title: 2013/548/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2013. gada 17. aprīlis ) par Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VII iedaļa – Reģionu komiteja#Eiropas Parlamenta Rezolūcija ( 2013. gada 17. aprīlis ) ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VII iedaļa – Reģionu komiteja

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 308/130

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2013. gada 17. aprīlis)
   par Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VII iedaļa – Reģionu komiteja
   (2013/548/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības konsolidētos gada pārskatus par 2011. finanšu gadu (COM(2012) 436 – C7-0230/2012) (2),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par budžeta izpildi 2011. finanšu gadā, ar iestāžu atbildēm (3),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta iesniegusi par 2011. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 314. panta 10. punktu, kā arī 317., 318. un 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (6) un jo īpaši tās 164., 165. un 166. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0093/2013),

               1.

               sniedz Reģionu komitejas ģenerālsekretāram apstiprinājumu par Reģionu komitejas 2011. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Padomei, Komisijai, Eiropas Savienības Tiesai, Revīzijas palātai, Eiropas Ombudam un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV L 68, 15.3.2011.

      (2)  OV C 348, 14.11.2012., 1. lpp.

      (3)  OV C 344, 12.11.2012., 1. lpp.

      (4)  OV C 348, 14.11.2012., 130. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (6)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
      (2013. gada 17. aprīlis)
      ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VII iedaļa – Reģionu komiteja
      EIROPAS PARLAMENTS,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Savienības konsolidētos gada pārskatus par 2011. finanšu gadu (COM(2012) 436 – C7-0230/2012) (2),

                  —

                  ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par budžeta izpildi 2011. finanšu gadā, ar iestāžu atbildēm (3),

                  —

                  ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta iesniegusi par 2011. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 314. panta 10. punktu, kā arī 317., 318. un 319. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (6) un jo īpaši tās 164., 165. un 166. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

                  —

                  ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0093/2013),

                  1.

                  ar gandarījumu konstatē, ka savā gada pārskatā par 2011. gadu Revīzijas palāta norāda, ka tā nav atklājusi nekādus vērā ņemamus trūkumus attiecībā uz revidētajiem Reģionu komitejas (“Komiteja”) cilvēkresursu un iepirkumu aspektiem;

                  2.

                  pauž gandarījumu, ka Revīzijas palāta, pamatojoties uz veikto revīziju, secinājusi, ka kopumā 2011. gada 31. decembrī slēgtajā finanšu gadā izdarītajos maksājumos saistībā ar iestāžu un pārējo struktūru administratīvajiem un citiem izdevumiem būtisku kļūdu nav;

                  3.

                  norāda, ka 2011. gadā Komitejas apstiprinātais budžets bija EUR 84 100 000, no kuriem EUR 82 000 000 (2010. gadā – EUR 90 800 000) bija saistību apropriācijas ar izpildes līmeni 97,5 % apmērā, kas ir zemāks par 2010. gada izpildes līmeni 99,4 % apmērā; uzsver, ka Komitejas budžets paredzēts tikai administratīvām vajadzībām – 72 % līdzekļu atvēlēti šīs iestādes personālam un 28 % – ēkām, mēbelēm, aprīkojumam un dažādiem darbības izdevumiem;

                  4.

                  pauž vilšanos par budžeta izpildes līmeņa pazemināšanos; aicina rīkoties, lai uzlabotu budžeta izpildes līmeni, un uzraudzīt veiktās izmaiņas;

                  5.

                  atzīst, ka atbilstīgi Līgumā par Eiropas Savienības darbību noteiktajam jaunajam Komitejas uzdevumam ir jāveic organizatoriski pielāgojumi, tomēr uzskata, ka šos pielāgojumus būtu varēts paredzēt Komitejas budžeta saistībās 2011. gadam;

                  6.

                  atzinīgi vērtē Komitejas iekšējās organizācijas projektus, ar kuriem paredzēts īstenot dienestu sadarbību un veidot sinerģiju attiecībā uz kopējām darbībām un vienotajām rīcībām; prasa sniegt Parlamentam atjauninātu informāciju par projektiem un precīzāk informēt to par veikto pasākumu ietekmi uz budžetu;

                  7.

                  pauž atzinību gan Komitejai, gan Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai (EESK) par to, ka tās ir saņēmušas EMAS un ISO-14001 sertifikātus; tomēr pauž nožēlu, ka netika sniegta informācija par to, cik liela daļa no patērētās enerģijas ir enerģija no atjaunojamiem enerģijas avotiem, kā tika prasīts pagājušā gada Parlamenta budžeta izpildes apstiprināšanas rezolūcijā; vērš uzmanību uz pienākumu publicēt informāciju par to, cik liela daļa no patērētās enerģijas ir enerģija no atjaunojamiem enerģijas avotiem, un informāciju par ietekmi uz vidi;

                  8.

                  ar gandarījumu norāda, ka Komitejas budžeta dienests Parlamenta Budžeta kontroles komitejas ieteikumus un prasības reģistrēja centrālā datubāzē un īstenošanas progress tiek pastāvīgi uzraudzīts;

                  9.

                  prasa Komitejai turpināt personāla struktūras uzraudzību, lai nodrošinātu štata vietu organizācijas pilnīgu efektivitāti un to, ka tā veicina labāku piešķirto budžeta līdzekļu izlietojumu;

                  10.

                  atzinīgi vērtē pakāpenisku pāreju uz videokonferenču rīkošanu; vēlas regulāri saņemt informāciju par tās efektivitāti un radītajiem ietaupījumiem, tostarp ceļa izdevumu ietaupījumiem;

                  11.

                  atzinīgi vērtē Komitejas iekšējā revīzijas dienesta ieteikumus un tā noteiktos mērķus; tomēr uzskata, ka izpilde ir jāuzlabo un jāracionalizē;

                  12.

                  pauž gandarījumu par sasniegumiem rakstiskās tulkošanas jomā, kuri ir saistīti ar EESK un Komitejas sadarbības līguma atjaunošanu; tomēr norāda, ka augstais rakstiskās tulkošanas pieprasījums maksimālās slodzes periodos palielināja ārpakalpojumiem nepieciešamos līdzekļus; aicina Komiteju uzlabot rakstisko tulkojumu pieprasījuma grafiku;

                  13.

                  aicina Komiteju nākamajā gada darbības pārskatā sniegt informāciju par attiecīgajā gadā pieprasīto mutiskās tulkošanas pakalpojumu neizmantoto daļu;

                  14.

                  atbalsta Komitejas un EESK administratīvās sadarbības līguma termiņa vidusposma izvērtēšanas secinājumus; piekrīt, ka ir vajadzīgi atsevišķi uzlabojumi, lai racionālāk izmantotu cilvēkresursus kopīgajos dienestos un rakstiskās tulkošanas jomā;

                  15.

                  prasa sniegt sīku informāciju par administratīvās sadarbības mērķiem, šo mērķu īstenošanas līmeni un to, kā tas ietekmē ietaupījumu veikšanu;

                  16.

                  pauž atzinību Komitejai par gada darbības pārskatu nemainīgi augsto kvalitāti un par vispusīga gada ietekmes ziņojuma sniegšanu, kas ir nozīmīgs Komitejas darba novērtēšanas līdzeklis; ar gandarījumu norāda, ka gada darbības pārskatā tika sniegta tabula ar pilnībā apkopotiem datiem par visiem Komitejas rīcībā esošajiem cilvēkresursiem; aicina Komiteju atspoguļot tabulā iesaistīšanos profesionālajās mācībās;

                  17.

                  atkārtoti apstiprina savu nostāju, proti, ka pārredzamības interesēs visu iestāžu locekļu finansiālo interešu deklarācijām un to atjauninājumiem vajadzētu būt pieejamiem internetā; atzinīgi vērtē Komitejas Prezidija 2011. gada lēmumu locekļu finanšu interešu deklarācijas darīt pieejamas tiešsaistē un vēlas, lai tās būtu pieejamas pēc iespējas ātrāk.

         (1)  OV L 68, 15.3.2011.

         (2)  OV C 348, 14.11.2012., 1. lpp.

         (3)  OV C 344, 12.11.2012., 1. lpp.

         (4)  OV C 348, 14.11.2012., 130. lpp.

         (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

         (6)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.


title: 2012/176/ES: Padomes Lēmums ( 2012. gada 8. marts ) par to, lai noslēgtu Protokolu Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses, par pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par vispārējiem principiem Marokas Karalistes līdzdalībai Savienības programmās#Protokols Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses, par pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par vispārējiem principiem Marokas Karalistes līdzdalībai Savienības programmās

text:
               28.3.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 90/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2012. gada 8. marts)
   par to, lai noslēgtu Protokolu Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses, par pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par vispārējiem principiem Marokas Karalistes līdzdalībai Savienības programmās
   (2012/176/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 217. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunkta i) daļu un 8. punkta otro daļu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               Protokols Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses, par pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par vispārējiem principiem Marokas Karalistes līdzdalībai Savienības programmās (turpmāk "protokols") Savienības vārdā parakstīts 2010. gada 7. oktobrī.

               (2)

               Tā kā 2009. gada 1. decembrī stājās spēkā Lisabonas līgums, Eiropas Savienība ir aizstājusi Eiropas Kopienu un ir tās pēctece.

               (3)

               Protokols būtu jānoslēdz,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Protokols Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses, par pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par vispārējiem principiem Marokas Karalistes līdzdalībai Savienības programmās.
   Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz protokola 10. pantā paredzēto paziņojumu.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2012. gada 8. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. BØDSKOV

      PROTOKOLS
      Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses, par pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par vispārējiem principiem Marokas Karalistes līdzdalībai Savienības programmās
      EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk "Savienība",
      no vienas puses, un
      MAROKAS KARALISTE, turpmāk "Maroka",
      no otras puses,
      turpmāk kopā "puses",
      TĀ KĀ:

                  (1)

                  Ar Maroku 1996. gada 26. februārī tika noslēgts Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Maroku, no otras puses (1) (turpmāk "nolīgums").

                  (2)

                  Eiropadomes 2004. gada 17. un 18. jūnija sanāksmē Briselē atzinīgi novērtēja Komisijas priekšlikumus par Eiropas kaimiņattiecību politiku (EKP) un apstiprināja Padomes 2004. gada 14. jūnija secinājumus.

                  (3)

                  Padome pēc tam vairākkārt ir pieņēmusi secinājumus, atbalstot šo politiku.

                  (4)

                  Padome 2007. gada 5. martā pauda atbalstu Komisijas 2006. gada 4. decembra paziņojumā izklāstītajai vispārējai pieejai, saskaņā ar kuru EKP partneri atbilstoši to sasniegumiem var piedalīties Kopienas aģentūru darbā un Kopienas programmās, ja to pieļauj juridiskais pamats.

                  (5)

                  Maroka ir paudusi vēlmi piedalīties vairākās Savienības programmās.

                  (6)

                  Īpašie noteikumi un nosacījumi, jo īpaši veicamais finansiālais ieguldījums, kā arī ziņošanas un novērtēšanas procedūras Marokas līdzdalībai katrā atsevišķā programmā būtu jānosaka saprašanās memorandā starp Komisiju un Marokas kompetentajām iestādēm,

            IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
      1. pants
      Marokai ir atļauts piedalīties visās pašreizējās un turpmākās Savienības programmās, kas saskaņā ar šo programmu attiecīgajiem noteikumiem ir atvērtas Marokas līdzdalībai.
      2. pants
      Maroka sniedz finansiālu ieguldījumu Savienības vispārējā budžetā, kas atbilst īpašajām programmām, kurās Maroka piedalās.
      3. pants
      Marokas pārstāvjiem ļauts piedalīties kā novērotājiem attiecībā uz jautājumiem, kas skar Maroku, vadības komitejās, kuras ir atbildīgas par to programmu uzraudzību, kurās Maroka sniedz finansiālu ieguldījumu.
      4. pants
      Projektiem un iniciatīvām, ko iesnieguši dalībnieki no Marokas, tiks, cik vien iespējams, piemēroti tie paši nosacījumi, noteikumi un procedūras, kas saistīti ar attiecīgajām programmām, kas tiek piemēroti dalībvalstīm.
      5. pants
      Īpašie noteikumi un nosacījumi, jo īpaši veicamais finansiālais ieguldījums, kā arī ziņošanas un novērtēšanas procedūras Marokas līdzdalībai katrā atsevišķā programmā nosaka nolīgumā saprašanās memoranda formā starp Komisiju un Marokas kompetentajām iestādēm, pamatojoties uz attiecīgajās programmās noteiktajiem kritērijiem.
      Ja Maroka izsaka vēlēšanos saņemt Savienības ārējo palīdzību, lai piedalītos kādā noteiktā Savienības programmā saskaņā ar 3. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1638/2006 (2006. gada 24. oktobris), ar ko paredz vispārējos noteikumus Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta izveidošanai (2), vai saskaņā ar jebkuru līdzīgu regulu, ar kuru paredz Savienības ārējo palīdzību Marokai un ko var pieņemt nākotnē, nosacījumus, kas reglamentē to, kā Maroka izmanto Savienības palīdzību, nosaka finansēšanas līgumā, ievērojot jo īpaši Regulas (EK) Nr. 1638/2006 20. pantu.
      6. pants
      Saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), katrā saprašanās memorandā, kas noslēgts saskaņā ar 5. pantu, paredz, ka finanšu kontroli, revīzijas vai citas pārbaudes, tostarp administratīvas izmeklēšanas, veiks Komisija, Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai un Revīzijas palāta vai tās tiek veiktas ar šo iestāžu atļauju.
      Būtu jāizstrādā sīki noteikumi par finanšu kontroli un revīzijām, administratīvajiem pasākumiem, sodiem un piedziņu, kas ļaus Komisijai, Eiropas Birojam krāpšanas apkarošanai un Revīzijas palātai piešķirt tādas pilnvaras, kas ir līdzvērtīgas to pilnvarām attiecībā uz palīdzības saņēmējiem vai līgumslēdzējiem, kas dibināti Savienībā.
      7. pants
      Šo protokolu piemēro tik ilgi, kamēr ir spēkā nolīgums.
      Puses paraksta un apstiprina šo protokolu saskaņā ar to attiecīgajām procedūrām.
      Katra puse var šo protokolu denonsēt, par to rakstveidā paziņojot otrai pusei. Šis protokols zaudē spēku sešus mēnešus pēc šāda paziņojuma dienas.
      Šā protokola denonsēšana, ko veic viena puse, neskar pārbaudes un kontroles, kas jāveic saskaņā ar noteikumiem, kas attiecīgā gadījumā paredzēti 5. un 6. pantā.
      8. pants
      Ne vēlāk kā trīs gadus pēc šā protokola spēkā stāšanās dienas un pēc tam reizi trijos gados abas puses var pārskatīt šā protokola īstenošanu, pamatojoties uz Marokas Karalistes faktisko līdzdalību Savienības programmās.
      9. pants
      Šo protokolu piemēro, no vienas puses, teritorijās, kurās piemēro Līgumu par Eiropas Savienības darbību, un atbilstoši šo līgumu noteikumiem, un, no otras puses, Marokas Karalistes teritorijā.
      10. pants
      Šis protokols stājas spēkā nākamā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad puses, izmantojot diplomātiskos kanālus, viena otrai paziņojušas, ka to procedūras, kas vajadzīgas, lai protokols stātos spēkā, ir pabeigtas.
      11. pants
      Šis protokols ir nolīguma neatņemama sastāvdaļa
      12. pants
      Šis protokols ir sastādīts divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu, zviedru un arābu valodā, visu valodu teksti ir vienlīdz autentiski.

         Съставено в Брюксел на тринадесети декември две хиляди и десета година.
         Hecho en Bruselas, el trece de diciembre de dos mil diez.
         V Bruselu dne třináctého prosince dva tisíce deset
         Udfærdiget i Bruxelles den trettende december to tusind og ti.
         Geschehen zu Brüssel am dreizehnten Dezember zweitausendzehn.
         Kahe tuhande kümnenda aasta detsembrikuu kolmeteistkümnendal päeval Brüsselis.
         Έγινε στις Βρυξέλλες στις δεκατρείς Δεκεμβρίου δύο χιλιάδες δέκα.
         Done at Brussels on the thirteenth day of December in the year two thousand and ten.
         Fait à Bruxelles, le treize décembre deux mille dix.
         Fatto a Bruxelles, addì tredici dicembre duemiladieci.
         Briselē, divi tūkstoši desmitā gada trīspadsmitajā decembrī.
         Priimta du tūkstančiai dešimtų metų gruodžio tryliktą dieną Briuselyje.
         Kelt Brüsszelben, a kétezer-tizedik év december tizenharmadik napján.
         Magħmul fi Brussell, fit-tlettax-il jum ta' Diċembru tas-sena elfejn u għaxra.
         Gedaan te Brussel, de dertiende december tweeduizend tien.
         Sporządzono w Brukseli dnia trzynastego grudnia roku dwa tysiące dziesiątego.
         Feito em Bruxelas, em treze de Dezembro de dois mil e dez.
         Întocmit la Bruxelles, la treisprezece decembrie două mii zece.
         V Bruseli dňa trinásteho decembra dvetisícdesať.
         V Bruslju, dne trinajstega decembra leta dva tisoč deset.
         Tehty Brysselissä kolmantenatoista päivänä joulukuuta vuonna kaksituhattakymmenen.
         Som skedde i Bryssel den trettonde december tjugohundratio.

            За Европейския съюз
            Por la Unión Europea
            Za Evropskou unii
            For Den Europæiske Union
            Für die Europäische Union
            Euroopa Liidu nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
            For the European Union
            Pour l'Union européenne
            Per l'Unione europea
            Eiropas Savienības vārdā –
            Europos Sąjungos vardu
            Az Európai Unió részéről
            Għall-Unjoni Ewropea
            Voor de Europese Unie
            W imieniu Unii Europejskiej
            Pela União Europeia
            Pentru Uniunea Europeană
            Za Európsku úniu
            Za Evropsko unijo
            Euroopan unionin puolesta
            För Europeiska unionen

            За Кралство Мароко
            Por el Reino de Marruecos
            Za Marocké království
            For Kongeriget Marokko
            Für das Königreich Marokko
            Maroko Kuningriigi nimel
            Για το Βασίλειο του Μαρόκου
            For the Kingdom of Morocco
            Pour le Royaume du Maroc
            Per il Regno del Marocco
            Marokas Karalistes vārdā –
            Maroko Karalystės vardu,
            A Marokkói Királyság részéről
            Għar-Renju tal-Marokk
            Voor het Koninkrijk Marokko
            W imieniu Królestwa Maroka
            Pelo Reino de Marrocos
            Pentru Regatul Maroc
            Za Marocké kráľovstvo
            Za Kraljevino Maroko
            Marokon kuningaskunnan puolesta
            För Konungariket Marocko

         (1)  OV L 70, 18.3.2000., 2. lpp.

         (2)  OV L 310, 9.11.2006., 1. lpp.

         (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.


title: 2010/702/ES: Padomes Lēmums ( 2010. gada 21. oktobris ) par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Stabilizācijas un asociācijas padomē, kura izveidota ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Horvātijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas noteikumu pieņemšanu#Projekts – Stabilizācijas un asociācijas padomes kas izveidota ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Horvātijas Republiku, no otras puses Lēmums Nr. …/… (… gada …) attiecībā uz Stabilizācijas un asociācijas nolīgumā iekļautajiem sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas noteikumiem

text:
               23.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 306/35

         PADOMES LĒMUMS
   (2010. gada 21. oktobris)
   par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Stabilizācijas un asociācijas padomē, kura izveidota ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Horvātijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas noteikumu pieņemšanu
   (2010/702/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 79. panta 2. punkta b) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Stabilizācijas un asociācijas nolīguma starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Horvātijas Republiku, no otras puses (1), (“nolīgums”) 47. pantā ir paredzēts, ka Stabilizācijas un asociācijas padome pieņem noteikumus, lai īstenotu minētā pantā izklāstītos mērķus.

               (2)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (3)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, šīs dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tām nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostāja, kas Eiropas Savienībai jāieņem Stabilizācijas un asociācijas padomē, kura izveidota ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Horvātijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz nolīguma 47. panta īstenošanu balstās uz Stabilizācijas un asociācijas padomes lēmuma projektu, kas pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2010. gada 21. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         J. MILQUET

      (1)  OV L 26, 28.1.2005., 3. lpp.

      Projekts
      STABILIZĀCIJAS UN ASOCIĀCIJAS PADOMES
      kas izveidota ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Horvātijas Republiku, no otras puses
      LĒMUMS Nr. …/…
      (… gada …)
      attiecībā uz Stabilizācijas un asociācijas nolīgumā iekļautajiem sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas noteikumiem
      STABILIZĀCIJAS UN ASOCIĀCIJAS PADOME,
      ņemot vērā Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Horvātijas Republiku, no otras puses (1), un jo īpaši tā 47. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Stabilizācijas un asociācijas nolīguma starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Horvātijas Republiku, no otras puses, (“nolīguma”) 47. pantā ir paredzēta Horvātijas un dalībvalstu sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšana un ir noteikti šādas koordinēšanas principi.

                  (2)

                  Nolīguma 47. pantā ir paredzēts, ka Stabilizācijas un asociācijas padome pieņem lēmumu, ar ko īsteno minētajā pantā izklāstītos mērķus.

                  (3)

                  Attiecībā uz nediskriminācijas principa piemērošanu ar šo lēmumu nebūtu jāpiešķir nekādas papildu tiesības, ko radītu konkrēti fakti vai notikumi otras līgumslēdzējas puses teritorijā, ja šādus faktus vai notikumus neņem vērā pirmās līgumslēdzējas puses tiesību aktos, izņemot tiesības eksportēt konkrētus pabalstus.

                  (4)

                  Piemērojot šo lēmumu, Horvātijas darba ņēmēju tiesības uz ģimenes pabalstiem būtu jāsaista ar nosacījumu, ka viņu ģimenes locekļi kopā ar šiem darba ņēmējiem likumīgi uzturas dalībvalstī, kurā darba ņēmēji ir nodarbināti. Ar šo lēmumu tiesības uz ģimenes pabalstiem nebūtu jāpiešķir attiecībā uz tiem viņu ģimenes locekļiem, kuri dzīvo citā valstī, piemēram, Horvātijā.

                  (5)

                  Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 859/2003 (2) Regulas (EEK) Nr. 1408/71 un Regulas (EEK) Nr. 574/72 noteikumi jau tiek attiecināti uz trešo valstu valstspiederīgajiem, uz kuriem minētie noteikumi jau neattiecas viņu valstspiederības dēļ vien. Regulā (EK) Nr. 859/2003 jau ir ietverts to apdrošināšanas periodu summēšanas princips, kurus Horvātijas darba ņēmēji dažādās dalībvalstīs ir ieguvuši attiecībā uz tiesībām uz konkrētiem pabalstiem, kā izklāstīts nolīguma 47. panta 1. punkta pirmajā ievilkumā.

                  (6)

                  Lai veicinātu koordinēšanas noteikumu piemērošanu, varētu būt jāpieņem speciāli noteikumi, kas atbilstu Horvātijas tiesību aktu īpatnībām.

                  (7)

                  Lai nodrošinātu dalībvalstu un Horvātijas sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas raitu norisi, ir jāparedz īpaši noteikumi par sadarbību starp dalībvalstīm un Horvātiju, kā arī starp attiecīgo personu un kompetentās valsts iestādi.

                  (8)

                  Lai aizsargātu personas, uz kurām attiecas šis lēmums, un lai nodrošinātu, ka, lēmumam stājoties spēkā, šīs personas nezaudē savas tiesības, būtu jāpieņem pārejas noteikumi,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      I   DAĻA

         VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

      1. pants
      Definīcijas
      1.   Šajā lēmumā:

                  a)

                  “nolīgums” ir Stabilizācijas un asociācijas nolīgums starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Horvātiju, no otras puses;

                  b)

                  “regula” ir Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (3), ko piemēro Eiropas Savienības dalībvalstīs;

                  c)

                  “īstenošanas regula” ir Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 987/2009 (2009. gada 16. septembris), ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (4);

                  d)

                  “dalībvalsts” ir Eiropas Savienības dalībvalsts;

                  e)

                  “darba ņēmējs” ir:

                              i)

                              dalībvalstu tiesību aktos – persona, kas veic darbību nodarbinātas personas statusā regulas 1. panta a) punkta nozīmē;

                              ii)

                              Horvātijas tiesību aktos – persona, kas veic darbību nodarbinātas personas statusā minēto tiesību aktu nozīmē;

                  f)

                  “ģimenes loceklis” ir:

                              i)

                              dalībvalsts tiesību aktos – ģimenes loceklis regulas 1. panta i) punkta nozīmē;

                              ii)

                              Horvātijas tiesību aktos – ģimenes loceklis minēto tiesību aktu nozīmē;

                  g)

                  “tiesību akti” ir:

                              i)

                              attiecībā uz dalībvalstīm – tiesību akti regulas 1. panta l) punkta nozīmē;

                              ii)

                              attiecībā uz Horvātiju – atbilstīgie tiesību akti, kurus piemēro Horvātijā;

                  h)

                  “pabalsti” ir:

                              —

                              vecuma pensijas,

                              —

                              apgādnieka zaudējuma pabalsti,

                              —

                              pabalsti sakarā ar nelaimes gadījumiem darbā un arodslimībām,

                              —

                              invaliditātes pensijas sakarā ar nelaimes gadījumiem darbā un arodslimībām,

                              —

                              ģimenes pabalsti;

                  i)

                  “eksportējami pabalsti” ir:

                              i)

                              attiecībā uz dalībvalstīm:

                                          —

                                          vecuma pensijas,

                                          —

                                          apgādnieka zaudējuma pabalsti,

                                          —

                                          pabalsti sakarā ar nelaimes gadījumiem darbā un arodslimībām,

                                          —

                                          invaliditātes pensijas saistībā ar nelaimes gadījumiem darbā un arodslimībām,

                                    regulas nozīmē, izņemot īpašus no iemaksām neatkarīgus naudas pabalstus, kā uzskaitīts regulas X pielikumā;

                              ii)

                              attiecībā uz Horvātiju – atbilstīgie pabalsti, kas paredzēti saskaņā ar Horvātijas tiesību aktiem, izņemot īpašus no iemaksām neatkarīgus naudas pabalstus, kā uzskaitīts šā lēmuma I pielikumā.

            2.   Citiem šajā lēmumā izmantotajiem terminiem ir nozīme, kas tiem piešķirta:

                  a)

                  attiecībā uz dalībvalstīm – regulā un īstenošanas regulā;

                  b)

                  attiecībā uz Horvātiju – atbilstīgos tiesību aktos, kas piemērojami Horvātijā.

            2. pants
      Aptvertās personas
      Šis lēmums attiecas uz:

                  a)

                  darba ņēmējiem, kuri ir Horvātijas valstspiederīgie un kuri ir vai ir bijuši likumīgi nodarbināti kādas dalībvalsts teritorijā, un uz kuriem attiecas vai ir attiekušies vienas vai vairāku dalībvalstu tiesību akti, un viņu pārdzīvojušajiem tuviniekiem;

                  b)

                  šā panta a) punktā minēto darba ņēmēju ģimenes locekļiem ar noteikumu, ka šie ģimenes locekļi likumīgi uzturas vai ir uzturējušies kopā ar attiecīgo darba ņēmēju šā darba ņēmēja nodarbinātības laikā dalībvalstī;

                  c)

                  darba ņēmējiem, kuri ir kādas dalībvalsts valstspiederīgie un kuri ir vai ir bijuši likumīgi nodarbināti Horvātijas teritorijā, un uz kuriem attiecas vai ir attiekušies Horvātijas tiesību akti, un viņu pārdzīvojušajiem tuviniekiem; un

                  d)

                  šā panta c) punktā minēto darba ņēmēju ģimenes locekļiem ar noteikumu, ka šie ģimenes locekļi likumīgi uzturas vai ir uzturējušies kopā ar attiecīgo darba ņēmēju šā darba ņēmēja nodarbinātības laikā Horvātijā.

            3. pants
      Vienlīdzīga attieksme
      1.   Attiecībā uz pabalstiem 1. panta 1. punkta h) apakšpunkta nozīmē attieksmē pret darba ņēmējiem, kuri ir Horvātijas valstspiederīgie un kuri ir likumīgi nodarbināti kādā dalībvalstī, un visiem viņu ģimenes locekļiem, kas likumīgi dzīvo kopā ar viņiem, nedrīkst būt nekāda veida diskriminācijas valstspiederības dēļ salīdzinājumā ar to dalībvalstu valstspiederīgajiem, kurās šie darba ņēmēji ir nodarbināti.
      2.   Attiecībā uz pabalstiem 1. panta 1. punkta h) apakšpunkta nozīmē attieksmē pret darba ņēmējiem, kuri ir kādas dalībvalsts valstspiederīgie un kuri ir likumīgi nodarbināti Horvātijā, un visiem viņu ģimenes locekļiem, kas likumīgi dzīvo kopā ar viņiem, nedrīkst būt nekāda veida diskriminācijas valstspiederības dēļ salīdzinājumā ar Horvātijas valstspiederīgajiem.
      II   DAĻA

         ATTIECĪBAS STARP DALĪBVALSTĪM UN HORVĀTIJU

      4. pants
      Atteikšanās no noteikumiem par dzīvesvietu
      1.   Eksportējamus pabalstus 1. panta 1. punkta i) apakšpunkta nozīmē, kurus ir tiesīgas saņemt 2. panta a) un c) punktā minētās personas, nesamazina, nepārveido, neaptur, neatsauc un nekonfiscē tāda iemesla dēļ, ka pabalsta saņēmējs dzīvo:

                  i)

                  attiecībā uz kādas dalībvalsts tiesību aktos paredzētu pabalstu – Horvātijas teritorijā; vai

                  ii)

                  attiecībā uz Horvātijas tiesību aktos paredzētu pabalstu – kādas dalībvalsts teritorijā.

            2.   Darba ņēmēja ģimenes locekļi, kas minēti 2. panta b) punktā, ir tiesīgi saņemt eksportējamus pabalstus 1. panta 1. punkta i) apakšpunkta nozīmē tāpat kā tāda darba ņēmēja ģimenes locekļi, kas ir attiecīgās dalībvalsts valstspiederīgais, – ja šie ģimenes locekļi uzturas Horvātijas teritorijā.
      3.   Darba ņēmēja ģimenes locekļi, kas minēti 2. panta d) punktā, ir tiesīgi saņemt eksportējamus pabalstus 1. panta 1. punkta i) apakšpunkta nozīmē tāpat kā tāda darba ņēmēja ģimenes locekļi, kas ir Horvātijas valstspiederīgais, – ja šie ģimenes locekļi uzturas kādas dalībvalsts teritorijā.
      III   DAĻA

         DAŽĀDI NOTEIKUMI

      5. pants
      Sadarbība
      1.   Dalībvalstis un Horvātija cita citai sniedz visu informāciju par izmaiņām savos tiesību aktos, kas var ietekmēt šā lēmuma īstenošanu.
      2.   Pildot šo lēmumu, dalībvalstu un Horvātijas iestādes piedāvā cita citai savus pakalpojumus un rīkojas tā, it kā īstenotu pašas savus tiesību aktus. Minēto iestāžu sniegtā administratīvā palīdzība parasti ir bezmaksas. Tomēr dalībvalstu un Horvātijas kompetentās iestādes var vienoties par dažu izdevumu kompensēšanu.
      3.   Pildot šo lēmumu, dalībvalstu un Horvātijas iestādes var tieši sazināties cita ar citu un ar attiecīgajām personām vai šo personu pārstāvjiem.
      4.   Lai nodrošinātu šā lēmuma pareizu īstenošanu, iestādēm un personām, uz kurām attiecas šis lēmums, ir savstarpējs pienākums citai citu informēt un sadarboties.
      5.   Attiecīgajām personām iespējami drīz jāinformē kompetentās dalībvalsts vai Horvātijas iestādes, ja pēdējā no minētajām ir kompetentā valsts, un dzīvesvietas dalībvalsts vai Horvātijas iestādes, ja pēdējā no minētajām ir dzīvesvietas valsts, par visām tām pārmaiņām saistībā ar viņu pašu vai viņu ģimenes stāvokli, kas ietekmē šo personu tiesības uz pabalstiem saskaņā ar šo lēmumu.
      6.   Ja netiek ievērots 5. punktā minētais pienākums informēt, tad saskaņā ar valsts tiesību aktiem var piemērot samērīgus pasākumus. Tomēr šie pasākumi ir līdzvērtīgi tiem, ko saskaņā ar valsts tiesību aktiem piemēro līdzīgās situācijās, un ar tiem pabalsta pieprasītājam nepadara par neiespējamu vai pārmērīgi neapgrūtina praksē izmantot saskaņā ar šo lēmumu piešķirtās tiesības.
      7.   Dalībvalstis un Horvātija var paredzēt, ka valsts noteikumos, ko izmanto, lai pārbaudītu, vai pabalsta saņēmēji atbilst pabalsta saņemšanas tiesību nosacījumiem, tiek ņemts vērā fakts, ka pabalsta saņēmēji uzturas vai dzīvo ārpus tās valsts teritorijas, kurā atrodas debitoriestāde. Šādi noteikumi ir samērīgi, nediskriminējoši saistībā ar valstspiederību, un tie ir saskaņā ar šā lēmuma principiem. Šādus noteikumus paziņo Stabilizācijas un asociācijas padomei.
      6. pants
      Administratīvās pārbaudes un medicīniskā izmeklēšana
      1.   Šo pantu piemēro 2. pantā minētajām personām, kas saņem 1. panta 1. punkta i) apakšpunktā minētos eksportējamos pabalstus, kā arī iestādēm, kas ir atbildīgas par šā lēmuma īstenošanu.
      2.   Ja pabalstu saņēmējs vai pieprasītājs, vai kāds viņa ģimenes loceklis uzturas vai dzīvo kādas dalībvalsts teritorijā, bet debitoriestāde atrodas Horvātijā, vai arī minētā persona uzturas vai dzīvo Horvātijā, bet debitoriestāde atrodas kādā dalībvalstī, medicīnisko izmeklēšanu pēc minētās iestādes pieprasījuma veic pabalstu saņēmēja uzturēšanās vai dzīvesvietas iestāde saskaņā ar procedūrām, kas paredzētas tiesību aktos, kurus piemēro minētā iestāde.
      Debitoriestāde paziņo uzturēšanās vai dzīvesvietas iestādei par jebkurām īpašajām prasībām, kas vajadzības gadījumā jāievēro, un par aspektiem, attiecībā uz kuriem būtu jāveic medicīniskā izmeklēšana.
      Uzturēšanās vai dzīvesvietas iestāde nosūta ziņojumu debitoriestādei, kas lūdza veikt medicīnisko izmeklēšanu.
      Debitoriestāde patur tiesības pieprasīt pabalsta saņēmēja medicīnisko izmeklēšanu, ko veic tās izvēlēts ārsts, vai nu teritorijā, kurā pabalsta saņēmējs vai pieprasītājs uzturas vai dzīvo, vai valstī, kurā atrodas debitoriestāde. Tomēr pabalsta saņēmēju var aicināt atgriezties debitoriestādes valstī tikai tad, ja viņš var pārvietoties, nekaitējot savam veselības stāvoklim, un ja debitoriestāde sedz transporta un uzturēšanas izdevumus.
      3.   Ja pabalstu saņēmējs vai pieprasītājs vai viņa ģimenes locekļi uzturas vai dzīvo kādas dalībvalsts teritorijā, bet debitoriestāde atrodas Horvātijā, vai arī minētā persona uzturas vai dzīvo Horvātijā, bet debitoriestāde atrodas kādā dalībvalstī, administratīvo pārbaudi pēc debitoriestādes pieprasījuma veic saņēmēja uzturēšanās vietas vai dzīvesvietas iestāde.
      Uzturēšanās vietas vai dzīvesvietas iestāde nosūta ziņojumu debitoriestādei, kas lūdza veikt administratīvo pārbaudi.
      Debitoriestāde patur tiesības pieprasīt pabalsta saņēmēja situācijas pārbaudi, ko veic tās izvēlēts speciālists. Tomēr pabalsta saņēmēju var aicināt atgriezties debitoriestādes valstī tikai tad, ja viņš var pārvietoties, nekaitējot savam veselības stāvoklim, un ja debitoriestāde sedz transporta un uzturēšanas izdevumus.
      4.   Viena vai vairākas dalībvalstis un Horvātija var vienoties par citiem administratīvajiem noteikumiem, ja tās par to informē Stabilizācijas un asociācijas padomi.
      5.   Atkāpjoties no šā lēmuma 5. panta 2. punktā minētā principa par savstarpēju bezmaksas administratīvo palīdzību, šā panta 2. un 3. punktā minēto pārbaužu faktiskās izmaksas atmaksā tai iestādei, kurai tās uzdeva veikt debitoriestāde, kas tās pieprasīja.
      7. pants
      Nolīguma 120. panta piemērošana
      Nolīguma 120. pantu piemēros gadījumā, ja viena no Pusēm uzskata, ka otra Puse nav izpildījusi 5. un 6. pantā noteiktos pienākumus.
      8. pants
      Speciālie noteikumi par Horvātijas tiesību aktu piemērošanu
      Stabilizācijas un asociācijas padome vajadzības gadījumā var II pielikumā izklāstīt speciālus noteikumus par Horvātijas tiesību aktu piemērošanu.
      9. pants
      Administratīvās procedūras spēkā esošos divpusējos nolīgumos
      Var turpināt piemērot administratīvās procedūras, kas ietvertas spēkā esošajos divpusējos nolīgumos starp kādu dalībvalsti un Horvātiju, ar noteikumu, ka šīs procedūras nelabvēlīgi neietekmē šajā lēmumā noteiktās attiecīgo personu tiesības un pienākumus.
      10. pants
      Nolīgumi, kuri papildina šā lēmuma īstenošanas procedūras
      Viena vai vairākas dalībvalstis un Horvātija var noslēgt nolīgumus, lai papildinātu šā lēmuma īstenošanas administratīvās procedūras, īpaši attiecībā uz viltojumu un kļūdu novēršanu un apkarošanu.
      IV   DAĻA

         PĀREJAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI

      11. pants
      Pārejas noteikumi
      1.   Nekādas tiesības saskaņā ar šo lēmumu neiegūst par laikposmu, kas bijis pirms dienas, kad šis lēmums stājies spēkā.
      2.   Ievērojot 1. punktu, tiesības saskaņā ar šo lēmumu iegūst pat tad, ja tās ir saistītas ar apstākļiem, kas radušies pirms dienas, kad tas stājies spēkā.
      3.   Visus pabalstus, kas nav piešķirti vai ir pārtraukti attiecīgās personas valstspiederības vai dzīvesvietas dēļ, pēc attiecīgās personas pieprasījuma piešķir vai atjauno no dienas, kad stājies spēkā šis lēmums, ar noteikumu, ka tiesības, kuras iepriekš ir bijušas par pamatu pabalstu piešķiršanai, nav izmantotas, saņemot vienreizēju maksājumu.
      4.   Ja 3. punktā minēto pieprasījumu iesniedz divu gadu laikā no dienas, kad stājies spēkā šis lēmums, saskaņā ar šo lēmumu iegūtās tiesības ir spēkā, sākot ar dienu, kad stājies spēkā šis lēmums, un pret attiecīgajām personām nevar vērst nevienas dalībvalsts vai Horvātijas tiesību aktus par tiesību zaudēšanu vai noilgumu.
      5.   Ja 3. punktā minēto pieprasījumu iesniedz pēc tam, kad beidzies divu gadu termiņš no dienas, kad stājies spēkā šis lēmums, tiesības, kuras nav zaudētas vai kurām nav iestājies noilgums, ir spēkā no pieprasījuma iesniegšanas dienas, ievērojot jebkurus labvēlīgākus noteikumus saskaņā ar kādas dalībvalsts vai Horvātijas tiesību aktiem.
      12. pants
      Šā lēmuma pielikumi
      1.   Šā lēmuma pielikumi ir tā sastāvdaļa.
      2.   Pēc Horvātijas pieprasījuma pielikumus var grozīt ar Stabilizācijas un asociācijas padomes lēmumu.
      13. pants
      Stāšanās spēkā
      Šis lēmums stājas spēkā pirmā mēneša pirmajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

         …,

               Asociācijas padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

         (1)  OV L 26, 28.1.2005., 3. lpp.

         (2)  OV L 124, 20.5.2003., 1. lpp.

         (3)  OV L 166, 30.4.2004., 1. lpp.

         (4)  OV L 284, 30.10.2009., 1. lpp.

         I PIELIKUMS

            HORVĀTIJAS ĪPAŠO NO IEMAKSĀM NEATKARĪGO NAUDAS PABALSTU SARAKSTS

         …

         II PIELIKUMS

            SPECIĀLI NOTEIKUMI PAR HORVĀTIJAS TIESĪBU AKTU PIEMĒROŠANU

         …


title: 2010/698/ES: Padomes Lēmums ( 2010. gada 21. oktobris ) par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Asociācijas padomē, kura nodibināta ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas noteikumu pieņemšanu#Projekts – Asociācijas padomes, kura nodibināta ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses, Lēmums Nr. …/… (… gada …) attiecībā uz Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumā iekļautajiem sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas noteikumiem

text:
               23.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 306/8

         PADOMES LĒMUMS
   (2010. gada 21. oktobris)
   par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Asociācijas padomē, kura nodibināta ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas noteikumu pieņemšanu
   (2010/698/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 79. panta 2. punkta b) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīguma, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses (1) (“nolīgums”), 67. pantā ir paredzēts, ka Asociācijas padome pieņem noteikumus, lai īstenotu nolīguma 65. pantā izklāstītos sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas principus, pirms beidzies pirmais gads pēc tā stāšanās spēkā.

               (2)

               ES un Tunisijas rīcības plāna, ko Asociācijas padome pieņēma 2005. gada 4. jūlijā saistībā ar Eiropas kaimiņattiecību politiku, 29. mērķa otrajā ievilkumā Asociācijas padome ir aicināta pieņemt lēmumu, ar ko īstenotu nolīguma 65. pantu.

               (3)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (4)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, šīs dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tām nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostāja, kas Eiropas Savienībai jāieņem Asociācijas padomē, kura nodibināta ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz nolīguma 67. panta īstenošanu balstās uz Asociācijas padomes lēmuma projektu, kas pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2010. gada 21. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         J. MILQUET

      (1)  OV L 97, 30.3.1998., 2. lpp.

      Projekts
      ASOCIĀCIJAS PADOMES,
      kura nodibināta ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses,
      LĒMUMS Nr. …/…
      (… gada …)
      attiecībā uz Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumā iekļautajiem sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas noteikumiem
      ASOCIĀCIJAS PADOME,
      ņemot vērā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumu, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses (1), un jo īpaši tā 67. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīguma, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses (“nolīgums”), 65. līdz 68. pantā ir paredzēta Tunisijas un dalībvalstu sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšana. Nolīguma 65. pantā ir noteikti šādas koordinēšanas principi.

                  (2)

                  Nolīguma 67. pantā ir paredzēts, ka Asociācijas padome pieņem lēmumu, ar ko īstenotu 65. pantā izklāstītos principus, pirms beidzies pirmais gads pēc nolīguma stāšanās spēkā.

                  (3)

                  ES un Tunisijas rīcības plāna, ko Asociācijas padome pieņēma 2005. gada 4. jūlijā saistībā ar Eiropas kaimiņattiecību politiku, 29. mērķa otrajā ievilkumā Asociācijas padome ir aicināta pieņemt lēmumu, ar ko īstenotu nolīguma 65. pantu.

                  (4)

                  Attiecībā uz nediskriminācijas principa piemērošanu ar šo lēmumu nebūtu jāpiešķir nekādas papildu tiesības, ko radītu konkrēti fakti vai notikumi otras līgumslēdzējas puses teritorijā, ja šādus faktus vai notikumus neņem vērā pirmās līgumslēdzējas puses tiesību aktos, izņemot tiesības eksportēt konkrētus pabalstus.

                  (5)

                  Piemērojot šo lēmumu, Tunisijas darba ņēmēju tiesības uz ģimenes pabalstiem būtu jāsaista ar nosacījumu, ka viņu ģimenes locekļi kopā ar šiem darba ņēmējiem likumīgi uzturas dalībvalstī, kurā darba ņēmēji ir nodarbināti. Ar šo lēmumu tiesības uz ģimenes pabalstiem nebūtu jāpiešķir attiecībā uz tiem viņu ģimenes locekļiem, kuri dzīvo citā valstī, piemēram, Tunisijā.

                  (6)

                  Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 859/2003 (2), Regulas (EEK) Nr. 1408/71 un Regulas (EEK) Nr. 574/72 noteikumi jau tiek attiecināti uz trešo valstu valstspiederīgajiem, uz kuriem minētie noteikumi jau neattiecas viņu valstspiederības dēļ vien. Regulā (EK) Nr. 859/2003 jau ir ietverts to apdrošināšanas periodu summēšanas princips, kurus Tunisijas darba ņēmēji dažādās dalībvalstīs ir ieguvuši attiecībā uz tiesībām uz konkrētiem pabalstiem, kā izåklāstīts nolīguma 65. panta 2. punktā.

                  (7)

                  Lai veicinātu koordinēšanas noteikumu piemērošanu, varētu būt jāpieņem speciāli noteikumi, kas atbilstu Tunisijas tiesību aktu īpatnībām.

                  (8)

                  Lai nodrošinātu dalībvalstu un Tunisijas sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas raitu norisi, ir jāparedz īpaši noteikumi par sadarbību starp dalībvalstīm un Tunisiju, kā arī starp attiecīgo personu un kompetentās valsts iestādi.

                  (9)

                  Lai aizsargātu personas, uz kurām attiecas šis lēmums, un lai nodrošinātu, ka, lēmumam stājoties spēkā, šīs personas nezaudē savas tiesības, būtu jāpieņem pārejas noteikumi,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      I   DAĻA

         VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

      1. pants
      Definīcijas
      1.   Šajā lēmumā:

                  a)

                  “nolīgums” ir Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses;

                  b)

                  “regula” ir Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (3), ko piemēro Eiropas Savienības dalībvalstīs;

                  c)

                  “īstenošanas regula” ir Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 987/2009 (2009. gada 16. septembris), ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (4);

                  d)

                  “dalībvalsts” ir Eiropas Savienības dalībvalsts;

                  e)

                  “darba ņēmējs” ir:

                              i)

                              dalībvalstu tiesību aktos – persona, kas veic darbību nodarbinātas personas statusā regulas 1. panta a) punkta nozīmē;

                              ii)

                              Tunisijas tiesību aktos – persona, kas veic darbību nodarbinātas personas statusā minēto tiesību aktu nozīmē;

                  f)

                  “ģimenes loceklis” ir:

                              i)

                              dalībvalsts tiesību aktos – ģimenes loceklis regulas 1. panta i) punkta nozīmē;

                              ii)

                              Tunisijas tiesību aktos – ģimenes loceklis minēto tiesību aktu nozīmē;

                  g)

                  “tiesību akti” ir:

                              i)

                              attiecībā uz dalībvalstīm – tiesību akti regulas 1. panta l) punkta nozīmē;

                              ii)

                              attiecībā uz Tunisiju – atbilstīgie tiesību akti, kurus piemēro Tunisijā;

                  h)

                  “pabalsti” ir:

                              i)

                              attiecībā uz dalībvalstīm – pabalsti regulas 3. panta nozīmē;

                              ii)

                              attiecībā uz Tunisiju – atbilstīgie pabalsti, kurus piemēro Tunisijā;

                  i)

                  “eksportējami pabalsti” ir:

                              i)

                              attiecībā uz dalībvalstīm:

                                          —

                                          vecuma pensijas,

                                          —

                                          apgādnieka zaudējuma pabalsti,

                                          —

                                          pabalsti sakarā ar nelaimes gadījumiem darbā un arodslimībām,

                                          —

                                          invaliditātes pensijas saistībā ar nelaimes gadījumiem darbā un arodslimībām,

                                    regulas nozīmē, izņemot īpašus no iemaksām neatkarīgus naudas pabalstus, kā uzskaitīts regulas X pielikumā;

                              ii)

                              attiecībā uz Tunisiju – atbilstīgie pabalsti, kas paredzēti saskaņā ar Tunisijas tiesību aktiem, izņemot īpašus no iemaksām neatkarīgus naudas pabalstus, kā uzskaitīts šā lēmuma I pielikumā.

            2.   Citiem šajā lēmumā izmantotajiem terminiem ir nozīme, kas tiem piešķirta:

                  a)

                  attiecībā uz dalībvalstīm – regulā un īstenošanas regulā;

                  b)

                  attiecībā uz Tunisiju – atbilstīgos tiesību aktos, kas piemērojami Tunisijā.

            2. pants
      Aptvertās personas
      Šis lēmums attiecas uz:

                  a)

                  darba ņēmējiem, kuri ir Tunisijas valstspiederīgie un kuri ir vai ir bijuši likumīgi nodarbināti kādas dalībvalsts teritorijā, un uz kuriem attiecas vai ir attiekušies vienas vai vairāku dalībvalstu tiesību akti, un viņu pārdzīvojušajiem tuviniekiem;

                  b)

                  šā panta a) punktā minēto darba ņēmēju ģimenes locekļiem ar noteikumu, ka šie ģimenes locekļi likumīgi uzturas vai ir uzturējušies kopā ar attiecīgo darba ņēmēju šā darba ņēmēja nodarbinātības laikā dalībvalstī;

                  c)

                  darba ņēmējiem, kuri ir kādas dalībvalsts valstspiederīgie un kuri ir vai ir bijuši likumīgi nodarbināti Tunisijas teritorijā, un uz kuriem attiecas vai ir attiekušies Tunisijas tiesību akti, un viņu pārdzīvojušajiem tuviniekiem; un

                  d)

                  šā panta c) punktā minēto darba ņēmēju ģimenes locekļiem ar noteikumu, ka šie ģimenes locekļi likumīgi uzturas vai ir uzturējušies kopā ar attiecīgo darba ņēmēju šā darba ņēmēja nodarbinātības laikā Tunisijā.

            3. pants
      Vienlīdzīga attieksme
      1.   Attiecībā uz pabalstiem 1. panta 1. punkta h) apakšpunkta nozīmē attieksmē pret darba ņēmējiem, kuri ir Tunisijas valstspiederīgie un kuri ir likumīgi nodarbināti kādā dalībvalstī, un visiem viņu ģimenes locekļiem, kas likumīgi dzīvo kopā ar viņiem, nedrīkst būt nekāda veida diskriminācijas valstspiederības dēļ salīdzinājumā ar to dalībvalstu valstspiederīgajiem, kurās šie darba ņēmēji ir nodarbināti.
      2.   Attiecībā uz pabalstiem 1. panta 1. punkta h) apakšpunkta nozīmē attieksmē pret darba ņēmējiem, kuri ir kādas dalībvalsts valstspiederīgie un kuri ir likumīgi nodarbināti Tunisijā, un visiem viņu ģimenes locekļiem, kas likumīgi dzīvo kopā ar viņiem, nedrīkst būt nekāda veida diskriminācijas valstspiederības dēļ salīdzinājumā ar Tunisijas valstspiederīgajiem.
      II   DAĻA

         ATTIECĪBAS STARP DALĪBVALSTĪM UN TUNISIJU

      4. pants
      Atteikšanās no noteikumiem par dzīvesvietu
      1.   Eksportējamus pabalstus 1. panta 1. punkta i) apakšpunkta nozīmē, kurus ir tiesīgas saņemt 2. panta a) un c) punktā minētās personas, nesamazina, nepārveido, neaptur, neatsauc un nekonfiscē tāda iemesla dēļ, ka pabalsta saņēmējs dzīvo:

                  i)

                  attiecībā uz kādas dalībvalsts tiesību aktos paredzētu pabalstu – Tunisijas teritorijā; vai

                  ii)

                  attiecībā uz Tunisijas tiesību aktos paredzētu pabalstu – kādas dalībvalsts teritorijā.

            2.   Darba ņēmēja ģimenes locekļi, kas minēti 2. panta b) punktā, ir tiesīgi saņemt eksportējamus pabalstus 1. panta 1. punkta i) apakšpunkta nozīmē tāpat kā tāda darba ņēmēja ģimenes locekļi, kas ir attiecīgās dalībvalsts valstspiederīgais, – ja šie ģimenes locekļi uzturas Tunisijas teritorijā.
      3.   Darba ņēmēja ģimenes locekļi, kas minēti 2. panta d) punktā, ir tiesīgi saņemt eksportējamus pabalstus 1. panta 1. punkta i) apakšpunkta nozīmē tāpat kā tāda darba ņēmēja ģimenes locekļi, kas ir Tunisijas valstspiederīgais, – ja šie ģimenes locekļi uzturas kādas dalībvalsts teritorijā.
      III   DAĻA

         DAŽĀDI NOTEIKUMI

      5. pants
      Sadarbība
      1.   Dalībvalstis un Tunisija cita citai sniedz visu informāciju par izmaiņām savos tiesību aktos, kas var ietekmēt šā lēmuma īstenošanu.
      2.   Pildot šo lēmumu, dalībvalstu un Tunisijas iestādes piedāvā cita citai savus pakalpojumus un rīkojas tā, it kā īstenotu pašas savus tiesību aktus. Minēto iestāžu sniegtā administratīvā palīdzība parasti ir bezmaksas. Tomēr dalībvalstu un Tunisijas kompetentās iestādes var vienoties par dažu izdevumu kompensēšanu.
      3.   Pildot šo lēmumu, dalībvalstu un Tunisijas iestādes var tieši sazināties cita ar citu un ar attiecīgajām personām vai šo personu pārstāvjiem.
      4.   Lai nodrošinātu šā lēmuma pareizu īstenošanu, iestādēm un personām, uz kurām attiecas šis lēmums, ir savstarpējs pienākums citai citu informēt un sadarboties.
      5.   Attiecīgajām personām iespējami drīz jāinformē kompetentās dalībvalsts vai Tunisijas iestādes, ja pēdējā no minētajām ir kompetentā valsts, un dzīvesvietas dalībvalsts vai Tunisijas iestādes, ja pēdējā no minētajām ir dzīvesvietas valsts, par visām tām pārmaiņām saistībā ar viņu pašu vai viņu ģimenes stāvokli, kas ietekmē šo personu tiesības uz pabalstiem saskaņā ar šo lēmumu.
      6.   Ja netiek ievērots 5. punktā minētais pienākums informēt, tad saskaņā ar valsts tiesību aktiem var piemērot samērīgus pasākumus. Tomēr šie pasākumi ir līdzvērtīgi tiem, ko saskaņā ar valsts tiesību aktiem piemēro līdzīgās situācijās, un ar tiem pabalsta pieprasītājam nepadara par neiespējamu vai pārmērīgi neapgrūtina praksē izmantot saskaņā ar šo lēmumu piešķirtās tiesības.
      7.   Dalībvalstis un Tunisija var paredzēt, ka valsts noteikumos, ko izmanto, lai pārbaudītu, vai pabalsta saņēmēji atbilst pabalsta saņemšanas tiesību nosacījumiem, tiek ņemts vērā fakts, ka pabalsta saņēmēji uzturas vai dzīvo ārpus tās valsts teritorijas, kurā atrodas debitoriestāde. Šādi noteikumi ir samērīgi, nediskriminējoši saistībā ar valstspiederību, un tie ir saskaņā ar šā lēmuma principiem. Šādus noteikumus paziņo Asociācijas padomei.
      6. pants
      Administratīvās pārbaudes un medicīniskā izmeklēšana
      1.   Šo pantu piemēro 2. pantā minētajām personām, kas saņem 1. panta 1. punkta i) apakšpunktā minētos eksportējamos pabalstus, kā arī iestādēm, kas ir atbildīgas par šā lēmuma īstenošanu.
      2.   Ja pabalstu saņēmējs vai pieprasītājs vai kāds viņa ģimenes loceklis uzturas vai dzīvo kādas dalībvalsts teritorijā, bet debitoriestāde atrodas Tunisijā vai arī minētā persona uzturas vai dzīvo Tunisijā, bet debitoriestāde atrodas kādā dalībvalstī, medicīnisko izmeklēšanu pēc minētās iestādes pieprasījuma veic pabalstu saņēmēja uzturēšanās vai dzīvesvietas iestāde saskaņā ar procedūrām, kas paredzētas tiesību aktos, kurus piemēro minētā iestāde.
      Debitoriestāde paziņo uzturēšanās vai dzīvesvietas iestādei par jebkurām īpašajām prasībām, kas vajadzības gadījumā jāievēro, un par aspektiem, attiecībā uz kuriem būtu jāveic medicīniskā izmeklēšana.
      Uzturēšanās vai dzīvesvietas iestāde nosūta ziņojumu debitoriestādei, kas lūdza veikt medicīnisko izmeklēšanu.
      Debitoriestāde patur tiesības pieprasīt pabalsta saņēmēja medicīnisko izmeklēšanu, ko veic tās izvēlēts ārsts, vai nu teritorijā, kurā pabalsta saņēmējs vai pieprasītājs uzturas vai dzīvo, vai valstī, kurā atrodas debitoriestāde. Tomēr pabalsta saņēmēju var aicināt atgriezties debitoriestādes valstī tikai tad, ja viņš var pārvietoties, nekaitējot savam veselības stāvoklim, un ja debitoriestāde sedz transporta un uzturēšanās izdevumus.
      3.   Ja pabalstu saņēmējs vai pieprasītājs vai viņa ģimenes locekļi uzturas vai dzīvo kādas dalībvalsts teritorijā, bet debitoriestāde atrodas Tunisijā vai arī minētā persona uzturas vai dzīvo Tunisijā, bet debitoriestāde atrodas kādā dalībvalstī, administratīvo pārbaudi pēc debitoriestādes pieprasījuma veic saņēmēja uzturēšanās vietas vai dzīvesvietas iestāde.
      Uzturēšanās vietas vai dzīvesvietas iestāde nosūta ziņojumu debitoriestādei, kas lūdza veikt administratīvo pārbaudi.
      Debitoriestāde patur tiesības pieprasīt pabalsta saņēmēja situācijas pārbaudi, ko veic tās izvēlēts speciālists. Tomēr pabalsta saņēmēju var aicināt atgriezties debitoriestādes valstī tikai tad, ja viņš var pārvietoties, nekaitējot savam veselības stāvoklim, un ja debitoriestāde sedz transporta un uzturēšanās izdevumus.
      4.   Viena vai vairākas dalībvalstis un Tunisija var vienoties par citiem administratīvajiem noteikumiem, ja tās par to informē Asociācijas padomi.
      5.   Atkāpjoties no šā lēmuma 5. panta 2. punktā minētā principa par savstarpēju bezmaksas administratīvo palīdzību, šā panta 2. un 3. punktā minēto pārbaužu faktiskās izmaksas atmaksā tai iestādei, kurai tās uzdeva veikt debitoriestāde, kas tās pieprasīja.
      7. pants
      Nolīguma 90. panta piemērošana
      Nolīguma 90. pantu piemēro gadījumā, ja viena no Pusēm uzskata, ka otra Puse nav izpildījusi 5. un 6. pantā noteiktos pienākumus.
      8. pants
      Speciāli noteikumi par Tunisijas tiesību aktu piemērošanu
      Asociācijas padome vajadzības gadījumā var II pielikumā izklāstīt speciālus noteikumus par Tunisijas tiesību aktu piemērošanu.
      9. pants
      Administratīvās procedūras spēkā esošos divpusējos nolīgumos
      Var turpināt piemērot administratīvās procedūras, kas ietvertas spēkā esošajos divpusējos nolīgumos starp kādu dalībvalsti un Tunisiju, ar noteikumu, ka šīs procedūras nelabvēlīgi neietekmē šajā lēmumā noteiktās attiecīgo personu tiesības un pienākumus.
      10. pants
      Nolīgumi, kuri papildina šā lēmuma īstenošanas procedūras
      Viena vai vairākas dalībvalstis un Tunisija var noslēgt nolīgumus, lai papildinātu šā lēmuma īstenošanas administratīvās procedūras, īpaši attiecībā uz viltojumu un kļūdu novēršanu un apkarošanu.
      IV   DAĻA

         PĀREJAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI

      11. pants
      Pārejas noteikumi
      1.   Nekādas tiesības saskaņā ar šo lēmumu neiegūst par laikposmu, kas bijis pirms dienas, kad šis lēmums stājies spēkā.
      2.   Ievērojot 1. punktu, tiesības saskaņā ar šo lēmumu iegūst pat tad, ja tās ir saistītas ar apstākļiem, kas radušies pirms dienas, kad tas stājies spēkā.
      3.   Visus pabalstus, kas nav piešķirti vai ir pārtraukti attiecīgās personas valstspiederības vai dzīvesvietas dēļ, pēc attiecīgās personas pieprasījuma piešķir vai atjauno no dienas, kad stājies spēkā šis lēmums, ar noteikumu, ka tiesības, kuras iepriekš ir bijušas par pamatu pabalstu piešķiršanai, nav izmantotas, saņemot vienreizēju maksājumu.
      4.   Ja 3. punktā minēto pieprasījumu iesniedz divu gadu laikā no dienas, kad stājies spēkā šis lēmums, saskaņā ar šo lēmumu iegūtās tiesības ir spēkā, sākot ar dienu, kad stājies spēkā šis lēmums, un pret attiecīgajām personām nevar vērst nevienas dalībvalsts vai Tunisijas tiesību aktus par tiesību zaudēšanu vai noilgumu.
      5.   Ja 3. punktā minēto pieprasījumu iesniedz pēc tam, kad beidzies divu gadu termiņš no dienas, kad stājies spēkā šis lēmums, tiesības, kuras nav zaudētas vai kurām nav iestājies noilgums, ir spēkā no pieprasījuma iesniegšanas dienas, ievērojot jebkurus labvēlīgākus noteikumus saskaņā ar kādas dalībvalsts vai Tunisijas tiesību aktiem.
      12. pants
      Šā lēmuma pielikumi
      1.   Šā lēmuma pielikumi ir tā sastāvdaļa.
      2.   Pēc Tunisijas pieprasījuma pielikumus var grozīt ar Asociācijas padomes lēmumu.
      13. pants
      Stāšanās spēkā
      Šis lēmums stājas spēkā pirmā mēneša pirmajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

         …, …

               Asociācijas padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

         (1)  OV L 97, 30.3.1998., 2. lpp.

         (2)  OV L 124, 20.5.2003., 1. lpp.

         (3)  OV L 166, 30.4.2004., 1. lpp.

         (4)  OV L 284, 30.10.2009., 1. lpp.

         I PIELIKUMS

            TUNISIJAS ĪPAŠO NO IEMAKSĀM NEATKARĪGO NAUDAS PABALSTU SARAKSTS

         …

         II PIELIKUMS

            SPECIĀLI NOTEIKUMI PAR TUNISIJAS TIESĪBU AKTU PIEMĒROŠANU

         …