vielām

                  25 000

                              31.

                              Bezūdens amonjaks

                  200

                              32.

                              Bora trifluorīds

                  20

                              33.

                              Sērūdeņradis

                  20

                              34.

                              Piperidīns

                  200

                              35.

                              Bis(2-dimetilaminoetil)(metil)amīns

                  200

                              36.

                              3-(2-etilheksiloksi)propilamīns

                  200

                              37.

                              Nātrija hipohlorīta maisījumi, kas klasificēti kā akūti toksiski ūdens organismiem, 1. kategorija [H400], un satur mazāk nekā 5 % aktīvā hlora un nav iekļauti citās I pielikuma 1. daļā minētajās bīstamības kategorijās (30)

                  500

                              38.

                              Propilamīns (31)

                  2 000

                              39.

                              Tercbutilakrilāts (31)

                  500

                              40.

                              2-metil-3-butēnnitrils (31)

                  2 000

                              41.

                              3,5-dimetil-1,3,5-tetrahidrotiadiazīn-2-tions (dazomets) (31)

                  200

                              42.

                              Metilakrilāts (31)

                  2 000

                              43.

                              Metilpiridīns (31)

                  2 000

                              44.

                              Brom-3-hlorpropāns (31)

                  2 000

            Kļūdu labojums

                  1.

                  Pielikums, I daļa, 8. pozīcija
                  teksts: aerosoli
                  jālasa: aerosoli (10)

                  2.

                  Pielikums, I daļa, 11. pozīcija, pēdējā rindiņa
                  teksts: ražošanas negadījumu bīstamību
                  jālasa: ražošanas negadījumu bīstamību (14)

                  3.

                  Pielikums, II daļa, 43. pozīcija
                  teksts: Metilpiridīns (31)
                  jālasa: 3-Metilpiridīns (31)

                  4.

                  Pielikums, 13., 15. un 16. piezīme
                  teksts: 2.4.2. nodaļā
                  jālasa: 2.6.2. nodaļā

         (1)  Kritēriji saskaņā ar ANO Ķīmisko vielu klasificēšanas un marķēšanas globāli harmonizēto sistēmu (GHS) (ST/SG/AC.10/30/Rev.4). Šie kritēriji Pusēm būtu jāizmanto nolūkā klasificēt vielas vai maisījumus saskaņā ar šā pielikuma I daļu, ja vien valsts tiesību aktos nav pieņemti citi juridiski saistoši kritēriji. Maisījumus pielīdzina vielai tīrā veidā, ievērojot nosacījumu, ka tajos nav pārsniegtas atbilstīgi to īpašībām un saskaņā ar GHS noteiktās koncentrācijas robežvērtības, ja vien īpaši nav norādīts procentuālais sastāvs vai dots cits apraksts.

         (2)  Saskaņā ar kritērijiem GHS 3.1.2. un 3.1.3. nodaļā.

         (3)  Saskaņā ar kritērijiem GHS 3.1.2. un 3.1.3. nodaļā.

         (4)  Akūtas toksicitātes 3. kategorijas vielas, kuras nonāk organismā orālā ceļā, klasificējamas kā akūtas toksicitātes vielas 2. pozīcijā šādos gadījumos: nav klasificējama ne akūta toksicitāte ieelpojot, ne akūta dermāla toksicitāte, tāpēc ka, piemēram, trūkst pārliecinošu datu par toksicitāti ieelpojot vai dermālo toksicitāti.

         (5)  Vielas, kuras ir radījušas būtisku toksicitāti cilvēkiem, vai vielas, kurām, pamatojoties uz pētījumiem ar izmēģinājuma dzīvniekiem, piemīt potenciāls izraisīt būtisku toksicitāti cilvēkiem vienreizējas iedarbības rezultātā. Sīkāki norādījumi ir pieejami GHS 3. daļas 3.8.1. attēlā un 3.8.1. tabulā.

         (6)  Vielu un maisījumu sprādzienbīstamības testēšanu veic tikai tad, ja pēc Testēšanas un kritēriju rokasgrāmatas 6. papildinājuma 3. daļā norādītajām skrīninga procedūrām tiek konstatēts, ka vielai vai maisījumam potenciāli piemīt sprādzienbīstamība.

         (7)  Pie bīstamības klases “Sprādzienbīstami materiāli” pieskaitāmi arī sprādzienbīstami izstrādājumi. Ja ir zināms sprādzienbīstamas vielas vai maisījuma daudzums šādā izstrādājumā, tas šīs konvencijas izpratnē ir jāņem vērā. Ja sprādzienbīstamas vielas vai maisījuma daudzums šādā izstrādājumā nav zināms, tad šīs konvencijas izpratnē visu izstrādājumu uzskata par sprādzienbīstamu.

         (8)  Ja 1.4. sadaļā minētos sprādzienbīstamos materiālus izpako vai pārpako, tos klasificē kā “Sprādzienbīstamus materiālus” 4. pozīcijā, ja vien nav pierādīts, ka bīstamība joprojām atbilst GHS 1.4. sadaļai.

         (9)  Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.2.2. nodaļā.

         (10)  Aerosolus klasificē saskaņā ar GHS 2.3. nodaļu un šeit minētās testu un kritēriju rokasgrāmatas III daļas 31. iedaļu.

         (11)  Lai klasificētu šajā pozīcijā, ir jābūt dokumentētam, ka aerosola iepakojums nesatur ne 1. vai 2. kategorijas uzliesmojošu gāzi, ne 1. kategorijas uzliesmojošu šķidrumu.

         (12)  Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.4.2. nodaļā.

         (13)  Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.4.2. nodaļā.

         (14)  Šķidrumus, kuru uzliesmošanas temperatūra ir augstāka par 35 °C, dažiem regulatīviem nolūkiem, piemēram, transportēšanai, var klasificēt kā neuzliesmojošus šķidrumus, ja saskaņā ar Testu un kritēriju rokasgrāmatas III daļas 32. iedaļas L.2. punktu veiktā ilgstošas degšanas testā ir iegūti negatīvi rezultāti. Tomēr šis nosacījums nav spēkā tādos apstākļos kā paaugstināta temperatūra vai augsts spiediens, tāpēc minētie šķidrumi klasificēti šajā pozīcijā.

         (15)  Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.4.2. nodaļā.

         (16)  Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.4.2. nodaļā.

         (17)  Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.8.2. un 2.15.2.2. nodaļā.

         (18)  Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.8.2. un 2.15.2.2. nodaļā.

         (19)  Saskaņā ar kritērijiem GHS 4.1.2. nodaļā.

         (20)  Saskaņā ar kritērijiem GHS 4.1.2. nodaļā.

         (21)  Saskaņā ar kritērijiem GHS 2.12.2. nodaļā.

         (22)  Amonija nitrāts (10 000): mēslošanas līdzekļi ar pašsadalīšanās spēju.
      Attiecas uz kombinētiem/saliktiem mēslošanas līdzekļiem uz amonija nitrāta bāzes (kombinēti/salikti mēslošanas līdzekļi, kuri satur amonija nitrātu ar fosfātu un/vai potašu), kuriem piemīt pašsadalīšanās spēja, ko apliecina teknes tests (sk. Testu un kritēriju rokasgrāmatas III daļas 38.2. apakšiedaļu), un kuros slāpekļa saturs no amonija nitrāta ir šāds:

                  a)

                  15,75–24,5 masas % (slāpekļa saturs no amonija nitrāta 15,75–24,5 masas % atbilst attiecīgi 45–70 % amonija nitrāta) un kuri vai nu satur kopumā ne vairāk kā 0,4 % degošu/organisku materiālu, vai atbilst tāda piemērota testa prasībām, ar ko pārbauda izturību pret detonāciju (piemēram, tests ar 4 collu tērauda cauruli);

                  b)

                  15,75 masas % vai mazāks, un degošu materiālu saturs netiek ierobežots.

         (23)  Mēslošanas līdzekļu klases amonija nitrāts (5 000).
      Attiecas uz mēslošanas līdzekļiem uz tīra amonija nitrāta bāzes un tādiem kombinētiem/saliktiem mēslošanas līdzekļiem uz amonija nitrāta bāzes, kuros slāpekļa saturs no amonija nitrāta ir šāds:

                  a)

                  lielāks par 24,5 masas %, izņemot mēslošanas līdzekļu uz tīra amonija nitrāta bāzes maisījumus ar dolomītu, kaļķakmeni un/vai kalcija karbonātu ar tīrības pakāpi vismaz 90 %;

                  b)

                  lielāks par 15,75 masas % amonija nitrāta un amonija sulfāta maisījumiem;

                  c)

                  lielāks par 28 masas % (slāpekļa saturs no amonija nitrāta 28 masas % atbilst 80 % amonija nitrāta) mēslošanas līdzekļu uz tīra amonija nitrāta bāzes maisījumiem ar dolomītu, kaļķakmeni un/vai kalcija karbonātu ar tīrības pakāpi vismaz 90 %, un kuri atbilst tāda piemērota testa prasībām, ar ko pārbauda izturību pret detonāciju (piemēram, tests ar 4 collu tērauda cauruli).

         (24)  Tehniskās klases amonija nitrāts (2 500).
      Attiecas uz:

                  a)

                  amonija nitrātu un amonija nitrāta maisījumiem, kuros slāpekļa saturs no amonija nitrāta ir šāds:

                              i)

                              24,5–28 masas % un kuri satur ne vairāk kā 0,4 % degošu vielu;

                              ii)

                              lielāks par 28 masas % un kuri satur ne vairāk kā 0,2 % degošu vielu;

                  b)

                  amonija nitrāta šķīdumiem ūdenī, kuros amonija nitrāta koncentrācija pārsniedz 80 masas %.

         (25)  Amonija nitrāts (50): specifikācijai neatbilstoši materiāli un mēslošanas līdzekļi, kuri neatbilst tāda piemērota testa prasībām, ar ko pārbauda izturību pret detonāciju (piemēram, tests ar 4 collu tērauda cauruli).
      Attiecas uz:

                  a)

                  ražošanas procesā izbrāķētu materiālu un uz tādu 23. un 24. piezīmē minētu amonija nitrātu un tādiem 23. un 24. piezīmē minētiem amonija nitrāta maisījumiem, mēslošanas līdzekļiem uz tīra amonija nitrāta bāzes, kombinētiem/saliktiem mēslošanas līdzekļiem uz amonija nitrāta bāzes, kurus galalietotājs nosūta vai ir nosūtījis atpakaļ ražotājam vai pagaidu glabāšanā, vai uz pārstrādes iekārtu uzlabošanai, atkārtotai pārstrādei vai attīrīšanai, lai to lietošana būtu droša, jo tie vairs neatbilst 23. un 24. piezīmē norādītajām specifikācijām;

                  b)

                  22. piezīmes a) punktā un 23. piezīmē minētiem mēslošanas līdzekļiem, kuri neatbilst tāda piemērota testa prasībām, ar ko pārbauda izturību pret detonāciju (piemēram, tests ar 4 collu tērauda cauruli).

         (26)  Kālija nitrāts (10 000): salikti mēslošanas līdzekļi (mikrogranulas un granulas) uz kālija nitrāta bāzes, kuriem ir tādas pašas īpašības kā tīram kālija nitrātam.

         (27)  Kālija nitrāts (5 000): salikti mēslošanas līdzekļi (kristāliskā veidā) uz kālija nitrāta bāzes, kuriem ir tādas pašas bīstamības īpašības kā tīram kālija nitrātam.

         (28)  Uzlabotas kvalitātes biogāze: Konvencijas īstenošanas nolūkā attīrītu biogāzi var klasificēt I pielikuma 2. daļas 14. pozīcijā ar nosacījumu, ka tā ir pārstrādāta saskaņā ar attīrītai un uzlabotas kvalitātes biogāzei piemērojamajiem standartiem, nodrošinot dabasgāzes kvalitātei līdzvērtīgu kvalitāti, tostarp līdzvērtīgu metāna saturu un ne vairāk kā 1 % skābekļa.

         (29)  Polihlordibenzofurāni un polihlordibenzodioksīni.
      Polihlordibenzofurānu un polihlordibenzodioksīnu daudzumus aprēķina, izmantojot Pasaules Veselības organizācijas (PVO) noteiktos dioksīnu un dioksīniem līdzīgu savienojumu toksiskuma ekvivalences koeficientus (TEF) attiecībā uz cilvēkiem un zīdītājiem (2005. gada atkārtotā novērtēšana):
      PVO 2005 TEF

                  Dioksīni

                  TEF

                  Furāni

                  TEF

                  2,3,7,8-TCDD

                  1

                  2,3,7,8-TCDF

                  0,1

                  1,2,3,7,8-PeCDD

                  1

                  2,3,4,7,8-PeCDF

                  0,3

                  1,2,3,4,7,8-HxCDD

                  0,1

                  1,2,3,7,8-PeCDF

                  0,03

                  1,2,3,6,7,8-HxCDD

                  0,1

                  1,2,3,4,7,8-HxCDF

                  0,1

                  1,2,3,7,8,9-HxCDD

                  0,1

                  1,2,3,7,8,9-HxCDF

                  0,1

                  1,2,3,4,6,7,8-HpCDD

                  0,01

                  2,3,4,6,7,8-HxCDF

                  0,1

                  OCDD

                  0,0003

                  1,2,3,7,8,9-HxCDF

                  0,1

                  1,2,3,4,6,7,8-HpCDF

                  0,01

                  1,2,3,4,7,8,9-HpCDF

                  0,01

                  OCDF

                  0,0003

                  Saīsinājumi: Hx = heksa, Hp = hepta, O = okta, P = penta, T = tetra.
                  Atsauce: Martin
                     Van den Berg and others, The 2005 World Health Organization Re-evaluation of Human and Mammalian Toxic Equivalency Factors for Dioxins and Dioxin-like Compounds, Toxicological Sciences, vol. 93, No. 2 (2006. gada oktobris), 223.–241. lpp. (2006).

         (30)  Ar noteikumu, ka maisījums, kura sastāvā nav nātrija hipohlorīta, netiek klasificēts kā 1. kategorijas akūti toksisks ūdens organismiem.

         (31)  Ja konkrētā bīstamā viela ir iekļauta 10. kategorijā “Uzliesmojoši šķidrumi” vai 11. kategorijā “Uzliesmojoši šķidrumi”, Konvencijas izpratnē piemēro mazāko attiecīgo daudzumu.


title: Padomes Lēmums (ES) 2016/2077 (2016. gada 17. oktobris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas (SJO) Jūras vides aizsardzības komitejas 70. sesijā un Kuģošanas drošības komitejas 97. sesijā attiecībā uz MARPOL konvencijas VI pielikuma, SOLAS konvencijas II-1. noteikuma, SOLAS konvencijas III/1.4., III/30. un III/37. noteikuma, SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikuma, SOLAS konvencijas II-1/3.–12. noteikuma, STCW konvencijas un kodeksa, Ugunsdrošības sistēmu kodeksa un 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksa grozījumu pieņemšanu

text:
               26.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 320/36

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2016/2077
   (2016. gada 17. oktobris)
   par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Starptautiskās Jūrniecības organizācijas (SJO) Jūras vides aizsardzības komitejas 70. sesijā un Kuģošanas drošības komitejas 97. sesijā attiecībā uz MARPOL konvencijas VI pielikuma, SOLAS konvencijas II-1. noteikuma, SOLAS konvencijas III/1.4., III/30. un III/37. noteikuma, SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikuma, SOLAS konvencijas II-1/3.–12. noteikuma, STCW konvencijas un kodeksa, Ugunsdrošības sistēmu kodeksa un 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksa grozījumu pieņemšanu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Savienības darbībai jūras transporta nozarē vajadzētu būt vērstai uz kuģošanas drošības uzlabošanu un jūras vides aizsardzību.

               (2)

               Starptautiskās Jūrniecības organizācijas (“SJO”) Jūras vides aizsardzības komiteja (“MEPC”), tiekoties 69. sesijā, vienojās izveidot obligātu sistēmu datu vākšanai par degvielas patēriņu un veikt nepieciešamos grozījumus Starptautiskās konvencijas par kuģu izraisīta piesārņojuma novēršanu VI pielikuma 4. nodaļā (“MARPOL VI pielikums”). Minētos grozījumus ir paredzēts pieņemt MEPC 70. sesijā, kas notiks 2016. gada oktobrī.

               (3)

               SJO Kuģošanas drošības komiteja (MSC), tiekoties 95. un 96. sesijā, apstiprināja Starptautiskās konvencijas par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras (“SOLAS konvencija”) II-1. noteikuma, III/1.4., III/30. un III/37. noteikuma, II-2/1. un II-2/10. noteikuma un II-1/3.-12. noteikuma grozījumus, kā arī grozījumus Starptautiskajā jūrnieku apmācību, diplomēšanas un sardzes pildīšanas standartu konvencijā un kodeksā (“STCW konvencija un kodekss”), grozījumus Starptautiskajā ugunsdrošības sistēmu kodeksā (“FSS kodekss”) un 2011. gada Pastiprinātās apsekošanas programmas kodeksā (“2011. gada ESP kodekss”). Minētos grozījumus ir paredzēts pieņemt MSC 97. sesijā, kas notiks 2016. gada novembrī.

               (4)

               Ar MARPOL konvencijas VI pielikuma 4. nodaļas grozījumiem izveidos obligātu vispārēju datu vākšanas sistēmu datiem, kuri konkrētiem kuģiem ik gadu jāvāc un jāpaziņo, noteiks verifikācijas procesus saistībā ar paziņotajiem datiem, izveidos paziņojumus par atbilstību, noteiks īpašumtiesību maiņas situācijas, datu iesniegšanu SJO, datu anonimizāciju un piekļuvi tiem, kā arī procedūras tādu kuģu atbilstības apstiprināšanai, kuri kuģo ar to valstu karogiem, kuras nav MARPOL konvencijas VI pielikuma puses. Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2015/757 (1) izveido ES sistēmu kuģniecības CO2 emisiju un energoefektivitātes monitoringam, ziņošanai un verifikācijai. To, sākot no 2018. gada 1. janvāra, piemēro visiem kuģiem, kuru bruto tonnāža ir lielāka par 5 000 tonnām un kas ierodas, uzturas vai izbrauc no ostām, kas atrodas kādas dalībvalsts jurisdikcijā, neatkarīgi no tā, kur šie kuģi reģistrēti.

               (5)

               Regulas (ES) 2015/757 22. pantā ietverta pārskatīšanas klauzula, gadījumā, ja šajā jomā tiktu noslēgts starptautisks nolīgums. Ar MARPOL konvencijas VI pielikuma 4. nodaļas grozījumu pieņemšanu tiks uzsākts šāds pārskatīšanas process, kā rezultātā var tikt ierosināts grozīt Regulu (ES) 2015/757, lai nodrošinātu saskaņotību, ciktāl tas ir iespējams, ar SJO apstiprināto vispārējo datu vākšanas sistēmu.

               (6)

               Ar SOLAS konvencijas II-1/1., II-1/2., II-1/3., II-1/4., II-1/5., II-1/6., II-1/7., II-1/8-1., II-1/9., II-1/10., II-1/12., II-1/13., II-1/15.–17., II-1/19., II-1/21.–22. un II-1/35. noteikuma grozījumiem tiks ieviestas redakcionālas un izrietošas izmaiņas, kā arī izmaiņas, kas attiecas uz sadalījumu un avārijas noturības prasībām, lai uzlabotu pasažieru kuģu ilgizturību avārijas gadījumā. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/45/EK (2) piemēro pasažieru kuģiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas veic vietējos reisus. Minētās direktīvas 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punktā paredzēts, ka jauniem A klases pasažieru kuģiem ir pilnībā jāatbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus.

               (7)

                  SOLAS konvencijas II-1/1.2. noteikuma grozījumi, jaunais SOLAS konvencijas II-1/19-1. noteikums un SOLAS konvencijas III/1.4., III/30. un III/37. noteikuma grozījumi attiecībā uz mācībām par avārijas kontroli ir daļa no visaptverošas pieejas, kā mērķis ir uzlabot kuģa ilgizturību, kad notikusi applūšana, lai pastiprinātu drošību uz jauniem un jau esošiem pasažieru kuģiem. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/106/EK (3), jo īpaši I pielikuma V nodaļas V/2. noteikums, ietver obligātās minimālās prasības pasažieru kuģu kapteiņu, virsnieku, ierindas jūrnieku un pārējā personāla sagatavotībai un kvalifikācijai. STCW konvencija, kas ir iekļauta Savienības tiesībās ar Direktīvu 2008/106/EK, STCW kodeksa attiecīgajās kompetences tabulās ietver prasības par mācībām saistībā ar kuģa noturību.

               (8)

                  SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikuma grozījumi paredzēs, ka putu ugunsdzēšamajiem aparātiem, kuru ietilpība ir vismaz 135 litri, vairs nav jāatrodas katlu telpās, kurās ir sadzīves apsildes katli ar jaudu, kas mazāka par 175 kW, vai apsildes katli ar stacionārām lokālas izmantošanas ūdens ugunsdzēsības sistēmām. Direktīvas 2009/45/EK 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punktā paredzēts, ka jauniem A klases pasažieru kuģiem ir pilnībā jāatbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus. Turklāt SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikums ir piemērojams jauniem B, C un D klases pasažieru kuģiem un esošiem B klases pasažieru kuģiem saskaņā ar Direktīvas 2009/45/EK I pielikuma II-2. nodaļas A daļas 6.7. punktu (“Ugunsdzēsības sistēmas mašīntelpā”), kurā ir noteikts, ka mašīntelpām un katlu telpām jābūt aprīkotām ar portatīvām sistēmām.

               (9)

               Ar SOLAS konvencijas II-1/3-12. noteikuma grozījumiem pievērsīsies nepilnībām pašreizējā noteikumā, kas attiecas uz Kodeksa par trokšņu līmeni uz kuģiem piemērošanu tiem kuģiem, par kuru būvi līgums ir noslēgts pirms 2014. gada 1. jūlija un kuru ķīļi ir ielikti, vai kuri 2015. gada 1. janvārī vai vēlāk ir līdzīgā būvniecības stadijā un kas tiks piegādāti ne agrāk kā 2018. gada 1. jūlijā. Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2003/10/EK (4) 3. pants paredz minimālās prasības attiecībā uz darba ņēmēju aizsardzību un nosaka ekspozīcijas robežvērtības un ekspozīcijas darbības vērtības. Turklāt ar Direktīvas 2009/45/EK kā attiecīgā sekundārā tiesību akta 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punktu nosaka, ka 1974. gada SOLAS konvencija ar grozījumiem ir piemērojama jauniem A klases kuģiem, un minētās direktīvas I pielikuma C daļas 15. noteikums paredz pasākumus trokšņa mazināšanai mašīntelpās jaunos B, C un D klases kuģos.

               (10)

               Ar grozījumiem STCW konvencijā un kodeksā attiecībā uz pasažieru kuģiem specifiskām mācībām un ar grozījumiem STCW kodeksa A un B daļā pievērsīsies jaunajām problēmām, ko rada arvien lielākais moderno kruīza kuģu izmērs un lielais pasažieru skaits uz klāja, un tie ietvers četrus atšķirīgus apmācību un iepazīšanas līmeņus: ārkārtas situāciju iepazīšana uz pasažieru kuģa, apmācība par pūļa vadību uz pasažieru kuģa, krīzes pārvarēšana uz pasažieru kuģa un apmācība par cilvēku uzvedību, un apmācība par ro-ro pasažieru kuģiem. Direktīva 2008/106/EK, jo īpaši I pielikuma V nodaļas V/2. noteikums, ietver obligātās minimālās prasības pasažieru kuģu kapteiņu, virsnieku, ierindas jūrnieku un pārējā personāla sagatavotībai un kvalifikācijai.

               (11)

                  FSS kodeksa 13. nodaļas grozījumi precizēs, ka aprēķinus par evakuācijas līdzekļu apjomu, ko veic, balstoties uz kopējo personu skaitu, kuras varētu evakuēties, izmantojot kāpnes un durvis, gaiteņus un kāpņu laukumiņus, veic atsevišķi par diviem dažādiem gadījumiem atkarībā no cilvēku skaita konkrētajās telpās. Direktīvas 2009/45/EK 6. panta 2. punkta a) apakšpunkta i) punktā noteikts, ka jauni A klases pasažieru kuģi pilnībā atbilst 1974. gada SOLAS konvencijas prasībām, ņemot vērā grozījumus. Turklāt ar Direktīvas 2009/45/EK I pielikuma II-2. nodaļas A daļu FSS kodeksu, kas pieņemts ar Rezolūciju MSC.98(73), attiecina uz B, C un D klases kuģiem, kas būvēti 2003. gada 1. janvārī vai vēlāk.

               (12)

               Ciktāl grozījumi SOLAS konvencijas II-1/1., II-1/2., II-1/3., II-1/4., II-1/5., II-1/6., II-1/7., II-1/8-1., II-1/9., II-1/10., II-1/12., II-1/13., II-1/15.–17., II-1/19., II-1/21.–22. un II-1/35. noteikumā, SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikumā un FSS kodeksa 13. nodaļā var ietekmēt Direktīvas 2009/45/EK noteikumus attiecībā uz pasažieru kuģiem un ātrgaitas pasažieru kuģiem, kas veic vietējos reisus, minētie grozījumi ietilpst Savienības ekskluzīvajā kompetencē.

               (13)

               Grozījumi 2011. gada ESP kodeksā nodrošinās saskaņotību ar atjaunināto Starptautiskās klasificēšanas sabiedrību apvienības vienoto prasību Z10 sēriju (IACS UR Z10 sērija), kas attiecas uz apsekošanas un sertifikācijas prasībām. Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 530/2012 (5) 5. un 6. pants nosaka, ka vienkorpusa naftas tankkuģiem, kas ir vecāki par 15 gadiem, ir obligāti jāpiemēro SJO stāvokļa novērtēšanas sistēma (CAS). Beramkravu kuģu un naftas tankkuģu apsekojumu laikā veicamo uzlaboto pārbaužu programmā jeb Pastiprinātās apsekošanas programmā (ESP) norādīts, kā īstenot šādu pastiprinātu novērtēšanu. Tā kā CAS izmanto ESP kā līdzekli sava mērķa sasniegšanai, jebkuras ESP pārbaužu izmaiņas kļūs automātiski piemērojamas ar Regulu (ES) Nr. 530/2012.

               (14)

               Savienība nav ne SJO locekle, ne attiecīgo konvenciju un kodeksu līgumslēdzēja puse. Tādēļ Padomei ir jāpilnvaro dalībvalstis paust Savienības nostāju un dot savu piekrišanu uzņemties saistības, kas izriet no minētajiem grozījumiem, ciktāl tie ietilpst Savienības ekskluzīvā kompetencē,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostāja, kas Savienības vārdā ir jāieņem SJO Jūras vides aizsardzības komitejas 70. sesijā, ir – piekrist tam, ka tiek pieņemti MARPOL konvencijas VI pielikuma 4. nodaļas grozījumi, kā izklāstīts SJO dokumenta MEPC 69/21/Add.1. 7. pielikumā.
   2. pants
   1.   Nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem SJO Kuģošanas drošības komitejas 97. sesijā, ir – piekrist, ka tiek pieņemti šādi grozījumi:

               a)

                  SOLAS konvencijas II-1/1., II-1/2., II-1/3., II-1/4., II-1/5., II-1/6., II-1/7., II-1/8-1., II-1/9., II-1/10., II-1/12., II-1/13., II-1/15.–17., II-1/19., II-1/21.–22. un II-1/35. noteikuma grozījumi, kas izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 1. pielikumā;

               b)

                  SOLAS konvencijas II-1/1.2. noteikuma grozījumi, jauns II-1/19-1. noteikums un SOLAS konvencijas III/1.4., III/30. un III/37. noteikuma grozījumi, kas izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 1. pielikumā;

               c)

                  SOLAS konvencijas II-2/1. un II-2/10. noteikuma grozījumi, kas izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 1. pielikumā;

               d)

                  SOLAS konvencijas II-1/3-12. noteikuma grozījumi, kas izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 1. pielikumā;

               e)

                  STCW konvencijas un kodeksa grozījumi attiecībā uz pasažieru kuģiem specifiskām mācībām un STCW kodeksa A un B daļas grozījumi, kas izklāstīti SJO dokumenta MSC 96/25/Add.1 8., 9. un 10. pielikumā;

               f)

                  FSS kodeksa 13. nodaļas grozījumi, kas izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 2. pielikumā;

               g)

               2011. gada ESP kodeksa grozījumi, kas izklāstīti SJO 2016. gada 20. maija Apkārtraksta Nr. 3644 4. pielikumā.

         2.   Ja 1. punkta a) apakšpunktā minētos SOLAS konvencijas II-1/6. noteikuma grozījumus pārskatīs SJO Kuģošanas drošības komitejas 97. sesijā, nostāja, kas Savienības vārdā jāieņem, ir – piekrist to grozījumu izmaiņām, ar ko uzlabo pašreizējos drošības līmeņus.
   3. pants
   1.   Nostāju, kas jāieņem Savienības vārdā, kā izklāstīts 1. un 2. pantā, kopīgi rīkojoties Savienības interesēs, pauž dalībvalstis, kuras ir SJO locekles.
   2.   Par nelielām izmaiņām nostājās, kas minētas 1. un 2. pantā, var vienoties bez turpmāka Padomes lēmuma.
   4. pants
   Ar šo dalībvalstis tiek pilnvarotas Savienības interesēs dot savu piekrišanu uzņemties saistības, kas izriet no 1. un 2. pantā minētajiem grozījumiem, ciktāl tie ietilpst Savienības ekskluzīvajā kompetencē.
   5. pants
   Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

      Luksemburgā, 2016. gada 17. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         L. SÓLYMOS

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/757 (2015. gada 29. aprīlis) par jūras transporta oglekļa dioksīda emisiju monitoringu, ziņošanu un verifikāciju un ar ko groza Direktīvu 2009/16/EK (OV L 123, 19.5.2015., 55. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/45/EK (2009. gada 6. maijs) par pasažieru kuģu drošības noteikumiem un standartiem (OV L 163, 25.6.2009., 1. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/106/EK (2008. gada 19. novembris) par jūrnieku minimālo sagatavotības līmeni (OV L 323, 3.12.2008., 33. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/10/EK (2003. gada 6. februāris) par veselības un drošības minimālajām prasībām attiecībā uz darba ņēmēju pakļaušanu darba vides riskiem, ko rada fizikāli faktori (troksnis) (OV L 42, 15.2.2003., 38. lpp.).

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 530/2012 (2012. gada 13. jūnijs), ar ko paredz paātrināti pakāpeniski ieviest prasību par dubultkorpusu vai līdzvērtīgu konstrukciju attiecībā uz vienkorpusa naftas tankkuģiem (OV L 172, 30.6.2012., 3. lpp.).


title: 2011/589/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2011. gada 10. maijs ) par Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras kontu slēgšanu attiecībā uz 2009. finanšu gadu

text:
               27.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 250/190

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2011. gada 10. maijs)
   par Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras kontu slēgšanu attiecībā uz 2009. finanšu gadu
   (2011/589/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras 2009. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras 2009. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2011. gada 15. februāra ieteikumu (05892/2011 – C7-0052/2011),

               —

               ņemot vērā EK līguma 276. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 10. marta Regulu (EK) Nr. 460/2004, ar ko izveido Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūru (3), un jo īpaši tās 17. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0105/2011),

               1.

               apstiprina Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras kontu slēgšanu attiecībā uz 2009. finanšu gadu;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu nosūtīt Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Jerzy BUZEK

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 338, 14.12.2010., 16. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 77, 13.3.2004., 1. lpp.

      (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 1673/2006/EK ( 2006. gada 24. oktobris ), par Eiropas standartizācijas finansēšanu

text:
               15.11.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 315/9

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 1673/2006/EK
   (2006. gada 24. oktobris)
   par Eiropas standartizācijas finansēšanu
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 95. pantu un 157. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (2),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas standartizācija ir brīvprātīga darbība, kuras īstenošanā ieinteresētās personas vēlas ieviest standartus vai cita veida standartizācijas produktus atbilstīgi savām vajadzībām. Minētos standartizācijas produktus nosaka Eiropas Standartizācijas komiteja, Eiropas Elektrotehnikas standartizācijas komiteja un Eiropas Telekomunikāciju standartu institūts, – iestādes, kas uzskaitītas I pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 98/34/EK (1998. gada 22. jūnijs), ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu, un Informācijas sabiedrības pakalpojumu noteikumu sfērā (3) (turpmāk – “Eiropas standartizācijas iestādes”).

               (2)

               Direktīva 98/34/EK atļauj Komisijai pēc konsultēšanās ar minētajā direktīvā noteikto komiteju iesniegt standartizācijas pieprasījumus Eiropas standartizācijas iestādēm. 2003. gada 28. marta Vispārīgās pamatnostādnes sadarbībai starp CEN, Cenelec un ETSI un Eiropas Komisiju un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociāciju (4) nosaka partnerattiecības starp Eiropas standartizācijas iestādēm un Kopienu, un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociāciju, kas arī piedalās Eiropas standartizācijas procesā.

               (3)

               Kopienai jāpiedalās Eiropas standartizācijas finansēšanā, ņemot vērā tās noderīgo lomu Kopienas tiesību aktu un politikas īstenošanas jomā. No vienas puses, Eiropas standartizācija sekmē iekšējā tirgus darbību un nostiprināšanu, īpaši pateicoties “jaunās pieejas” direktīvām tādās jomās kā veselība, drošība un vides un patērētāju aizsardzība, un savietojamības nodrošināšanu tādās jomās kā, piemēram, transports. No otras puses, Eiropas standartizācija palīdz uzlabot uzņēmumu konkurētspēju, jo īpaši veicinot preču brīvu apriti un pakalpojumu sniegšanas brīvību, tīklu savietojamību, komunikācijas līdzekļus, tehnoloģiju attīstību un inovācijas tādās jomās kā, piemēram, informācijas tehnoloģija. Tādēļ ir atbilstīgi iekļaut šajā lēmumā Eiropas standartizācijas darbību finansēšanu informācijas tehnoloģiju un telekomunikāciju jomās, ko reglamentē arī ar Padomes Lēmumu 87/95/EEK (1986. gada 22. decembris) par standartizāciju informācijas tehnoloģiju un telekomunikāciju jomā (5).

               (4)

               Šim lēmumam būtu jānodrošina skaidrs, pilnīgs un sīki izstrādāts juridiskais pamats Kopienas finansējumam visām standartizācijas darbībām, kas nepieciešamas tās politikas un tiesību aktu īstenošanai.

               (5)

               Jānodrošina, lai mazie un vidējie uzņēmumi, jo īpaši mazie uzņēmumi, mikrouzņēmumi un amatniecības uzņēmumi spētu piemērot Eiropas standartus. Tādēļ šie standarti būtu jāveido un jāpielāgo tā, lai tiktu ņemtas vērā šādu uzņēmumu īpatnības un vide, kurā tie darbojas.

               (6)

               Kopienas finansējumam vajadzētu būt vērstam uz to, lai izstrādātu standartus vai cita veida standartizācijas produktus, sekmētu to pielietošanu uzņēmumos, tulkojot tos dažādās Kopienas oficiālajās valodās, kā arī lai nostiprināt Eiropas standartizācijas sistēmas kohēziju un nodrošinātu visiem tirgus dalībniekiem Eiropas Savienībā godīgu un pārredzamu piekļuvi Eiropas standartiem. Tas ir īpaši svarīgi gadījumos, kad standartu izmantošana nodrošina atbilstību Kopienas tiesību aktiem.

               (7)

               Eiropas standartizācijas darbībām piešķirtās apropriācijas katru gadu būtu jānosaka budžeta lēmējinstitūcijai indikatīva finansējuma robežās attiecīgās finanšu shēmas laikposmam, un tās būtu jāparedz Komisijas ikgadējā lēmumā, ar ko nosaka summas un, vajadzības gadījumā, līdzfinansējuma maksimālās likmes katram darbības veidam.

               (8)

               Ievērojot Eiropas standartizācijas lielo ietekmi, atbalstot Kopienas politiku un tiesību aktus, un dažāda veida standartizācijas darbības, būtu jāparedz dažādi finansēšanas veidi. Tas galvenokārt attiecas uz dotācijām Eiropas standartizācijas iestādēm, nepublicējot uzaicinājumu uz konkursu, saskaņā ar 110. panta 1. punkta otro daļu Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (6), (turpmāk – “Finanšu regula”) un 168. panta 1. punkta d) apakšpunktu Komisijas Regulā (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2002. gada 23. decembris), ar ko paredz īstenošanas kārtību Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (7).

               (9)

               Turklāt tam būtu jāattiecas arī uz iestādēm, kuras Direktīvas 98/34/EK I pielikumā nav atzītas kā Eiropas standartizācijas iestādes, tomēr ir pilnvarotas pamataktā, un kurām uzdots sadarbībā ar Eiropas standartizācijas iestādēm veikt priekšdarbus Eiropas standartizācijas atbalstam.

               (10)

               Dalībvalstis tiek mudinātas nodrošināt pienācīgu valsts finansējumu standartizācijas uzdevumiem.

               (11)

               Turklāt, ciktāl Eiropas standartizācijas iestādes sniedz nepārtrauktu atbalstu Kopienas darbībām, tām vajadzētu būt efektīvam un lietderīgam centrālajam sekretariātam. Tādēļ Komisija būtu jāpilnvaro piešķirt dotācijas šīm iestādēm, kas īsteno mērķi, kuram ir vispārēja Eiropas nozīme, darbības dotāciju gadījumā nepiemērojot ikgadējo samazinājumu, kas minēts Finanšu regulas 113. panta 2. punktā. Lai Eiropas standartizācijas iestādes darbotos efektīvi, arī valstu locekļiem šajās iestādēs ir jāizpilda savi pienākumi attiecībā uz finansiālu ieguldījumu Eiropas standartizācijas sistēmā.

               (12)

               Standartizācijas darbību finansējumam būtu jāvar segt arī standartu vai citu standartizācijas procedūru izstrādei nepieciešamie priekšdarbi un papilddarbi. Tas galvenokārt attiecas uz pētniecību, provizorisku dokumentu izstrādi likumdošanai, starplaboratoriju testiem un standartu atzīšanu vai novērtēšanu. Turklāt standartizācijas veicināšanai Eiropas un starptautiskajā līmenī būtu jāietver arī programmas tehniskam atbalstam un sadarbībai ar trešām valstīm. Lai uzlabotu pieeju tirgum, kā arī veicinātu Eiropas Savienības uzņēmumu konkurētspēju, būtu jāparedz iespēja piešķirt dotācijas arī citām iestādēm, izmantojot uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus vai, vajadzības gadījumā, piešķirot tiesības slēgt līgumus.

               (13)

               Regulāri tiek parakstīti partnerattiecību nolīgumi starp Komisiju un Eiropas standartizācijas iestādēm, lai paredzētu administratīvos un finansiālos noteikumus standartizācijas darbību finansēšanai saskaņā ar Finanšu regulu. Eiropas Parlamentam un Padomei vajadzētu būt informētiem par šādu nolīgumu saturu.

               (14)

               Ievērojot standartizācijas darbu specifiku un jo īpaši dažādu ieinteresēto pušu iesaistīšanu standartizācijas procesā, būtu jāatzīst, ka līdzfinansējumu Eiropas standartu un citu standartizācijas produktu izstrādei no Kopienas dotācijām varētu sniegt, izmantojot ieguldījumu natūrā, piemēram, nodrošinot ekspertu palīdzību.

               (15)

               Lai nodrošinātu šā lēmuma efektīvu īstenošanu, vajadzētu būt iespējai izmantot attiecīgas zināšanas, īpaši revīzijas un finanšu pārvaldības jomā, kā arī jāizmanto administratīvā atbalsta resursi, kas varētu veicināt Kopienas finansēto darbību īstenošanu un regulāru izvērtēšanu, lai nodrošinātu to lietderību un ietekmi.

               (16)

               Turklāt būtu jāveic atbilstīgi pasākumi, lai novērstu krāpšanu un nelikumības un atgūtu nepareizi izmaksātos līdzekļus, ievērojot Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (8), Padomes Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (1996. gada 11. novembris) par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (9) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 (1999. gada 25. maijs) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (10),

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Priekšmets
   Ar šo lēmumu paredz noteikumus attiecībā uz Kopienas ieguldījumu Eiropas standartizācijas finansēšanā, lai varētu atbalstīt īpašu politikas virzienu, pasākumu, darbību un Kopienas tiesību aktu īstenošanu.
   2. pants
   Iestādes, kuras ir atbilstīgas Kopienas finansējumam
   Kopienas finansējumu var piešķirt atzītajām Eiropas standartizācijas iestādēm, kas ir uzskaitītas Direktīvas 98/34/EK I pielikumā, lai īstenotu šā lēmuma 3. pantā uzskaitītās darbības.
   Tomēr Kopienas finansējumu var piešķirt arī citām iestādēm, lai īstenotu 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētos Eiropas standartizācijas priekšdarbus vai papilddarbus, kā arī 3. panta 1. punkta f) apakšpunktā minētās programmas.
   3. pants
   Standartizācijas darbības, kas ir atbilstīgas Kopienas finansējumam
   1.   Kopiena var finansēt šādas Eiropas standartizācijas darbības:

               a)

               Eiropas standartu vai jebkura cita tāda standartizācijas produkta izstrādi un pārskatīšanu, kas ir nepieciešams un noderīgs, lai īstenotu Kopienas politiku un tiesību aktus;

               b)

               Eiropas standartizācijas priekšdarbu vai papilddarbu īstenošanu, piemēram, mācības, programmas, novērtēšanas, salīdzinošās analīzes, izpētes, laboratorijas darbus, starplaboratoriju testus, atbilstības novērtēšanas darbus;

               c)

               Eiropas standartizācijas iestāžu centrālo sekretariātu darbības, piemēram, politikas izstrādi, standartizācijas darbību koordinēšanu, tehniskā darba apstrādi un informācijas nodrošināšanu ieinteresētajām pusēm;

               d)

               pārbaudes attiecībā uz Eiropas standartu vai jebkura cita standartizācijas produkta kvalitāti un atbilstību attiecīgajiem Kopienas politikas virzieniem un tiesību aktiem;

               e)

               vajadzības gadījumā, Eiropas standartu vai jebkura cita Eiropas standartizācijas produkta, ko izmanto Kopienas politikas un tiesību aktu atbalstam, tulkojumu citās Kopienas oficiālajās valodās, kas nav Eiropas standartizācijas iestāžu darba valodas; dokumentu izstrādi, lai paskaidrotu, interpretētu un vienkāršotu standartus, kā arī lietošanas pamācību un labas prakses dokumentu izstrādi;

               f)

               darbības, kuru mērķis ir īstenot tehniskās palīdzības programmas, sadarbību ar trešām valstīm, kā arī Eiropas standartizācijas sistēmas un Eiropas standartu izmantošanas veicināšanu un vērtības celšanu ieinteresēto pušu vidū Kopienā un starptautiskā mērogā.

         2.   Šā panta 1. punkta a) apakšpunktā minētās darbības ir atbilstīgas Kopienas finansējumam vienīgi tad, ja par pieprasījumiem, kas jānosūta Eiropas standartizācijas iestādēm, ir notikusi apspriešanās ar komiteju, kas izveidota ar Direktīvas 98/34/EK 5. pantu.
   4. pants
   Finansējums
   Katru gadu budžeta lēmējinstitūcija atbilstīgi finanšu shēmai nosaka apropriācijas, kas piešķirtas šajā lēmumā minētajām darbībām.
   5. pants
   Finansēšanas kārtība
   1.   Kopienas finansējumu nodrošina:

               a)

               dotāciju veidā bez uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus, Eiropas standartizācijas iestādēm 3. pantā minēto darbību veikšanai un iestādēm, kas pilnvarotas pamataktā saskaņā ar Finanšu regulas 49. pantu, lai sadarbībā ar Eiropas standartizācijas iestādēm veiktu šā lēmuma 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā minēto darbu;

               b)

               dotāciju veidā pēc uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus vai valsts iepirkuma procedūrā citām iestādēm, lai sadarbībā ar Eiropas standartizācijas iestādēm īstenotu 3. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētās standartizācijas darbības vai 3. panta 1. punkta f) apakšpunktā minētās programmas.

         2.   Šā lēmuma 3. panta 1. punkta c) apakšpunktā minēto Eiropas standartizācijas iestāžu centrālo sekretariātu darbību var finansēt, izmantojot dotācijas konkrētām darbībām vai darbības dotācijas. Atjaunošanas gadījumā darbības dotācijas automātiski nesamazina.
   3.   Komisija pieņem lēmumu par 1. un 2. punktā minētajiem finansēšanas pasākumiem, kā arī par apjomu un, vajadzības gadījumā, par finansējuma maksimālo procentuālo daļu katram darbības veidam. Šos Komisijas lēmumus dara publiski pieejamus.
   4.   Ar dotāciju nolīgumiem var atļaut saņēmēju pieskaitāmo izmaksu segšanu pēc vienotas likmes, nepārsniedzot 30 % no darbību kopējām atbilstīgajām tiešajām izmaksām, izņemot gadījumus, kad saņēmēja netiešās izmaksas sedz ar darbības dotācijām, kuras finansē no Eiropas Savienības vispārējā budžeta.
   5.   Līdzfinansējums natūrā ir atļauts. Ieguldījumus natūrā novērtē saskaņā ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 2342/2002.
   6.   Sadarbības kopīgie mērķi un finansiālie un administratīvie nosacījumi attiecībā uz dotācijām, kas piešķirtas Eiropas standartizācijas iestādēm, ir noteikti partnerības pamatnolīgumos, ko paraksta Komisija, no vienas puses, un Eiropas standartizācijas iestādes, no otras puses, saskaņā ar Finanšu regulu un Regulu (EK, Euratom) Nr. 2342/2002. Par šo nolīgumu noslēgšanu informē Eiropas Parlamentu un Padomi.
   6. pants
   Pārvaldība un uzraudzība
   1.   Apropriācijas, ko budžeta lēmējinstitūcija nosaka standartizācijas darbību finansēšanai, var segt arī administratīvos izdevumus saistībā ar priekšdarbiem, uzraudzību, kontroli, revīziju un izvērtēšanu, kas tieši nepieciešama šā lēmuma mērķu sasniegšanai, un jo īpaši pētījumus, sanāksmes, informācijas un publicitātes darbības, izdevumus, kas saistīti ar informātikas tīkliem informācijas apmaiņai, un jebkurus citus administratīvas vai tehniskas palīdzības rakstura izdevumus, ko Komisija var izmantot standartizācijas darbībām.
   2.   Komisija izvērtē to standartizācijas darbību atbilstību Kopienas politikas un tiesību aktu vajadzībām, uz kurām attiecas Kopienas finansējums, un vismaz reizi piecos gados informē Eiropas Parlamentu un Padomi par šādas izvērtēšanas rezultātiem.
   7. pants
   Kopienas finansiālo interešu aizsardzība
   1.   Komisija nodrošina, ka, īstenojot saskaņā ar šo lēmumu finansētas darbības, tiek aizsargātas Kopienas finansiālās intereses, piemērojot aizsardzības pasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām citām prettiesiskām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un atgūstot nepareizi izmaksātās summas, kā arī, ja ir atklāti pārkāpumi, piemērojot iedarbīgas, samērīgas un preventīvas sankcijas saskaņā ar Regulām (EK, Euratom) Nr. 2988/95, (Euratom, EK) Nr. 2185/96 un (EK) Nr. 1073/1999.
   2.   Attiecībā uz Kopienas darbībām, ko finansē saskaņā ar šo lēmumu, pārkāpuma jēdziens, kas minēts Regulas (EK, Euratom) Nr. 2988/95 1. panta 2. punktā, nozīmē jebkuru Kopienas tiesību normu vai jebkuru līgumsaistību pārkāpumu, ko rada kāda saimnieciskās darbības subjekta darbība vai bezdarbība, kas kaitē vai varētu kaitēt Eiropas Savienības vispārējam budžetam vai tās pārvaldītiem budžetiem, veicot nepamatotus izdevumus.
   3.   Ar nolīgumiem un līgumiem, kas izriet no šā lēmuma, paredz Komisijas vai jebkuras tās pilnvarotas personas veiktu uzraudzību un finansiālo pārbaudi, kā arī Revīzijas palātas veiktu revīziju, ko vajadzības gadījumā veic uz vietas.
   8. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2006. gada 24. oktobrī.

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BORRELL FONTELLES

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         P. LEHTOMÄKI

      (1)  OV C 110, 9.5.2006., 14. lpp.

      (2)  Eiropas Parlamenta 2006. gada 17. maija Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts) un Padomes 2006. gada 18. septembra Lēmums.

      (3)  OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.

      (4)  OV C 91, 16.4.2003., 7. lpp.

      (5)  OV L 36, 7.2.1987., 31. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 807/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 36. lpp.).

      (6)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (7)  OV L 357, 31.12.2002., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1248/2006 (OV L 227, 19.8.2006., 3. lpp.).

      (8)  OV L 312, 23.12.1995., 1. lpp.

      (9)  OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.

      (10)  OV L 136, 31.5.1999., 1. lpp.