title: 2005 /38/EK: Komisijas Lēmums (2004. gada 27. decembris) par papildu prom no ostas pavadītu dienu piešķiršanu Nīderlandei saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 2287/2003 V pielikumu (izziņots ar dokumenta numuru K(2004) 5269)

text:
               21.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 19/75

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2004. gada 27. decembris)
   par papildu prom no ostas pavadītu dienu piešķiršanu Nīderlandei saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 2287/2003 V pielikumu
   (izziņots ar dokumenta numuru K(2004) 5269)
   (Autentisks ir vienīgi teksts holandiešu valodā)
   (2005/38/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 2003. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 2287/2003 (1), ar ko attiecībā uz atsevišķiem zivju krājumiem un zivju krājumu grupām nosaka zvejas iespējas 2004. gadam, kā arī ar tām saistītos nosacījumus, kas piemērojami Kopienas ūdeņos un Kopienas kuģiem ūdeņos, kur nepieciešami nozvejas ierobežojumi, un jo īpaši tās V pielikuma 6. punkta c) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Regulas (EK) Nr. 2287/2003 V pielikuma 6. punkta a) apakšpunktā ir noteikts dienu skaits, ko noteikti Kopienas zvejas kuģi laikā no 2004. gada 1. februāra līdz 31. decembrim drīkst pavadīt prom no ostas ģeogrāfiskajos apgabalos, kas noteikti minētā pielikuma 2. punktā.

               (2)

               Pamatojoties uz rezultātiem, kas sasniegti pēc 2002. gada 1. janvāra īstenoto ekspluatācijas pārtraukšanas programmu izpildē zvejas kuģiem, uz kuriem attiecas šā pielikuma noteikumi, Komisija saskaņā ar šā pielikuma 6. punkta c) apakšpunktu var iedalīt papildu skaitu dienu, kuras kuģis ar minētā pielikuma 4. punktā noteiktajiem zvejas rīkiem uz klāja drīkst pavadīt prom no ostas.

               (3)

               Nīderlande ir iesniegusi informāciju par zvejas kuģu, uz kuru klāja atrodas rāmju tralis ar acu lielumu vienādu vai lielāku par 80 mm, ekspluatācijas pārtraukšanu 2002. un 2003. gadā.

               (4)

               Ņemot vērā iesniegto informāciju, ir jāpiešķir Nīderlandei papildu dienu skaits zvejas kuģiem, uz kuru klāja atrodas Regulas (EK) Nr. 2287/2003 V pielikuma 4. punkta b) apakšpunktā minētie zvejas rīki,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Papildus dienām, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 2287/2003 V pielikuma 6. punkta a) apakšpunktā, ir jāpiešķir Nīderlandei vēl divas papildu dienas katrā kalendārajā mēnesī zvejas kuģiem, uz kuru klāja atrodas rāmju tralis ar acu lielumu vienādu vai lielāku par 80 mm.
   2. pants
   Lēmums ir adresēts Nīderlandes Karalistei.

      Briselē, 2004. gada 27. decembrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Joe BORG

      (1)  OV L 344, 31.12.2003., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1928/2004 (OV L 332, 6.11.2004., 5. lpp.).


title: 2011/551/ES, Euratom: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2011. gada 10. maijs ) par Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūras 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               27.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 250/75

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2011. gada 10. maijs)
   par Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūras 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2011/551/ES, Euratom)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2009. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2009. finanšu gada pārskatus (SEC(2010) 963 – C7-0211/2010) (2),

               —

               ņemot vērā Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūras 2009. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Komisijas ziņojumu par paveikto darbu attiecībā uz 2008. finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājumu (COM(2010) 650) un Komisijas dienestu darba dokumentus (SEC(2010) 1437 un SEC(2010) 1438), kas pievienoti šim ziņojumam,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2010. gada 2. jūnija paziņojumu “Kopsavilkuma pārskats par Komisijas sasniegumiem vadības jomā 2009. gadā” (COM(2010) 281),

               —

               ņemot vērā Komisijas gada ziņojumu budžeta izpildes apstiprinātājiestādei par 2009. gadā veiktajām iekšējām revīzijām (COM(2010) 447) un Komisijas dienestu darba dokumentu (SEC(2010) 994), kas pievienots šim ziņojumam,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūras 2009. finanšu gada pārskatiem, ar Izpildaģentūras atbildēm (3),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta iesniegusi saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2011. gada 15. februāra ieteikumu par apstiprinājumu, ko sniedz izpildaģentūrām par 2009. finanšu gada budžeta izpildi (05893/2011 – C7-0054/2011),

               —

               ņemot vērā EK līguma 274., 275. un 276. pantu, Līguma par Eiropas Savienību 17. panta 1. punktu, Līguma par Eiropas Savienības darbību 317., 318. un 319. pantu un Euratom līguma 179.a un 180.b pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), kas grozīta ar Padomes Regulām (EK, Euratom) Nr. 1995/2006 (6) un (EK) Nr. 1525/2007 (7), un jo īpaši tās 55., 145., 146. un 147. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 58/2003, ar ko nosaka statūtus izpildaģentūrām, kurām uztic konkrētus Kopienas programmu pārvaldības uzdevumus (8), un jo īpaši tās 14. panta 3. punktu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2004. gada 21. septembra Regulu (EK) Nr. 1653/2004 par finanšu tipa regulu izpildu aģentūrām, piemērojot Padomes Regulu (EK) Nr. 58/2003 par atsevišķu uzdevumu izpildu aģentūru statūtiem attiecībā uz Kopienas programmu pārvaldi (9), un jo īpaši ņemot vērā tās 66. panta pirmo un otro daļu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2005. gada 14. janvāra Lēmumu 2005/56/EK, ar ko izveido Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūru Eiropas Kopienas darbību vadīšanai izglītības, audiovizuālajā un kultūras jomā atbilstoši Padomes Regulai (EK) Nr. 58/2003 (10),

               —

               ņemot vērā Reglamenta 76. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un pārējo iesaistīto komiteju atzinumus (A7-0134/2011),

               A.

               tā kā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 17. panta 1. punktu Komisija uzņemas atbildību par budžeta izpildi un programmu pārvaldību un šos pienākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 317. pantu veic sadarbībā ar dalībvalstīm un ievērojot pareizas finanšu vadības principus,

               1.

               sniedz Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūras direktoram apstiprinājumu par Izpildaģentūras 2009. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus rezolūcijā, kas ir neatņemama daļa no lēmumiem par Eiropas Savienības 2009. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija un izpildaģentūras;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu, kā arī lēmumu par Eiropas Savienības 2009. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija, un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, Izglītības, audiovizuālās jomas un kultūras izpildaģentūras direktoram, Padomei, Komisijai, Eiropas Savienības Tiesai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Jerzy BUZEK

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV L 69, 13.3.2009.

      (2)  OV C 308, 12.11.2010., 1. lpp.

      (3)  OV C 338, 14.12.2010., 65. lpp.

      (4)  OV C 308, 12.11.2010., 129. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (6)  OV L 390, 30.12.2006., 1. lpp.

      (7)  OV L 343, 27.12.2007., 9. lpp.

      (8)  OV L 11, 16.1.2003., 1. lpp.

      (9)  OV L 297, 22.9.2004., 6. lpp.

      (10)  OV L 24, 27.1.2005., 35. lpp.


title: Padomes Lēmums (2001. gada 9. aprīlis), ar ko slēdz Pagaidu nolīgumu par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001D0330

Oficiālais Vēstnesis L 124 , 04/05/2001 Lpp. 0001 - 0001

		Padomes Lēmums(2001. gada 9. aprīlis),ar ko slēdz Pagaidu nolīgumu par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses(2001/330/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 133. pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā:(1) Līdz Stabilizācijas un asociācijas nolīguma spēkā stāšanās brīdim starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, ko 2001. gada 9. aprīlī parakstīja Luksemburgā, jāapstiprina Pagaidu nolīgums par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses.(2) Šajā nolīgumā ietvertiem tirdzniecības noteikumiem ir izņēmuma raksturs saistībā ar politiku, ko īsteno stabilizācijas un asociācijas procesā, un tas nebūs precedents Eiropas Savienībai Kopienas tirdzniecības politikā attiecībā uz trešām valstīm, kas nav Rietumbalkānu valstis.(3) Tādēļ šis Nolīgums jāapstiprina Kopienas vārdā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā apstiprina Pagaidu nolīgumu par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, tam pievienotos pielikumus un protokolus, kā arī Nobeiguma aktam pievienotās deklarācijas.Pirmajā daļā minēto dokumentu teksti ir pievienoti šim lēmumam.2. pantsAr šo Padomes priekšsēdētājs ir pilnvarots iecelt personas, kas Kopienas vārdā ir pilnvarotas deponēt Nolīguma 50. pantā paredzēto paziņošanas aktu.Luksemburgā, 2001. gada 9. aprīlīPadomes vārdā —priekšsēdētājaA. Lindh--------------------------------------------------


title: Padomes Lēmums 2008/651/KĀDP/TI, ( 2008. gada 30. jūnijs ), lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Austrāliju par gaisa pārvadātāju veikto Eiropas Savienības pasažieru datu reģistra (PDR) datu apstrādi un pārsūtīšanu Austrālijas muitas dienestam

text:
               8.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 213/47

         PADOMES LĒMUMS 2008/651/KĀDP/TI,
   (2008. gada 30. jūnijs),
   lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Austrāliju par gaisa pārvadātāju veikto Eiropas Savienības pasažieru datu reģistra (PDR) datu apstrādi un pārsūtīšanu Austrālijas muitas dienestam
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 24. un 38. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2008. gada 28. februārī nolēma pilnvarot prezidentvalsti, kurai palīdz Komisija, sākt sarunas par Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Austrāliju par Eiropas Savienības izcelsmes pasažieru datu reģistra (PDR) datu apstrādi un pārsūtīšanu Austrālijas muitas dienestam, ko veic gaisa pārvadātāji. Minētās sarunas bija sekmīgas, un ir izstrādāts nolīguma projekts.

               (2)

               Nolīgumā ir iekļautas sīki izstrādātas garantijas, lai aizsargātu no Eiropas Savienības pārsūtītos PDR datus saistībā ar pasažieru lidojumiem uz Austrāliju vai no tās.

               (3)

               Austrālija un Eiropas Savienība periodiski pārskatīs nolīguma īstenošanu, lai abām Pusēm dotu iespēju, ņemot vērā minēto pārskatīšanu, veikt jebkādas darbības, ko tās uzskatītu par vajadzīgām.

               (4)

               Nolīgums būtu jāparaksta, ņemot vērā tā noslēgšanu nākotnē.

               (5)

               Nolīguma 15. panta 2. punktā paredzēts, ka nolīgumu piemēros provizoriski no tā parakstīšanas dienas. Tādēļ dalībvalstīm būtu jāievēro tā noteikumi no minētās dienas atbilstīgi spēkā esošajiem valsts tiesību aktiem. Parakstot nolīgumu, tiks iesniegta deklarācija par provizorisku piemērošanu,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Savienības vārdā tiek apstiprināta Nolīguma starp Eiropas Savienību un Austrāliju par gaisa pārvadātāju veikto Eiropas Savienības izcelsmes pasažieru datu reģistra (PDR) datu apstrādi un pārsūtīšanu Austrālijas muitas dienestam parakstīšana, ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas Eiropas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu.
   3. pants
   Atbilstīgi nolīguma 15. panta 2. punktam nolīguma noteikumus piemēro provizoriski saskaņā ar spēkā esošajiem valsts tiesību aktiem, sākot no tā parakstīšanas dienas, līdz tas stāsies spēkā. Pievienoto deklarāciju par provizorisku piemērošanu jāiesniedz, parakstot nolīgumu.

      Briselē, 2008. gada 30. jūnijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         D. RUPEL

   PIELIKUMS
   Deklarācija, kas jāiesniedz Eiropas Savienības vārdā, parakstot nolīgumu starp Eiropas Savienību un Austrāliju par gaisa pārvadātāju veikto Eiropas Savienības izcelsmes pasažieru datu reģistra (PDR) datu apstrādi un pārsūtīšanu Austrālijas muitas dienestam

      “Šo nolīgumu līdz tā spēkā stāšanās brīdim, neatkāpjoties no ES vai tās dalībvalstu tiesību aktiem un negrozot tos, dalībvalstis godprātīgi piemēros provizoriski, saskaņā ar saviem spēkā esošajiem valsts tiesību aktiem.”

    ---documentbreak---

               8.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 213/49

         TULKOJUMS
   NOLĪGUMS
   starp Eiropas Savienību un Austrāliju par gaisa pārvadātāju veikto Eiropas Savienības pasažieru datu reģistra (PDR) datu apstrādi un pārsūtīšanu Austrālijas muitas dienestam
   EIROPAS SAVIENĪBA,
   no vienas puses, un
   AUSTRĀLIJA,
   no otras puses,
   VĒLĒDAMĀS efektīvi novērst un apkarot terorismu un ar to saistītos noziegumus un citus smagus noziegumus, tostarp organizēto noziedzību, kam ir pārrobežu raksturs, lai aizsargātu savas attiecīgās demokrātiskās sabiedrības un kopīgas vērtības;
   ATZĪSTOT, ka informācijas apmaiņa ir būtisks elements, apkarojot terorismu un ar to saistītos noziegumus un citus smagus noziegumus, tostarp organizēto noziedzību, kam ir pārrobežu raksturs, un ka šajā sakarā pasažieru datu reģistra datu izmantošana ir svarīgs instruments;
   ATZĪSTOT to, ka sabiedrības drošības garantēšanai un tiesībaizsardzības īstenošanai būtu jāparedz noteikumi, lai reglamentētu par Eiropas Savienības izcelsmes PDR datu pārsūtīšanu Austrālijas muitas dienestam, ko veic gaisa pārvadātāji;
   ATZĪSTOT to, cik nozīmīgi ir novērst un apkarot terorismu un ar to saistītus noziegumus un citus smagus noziegumus, tostarp organizēto noziedzību, kam ir pārrobežu raksturs, un tajā pašā laikā ievērot pamattiesības un pamatbrīvības, jo īpaši tiesības uz privāto dzīvi un datu aizsardzību;
   ATZĪSTOT, ka Eiropas Savienības un Austrālijas tiesību aktiem, politikai un principiem datu aizsardzības jomā ir kopīgs pamats, un ka atšķirībām šo principu īstenošanā nebūtu jākavē sadarbība starp Eiropas Savienību un Austrāliju saskaņā ar šo nolīgumu;
   ŅEMOT VĒRĀ Starptautiskā pakta par pilsoniskajām un politiskajām tiesībām 17. pantu par tiesībām uz privāto dzīvi;
   ŅEMOT VĒRĀ Līguma par Eiropas Savienību 6. panta 2. punktu par pamattiesību ievērošanu un jo īpaši ar to saistīto pamattiesību par personas datu aizsardzību ievērošanu;
   ŅEMOT VĒRĀ attiecīgos noteikumus 1901. gada Muitas likumā (Customs Act 1901 (Cth)), un jo īpaši tā 64.AF iedaļu, saskaņā ar kuru visiem starptautiskajiem pasažieru gaisa pārvadātājiem, kas lido uz Austrāliju, no tās vai tās teritorijā, ir pienākums pēc Austrālijas Muitas dienesta lūguma nodot tā rīcībā īpašā veidā un formā PDR datus, kas ir savākti un tiek glabāti gaisa pārvadātāja rezervēšanas un izlidošanas kontroles sistēmās; kā arī 1985. gada Muitas pārvaldes likumu (Customs Administration Act 1985 (Cth)), 1958. gada Migrācijas likumu (Migration Act 1958 (Cth)), 1914. gada Noziegumu likumu (Crimes Act 1914 (Cth)), 1988. gada Privātās dzīves aizsardzības likumu (Privacy Act 1988 (Cth)) un 1982. gada Informācijas brīvības likumu (Freedom of Information Act 1982 (Cth));
   ŅEMOT VĒRĀ Eiropas Savienības apņemšanos nodrošināt, lai gaisa pārvadātājiem, kuriem ir rezervēšanas sistēmas, izlidošanas kontroles sistēmas un/vai PDR dati, kas apstrādāti Eiropas Savienībā, nav liegts ievērot Austrālijas tiesību aktu prasības attiecībā uz Eiropas Savienības izcelsmes PDR datu nodošanu Austrālijas muitas dienestam saskaņā ar šo nolīgumu;
   APSTIPRINOT, ka šis nolīgums nav uzskatāms par precedentu jebkādām turpmākām diskusijām vai sarunām par Eiropas Savienības izcelsmes PDR datu vai jebkāda cita veida datu apstrādi un pārsūtīšanu starp Eiropas Savienību un Austrāliju vai starp vienu no pusēm un jebkādu citu valsti;
   CENŠOTIES veicināt un paplašināt pušu sadarbību ES un Austrālijas partnerattiecību garā,
   IR NOLĒMUŠI TURPMĀKO.
   1. pants
   Definīcijas
   Šajā nolīgumā:

               a)

               “Puses” ir Eiropas Savienība (ES) un Austrālija;

               b)

               “Nolīgums” ir šis nolīgums un tā pielikums, tostarp to grozījumi no laika, kad par to ir vienojušās Puses. Šo nolīgumu sauc par ES un Austrālijas PDR nolīgumu;

               c)

               “gaisa pārvadātāji” ir gaisa pārvadātāji, kuriem ir rezervēšanas sistēmas un/vai PDR dati, kas apstrādāti ES dalībvalstu teritorijā, un kuri veic starptautiskus pasažieru gaisa pārvadājumu lidojumus uz Austrāliju, no tās vai tās teritorijā;

               d)

               “muita” ir Austrālijas muitas dienests;

               e)

               “pasažieru datu reģistra dati” (PDR dati) ir ikviena pasažiera ceļojuma datu reģistrs, kurā iekļauta visa vajadzīgā informācija, lai rezervējošās un iesaistītās aviosabiedrības varētu veikt rezervāciju apstrādi un kontroli; šie dati ir tādi, kādi tie ir attiecīgā gaisa pārvadātāja rezervēšanas sistēmā;

               f)

               “Austrālijas PDR sistēma” ir PDR sistēma, kas jāizmanto muitai pēc tam, kad būs beidzies 4. panta 1. punktā minētais pārejas periods, lai apstrādātu ES izcelsmes PDR datus, ko gaisa pārvadātāji pārsūtījuši muitai saskaņā ar Nolīgumu, kā norādīts pielikuma 11. punktā;

               g)

               “rezervēšanas sistēma” ir gaisa pārvadātāja rezervēšanas un izlidošanas kontroles sistēma;

               h)

               “apstrāde” ir jebkura ar personas datiem veikta darbība vai darbību kopums ar vai bez automatizētiem līdzekļiem – kā vākšana, reģistrēšana, sistematizēšana, glabāšana, pielāgošana vai pārveidošana, nolasīšana, meklēšana, izmantošana, atklāšana, pielietojot pārsūtīšanu, izplatīšanu vai darot tos pieejamus citādā veidā, grupēšana vai savienošana, piekļuves noslēgšana, dzēšana vai iznīcināšana;

               i)

               “ES izcelsmes PDR dati” ir PDR dati, kas nosūtīti muitai saskaņā ar Nolīgumu;

               j)

               “smags noziegums” ir nodarījums, par ko soda ar brīvības atņemšanu, kuras maksimālais ilgums ir vismaz četri gadi, vai ar bargāku sodu.

         2. pants
   Darbības joma
   1.   Austrālija nodrošina, lai muita apstrādātu ES izcelsmes PDR datus saskaņā ar Nolīgumu.
   2.   ES nodrošina, lai gaisa pārvadātājiem nebūtu liegts ievērot Austrālijas tiesību aktu prasības attiecībā uz ES izcelsmes PDR datu nosūtīšanu muitai saskaņā ar Nolīgumu.
   3. pants
   Atbilstība
   Nolīguma prasību ievērošanu atbilstīgu ES datu aizsardzības tiesību aktu nozīmē uzskata par adekvātu līmeni tādu ES izcelsmes PDR datu aizsardzībai, kas nosūtīti muitai Nolīguma īstenošanas nolūkā.
   4. pants
   Piekļuves metode
   1.   Muita ne vēlāk kā divus gadus pēc Nolīguma parakstīšanas ES izcelsmes PDR datu apstrādē pakāpeniski pāriet uz Austrālijas PDR sistēmu, kas noteikta 1. panta f) punktā. Šajā pārejas periodā uzskata, ka atsauces Nolīgumā uz PDR datu pārsūtīšanu nozīmē piekļuvi PDR datiem no muitas puses saskaņā ar pašlaik spēkā esošo sistēmu, kas aprakstīta 2. punktā.
   2.   Pārejas periodā muita izmanto pašlaik esošo PDR sistēmu, kas datus glabā tikai apstākļos, kas saistīti ar ielidošanas pārbaudi lidostās vai ja ir veikts nodarījums. Esošā sistēma ļauj reāllaikā tiešsaistē elektroniski piekļūt datiem jomās, kas norādītas pielikuma 9. punktā un kas glabājas gaisa pārvadātāju rezervēšanas sistēmās.
   5. pants
   Mērķa ierobežojums attiecībā uz ES izcelsmes PDR datiem
   1.   Muita apstrādā ES izcelsmes PDR datus un citu no tiem izrietošu personas informāciju tikai mērķiem, lai novērstu un apkarotu:

               i)

               terorismu un ar to saistītos noziegumus;

               ii)

               smagus noziegumus, tostarp organizēto noziedzību, kas pēc būtības ir starptautiska;

               iii)

               izvairīšanos no apcietināšanas orderiem vai apcietinājuma par iepriekšminētajiem noziedzīgajiem nodarījumiem.

         2.   ES izcelsmes PDR datus var apstrādāt arī, izskatot katru gadījumu atsevišķi, ja tas ir vajadzīgs datu subjekta vai citu personu vitālo interešu aizsardzībai, jo īpaši saistībā ar datu subjekta vai citu personu nāves vai smagu ievainojumu draudiem vai būtiskiem draudiem sabiedrības veselībai, jo īpaši, ja tas prasīts starptautiski atzītos standartos, piemēram, Pasaules veselības aizsardzības organizācijas 2005. gada Starptautiskie veselības aizsardzības noteikumi.
   3.   Turklāt ES izcelsmes PDR datus var apstrādāt arī, izskatot katru gadījumu atsevišķi, ja šāda apstrāde ir īpaši noteikta ar tiesas rīkojumu vai Austrālijas tiesību aktos saistībā ar publiskas pārvaldes uzraudzību un atbildību, tostarp saskaņā ar prasībām 1982. gada Informācijas brīvības likumā (Freedom of Information Act 1982 (Cth)), 1986. gada Cilvēktiesību un vienlīdzīgu iespēju komisijas likumā (Human Rights and Equal Opportunity Commission Act 1986 (Cth)), 1988. gada Privātās dzīves aizsardzības likumā (the Privacy Act 1988 (Cth)), 1997. gada Ģenerālrevidentu likumā (the Auditor-General Act 1997 (Cth)) vai 1976. gada Ombuda likumā (Ombudsman Act 1976 (Cth)). Ja ar turpmākiem grozījumiem Austrālijas tiesību aktos, par ko Austrālija paziņo saskaņā ar 6. pantu, paplašinās ES izcelsmes PDR datu joma, kas jāapstrādā saskaņā ar 5. panta 3. punktu, ES var izmantot 10. un 13. panta noteikumus.
   6. pants
   Informācija par tiesību aktiem saistībā ar Nolīgumu
   Muita informē ES par jebkādu Austrālijas tiesību aktu pieņemšanu, kas ir tieši saistīti ar ES izcelsmes PDR datu aizsardzību, kā noteikts Nolīgumā.
   7. pants
   Privātpersonu datu aizsardzība
   1.   Austrālija izveido sistēmu, kas pieejama privātpersonām neatkarīgi no to valstspiederības vai pastāvīgās dzīvesvietas valsts, lai lūgtu piekļuvi saviem personas datiem un tos grozītu. To ES izcelsmes PDR datu aizsardzību, ko Austrālijas valdības iestādes glabā saskaņā ar 1988. gada Privātās dzīves aizsardzības likumu (Privacy Act 1988
      (Cth)), piemēro neatkarīgi no attiecīgās personas valstspiederības vai pastāvīgās dzīvesvietas valsts.
   2.   Muita apstrādā saņemtos ES izcelsmes PDR datus, un to attieksme pret privātpersonām šādā apstrādē stingri atbilst Nolīgumā un Austrālijas piemērojamajos tiesību aktos noteiktajiem datu aizsardzības standartiem un ir bez diskriminācijas, jo īpaši attiecībā uz valstspiederību vai pastāvīgās dzīvesvietas valsti.
   8. pants
   Privātpersonu un sabiedrības informēšana
   Muita nodrošina, ka sabiedrībai (tostarp ceļojošajiem pasažieriem) ir pieejama informācija par PDR datu apstrādi, tostarp vispārīga informācija par pilnvarām, saskaņā ar kurām datus apkopos, datu apkopošanas mērķis, datiem nodrošinātā aizsardzība, veids un pakāpe, kādā datus var izpaust, pieejamās pārsūdzības procedūras un kontaktinformācija personām, kas vēlas iesniegt jautājumus vai paust bažas.
   9. pants
   Kopīga īstenošanas pārskatīšana
   Austrālija un ES periodiski kopīgi pārskata Nolīguma īstenošanu, tostarp attiecībā uz datu aizsardzības un datu drošības garantijām, lai savstarpēji nodrošinātu Nolīguma efektīvu īstenošanu. Pārskatīšanā ES pārstāv Eiropas Komisijas Tiesiskuma, brīvības un drošības ģenerāldirektorāts, ietverot datu aizsardzības un tiesībaizsardzības iestāžu pārstāvjus, un Austrāliju pārstāv atbilstīga Austrālijas valdības augstāka amatpersona vai amatpersona, kuras iecelšanu katra Puse var savstarpēji noteikt. ES un Austrālija kopīgi noteiks sīkāk izstrādātas procedūras attiecībā uz pārskatīšanu.
   10. pants
   Domstarpību izšķiršana
   Visas domstarpības starp Pusēm par Nolīgumu saistībā ar tā interpretēšanu, piemērošanu vai īstenošanu izšķir, Pusēm apspriežoties, vai sarunu ceļā, un, lai rastu risinājumu, ar to nevēršas pie kādas trešās personas vai tiesā.
   11. pants
   Grozījumi Nolīgumā un Nolīguma pārskatīšana
   1.   Puses rakstiski var vienoties par grozījumiem Nolīgumā. Grozījumi stājas spēkā tikai pēc tam, kad abas Puses ir izpildījušas visas vajadzīgās iekšējās prasības un dienā, par kuru Puses ir vienojušās.
   2.   Puses var pārskatīt Nolīguma noteikumus četros gados pēc tā parakstīšanas. Neatkarīgi no šā laikposma, gadījumā, ja PDR sistēmu īsteno Eiropas Savienībā, Nolīgumu pārskata, ja un kad šāda pārskatīšana varētu atvieglot Eiropas Savienības PDR sistēmas darbību vai Nolīguma īstenošanu.
   3.   Pārskatīšanas gadījumā Austrālija pieliek visas pūles, lai atvieglotu Eiropas Savienības PDR sistēmas darbību.
   12. pants
   Datu plūsmu apturēšana
   1.   Kompetentās iestādes ES dalībvalstīs var izmantot savas pilnvaras, apturot datu plūsmu uz muitu, lai aizsargātu privātpersonas attiecībā uz to personas datu apstrādi gadījumā, ja ir būtiska iespējamība, ka ir pārkāpti Nolīgumā noteiktie aizsardzības standarti, ir pamats uzskatīt, ka muita neveic vai neveiks piemērotus un laicīgus pasākumus, lai atrisinātu šo jautājumu, un datu turpmāka nodošana radītu tūlītēju būtiska kaitējuma risku datu subjektiem.
   2.   Kompetentās iestādes ES dalībvalstīs veic situācijai atbilstīgus turpmāk norādītos centienus, lai informētu muitu un dotu tai iespēju reaģēt: pirms jebkādas datu plūsmas apturēšanas sniedz paziņojumu, kurā noteikts pietiekams laikposms, kurā muita un atbilstīgās kompetentās ES dalībvalstu iestādes cenšas panākt risinājumu, un šādu risinājumu ES paziņo Austrālijai. ES paziņo Austrālijai par jebkādu lēmumu izmantot pilnvaras saskaņā ar šo pantu.
   3.   Jebkāda apturēšana zaudē spēku uzreiz pēc tam, kad Austrālijas un atbilstīgās ES dalībvalstu kompetentās iestādes ir pārliecinājušās, ka aizsardzības standarti ir nodrošināti, un Austrālija to paziņo Eiropas Savienībai.
   13. pants
   Nolīguma izbeigšana
   1.   Ikviena Puse var lauzt Nolīgumu jebkurā laikā, par to paziņojot pa diplomātiskiem kanāliem. Nolīguma izbeigšana stājas spēkā pēc deviņdesmit (90) dienām no dienas, kad paziņojums par to ir iesniegts otrai Pusei.
   2.   Neatkarīgi no Nolīguma izbeigšanas visus ES izcelsmes PDR datus, ko glabā Austrālijas kompetentās iestādes saskaņā ar Nolīgumu, arī turpmāk apstrādā saskaņā ar tajā noteiktajiem datu aizsardzības standartiem.
   3.   Nolīgums un ar to saistītās saistības, izņemot saistības saskaņā ar 13. panta 2. punktu, beidzas un zaudē spēku septiņus gadus pēc parakstīšanas dienas, izņemot, ja Puses savstarpēji vienojas Nolīgumu aizstāt.
   14. pants
   Neatkāpšanās no tiesību aktiem
   Nolīguma mērķis nav atkāpties no Austrālijas vai ES vai tās dalībvalstu tiesību aktiem. Ar Nolīgumu nerada un nepiešķir nekādas tiesības vai labumu nekādai citai publiskai vai privātai personai vai subjektam, ne arī tiesisko aizsardzību, kas nav nepārprotami noteikta Nolīgumā.
   15. pants
   Stāšanās spēkā; provizoriska piemērošana; valodas
   1.   Nolīgums stājas spēkā nākamā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad Puses ir apmainījušās ar paziņojumiem, kuros norādīts, ka tās ir pabeigušas šim nolūkam vajadzīgās iekšējās procedūras.
   2.   Nolīgumu piemēro provizoriski no tā parakstīšanas dienas.
   3.   Sagatavots Briselē, 2008. gada trīsdesmitajā jūnijā, divos oriģināleksemplāros angļu valodā. Nolīgumu sagatavo arī bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un Puses ar diplomātisku notu apmaiņu apstiprina Nolīguma redakcijas šajās valodās. Kad Nolīguma redakcijas šajās valodās ir apstiprinātas, tās ir vienlīdz autentiskas.

         EIROPAS SAVIENĪBAS VĀRDĀ —

         AUSTRĀLIJAS VĀRDĀ —

   PIELIKUMS
   ES izcelsmes pasažieru datu reģistra (PDR) datu apstrāde Austrālijā

               1.

               Muita prasa ES izcelsmes PDR datus tikai par tiem pasažieriem, kas ceļo uz Austrāliju, no tās vai Austrālijas teritorijā. Tas ietver arī pasažierus, kas ceļo tranzītā cauri Austrālijai ar vīzu vai bez tās. ES izcelsmes PDR dati, kam muitai ir piekļuve, ir visi PDR dati, kuriem pasažiera maršrutā vai parastā ceļā konkrētiem lidojumiem ir norādīts galamērķis vai pietura Austrālijā.

         ES izcelsmes PDR datu izpaušana
   Izpaušana Austrālijas valdībā

               2.

               Muita ES izcelsmes PDR datus Austrālijā izpauž tikai saistībā ar Nolīguma 5. panta 1. punktā noteikto mērķi tām Austrālijas valdības nodaļām un aģentūrām, kas uzskaitītas šā pielikuma sarakstā un kuru funkcijas ir tieši saistītas ar Nolīguma 5. pantu.

               3.

               Šo sarakstu var grozīt ar diplomātisku notu apmaiņu starp Pusēm, lai tajā iekļautu:

                           i)

                           jebkādas nodaļas vai aģentūras, kas pārņem sarakstā uzskaitīto nodaļu vai aģentūru funkcijas; un

                           ii)

                           jebkādas jaunas nodaļas un aģentūras, kas izveidotas pēc Nolīguma darbības sākšanas,

                     kuru funkcijas ir tieši saistītas ar Nolīguma 5. panta 1. punktu.

               4.

               ES izcelsmes PDR datus izpauž tikai sarakstā uzskaitītajām iestādēm, ja tas ir vajadzīgs, pamatojoties uz konkrētiem rakstiskiem lūgumiem, izskatot katru gadījumu atsevišķi. Muita saskaņā ar 7. un 8. punktu ES izcelsmes PDR datus izpauž tikai pēc tam, kad tā ir izvērtējusi konkrētā lūguma atbilstību Nolīguma mērķiem. Muita uztur šādu datu izpaušanas gadījumu reģistru.

               5.

               Muita izpauž sarakstā uzskaitītajām personām jebkādus apkopotus ES izcelsmes PDR datus tikai tādā veidā, ka ES izcelsmes PDR dati ir padarīti anonīmi un datu subjekts vairs nav identificējams. Tādus anonimizētus datus sarakstā uzskaitītās iestādes apstrādā tikai statistikas mērķim, padziļinātai un tendenču analīzei, griezuma analīzei un diagrammu izstrādei saistībā ar Nolīguma 5. panta 1. punktā minēto mērķi. Jebkurā gadījumā muita neizpauž sarakstā uzskaitītajām iestādēm šādus apkopotus ES izcelsmes PDR datus:

                           iv)

                           vārds(-i);

                           vi)

                           citi vārdi PDR, tostarp ceļotāju skaits PDR;

                           vii)

                           visa pieejamā kontaktinformācija (tostarp darījuma veicēja informācija);

                           xvii)

                           vispārējas piezīmes, tostarp cita papildu informācija (Other Supplementary Information – OSI), īpaša dienesta informācija (Special Service Information – SSI) un īpaša dienesta pieprasījuma (Special Service Request – SSR) informācija, ja tajā ietverti dati, ar ko var identificēt privātpersonu.

                           xviii)

                           jebkādi savākti pasažieru datu papildu apstrādes (Advance Passenger Processing – APP) vai papildu informācijas par pasažieri (Advance Passenger Information – API) dati.

         Izpaušana trešo valstu valdībām

               6.

               Muita var izpaust ES izcelsmes PDR datus tikai konkrētām trešo valstu valdību iestādēm, kuru funkcijas ir tieši saistītas ar Nolīguma 5. panta 1. punktā noteikto mērķi. Jebkādu šādu datu izpaušanu veic, izvērtējot katru gadījumu atsevišķi un lai novērstu vai apkarotu Nolīguma 5. panta 1. punktā uzskaitītos nodarījumus. Muita uztur šādu datu izpaušanas gadījumu reģistru.

         Izpaušana – 1985. gada Muitas pārvaldes likums (Customs Administration Act 1985 (Cth))

               7.

               Veicot datu izpaušanu saskaņā ar 2. līdz 6. punktu, ir jāievēro arī 16. iedaļa 1985. gada Muitas pārvaldes likumā (Customs Administration Act 1985 (Cth)) un 1988. gada Privātās dzīves aizsardzības likums (the Privacy Act 1988 (Cth)), kuros kopā ir noteikts, ka persona, struktūra vai aģentūra, kurai informācija ir izpausta, izmanto vai izpauž informāciju tikai tam mērķim, kuram šī informācija ir nodota personai, struktūrai vai aģentūrai.

               8.

               Izpaužot ES izcelsmes PDR datus Austrālijas valdības iestādēm vai trešās valsts valdības iestādēm saskaņā ar 16. iedaļu 1985. gada Muitas pārvaldes likumā (Customs Administration Act 1985 (Cth)), muita kā datu izpaušanas nosacījumu datu saņēmējam nosaka:

                           i)

                           to, ka ES izcelsmes PDR datus nedrīkst tālāk nodot bez muitas atļaujas, un šo atļauju muita sniedz vienīgi mērķim, kas noteikts Nolīguma 5. panta 1. punktā vai – attiecībā uz Austrālijas valdību - iestādēm saskaņā ar Nolīguma 5. panta 2. vai 3. punktu;

                           ii)

                           to, ka saņēmējam šādi ES izcelsmes PDR dati ir jāuzskata par tiesībaizsardzības ziņā sensitīvu, konfidenciālu, uz datu subjektu attiecināmu personas informāciju;

                           iii)

                           to, ka situācijā, kas nav ārkārtas situācija, kurā ir apdraudēta datu subjekta vai citu personu dzīvība vai fiziska drošība, datu saņēmējam ir jāpiemēro ES izcelsmes PDR datiem tādi datu aizsardzības standarti, kas ir līdzvērtīgi Nolīgumā noteiktajiem standartiem, tostarp tiem, kas attiecas uz datu glabāšanas periodu.

         Informācijas veidi, ko vāc

               9.

               Ievācamo ES izcelsmes PDR datu veidi:

                           i)

                           PDR ieraksta norādītājs;

                           ii)

                           rezervēšanas/biļetes izdošanas datums;

                           iii)

                           paredzētā ceļojuma datums(-i);

                           iv)

                           vārds(-i) un uzvārds(-i);

                           v)

                           pieejamā informācija par bieži lidojošu personu un par piešķirtajām privilēģijām (t. i., brīvas biļetes, pārcelšana uz labāku klasi, utt.);

                           vi)

                           citi vārdi PDR, tostarp ceļotāju skaits PDR;

                           vii)

                           visa pieejamā kontaktinformācija (tostarp darījuma veicēja informācija);

                           viii)

                           visa pieejamā maksāšanas/rēķinu informācija (bet ne tāda cita informācija par darījumu, kas saistīta ar kredītkarti vai kontu bet nav saistīta ar ceļojuma darījumu);

                           ix)

                           ceļojuma maršruts konkrētam PNR datu subjektam;

                           x)

                           ceļojuma birojs/ceļojuma aģents;

                           xi)

                           informācija par kopīgu kodu izmantošanu;

                           xii)

                           informācija par atdalītajām rezervācijām;

                           xiii)

                           pasažiera lidojumu statuss (tostarp apstiprinājumi un reģistrācijas statuss);

                           xiv)

                           dati par biļetes izdošanu, tostarp biļetes numurs, vienvirziena biļetes un automatizēts biļetes cenas piedāvājums;

                           xv)

                           visa informācija par bagāžu;

                           xvi)

                           informācija par sēdvietu, tostarp sēdvietas numurs;

                           xvii)

                           vispārējas piezīmes, tostarp cita papildu informācija (Other Supplementary Information – OSI), īpaša dienesta informācija (Special Service Information – SSI) un īpaša dienesta pieprasījuma (Special Service Request – SSR) informācija;

                           xviii)

                           jebkādi savākti pasažieru datu papildu apstrādes (Advance Passenger Processing – APP) dati vai papildu informācijas par pasažieri (Advance Passenger Information – API) dati;

                           xix)

                           jebkādas vēsturiskas izmaiņas PDR datos, kas uzskaitīti i) līdz xviii) apakšpunktā.

               10.

               PDR datos reizēm ietverti daži sensitīvi dati, proti, dati, kas atklāj personas rasi vai etnisko izcelsmi, politiskos uzskatus, reliģisko vai filozofisko pārliecību, piederību arodbiedrībām, kā arī dati, kuri attiecas uz veselību vai seksuālo dzīvi (“sensitīvi ES izcelsmes dati”). Muita nošķir visus šādus sensitīvus ES izcelsmes datus un dzēš visus šādus datus, tos turpmāk neapstrādājot.

         ES izcelsmes PDR datu nodošana

               11.

               Muita sadarbībā ar atsevišķiem gaisa pārvadātājiem nodrošina, ka prasības ES izcelsmes PDR datu nodošanai ir saprātīgas un samērīgas un ir saskaņā ar vajadzību nodrošināt ES izcelsmes PDR datu savlaicīgumu, precizitāti un pilnību.
               Parasti muita prasa, lai ES izcelsmes PDR datu sākotnējā nosūtīšana notiktu 72 stundas pirms paredzētās izlidošanas, kā arī prasa ne vairāk kā piecas parastas ES izcelsmes PDR datu nosūtīšanas reizes attiecībā uz konkrētu lidojumu. Neskarot 72 stundu ierobežojumu, muita var papildus prasīt ad hoc nosūtīšanu ar “push” (nosūtīšanas) metodes palīdzību, ja tas ir vajadzīgs, lai palīdzētu reaģēt uz specifiskiem draudiem attiecībā uz lidojumu, vairākiem lidojumiem, maršrutu vai citos apstākļos, kas saistīti ar 5. panta 1. punktā noteikto mērķi. Īstenojot šo rīcības brīvību, muita rīkosies saprātīgi un samērīgi.

         Datu glabāšana

               12.

               Muita glabā ES izcelsmes PDR datus ne ilgāk kā trīsarpus gadus no dienas, kad muita saņēmusi PDR datus, pēc šā termiņa datus var arhivēt glabāšanai vēl divus gadus. Arhivētiem PDR datiem var piekļūt tikai izmeklēšanas mērķiem, izvērtējot katru gadījumu atsevišķi.

               13.

               Neatkarīgi no 12. punkta jebkādi muitas anonimizēti ES izcelsmes PDR dati nav jāarhivē, tomēr jebkurā gadījumā muita vai citas aģentūras glabā tos ne ilgāk par piecarpus gadiem kopš dienas, kad muita ir saņēmusi PDR datus.

               14.

               Pēc šā laikposma beigām muita dzēš ES izcelsmes PDR datus, izņemot 15. punktā minētajos gadījumos.

               15.

               Datus, kas attiecas uz notiekošu tiesvedību vai kriminālizmeklēšanu, var saglabāt tik ilgi, kamēr tiek pabeigta tiesvedība vai izmeklēšana. Datu glabāšanas jautājumu izskatīs saistībā ar Nolīguma pārskatīšanu saskaņā ar tā 11. pantu.

         Piekļuve datiem un pārsūdzība
   Privātās dzīves aizsardzība

               16.

               Ar 1988. gada Privātās dzīves aizsardzības likumu (the Privacy Act 1988 (Cth)) reglamentē to personas datu, ko glabā vairākums Austrālijas valdības nodaļu un aģentūru, vākšanu, izmantošanu, glabāšanu un izpaušanu, drošību, piekļuvi un mainīšanu. Muitai piemēro Privātās dzīves aizsardzības likumu, un tai ES izcelsmes PDR dati ir jāapstrādā saskaņā ar Privātās dzīves aizsardzības likumu.

         PDR datu un informācijas izpaušana

               17.

               PDR datus, ko sniegusi privātpersona vai kas sniegti tās vārdā, privātpersonai pēc lūguma jāizpauž saskaņā ar Privātās dzīves aizsardzības likumu un 1982. gada Informācijas brīvības likumu (Freedom of Information Act 1982 (Cth)). Muitai PDR dati nav jāizpauž publiski, izņemot pašiem datu subjektiem vai to pārstāvjiem saskaņā ar Austrālijas tiesību aktiem. Muitai var iesniegt lūgumus par piekļuvi personas informācijai, ko satur PDR dati, kurus sniedzis lūguma iesniedzējs.

         Datu aizsardzības pasākumi – 1988. gada Privātās dzīves aizsardzības likums (the Privacy Act 1988 (Cth))

               18.

               Attiecībā uz jebkādu muitas glabātu personas informāciju, kas ir personas informācija Privātās dzīves aizsardzības likuma nozīmē, ir jāievēro Privātās dzīves aizsardzības likumā noteiktās prasības šādas informācijas aizsardzībai. Muitai ir jāapstrādā PDR informācija saskaņā ar Privātās dzīves aizsardzības likumu, jo īpaši attiecībā uz šādu datu vākšanu, izmantošanu, glabāšanu, drošību, piekļuvi tiem un to mainīšanu un izpaušanu.

               19.

               Privātpersonu sūdzības to PDR datu apstrādi, ko veikusi muita, jāiesniedz tieši muitai un tad – privātuma komisāram saskaņā ar Privātās dzīves aizsardzības likumu.

         Datu aizsardzības pasākumi – privātās dzīves aizsardzības revīzijas

               20.

               Austrālijas neatkarīgais privātuma komisārs var izmeklēt, vai aģentūras ievēro Privātās dzīves aizsardzības likumu, un uzraudzīt un izmeklēt, kādā mērā muita ievēro Privātās dzīves aizsardzības likumu.

               21.

               Saskaņā ar Privātās dzīves aizsardzības likumu muita ir izstrādājusi pasākumus, lai privātuma komisāra birojs varētu veikt regulāras oficiālas revīzijas par visiem aspektiem saistībā ar ES izcelsmes PDR datu izmantošanu muitā, to apstrādi un piekļuves politiku un procedūrām. Muitai ir arī sava iekšējā revīzijas programma, kuras mērķis ir nodrošināt visaugstāko līmeni pasažieru informācijas un ES izcelsmes PDR datu aizsardzībai.

         Datu aizsardzības pasākumi – 1982. gada Informācijas brīvības likums (Freedom of Information Act 1982 (Cth))

               22.

               Muitai piemēro Informācijas brīvības likumu, un tai ir jāizdod dokumenti jebkurai personai, kura tos lūdz, ievērojot Informācijas brīvības likumā noteiktos izņēmumus un ierobežojumus. Informācijas brīvības likumā noteikts, ka lēmumus par izņēmumiem pieņem, izvērtējot katru gadījumu atsevišķi. Informācijas brīvības likumā ir vairāki izņēmumi sensitīvas informācijas aizsardzībai, tostarp izņēmumi, kas liedz izpaust dokumentus, kas skar valsts drošību, aizsardzību, starptautiskas attiecības, tiesībaizsardzību, sabiedrības drošības un personas privātās dzīves aizsardzību. Muita viena mēneša laikā pēc lēmuma pieņemšanas informē ES par katru lēmumu saistībā ar ES izcelsmes PDR datu izpaušanu sabiedrībai saskaņā ar Informācijas brīvības likumu.

               23.

               Lūgumus muitas datubāzē esošo PDR datu labošanai var iesniegt tieši muitai saskaņā ar Informācijas brīvības likumu vai Privātās dzīves aizsardzības likumu.

         Citi aizsardzības pasākumi – 1976. gada Ombuda likums (Ombudsman Act 1976 (Cth))

               24.

               Aviopasažieriem, pamatojoties uz 1976. gada Ombuda likumu (Ombudsman Act 1976 (Cth)), ir tiesības iesniegt sūdzību Sadraudzības ombudam par muitas attieksmi pret viņiem robežšķērsošanas procedūras laikā.

         Muitas drošības pasākumi attiecībā uz PDR datiem

               25.

               Muitai joprojām ir spēkā šādi datu aizsardzības pasākumi:

                           i)

                           piekļuve PDR datiem ir tikai ierobežotam skaitam muitas amatpersonu, kuras PDR datu apstrādei ir īpaši pilnvarojis muitas izpilddirektors saskaņā ar 1901. gada Muitas likumu (Customs Act 1901 (Cth)); un

                           ii)

                           darbojas kompleksa fiziska un elektroniska PDR datu drošības sistēma – proti, datorsistēma un tīkls, kas:

                                       a)

                                       nošķir PDR datus no kopējas muitas vides un ir nošķirta no visām citām muitas IT sistēmām un tīkliem;

                                       b)

                                       atrodas drošā muitas teritorijā Austrālijā, kurai piekļuve ir ierobežota; un

                                       c)

                                       kurā ir noteikta droša, vairāku līmeņu lietotājvārdu un paroļu sistēma piekļuvei PDR datiem.

         Izpilde

               26.

               Austrālijas tiesību aktos ir noteikti administratīvi, civiltiesiski un krimināltiesiski pasākumi, tostarp tiesības katram datu subjektam izmantot administratīvus vai tiesiskus aizsardzības līdzekļus attiecībā uz Austrālijas tiesību aktu un noteikumu pārkāpšanu privātās dzīves aizsardzības jomā, kā arī uz informācijas neatļautu izpaušanu. Piemēram, 1914. gada Noziegumu likumā (Crimes Act 1914 (Cth)), 1999. gada Valsts dienesta likumā (Public Service Act 1999 (Cth)), 1985. gada Muitas pārvaldes likumā (Customs Administration Act 1985 (Cth)), 1979. gada Austrālijas Federālās policijas likumā (Australian Federal Police Act 1979 (Cth)) un sarakstā minēto aģentūru iekšējos disciplinārajos kodeksos ir noteikti sodi par pārkāpumiem, tostarp arī cietumsodi.

         Sadarbība

               27.

               Lai pastiprinātu sadarbību policijas un tiesu jomā, muita sekmē Austrālijas valdības iestāžu analītiskas informācijas, kas izriet no PDR datiem, nodošanu attiecīgo ES dalībvalstu policijas un tiesu iestādēm un attiecīgā gadījumā Eiropolam un Eurojust, ievērojot Austrālijas valdības novērtējumu par ES jurisdikcijā esošu iestāžu datu aizsardzības pasākumu piemērotību.

         Pielikuma saraksts
   Saistībā ar šā pielikuma 2. punktu alfabētiskā kārtībā ir uzskaitītas šādas iestādes:

               1.

               Austrālijas Noziegumu komisija;

               2.

               Austrālijas Federālā policija;

               3.

               Austrālijas Drošības izlūkošanas organizācija;

               4.

               Sadraudzības prokuratūru direktors; un

               5.

               Imigrācijas un pilsonības departaments.


title: 2011/194/ES: Padomes Lēmums ( 2011. gada 7. marts ) par to, lai noslēgtu Ženēvas nolīgumu par banānu tirdzniecību starp Eiropas Savienību un Brazīliju, Ekvadoru, Gvatemalu, Hondurasu, Kolumbiju, Kostariku, Meksiku, Nikaragvu, Panamu, Peru un Venecuēlu un Nolīgumu par banānu tirdzniecību starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm

text:
               4.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 88/66

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 7. marts)
   par to, lai noslēgtu Ženēvas nolīgumu par banānu tirdzniecību starp Eiropas Savienību un Brazīliju, Ekvadoru, Gvatemalu, Hondurasu, Kolumbiju, Kostariku, Meksiku, Nikaragvu, Panamu, Peru un Venecuēlu un Nolīgumu par banānu tirdzniecību starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm
   (2011/194/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu 2010/314/ES (1) attiecīgi 2010. gada 31. maijā un 2010. gada 8. jūnijā Savienības vārdā parakstīja Ženēvas nolīgumu par banānu tirdzniecību starp Eiropas Savienību un Brazīliju, Ekvadoru, Gvatemalu, Hondurasu, Kolumbiju, Kostariku, Meksiku, Nikaragvu, Panamu, Peru un Venecuēlu un Nolīgumu par banānu tirdzniecību starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm, ņemot vērā to noslēgšanu nākotnē.

               (2)

               Šie abi nolīgumi būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo tiek apstiprināti šādi nolīgumi:

               a)

               Ženēvas nolīgums par banānu tirdzniecību starp Eiropas Savienību un Brazīliju, Ekvadoru, Gvatemalu, Hondurasu, Kolumbiju, Kostariku, Meksiku, Nikaragvu, Panamu, Peru un Venecuēlu (2) (“Ženēvas nolīgums”);

               b)

               Nolīgums par banānu tirdzniecību starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm (3) (“ES un ASV nolīgums”).

         2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā sniegt Ženēvas nolīguma 8. punkta a) apakšpunktā un ES un ASV nolīguma 6. punktā paredzēto paziņojumu, lai izteiktu Savienības piekrišanu uzņemties šajos nolīgumos noteiktās saistības.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2011. gada 7. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         CZOMBA S.

      (1)  OV L 141, 9.6.2010., 1. lpp.

      (2)  OV L 141, 9.6.2010., 3. lpp.

      (3)  OV L 141, 9.6.2010., 6. lpp.


title: Padomes Lēmums (1994. gada 22. decembris) par otrā papildprotokola noslēgšanu Eiropas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bulgārijas Republiku, no otras puses, kā arī Pagaidu nolīgumam par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Eiropas Ogļu un tērauda kopienu, no vienas puses, un Bulgārijas Republiku, no otras puses

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31994D0981

Oficiālais Vēstnesis L 378 , 31/12/1994 Lpp. 0001 - 0004 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 11 Sējums 37 Lpp. 0290  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 11 Sējums 37 Lpp. 0290

		Padomes Lēmums(1994. gada 22. decembris)par otrā papildprotokola noslēgšanu Eiropas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bulgārijas Republiku, no otras puses, kā arī Pagaidu nolīgumam par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Eiropas Ogļu un tērauda kopienu, no vienas puses, un Bulgārijas Republiku, no otras puses(94/981/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 113. pantu saistībā ar 228. panta 2. punkta pirmo teikumu,ņemot vērā Eiropadomes 1994. gada 9. un 10. decembra Esenes sanāksmes secinājumus,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā Komisija Kopienu vārdā ir apspriedusi otru papildprotokolu Pagaidu nolīgumam par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem [1], kā arī Eiropas nolīgumam ar Bulgārijas Republiku;tā kā šo otro papildprotokolu ir nepieciešams apstiprināt,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Eiropas Kopienas vārdā tiek apstiprināts otrais papildprotokols Eiropas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bulgārijas Republiku, no otras puses, kā arī Pagaidu nolīgumam par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Eiropas Ogļu un tērauda kopienu, no vienas puses, un Bulgārijas Republiku, no otras puses.Otrā papildprotokola teksts ir pievienots šim Lēmumam.2. pantsOtrā papildprotokola 3. panta piemērošanas noteikumus, kas skar lauksaimniecības produktus, kuri atbilst Eiropas Kopienas dibināšanas līguma II pielikumam, kopīgās tirgus organizācijas ietvaros attiecībā uz maksājumu sistēmu vai muitas nodokļiem, un kas skar produktus, kuri atbilst KN kodiem 07119040, 20031020 un 20031030, pieņem saskaņā ar Padomes 1968. gada 27. jūnija Regulas (EEK) Nr. 804/68 par piena un piena produktu tirgus kopīgo organizāciju [2] 26. pantā paredzēto procedūru vai saskaņā ar citu to regulu attiecīgajos noteikumos paredzēto procedūru, ar ko izveido lauksaimniecības tirgus kopīgo organizāciju. Ja šā nolīguma piemērošanai ir nepieciešama cieša sadarbība ar Bulgāriju, tad Komisija var veikt jebkuru pasākumu, kas vajadzīgs, lai nodrošinātu šādu sadarbību.3. pantsAr šo Padomes priekšsēdētājam ir piešķirtas tiesības iecelt personu, kas ir pilnvarota parakstīt šo otro papildprotokolu Eiropas Kopienas vārdā.Padomes priekšsēdētājs Eiropas Kopienas vārdā sniedz otrā papildprotokola 8. pantā paredzēto paziņojumu.Briselē, 1994. gada 22. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsH. Seehofer[1] OV L 323, 23.12.1993., 2. lpp.[2] OV L 148, 28.6.1968., 13. lpp. Regula, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1880/94 (OV L 197, 30.7.1994., 21. lpp.).--------------------------------------------------


title: Eiropola valdes Lēmums ( 2009. gada 4. jūnijs ) par nosacījumiem saistībā ar datu apstrādi, pamatojoties uz Eiropola lēmuma 10. panta 4. punktu

text:
               29.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 348/1

      EIROPOLA VALDES LĒMUMS

   (2009. gada 4. jūnijs)
   par nosacījumiem saistībā ar datu apstrādi, pamatojoties uz Eiropola lēmuma 10. panta 4. punktu
   (2009/1010/TI)
   EIROPOLA VALDE,
   ņemot vērā Padomes 2009. gada 6. aprīļa Lēmumu, ar ko izveido Eiropas Policijas biroju (Eiropolu) (1) (turpmāk tekstā – “Eiropola lēmums”), un jo īpaši tā 10. panta 4. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Valde pēc direktora ieteikuma un pēc tam, kad tā ir konsultējusies ar Apvienoto uzraudzības iestādi, paredz nosacījumus saistībā ar datu apstrādi nolūkā noteikt, vai šādi dati atbilst Eiropola uzdevumiem un vai tos var iekļaut kādā no Eiropola informācijas apstrādes sistēmām, jo īpaši attiecībā uz piekļuvi šādiem datiem un to izmantošanu, kā arī datu uzglabāšanas un dzēšanas termiņiem.

               (2)

               Valdei, pieņemot šo lēmumu, ir jāņem vērā Eiropas Padomes 1981. gada 28. janvāra Konvencijas par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisko apstrādi un Eiropas Padomes Ministru komitejas 1987. gada 17. septembra Ieteikuma Nr. R(87)15, kas regulē personas datu izmantošanu policijas darbā, principi.

               (3)

               Valdes lēmums jāiesniedz apstiprināšanai Padomē,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Definīcijas
   Šajā lēmumā:

               a)

               “personas dati” ir jebkāda informācija, kas saistīta ar identificētu vai identificējamu personu; identificējama persona ir tā, kuru var identificēt tieši vai netieši, norādot identifikācijas numuru vai vienu vai vairākus šai personai raksturīgus fiziskās, fizioloģiskās, garīgās, ekonomiskās, kultūras vai sociālās identitātes faktorus;

               b)

               “personu datu apstrāde” ir jebkāda darbība vai darbību kopums, ko veic ar personas datiem, arī izmantojot automatizētas apstrādes metodes, piemēram, datu vākšanu, reģistrēšanu, sakārtošanu, glabāšanu, pielāgošanu vai grozīšanu, izgūšanu, meklēšanu, izmantošanu, izpaušanu, pārraidot, izplatot vai citādi darot to pieejamu, salīdzināšanu vai apvienošanu, bloķēšanu, dzēšanu vai iznīcināšanu;

               c)

               “informācijas apstrādes sistēmas” ir Eiropola informācijas sistēma, analīzes darba datnes un citas personas datu apstrādes sistēmas, kā noteikts Eiropola lēmuma 10. panta 1. punktā;

               d)

               “Eiropola informācijas sistēma” ir Eiropola lēmuma 11. panta 1. punktā minētā sistēma;

               e)

               “analīzes darba datne” ir datne, ko atver analīzes nolūkos, kā noteikts Eiropola lēmuma 14. pantā;

               f)

               “ES struktūras” ir iestādes, struktūrvienības, biroji un aģentūras, kuras ir izveidotas ar Līgumu par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienu dibināšanas līgumiem vai balstoties uz tiem, kā noteikts Eiropola lēmuma 22. panta 1. punktā;

               g)

               “trešās puses” ir trešās valstis un organizācijas, kā noteikts Eiropola lēmuma 23. panta 1. punktā;

               h)

               “attiecīgi pilnvarotas Eiropola amatpersonas” ir Eiropola amatpersonas, kuras saskaņā ar šo lēmumu ir iecēlis direktors datu apstrādes veikšanai.

         2. pants
   Darbības joma
   Šis lēmums attiecas uz personas datiem, kas ir iesniegti Eiropolam, lai noteiktu, vai šie dati atbilst tā uzdevumiem un vai tos var iekļaut Eiropola informācijas apstrādes sistēmā, izņemot:

               a)

               personas datus, kas ievadīti Eiropola informācijas sistēmā saskaņā ar Eiropola lēmuma 13. panta 1. punktu;

               b)

               personas datus, kurus dalībvalsts, ES struktūra vai trešā puse piedāvā iekļaut konkrētā analīzes darba datnē, kā arī personas datus, kas iekļauti analīzes darba datnēs saskaņā ar Eiropola lēmuma 14. pantu;

               c)

               personas datus, kuri ir iesniegti Eiropolam, lai iekļautu tos citā konkrētā personas datu apstrādes sistēmā, kā noteikts Eiropola lēmuma 10. panta 1. punkta pēdējā teikumā.

         3. pants
   Piekļuve un izmantošana
   1.   Piekļuve Eiropolā apstrādātiem personas datiem saskaņā ar šo lēmumu ir atļauta tikai attiecīgi pilnvarotām Eiropola amatpersonām.
   2.   Personas datus, ko Eiropolā apstrādā saskaņā ar šo lēmumu, neierobežojot Eiropola lēmuma 17. pantu, izmanto tikai, lai noteiktu, vai attiecīgie dati ir piemēroti tā uzdevumu veikšanai un vai tos var iekļaut Eiropola informācijas apstrādes sistēmās.
   3.   Ja Eiropols nosaka, ka dati atbilst tā uzdevumiem un tos var iekļaut Eiropola informācijas sistēmā, Eiropols ierosina sniedzējai dalībvalstij ievadīt datus Eiropola informācijas sistēmā saskaņā ar Eiropola lēmuma 13. panta 1. punktu. Ja dalībvalsts neievēro Eiropola ierosinājumu, piemēro šā lēmuma 5. pantu.
   4. pants
   Personas datu aizsardzības un datu drošības noteikumi
   1.   Eiropols, veicot datu apstrādi saskaņā ar šo lēmumu, ievēro Eiropola lēmumā paredzētos noteikumus attiecībā uz personas datu aizsardzību un datu drošību, jo īpaši 18., 27. un 35. pantu un to ieviešanai pieņemtos noteikumus.
   2.   Ja Eiropols nolemj šos datus iekļaut informācijas apstrādes sistēmās vai tos dzēst vai iznīcināt, tam par to jāziņo attiecīgajai sniedzējai dalībvalstij, ES struktūrai vai trešai pusei.
   5. pants
   Personas datu uzglabāšanas termiņi
   1.   Lēmumu par personas datu izmantošanu saskaņā ar 3. panta 2. punktu pieņem cik drīz vien iespējams, bet ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc šo datu saņemšanas Eiropolā.
   2.   Ja šāds lēmums vēl nav pieņemts pēc sešiem mēnešiem, personas datus dzēš vai iznīcina un par to informē attiecīgo sniedzēju dalībvalsti, ES struktūru vai trešo pusi.
   6. pants
   Atbildība
   Eiropols ir atbildīgs par šā lēmuma 3., 4. un 5. panta ievērošanu.
   7. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā tajā pašā dienā, kurā sāk piemērot Eiropola Lēmumu.

      Hāgā, 2009. gada 4. jūnijā
      Apstiprināts Padomē 2009. gada 30. novembrī

            Priekšsēdētājs

         S. CLERTON

      (1)  OV L 121, 15.5.2009., 37. lpp.


title: 2014/28/ES: Eiropas Centrālās bankas Lēmums ( 2013. gada 29. augusts ), ar ko nosaka pasākumus, kas vajadzīgi ieguldīšanai Eiropas Centrālās bankas uzkrātajā pašu kapitāla vērtībā un nacionālo centrālo banku pārvestajiem ārējo rezervju aktīviem ekvivalento prasījumu koriģēšanai (ECB/2013/26)

text:
               21.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 16/47

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS

   (2013. gada 29. augusts),
   ar ko nosaka pasākumus, kas vajadzīgi ieguldīšanai Eiropas Centrālās bankas uzkrātajā pašu kapitāla vērtībā un nacionālo centrālo banku pārvestajiem ārējo rezervju aktīviem ekvivalento prasījumu koriģēšanai
   (ECB/2013/26)
   (2014/28/ES)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 30. pantu,
   tā kā:

               (1)

               2013. gada 29. augusta Lēmums ECB/2013/28 par nacionālo centrālo banku procentuālo daļu Eiropas Centrālās bankas kapitāla parakstīšanas atslēgā (1) nosaka Eiropas Centrālās bankas (ECB) kapitāla parakstīšanas atslēgas (tālāk tekstā – “kapitāla atslēga”) korekciju saskaņā ar Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtu (tālāk tekstā – “ECBS Statūti”) 29.3. pantu un no 2014. gada 1. janvāra nosaka jaunos svērumus, kas katrai nacionālajai centrālajai bankai (NCB) piešķirti koriģētajā kapitāla atslēgā (tālāk tekstā – “kapitāla atslēgas svērumi”).

               (2)

               Kapitāla atslēgas svērumu korekcijas un no tās izrietošo NCB daļu parakstītajā ECB kapitālā izmaiņu dēļ ir jākoriģē prasījumi, kas saskaņā ar ECBS Statūtu 30.3. pantu to dalībvalstu NCB, kuru valūta ir euro (tālāk tekstā – “eurozonas NCB”), ir pret ECB un kas ir ekvivalenti eurozonas NCB ārējo rezervju aktīvu ieguldījumiem ECB pašu kapitālā (tālāk tekstā – “prasījumi”). Tādēļ ikvienai eurozonas NCB, kuras prasījumi palielinās 2014. gada 1. janvārī tās kapitāla atslēgas svēruma palielinājuma dēļ, jāveic kompensējošs pārvedums ECB, savukārt ECB jāveic kompensējošs pārvedums tām eurozonas NCB, kuru prasījumi samazinās to kapitāla atslēgas svēruma samazinājuma dēļ.

               (3)

               Saskaņā ar ECBS Statūtos ievērotajiem vispārīgajiem godīguma, vienlīdzīgas attieksmes un tiesiskās paļāvības principiem tās eurozonas NCB, kuru relatīvā daļa ECB uzkrātajā pašu kapitāla vērtībā iepriekšminēto korekciju dēļ palielinās, jāveic kompensējošs pārvedums tām eurozonas NCB, kuru relatīvās daļas samazinās.

               (4)

               Lai varētu aprēķināt katras eurozonas NCB daļas koriģēto vērtību ECB uzkrātajā pašu kapitāla vērtībā, katras eurozonas NCB attiecīgie kapitāla atslēgas svērumi laikposmam līdz 2013. gada 31. decembrim un laikposmam no 2014. gada 1. janvāra ir jāizsaka kā procentuālā daļa no visu eurozonas NCB parakstītā ECB kapitāla kopsummas.

               (5)

               Atbilstoši tam ir jāpieņem jauns ECB lēmums, ar ko atceļ 2013. gada 21. jūnija Lēmumu ECB/2013/15, ar ko nosaka pasākumus, kas vajadzīgi iemaksām Eiropas Centrālās bankas uzkrātajā pašu kapitāla vērtībā un nacionālo centrālo banku prasījumu koriģēšanai, kuras ekvivalentas pārvestajiem ārējo rezervju aktīviem (2), neierobežojot visu Lēmuma ECB/2013/15 4. pantā noteikto prasību ieviešanu.

               (6)

               Padomes 2013. gada 9. jūlija Lēmuma 2013/387/ES par euro ieviešanu Latvijā 2014. gada 1. janvārī (3) 1. pants nosaka, ka saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 140. panta 2. punktu Latvija ir izpildījusi nepieciešamos nosacījumus euro ieviešanai un ka izņēmuma statusu, kas tai piešķirts saskaņā ar 2003. gada Pievienošanās akta (4) 4. pantu, atceļ no 2014. gada 1. janvāra,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Definīcijas
   Šajā lēmumā:

               a)

               “uzkrātā pašu kapitāla vērtība” ir ECB rezervju, pārvērtēšanas kontu un rezervēm atbilstošo uzkrājumu kopsumma, ko ECB aprēķinājusi 2013. gada 31. decembrī. Neierobežojot termina “uzkrātā pašu kapitāla vērtība” vispārīgo izpratni, ECB rezerves un rezervēm ekvivalentie uzkrājumi ietver vispārīgo rezervju fondu un uzkrājumus valūtas maiņas kursu, procentu likmju un zelta cenas riskiem, kā arī kredītriskam;

               b)

               “pārveduma diena” ir otrā darbdiena pēc tam, kad ECB Padome apstiprināja ECB 2013. finanšu gada finanšu pārskatu.

         2. pants
   Ieguldījums ECB rezervēs un uzkrājumos
   1.   Ja eurozonas NCB daļa uzkrātajā pašu kapitāla vērtībā palielinās, jo 2014. gada 1. janvārī palielinās tās kapitāla atslēgas svērums, šī eurozonas NCB pārved uz ECB summu, kas aprēķināta pārveduma veikšanas dienā saskaņā ar 3. punktu.
   2.   Ja eurozonas NCB daļa uzkrātajā pašu kapitāla vērtībā samazinās, jo 2014. gada 1. janvārī tās kapitāla atslēgas svērums samazinās, šī eurozonas NCB saņem no ECB summu, kas aprēķināta pārveduma veikšanas dienā saskaņā ar 3. punktu.
   3.   Dienā pēc ECB Padomes apstiprinājuma ECB 2013. finanšu gada finanšu pārskatam vai pirms šīs dienas ECB aprēķina un katrai eurozonas NCB paziņo summu, kas šai eurozonas NCB jāpārved uz ECB, ja tiek piemērots 1. punkts, vai, ja tiek piemērots 2. punkts, summu, kas šai eurozonas NCB jāsaņem no ECB. Summas, ko pārved vai attiecīgi saņem, aprēķina, uzkrāto pašu kapitāla vērtību reizinot ar absolūto starpību starp attiecīgās eurozonas NCB kapitāla atslēgas svērumu 2013. gada 31. decembrī un tās kapitāla atslēgas svērumu 2014. gada 1. janvārī un rezultātu dalot ar 100; summas, ko pārved vai attiecīgi saņem, tiek noapaļotas.
   4.   Šā panta 3. punktā minētās summas izsaka euro, un to pārvešanas termiņš ir 2014. gada 1. janvāris, tomēr faktiski tās pārved pārveduma dienā.
   5.   Pārveduma dienā ikviena eurozonas NCB vai ECB, kurai ir jāveic pārvedumi saskaņā ar 1. vai 2. punktu, atsevišķi pārved arī jebkādus procentus, kas uzkrāti par laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz pārveduma dienai par ikvienu summu, kas ir jāpārved šai eurozonas NCB un ECB. Šo procentu maksātāji un saņēmēji ir to summu maksātāji vai attiecīgi saņēmēji, par kurām šie procenti ir uzkrājušies.
   6.   Ja uzkrātā pašu kapitāla vērtība ir mazāka par nulli, tad ikvienu summu, kas jāpārved vai jāsaņem saskaņā ar 3. punktu un 5. punktu, pārved virzienā, kas ir pretējs 3. punktā un 5. punktā norādītajam virzienam.
   3. pants
   Pārvestajiem ārējo rezervju aktīviem ekvivalento prasījumu korekcija
   1.   Tā kā to Latvijas Bankas prasījumu korekciju, kas ir ekvivalenti pārvestajiem ārējo rezervju aktīviem, noteiks atsevišķs ECB Padomes lēmums par to, kā Latvijas Banka apmaksā kapitālu, pārved ārējo rezervju aktīvus un veic iemaksas Eiropas Centrālās bankas rezervēs un uzkrājumos, šis pants nosaka pārējo eurozonas NCB prasījumu korekciju, kas ekvivalenti pārvestajiem ārējo rezervju aktīviem.
   2.   Eurozonas NCB prasījumus 2014. gada 1. janvārī koriģē atbilstoši to attiecīgajiem koriģētajiem kapitāla atslēgas svērumiem. Eurozonas NCB prasījumu vērtība 2014. gada 1. janvārī ir norādīta šā lēmuma pielikuma tabulas trešajā ailē.
   3.   Pamatojoties uz šo normu un nepiemērojot citas formalitātes vai tiesību aktus, ir uzskatāms, ka 2014. gada 1. janvārī ikviena eurozonas NCB ir nodevusi vai attiecīgi saņēmusi prasījuma absolūto vērtību (euro izteiksmē), kas norādīta šā lēmuma pielikuma tabulas ceturtajā ailē iepretim tās nosaukumam; “–” norāda uz prasījumu, ko attiecīgā eurozonas NCB pārved ECB, savukārt “+” norāda uz prasījumu, ko ECB pārved attiecīgajai eurozonas NCB.
   4.   Katra iesaistītā NCB pirmajā Eiropas Automatizētās reālā laika bruto norēķinu sistēmas (TARGET2) darba dienā pēc 2014. gada 1. janvāra pārved vai saņem galīgo summu (izteiktu euro), kas pretī tās nosaukumam norādīta šā lēmuma pielikuma tabulas ceturtajā ailē, kurā “+” nozīmē summu, ko iesaistītā NCB pārved ECB, un “–” nozīmē summu, ko ECB pārved iesaistītajai NCB.
   5.   Pirmajā TARGET2 darba dienā pēc 2014. gada 1. janvāra ECB un tās eurozonas NCB, uz kurām attiecas pienākums pārvest summas saskaņā ar 4. punktu, atsevišķi pārved arī procentu maksājumus par laikposmu no 2014. gada 1. janvāra līdz pārveduma dienai par summām, kas jāpārved ECB un šīm eurozonas NCB. Šo procentu maksātāji un saņēmēji ir to summu maksātāji vai attiecīgi saņēmēji, par kurām šie procenti ir uzkrājušies.
   4. pants
   Vispārīgie noteikumi
   1.   Saskaņā ar 2. panta 5. punktu un 3. panta 5. punktu uzkrātos procentus aprēķina par katru dienu, izmantojot aprēķināšanas metodi, saskaņā ar kuru faktisko dienu skaitu dala ar 360, un piemērojot likmi, kas atbilst jaunākajai Eurosistēmas rīkotajās galveno refinansēšanas operāciju izsolēs lietotajai procentu robežlikmei.
   2.   Pārvedumus saskaņā ar 2. panta 1., 2. un 5. punktu un 3. panta 4. un 5. punktu katru atsevišķi veic, izmantojot TARGET2.
   3.   ECB un eurozonas NCB, kurām ir pienākums veikt jebkuru no 2. punktā minētajiem pārvedumiem, laikus dod norādījumus, kas vajadzīgi, lai savlaicīgi veiktu šos pārvedumus.
   5. pants
   Stāšanās spēkā un atcelšana
   1.   Šis lēmums stājas spēkā 2014. gada 1. janvārī.
   2.   Ar šo no 2014. gada 1. janvāra tiek atcelts Lēmums ECB/2013/15. Tomēr lēmuma ECB/2013/15 atcelšana neierobežo tā 4. pantā noteikto prasību ieviešanu.
   3.   Atsauces uz Lēmumu ECB/2013/15 uzskata par atsaucēm uz šo lēmumu.

      Frankfurtē pie Mainas, 2013. gada 29. augustā

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI

      (1)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 53. lpp.

      (2)  OV L 187, 6.7.2013., 9. lpp.

      (3)  OV L 195, 18.7.2013., 24. lpp.

      (4)  Akts par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (OV L 236, 23.9.2003., 33. lpp.).

      PIELIKUMS

         PRASĪJUMI, KAS EKVIVALENTI UZ ECB PĀRVESTAJIEM ĀRĒJO REZERVJU AKTĪVIEM

                  (EUR)

                  Eurozonas NCB

                  Prasījums, kas ir ekvivalents uz ECB pārvestajiem ārējo rezervju aktīviem, 2013. gada 31. decembrī

                  Prasījums, kas ir ekvivalents uz ECB pārvestajiem ārējo rezervju aktīviem, 2014. gada 1. janvārī

                  Pārveduma summa

                     Nationale Bank van België /Banque nationale de Belgique

                  1 401 024 414,99

                  1 435 910 942,87

                  34 886 527,88

                     Deutsche Bundesbank

                  10 871 789 515,48

                  10 429 623 057,57

                  – 442 166 457,91

                     Eesti Pank

                  103 152 856,50

                  111 729 610,86

                  8 576 754,36

                     Banc Ceannais na hÉireann / Central Bank of Ireland

                  643 894 038,51

                  672 637 755,83

                  28 743 717,32

                     Bank of Greece

                  1 129 060 170,31

                  1 178 260 605,79

                  49 200 435,48

                     Banco de España

                  4 782 873 429,96

                  5 123 393 758,49

                  340 520 328,53

                     Banque de France

                  8 190 916 316,35

                  8 216 994 285,69

                  26 077 969,34

                     Banca d’Italia

                  7 218 961 423,55

                  7 134 236 998,72

                  –84 724 424,83

                     Central Bank of Cyprus

                  77 248 740,29

                  87 679 928,02

                  10 431 187,73

                  Latvijas Banka

                  0,00

                  163 479 892,24 (1)

                  163 479 892,24

                     Banque centrale du Luxembourg

                  100 776 863,74

                  117 640 617,24

                  16 863 753,50

                     Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta

                  36 798 912,29

                  37 552 275,85

                  753 363,56

                     De Nederlandsche Bank

                  2 298 512 217,57

                  2 320 070 005,55

                  21 557 787,98

                     Oesterreichische Nationalbank

                  1 122 511 702,45

                  1 137 636 924,67

                  15 125 222,22

                     Banco de Portugal

                  1 022 024 593,93

                  1 010 318 483,25

                  –11 706 110,68

                     Banka Slovenije

                  189 499 910,53

                  200 220 853,48

                  10 720 942,95

                     Narodna banka Slovenska

                  398 761 126,72

                  447 671 806,99

                  48 910 680,27

                     Suomen Pankki

                  721 838 191,31

                  728 096 903,95

                  6 258 712,64

                  Kopā (2)

                  40 309 644 424,48

                  40 553 154 707,06

                  243 510 282,58

         (1)  Jāpārved datumos, kas noteikti 2013. gada 31. decembra lēmumā ECB/2013/53 par to, kā Latvijas Banka apmaksā kapitālu, pārved ārējo rezervju aktīvus un veic iemaksas Eiropas Centrālās bankas rezervēs un uzkrājumos.

         (2)  Noapaļošanas dēļ kopsumma var neatbilst visu norādīto skaitļu summai.