title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2018/1720 (2018. gada 23. oktobris) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar Portugāles pieteikumu EGF/2018/002 PT/Norte – Centro – Lisboa – apģērbu ražošana

text:
                  16.11.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 291/8

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1720
         (2018. gada 23. oktobris)
         par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar Portugāles pieteikumu EGF/2018/002 PT/Norte – Centro – Lisboa – apģērbu ražošana
         EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1309/2013 (2013. gada 17. decembris) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (2014–2020) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1927/2006 (1), un jo īpaši tās 15. panta 4. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (2) un jo īpaši tā 13. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda (EGF) mērķis ir sniegt atbalstu darba ņēmējiem, kas atlaisti no darba, un pašnodarbinātām personām, kuru darbība ir beigusies tādēļ, ka globalizācijas dēļ ir notikušas lielas strukturālas pārmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos, turpinās globālā finanšu un ekonomikas krīze vai ir sākusies jauna globāla finanšu un ekonomikas krīze, un lai palīdzētu viņiem no jauna iekļauties darba tirgū.

                     (2)

                     EGF var izmantot, nepārsniedzot maksimālo summu 150 miljoni EUR gadā (2011. gada cenās), kā noteikts 12. pantā Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (3).

                     (3)

                     Portugāle 2018. gada 24. aprīlī iesniedza pieteikumu EGF izmantošanai pēc darbinieku atlaišanas apģērbu ražošanas nozarē reģionos Norte, Centro un Lisboa Portugālē. Pieteikums tika papildināts ar papildu informāciju, kas iesniegta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 8. panta 3. punktu. Šis pieteikums atbilst Regulas (ES) Nr. 1309/2013 13. pantā noteiktajām prasībām par EGF finansiālā ieguldījuma noteikšanu.

                     (4)

                     Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 6. panta 2. punktu Portugāle nolēma no EGF līdzfinansētos individualizētos pakalpojumus sniegt arī 730 jauniešiem, kas nemācās, nestrādā un neapgūst arodu (NEET).

                     (5)

                     Tādēļ EGF būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu 4 655 883 EUR apmērā saistībā ar Portugāles iesniegto pieteikumu.

                     (6)

                     Lai pēc iespējas saīsinātu laiku, kas vajadzīgs EGF izmantošanai, šis lēmums būtu jāpiemēro no tā pieņemšanas dienas,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Savienības 2018. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, lai piešķirtu 4 655 883 EUR saistību un maksājumu apropriācijās.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
            To piemēro no 2018. gada 23. oktobra.

            Strasbūrā, 2018. gada 23. oktobrī

                  Eiropas Parlamenta vārdā–

                  priekšsēdētājs

               A. TAJANI

                  Padomes vārdā–

                  priekšsēdētāja

               K. EDTSTADLER

            (1)  OV L 347, 20.12.2013., 855. lpp.

            (2)  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

            (3)  Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).


Komisijas 28.11.2018. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.9165 - Canada Pension Plan Investment Board / Ontario Teachers' Pension Plan Board / Impulsora del Desarrollo y El Empleo en America Latina, S.A.B. de C.V. / ConcesioAutopista Guadalajara-Tepic, S.A. de C.V.) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)


Komisijas 30.11.2018. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.9153 - Meridiam SAS / La Caisse des dépôts et consignations / FICA-HPCI) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts franču valodā)


Komisijas 16.10.2018. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.8993 - China Huaxin Post and Telecom Technologies Co., Ltd / Juniper Networks International B.V. / Shanghai Huaxin Juniper Networks Co., Ltd.) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)


title: Padomes Lēmums (ES) 2019/217 (2019. gada 28. janvāris) par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par grozījumu izdarīšanu 1. un 4. protokolā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses

text:
                  6.2.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 34/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/217
         (2019. gada 28. janvāris)
         par to, lai noslēgtu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par grozījumu izdarīšanu 1. un 4. protokolā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunkta i) punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
         tā kā:

                     (1)

                     Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses (2) (“asociācijas nolīgums”), stājās spēkā 2000. gada 1. martā.

                     (2)

                     Kopš asociācijas nolīguma stāšanās spēkā Savienība turpināja stiprināt divpusējās attiecības ar Marokas Karalisti un tai piešķīra īpašu statusu.

                     (3)

                     Savienība nevēlas ietekmēt iznākumu Apvienoto Nāciju Organizācijas vadībā notiekošajam politiskajam procesam par Rietumsahāras galīgo statusu, un ir konsekventi apliecinājusi, ka iestājas par strīda atrisināšanu Rietumsahārā, ko Apvienoto Nāciju Organizācija pašlaik iekļāvusi sarakstā ar teritorijām, kurām nav savas pārvaldes, un ko šodien lielā mērā pārvalda Marokas Karaliste. Savienība pilnībā atbalsta Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāra un viņa personiskā sūtņa centienus palīdzēt pusēm panākt taisnīgu, ilgstošu un savstarpēji pieņemamu politisku risinājumu, kurš nodrošinātu Rietumsahāras tautas pašnoteikšanos saskaņā ar vienošanos, kas atbilst Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu mērķiem un principiem, kā noteikts Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes rezolūcijās un jo īpaši Rezolūcijās 2152 (2014), 2218 (2015), 2385 (2016), 2351 (2017) un 2414 (2018).

                     (4)

                     Kopš stājās spēkā asociācijas nolīgums, Rietumsahāras izstrādājumi, kas apstiprināti kā izstrādājumi ar Marokas izcelsmi, tika importēti Savienībā, gūstot labumu no tarifa preferencēm, kuras noteiktas attiecīgajos minētā nolīguma noteikumos.

                     (5)

                     Tiesa spriedumā lietā C-104/16 P (3) tomēr ir norādījusi, ka asociācijas nolīgums attiecas tikai uz Marokas Karalistes teritoriju un neietver Rietumsahāru, kurai nav savas pārvaldes.

                     (6)

                     Būtu svarīgi nodrošināt to, ka netiek traucētas gadu gaitā attīstītās tirdzniecības plūsmas, vienlaikus izveidojot atbilstošas garantijas starptautisko tiesību, tostarp cilvēktiesību, aizsardzībai un ilgtspējīgai attīstībai attiecīgajās teritorijās. Padome 2017. gada 29. maijā pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Marokas Karalisti nolūkā saskaņā ar Tiesas spriedumu izveidot juridisko pamatu, lai Rietumsahāras izcelsmes izstrādājumiem piešķirtu tarifa preferences, kas paredzētas asociācijas nolīgumā. Nolīgums starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti ir vienīgais līdzeklis, kā nodrošināt, ka uz Rietumsahāras izcelsmes izstrādājumiem attiecas preferenciāla izcelsme, jo Marokas iestādes ir vienīgās, kas var nodrošināt atbilstību noteikumiem, kuri vajadzīgi šādu preferenču piešķiršanai.

                     (7)

                     Komisija ir izvērtējusi šāda nolīguma iespējamo ietekmi uz ilgtspējīgu attīstību, jo īpaši saistībā ar tām priekšrocībām un trūkumiem, ar ko saskartos attiecīgie iedzīvotāji un kas izriet no Rietumsahāras izstrādājumiem piešķirtajām tarifa preferencēm, un ietekmi uz dabas resursu izmantošanu attiecīgajās teritorijās. Tarifu atvieglojumu ietekmi uz nodarbinātību, cilvēktiesībām un dabas resursu izmantošanu ir ļoti sarežģīti noteikt, jo tā pēc būtības ir netieša. Turklāt šajā sakarā nav viegli iegūt objektīvu informāciju.

                     (8)

                     Tomēr novērtējumā ir norādīts, ka kopumā ieguvumi Rietumsahāras ekonomikai, kas izriet no asociācijas nolīgumā paredzēto tarifa preferenču piešķiršanas Rietumsahāras izcelsmes izstrādājumiem, un jo īpaši spēcīgais sviras efekts ekonomikas izaugsmei un līdz ar to sociālajai attīstībai atsver trūkumus, kuri tika minēti apspriešanās procesā, piemēram, plašā dabas resursu, jo īpaši pazemes ūdens rezervju, izmantošana, attiecībā uz ko jau ir veikti pasākumi.

                     (9)

                     Tika lēsts, ka tarifa preferenču attiecināšana uz Rietumsahāras izcelsmes izstrādājumiem pozitīvi ietekmēs attiecīgos iedzīvotājus. Ir iespējams, ka šī ietekme turpināsies un nākotnē varētu pat palielināties. Novērtējums liecina, ka tarifa preferenču attiecināšana uz Rietumsahāras izstrādājumiem sekmēs nosacījumus ieguldījumiem un veicinās būtisku un strauju izaugsmi, kas ir labvēlīga vietējai nodarbinātībai. Tas, ka Rietumsahārā ir saimnieciskās un ražošanas darbības, kam lielā mērā būtu interese gūt labumu no tarifa preferencēm, kuras paredzētas asociācijas nolīgumā, parāda, ka tarifa preferenču nepiešķiršana būtiski apdraudētu Rietumsahāras eksportu, jo īpaši eksportu, kas attiecas uz zivsaimniecības produktiem un lauksaimniecības produktiem. Tiek lēsts, ka tarifa preferenču piešķiršanai vajadzētu pozitīvi ietekmēt Rietumsahāras ekonomikas attīstību, stimulējot ieguldījumus.

                     (10)

                     Ņemot vērā Tiesas spriedumā paustos apsvērumus par piekrišanu, Komisija sadarbībā ar Eiropas Ārējās darbības dienestu ir veikusi visus pašreizējā kontekstā saprātīgos un iespējamos pasākumus, lai pienācīgi iesaistītu attiecīgos iedzīvotājus nolūkā nodrošināt to piekrišanu nolīgumam. Tika veikta plaša apspriešanās, un to sociāli ekonomisko un politisko dalībnieku lielākā daļa, kuri piedalījās apspriešanās procesā, norādīja, ka atbalsta asociācijas nolīguma tarifa preferenču attiecināšanu uz Rietumsahāru. Tie, kas noraidīja tarifa preferenču attiecināšanu, galvenokārt uzskatīja, ka šāds nolīgums apstiprinātu Marokas pozīciju Rietumsahārā. Tomēr nekas šajā nolīgumā neļauj uzskatīt, ka tas atzītu Marokas suverenitāti pār Rietumsahāru. Turklāt Savienība turpinās ar pastiprinātiem centieniem atbalstīt procesu strīda atrisināšanai miermīlīgā ceļā, kas sākts un turpinās Apvienoto Nāciju Organizācijas vadībā.

                     (11)

                     Saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2018/1893 (4) Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par grozījumu izdarīšanu 1. un 4. protokolā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses (“nolīgums”), tika parakstīts 2018. gada 25. oktobrī, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

                     (12)

                     Nolīgums palīdz realizēt mērķus, kurus Savienība tiecas sasniegt saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 21. pantu.

                     (13)

                     Nolīgums būtu jāapstiprina,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par grozījumu izdarīšanu 1. un 4. protokolā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses (“nolīgums”).
            Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.

            2. pants
            Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz nolīgumā paredzēto paziņojumu (5).

            3. pants
            Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Briselē, 2019. gada 28. janvārī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               P. DAEA

            (1)  2019. gada 16. janvāra piekrišana (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

            (2)  OV L 70, 18.3.2000., 2. lpp.

            (3)  Tiesas 2016. gada 21. decembra spriedums lietā C-104/16 P Padome/Front Polisario, ECLI:EU:C:2016:973.

            (4)  Padomes Lēmums (ES) 2018/1893 (2018. gada 16. jūlijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Marokas Karalisti par grozījumu izdarīšanu 1. un 4. protokolā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Marokas Karalisti, no otras puses (OV L 310, 6.12.2018., 1. lpp.).

            (5)  Nolīguma spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: Padomes Lēmums (ES) 2019/222 (2018. gada 20. decembris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu pagaidu asociācijas nolīgumu par tirdzniecību un sadarbību starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Palestīnas atbrīvošanas organizāciju (PAO) Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldes (PP) vajadzībām, no otras puses, attiecībā uz ES un PP rīcības plāna pagarināšanu

text:
                  7.2.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 35/32

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/222
         (2018. gada 20. decembris)
         par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu pagaidu asociācijas nolīgumu par tirdzniecību un sadarbību starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Palestīnas atbrīvošanas organizāciju (PAO) Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldes (PP) vajadzībām, no otras puses, attiecībā uz ES un PP rīcības plāna pagarināšanu
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 217. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas un Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu pagaidu asociācijas nolīgums par tirdzniecību un sadarbību starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Palestīnas atbrīvošanas organizāciju (PAO) Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldes vajadzībām, no otras puses (1) (“pagaidu asociācijas nolīgums”), tika parakstīts 1997. gada 24. februārī un stājās spēkā 1997. gada 1. jūlijā.

                     (2)

                     Puses ir vienisprātis, ka pašreizējais rīcības plāns ES un Palestīniešu pašpārvaldei (ES un PP rīcības plāns) joprojām atspoguļo privileģēto ES un PP partnerību un atbalsta pagaidu asociācijas nolīguma īstenošanu.

                     (3)

                     Ievērojot pagaidu asociācijas nolīguma 63. pantu, Apvienotā komiteja var pieņemt lēmumus un sniegt attiecīgus ieteikumus.

                     (4)

                     Apvienotajai komitejai jāpieņem ieteikums par ES un PP rīcības plāna pagarināšanu uz trim gadiem, izmantojot rakstisko procedūru.

                     (5)

                     Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, jo ieteikumam būs juridiskas sekas.

                     (6)

                     ES un PP rīcības plāna pagarināšana uz trim gadiem Pusēm dos visas iespējas turpināt sadarbību turpmākajos gados, tostarp risinot iespējamās sarunas par partnerības prioritātēm,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Nostājas, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem attiecībā uz ES un PP rīcības plāna pagarināšanu Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu pagaidu asociācijas nolīgumu par tirdzniecību un sadarbību starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Palestīnas atbrīvošanas organizāciju (PAO) Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldes vajadzībām, no otras puses, pamatā ir Apvienotās komitejas ieteikuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2018. gada 20. decembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               E. KÖSTINGER

            (1)  OV L 187, 16.7.1997., 3. lpp.

            PROJEKTS
            ES UN PAO APVIENOTĀS KOMITEJAS IETEIKUMS Nr. …/…
            (… gada …),
            ar ko apstiprina ES un PP rīcības plāna pagarināšanu
            ES UN PAO APVIENOTĀ KOMITEJA,
            ņemot vērā Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu pagaidu asociācijas nolīgumu par tirdzniecību un sadarbību starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Palestīnas atbrīvošanas organizāciju (PAO) Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldes vajadzībām, no otras puses (1),
            tā kā:

                        (1)

                        Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu pagaidu asociācijas nolīgums par tirdzniecību un sadarbību starp Eiropas Kopienu, no vienas puses, un Palestīnas atbrīvošanas organizāciju (PAO) Jordānas Rietumkrasta un Gazas sektora Palestīniešu pašpārvaldes vajadzībām, no otras puses (“pagaidu asociācijas nolīgums”), tika parakstīts 1997. gada 24. februārī un stājās spēkā 1997. gada 1. jūlijā.

                        (2)

                        Ievērojot pagaidu asociācijas nolīguma 63. pantu, Apvienotā komiteja var pieņemt lēmumus un sniegt atbilstošus ieteikumus.

                        (3)

                        Apvienotās komitejas reglamenta 10. pantā ir paredzēta iespēja pieņemt lēmumus rakstiskā procedūrā starp sesijām, ja abas Puses tam piekrīt.

                        (4)

                        ES un PP rīcības plāna pagarināšana uz trim gadiem Pusēm dos iespēju turpināt sadarbību turpmākajos gados, tostarp risinot iespējamās sarunas par partnerības prioritātēm,

                  IR PIEŅĒMUSI ŠO IETEIKUMU.

               1. pants
               Izmantojot rakstisko procedūru, Apvienotā komiteja iesaka uz trim gadiem no pagarinājuma pieņemšanas dienas pagarināt ES un PP rīcības plānu.

               2. pants
               Šis ieteikums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               …,

                     ES un PAO Apvienotās komitejas vārdā –

                     priekšsēdētājs

               (1)  OV L 187, 16.7.1997., 3. lpp.


title: Padomes Lēmums (ES) 2019/234 (2019. gada 5. februāris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienotajā padomē, kura izveidota saskaņā ar Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un DAK EPN valstīm, no otras puses, attiecībā uz Apvienotās padomes reglamenta un Tirdzniecības un attīstības komitejas reglamenta pieņemšanu

text:
                  8.2.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 37/127

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/234
         (2019. gada 5. februāris)
         par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem Apvienotajā padomē, kura izveidota saskaņā ar Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un DAK EPN valstīm, no otras puses, attiecībā uz Apvienotās padomes reglamenta un Tirdzniecības un attīstības komitejas reglamenta pieņemšanu
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Eiropas Savienība un tās dalībvalstis 2016. gada 10. jūnijā parakstīja Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un DAK EPN valstīm, no otras puses (1) (“nolīgums”). To kopš 2016. gada 10. oktobra provizoriski piemēro attiecībām starp Savienību, no vienas puses, un Botsvānu, Lesoto, Namībiju, Svatini un Dienvidāfriku, no otras puses, un kopš 2018. gada 4. februāra – starp Savienību un Mozambiku.

                     (2)

                     Ievērojot nolīguma 102. panta 1. punktu, Apvienotajai padomi ir jābūt pilnvarām pieņemt lēmumus par visiem jautājumiem, uz kuriem attiecas nolīgums. Ievērojot nolīguma 101. panta 3. punkta h) un i) apakšpunktu, Apvienotā padome pieņem savu reglamentu un Tirdzniecības un attīstības komitejas reglamentu.

                     (3)

                     Apvienotajai padomei tās pirmajā sanāksmē ir jāpieņem lēmumi attiecībā uz tās reglamentu un Tirdzniecības un attīstības komitejas reglamentu.

                     (4)

                     Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā padomē, jo paredzētais Apvienotās padomes lēmums Savienībai būs saistošs.

                     (5)

                     Tādēļ Savienības nostājas Apvienotajā padomē pamatā vajadzētu būt pievienotajam lēmuma projektam,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Nostājas, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotās padomes pirmajā sanāksmē attiecībā uz tās reglamentu un Tirdzniecības un attīstības komitejas reglamentu, pamatā ir Apvienotās padomes lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2019. gada 5. februārī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. CIAMBA

            (1)  OV L 250, 16.9.2016., 3. lpp.

            PROJEKTS
            SASKAŅĀ AR EKONOMISKO PARTNERATTIECĪBU NOLĪGUMU STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN TĀS DALĪBVALSTĪM, NO VIENAS PUSES, UN DAK EPN VALSTĪM, NO OTRAS PUSES, IZVEIDOTĀS APVIENOTĀS PADOMES LĒMUMS Nr. 1/2019
            (… gada …)
            par Apvienotās padomes reglamenta un Tirdzniecības un attīstības komitejas reglamenta pieņemšanu
            APVIENOTĀ PADOME,
            ņemot vērā Ekonomisko partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un DAK EPN valstīm, no otras puses (“nolīgums”), un jo īpaši tā 100., 101. un 102. pantu,
            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1. pants
               Ar šo pieņem šā lēmuma I pielikumā izklāstīto Apvienotās padomes reglamentu.

               2. pants
               Ar šo pieņem šā lēmuma II pielikumā izklāstīto Tirdzniecības un attīstības komitejas reglamentu.

               3. pants
               Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

               …, …

                     Apvienotās padomes vārdā –

                     tirdzniecības ministrs

                     ES pārstāvis

            I PIELIKUMS
            APVIENOTĀS PADOMES REGLAMENTS

               I NODAĻA

               DARBA ORGANIZĀCIJA

               1. pants
               Sastāvs un vadība

                  1.   Apvienotā padome, kas izveidota saskaņā ar 100. pantu Ekonomisko partnerattiecību nolīgumā starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un DAK EPN valstīm, no otras puses (“nolīgums”), savus pienākumus veic tā, kā paredzēts nolīguma 100. un 101. pantā.

                  2.   Šajā reglamentā atsauce uz “Pusēm” atbilst nolīguma 104. pantā sniegtajai definīcijai, proti, DAK EPN valstis un ES Puse (t. i., Eiropas Savienība vai tās dalībvalstis vai Eiropas Savienība un tās dalībvalstis, ņemot vērā to attiecīgās kompetences jomas).

                  3.   Saskaņā ar nolīguma 101. panta 1. punktu Apvienotās padomes sastāvā ietilpst, no vienas puses, attiecīgie Eiropas Savienības Padomes locekļi un attiecīgie Eiropas Komisijas locekļi vai viņu pārstāvji un, no otras puses, DAK EPN valstu attiecīgie ministri vai viņu pārstāvji.

                  4.   Apvienotās padomes sanāksmes ministru līmenī ik pēc 12 mēnešu periodiem pārmaiņus vada ES Puses pārstāvji, ņemot vērā Savienības un tās dalībvalstu attiecīgās kompetences jomas, un DAK EPN valstu pārstāvis. Apvienotās padomes pirmo sanāksmi Puses vada kopīgi.

                  5.   Šā reglamenta 4. punktā minētās pilnvaras, kas atbilst pirmajam periodam, sākas nākamajā dienā pēc Apvienotās padomes pirmās sanāksmes un beidzas tā paša gada 31. decembrī. Minētajā pirmajā periodā vadību nodrošina [DAK EPN valstu pārstāvis] [ES Puse].

               2. pants
               Sanāksmes

                  1.   Saskaņā ar nolīguma 102. panta 4. punktu Apvienotā padome tiekas regulāros intervālos, kas nepārsniedz divu gadu periodu, bet nepieciešamības gadījumā rīko ārkārtas sanāksmes, ja Puses tā vienojas.

                  2.   Apvienotās padomes sanāksmes notiek pārmaiņus Briselē vai kādas DAK EPN valsts teritorijā, ja vien Puses nevienojas citādi.

                  3.   Ja vien Puses nevienojas citādi, Apvienotās padomes sanāksmes sasauc Puse, kura vada tās darbu, pēc apspriešanās ar otru Pusi.

                  4.   Puses var vienoties Apvienotās padomes sanāksmes rīkot ar elektroniskiem līdzekļiem.

               3. pants
               Novērotāji
               Apvienotā padome var nolemt ad hoc kārtā uzaicināt uz savām sanāksmēm novērotājus un noteikt, kuri darba kārtības punkti būs atvērti minētajiem novērotājiem.

               4. pants
               Sekretariāts

                  1.   Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariāts un Eiropas Komisija, no vienas puses, un DAK sekretariāta DAK EPN nodaļa, no otras puses, ik pēc 12 mēnešu periodiem pārmaiņus nodrošina Apvienotās padomes sekretariātu (“Sekretariāts”). Minētie periodi sakrīt ar vadības kārtību, kas noteikta 1. panta 4. un 5. punktā.

                  2.   ES Pusē provizoriskas darba kārtības un protokolu projektus sagatavo Eiropas Komisija, un visus oficiālus dokumentus, kas paredzēti Apvienotajai padomei vai kuru izcelsme ir Apvienotā padome, izplata Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariāts.

               II NODAĻA

               DARBĪBA

               5. pants
               Dokumenti
               Ja Apvienotās padomes apspriedes balstās uz apliecinošiem rakstveida dokumentiem, Sekretariāts šādus dokumentus numurē un izplata kā Apvienotās padomes dokumentus.

               6. pants
               Informēšana par sanāksmēm un to darba kārtība

                  1.   Sekretariāts ne vēlāk kā 30 dienas pirms Apvienotās padomes sanāksmes informē Puses par sanāksmes sasaukšanu un lūdz priekšlikumus darba kārtībai. Steidzamības vai vērā ņemamu neparedzētu apstākļu gadījumā sanāksmi var sasaukt arī īsākā termiņā.

                  2.   Sekretariāts katrai sanāksmei sagatavo provizorisku darba kārtību. Sekretariāts ne vēlāk kā 14 dienas pirms sanāksmes to nosūta Apvienotās padomes vadītājam un locekļiem.

                  3.   Provizoriskā darba kārtība ietver punktus, par kuriem Sekretariāts saņēmis kādas Puses lūgumu tos iekļaut.

                  4.   Apvienotā padome katras sanāksmes sākumā apstiprina darba kārtību. Ja Puses tā vienojas, darba kārtībā var iekļaut arī provizoriskajā darba kārtībā neiekļautus punktus.

                  5.   Apvienotās padomes priekšsēdētājs, vienojoties ar visām Pusēm, var uzaicināt ekspertus piedalīties tās sanāksmēs, lai sniegtu informāciju par konkrētiem tematiem.

               7. pants
               Protokols

                  1.   Katras sanāksmes protokola projektu Sekretariāts sagatavo 21 dienas laikā pēc sanāksmes, ja vien Puses, savstarpēji vienojoties, nenolemj citādi.

                  2.   Protokolā par katru darba kārtības punktu norāda:

                              a)

                              Apvienotajai padomei iesniegtos dokumentus;

                              b)

                              visus paziņojumus, kurus kāds Apvienotās padomes loceklis lūdzis iekļaut protokolā; un

                              c)

                              jautājumus, par kuriem Puses ir vienojušās, piemēram, pieņemtos lēmumus, sniegtos ieteikumus un pieņemtos darbības secinājumus.

                  3.   Katras sanāksmes protokola projektu abas Puses rakstiski apstiprina 42 dienu laikā pēc sanāksmes, ja viens Puses nevienojas citādi. Pēc protokola apstiprināšanas Sekretariāts to paraksta divos eksemplāros, un katra Puse saņem vienu šo autentisko dokumentu oriģināleksemplāru.

               8. pants
               Lēmumi un ieteikumi

                  1.   Saskaņā ar nolīguma 102. pantu Apvienotā padome lēmumus vai ieteikumus nolīgumā paredzētos gadījumos pieņem pēc konsensa principa.

                  2.   Ja Apvienotā padome saskaņā ar nolīgumu ir pilnvarota pieņemt lēmumus vai ieteikumus, šādus aktus protokolā sauc attiecīgi “lēmums” vai “ieteikums”. Sekretariāts katram pieņemtam lēmumam vai ieteikumam piešķir kārtas numuru, norāda pieņemšanas datumu un formulē tā tematu. Katrā lēmumā vai ieteikumā norāda tā spēkā stāšanās dienu.

                  3.   Ja kāda DAK EPN valsts nespēj piedalīties Apvienotās padomes sanāksmē, Sekretariāts minētajam loceklim dara zināmus minētajā sanāksmē pieņemtos lēmumus vai ieteikumus. Attiecīgā DAK EPN valsts 10 kalendāro dienu laikā pēc šādu lēmumu vai ieteikumu nosūtīšanas sniedz rakstveida atbildi, norādot to, kuriem lēmumiem vai ieteikumiem tā nepiekrīt, un tā iemeslus. Ja noteiktajā termiņā netiek dota šāda rakstveida atbilde, lēmumus vai ieteikumus uzskata par pieņemtiem. Ja DAK EPN valsts, kas nepiedalījās sanāksmē, nepiekrīt vienam vai vairākiem lēmumiem vai ieteikumiem, piemēro 4. punktā paredzēto procedūru.

                  4.   Sanāksmju starplaikā Apvienotā padome lēmumus vai ieteikumus var pieņemt, izmantojot rakstveida procedūru vai elektroniskus līdzekļus, ja tam piekrīt abas Puses. Rakstveida procedūra sastāv no piezīmju apmaiņas starp Pušu pārstāvjiem.

                  5.   Apvienotās padomes pieņemto lēmumu un ieteikumu autentiskumu apliecina ar diviem oriģināleksemplāriem, ko paraksta Eiropas Komisijas pārstāvis ES Puses vārdā un DAK EPN valstu pārstāvis.

               9. pants
               Publiska piekļuve

                  1.   Apvienotās padomes sanāksmes nav atklātas, ja vien Puses nenolemj citādi.

                  2.   Puses var nolemt publicēt Apvienotās padomes lēmumus un ieteikumus.

               10. pants
               Darba valodas
               Ja vien Puses nenolemj citādi, visa sarakste un saziņa starp Pusēm saistībā ar Apvienotās padomes darbu, kā arī apspriedes Apvienotās padomes sanāksmju laikā notiek angļu vai portugāļu valodā.

               III NODAĻA

               NOBEIGUMA NOTEIKUMI

               11. pants
               Izdevumi

                  1.   Katra Puse sedz izdevumus, kas tai radušies saistībā ar dalību Apvienotās padomes sanāksmēs – gan personāla, ceļa un uzturēšanās izdevumus, gan izdevumus par pasta un telesakaru pakalpojumiem.

                  2.   Izdevumus saistībā ar sanāksmes rīkošanu, mutvārdu tulkošanas pakalpojumu sniegšanu un dokumentu pavairošanu sedz Puse, kas rīko sanāksmi.

               12. pants
               Tirdzniecības un attīstības komiteja
               Saskaņā ar nolīguma 103. panta 5. punktu Tirdzniecības un attīstības komiteja par savu darbību atskaitās un atbild Apvienotajai padomei.

               13. pants
               Reglamenta grozīšana
               Šo reglamentu var grozīt rakstveidā ar Apvienotās padomes lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar 8. pantu.

            II PIELIKUMS
            TIRDZNIECĪBAS UN ATTĪSTĪBAS KOMITEJAS REGLAMENTS

               I NODAĻA

               DARBA ORGANIZĀCIJA

               1. pants
               Sastāvs un vadība

                  1.   Tirdzniecības un attīstības komiteja, kas izveidota saskaņā ar 103. pantu Ekonomisko partnerattiecību nolīgumā starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un DAK EPN valstīm, no otras puses (“nolīgums”), savus pienākumus veic saskaņā ar minēto pantu.

                  2.   Šajā reglamentā atsauce uz “Pusēm” atbilst nolīguma 104. pantā sniegtajai definīcijai, proti, DAK EPN valstis un ES Puse (t. i., Eiropas Savienība vai tās dalībvalstis vai Eiropas Savienība un tās dalībvalstis, ņemot vērā to attiecīgās kompetences jomas).

                  3.   Saskaņā ar nolīguma 103. panta 1. punktu Tirdzniecības un attīstības komitejas sastāvā ietilpst Pušu pārstāvji, kas parasti ir augsta ranga amatpersonas.

                  4.   Tirdzniecības un attīstības komitejas sanāksmes pārmaiņus vada Eiropas Komisijas augsta ranga amatpersona un DAK EPN valstu augsta ranga amatpersona. Tirdzniecības un attīstības komitejas pirmo sanāksmi kopīgi vada Pušu attiecīgie pārstāvji.

                  5.   Šā reglamenta 4. punktā minētās pilnvaras, kas atbilst pirmajam periodam, sākas dienā, kad notiek Tirdzniecības un attīstības komitejas pirmā sanāksme, un beidzas tā paša gada 31. decembrī.

               2. pants
               Sanāksmes

                  1.   Tirdzniecības un attīstības komiteja tiekas regulāros intervālos un pēc vienas vai otras Puses pieprasījuma. Sanāksmes notiek pārmaiņus Briselē vai kādas DAK EPN valsts teritorijā, ja vien Puses nevienojas citādi.

                  2.   Ja vien Puses nevienojas citādi, Tirdzniecības un attīstības komitejas sanāksmes sasauc Puse, kura vada tās darbu, pēc apspriešanās ar otru Pusi.

                  3.   Puses var vienoties Tirdzniecības un attīstības komitejas sanāksmes rīkot ar elektroniskiem līdzekļiem.

               3. pants
               Novērotāji
               Tirdzniecības un attīstības komiteja var nolemt ad hoc kārtā uzaicināt uz savām sanāksmēm novērotājus un noteikt, kuri darba kārtības punkti būs atvērti minētajiem novērotājiem.

               4. pants
               Sekretariāts

                  1.   Puse, kas rīko Tirdzniecības un attīstības komitejas sanāksmi, nodrošina Tirdzniecības un attīstības komitejas sekretariātu (“Sekretariāts”).

                  2.   Ja sanāksme notiek, izmantojot elektroniskus līdzekļus, Puse, kas vada darbu, nodrošina Sekretariātu.

               II NODAĻA

               DARBĪBA

               5. pants
               Dokumenti
               Ja Tirdzniecības un attīstības komitejas apspriedes balstās uz apliecinošiem rakstveida dokumentiem, Sekretariāts šādus dokumentus numurē un izplata kā Tirdzniecības un attīstības komitejas dokumentus.

               6. pants
               Informēšana par sanāksmēm un to darba kārtība

                  1.   Sekretariāts ne vēlāk kā 30 dienas pirms sanāksmes informē Puses par sanāksmes sasaukšanu un lūdz priekšlikumus darba kārtībai. Steidzamības vai vērā ņemamu neparedzētu apstākļu gadījumā sanāksmi var sasaukt arī īsākā termiņā.

                  2.   Sekretariāts katrai sanāksmei sagatavo provizorisku darba kārtību. Sekretariāts ne vēlāk kā 14 dienas pirms sanāksmes sākuma to nosūta Tirdzniecības un attīstības komitejas vadītājam un locekļiem.

                  3.   Provizoriskā darba kārtība ietver punktus, par kuriem Sekretariāts saņēmis kādas Puses lūgumu tos iekļaut.

                  4.   Tirdzniecības un attīstības komiteja katras sanāksmes sākumā apstiprina darba kārtību. Ja Puses tā vienojas, darba kārtībā var iekļaut arī provizoriskajā darba kārtībā neiekļautus punktus.

                  5.   Tirdzniecības un attīstības komitejas priekšsēdētājs, vienojoties ar visām Pusēm, var uzaicināt ekspertus piedalīties tās sanāksmēs, lai sniegtu informāciju par konkrētiem tematiem.

               7. pants
               Sanāksmes ziņojums
               Ja vien Puses nevienojas citādi, Sekretariāts sagatavo katras sanāksmes ziņojumu, ko pieņem katras sanāksmes beigās.

               8. pants
               Lēmumi un ieteikumi

                  1.   Saskaņā ar nolīguma 103. panta 6. punktu Tirdzniecības un attīstības komiteja pēc konsensa principa pieņem lēmumus vai ieteikumus nolīgumā paredzētos gadījumos vai tad, ja šādas pilnvaras tai deleģējusi Apvienotā padome.

                  2.   Ja Tirdzniecības un attīstības komiteja saskaņā ar nolīgumu ir pilnvarota pieņemt lēmumus vai ieteikumus vai ja šādas pilnvaras tai deleģējusi Apvienotā padome, šādus aktus 7. pantā minētajā sanāksmes ziņojumā sauc attiecīgi “lēmums” vai “ieteikums”. Sekretariāts katram pieņemtam lēmumam vai ieteikumam piešķir kārtas numuru, norāda pieņemšanas datumu un formulē tā tematu. Katrā lēmumā vai ieteikumā norāda tā spēkā stāšanās dienu.

                  3.   Ja kāda DAK EPN valsts nespēj piedalīties sanāksmē, Sekretariāts minētajam loceklim dara zināmus minētajā sanāksmē pieņemtos lēmumus vai ieteikumus. Attiecīgā DAK EPN valsts 10 kalendāro dienu laikā pēc šādu lēmumu vai ieteikumu nosūtīšanas sniedz rakstveida atbildi, norādot to, kuriem lēmumiem vai ieteikumiem tā nepiekrīt, un tā iemeslus. Ja noteiktajā termiņā netiek dota šāda rakstveida atbilde, lēmumus vai ieteikumus uzskata par pieņemtiem. Ja DAK EPN valsts, kas nepiedalījās sanāksmē, nepiekrīt vienam vai vairākiem lēmumiem vai ieteikumiem, piemēro 4. punktā paredzēto procedūru.

                  4.   Sanāksmju starplaikā Tirdzniecības un attīstības komiteja lēmumus vai ieteikumus var pieņemt, izmantojot rakstveida procedūru vai elektroniskus līdzekļus, ja tam piekrīt abas Puses. Rakstveida procedūra sastāv no piezīmju apmaiņas starp Pušu pārstāvjiem.

                  5.   Tirdzniecības un attīstības komitejas pieņemto lēmumu un ieteikumu autentiskumu apliecina ar diviem oriģināleksemplāriem, ko paraksta ES pārstāvis un DAK EPN valstu pārstāvis.

               9. pants
               Publiska piekļuve

                  1.   Tirdzniecības un attīstības komitejas sanāksmes nav atklātas, ja vien Puses nenolemj citādi.

                  2.   Puses var nolemt publicēt Tirdzniecības un attīstības komitejas lēmumus un ieteikumus.

               III NODAĻA

               NOBEIGUMA NOTEIKUMI

               10. pants
               Izdevumi

                  1.   Katra Puse sedz izdevumus, kas tai radušies saistībā ar dalību Tirdzniecības un attīstības komitejas sanāksmēs – gan personāla, ceļa un uzturēšanās izdevumus, gan izdevumus par pasta un telesakaru pakalpojumiem.

                  2.   Izdevumus saistībā ar sanāksmes rīkošanu, mutvārdu tulkošanas pakalpojumu sniegšanu un dokumentu pavairošanu sedz Puse, kas rīko sanāksmi.

               11. pants
               Specializētās komitejas un citas struktūras

                  1.   Muitas un tirdzniecības veicināšanas īpašā komiteja, kas izveidota saskaņā ar nolīguma 50. pantu, partnerība lauksaimniecības jomā, kura izveidota saskaņā ar nolīguma 68. pantu, un Īpašā komiteja ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un vīnu un stipro alkoholisko dzērienu tirdzniecības jautājumos, kas izveidota saskaņā ar nolīguma 3. protokola 13. pantu, atskaitās Tirdzniecības un attīstības komitejai.

                  2.   Saskaņā ar attiecīgi nolīguma 50. panta 2. punkta f) apakšpunktu un nolīguma 3. protokola 13. panta 5. punktu Muitas un tirdzniecības veicināšanas īpašā komiteja un Īpašā komiteja ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un vīnu un stipro alkoholisko dzērienu tirdzniecības jautājumos pašas nosaka savu reglamentu.

                  3.   Saskaņā ar nolīguma 68. panta 3. punktu lauksaimniecības partnerības darbības noteikumus izveido, Pusēm savstarpēji vienojoties Tirdzniecības un attīstības komitejā.

                  4.   Ievērojot nolīguma 103. panta 3. punktu, Tirdzniecības un attīstības komiteja var izveidot jebkādas īpašas tehniskās grupas, lai risinātu konkrētus to kompetencē esošus jautājumus.

                  5.   Tirdzniecības un attīstības komiteja pieņem 4. punktā minēto īpašo tehnisko grupu reglamentus. Tirdzniecības un attīstības komiteja var nolemt izbeigt īpašo tehnisko grupu darbību un noteikt vai grozīt to kompetenci.

                  6.   Īpašās tehniskās grupas pēc katras sanāksmes atskaitās Tirdzniecības un attīstības komitejai.

               12. pants
               Reglamenta grozīšana
               Šo reglamentu var grozīt rakstveidā ar Tirdzniecības un attīstības komitejas lēmumu, kas pieņemts saskaņā ar 8. pantu.


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2019/277 (2018. gada 12. decembris) par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu avansa maksājumu nodrošināšanai Savienības 2019. gada vispārējā budžetā

text:
                  22.2.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 54/5

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/277
         (2018. gada 12. decembris)
         par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu avansa maksājumu nodrošināšanai Savienības 2019. gada vispārējā budžetā
         EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2012/2002 (2002. gada 11. novembris), ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (1), un jo īpaši tās 4.a panta 4. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Iestāžu nolīgumu (2013. gada 2. decembris) par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (2) un jo īpaši tā 11. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Eiropas Savienības Solidaritātes fonda (“fonds”) mērķis ir ļaut Savienībai ātri, efektīvi un elastīgi reaģēt uz ārkārtas situācijām, lai demonstrētu solidaritāti ar to reģionu iedzīvotājiem, kurus ir piemeklējušas dabas katastrofas.

                     (2)

                     Fondu var izmantot, nepārsniedzot maksimālo summu, kas ir 500 000 000 EUR (2011. gada cenās), kā noteikts Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (3) 10. pantā.

                     (3)

                     Regulas (EK) Nr. 2012/2002 4.a panta 4. punktā ir noteikts, ka gadījumos, kad tas ir vajadzīgs, lai nodrošinātu budžeta līdzekļu savlaicīgu pieejamību, fondu var izmantot avansa maksājumiem maksimāli 50 000 000 EUR apmērā, iekļaujot attiecīgās apropriācijas Savienības vispārējā budžetā.

                     (4)

                     Lai nodrošinātu Savienības 2019. gada vispārējā budžetā pietiekamu budžeta līdzekļu savlaicīgu pieejamību, fonds būtu jāizmanto avansa maksājumiem 50 000 000 EUR apmērā.

                     (5)

                     Lai pēc iespējas saīsinātu laiku, kas vajadzīgs fonda izmantošanai, šis lēmums būtu jāpiemēro no 2019. finanšu gada sākuma,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Savienības 2019. finanšu gada vispārējā budžetā Eiropas Savienības Solidaritātes fondu izmanto, lai avansa maksājumiem nodrošinātu summu 50 000 000 EUR apmērā saistību un maksājumu apropriācijās.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
            To piemēro no 2019. gada 1. janvāra.

            Strasbūrā, 2018. gada 12. decembrī

                  Eiropas Parlamenta vārdā –

                  priekšsēdētājs

               A. TAJANI

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               J. BOGNER-STRAUSS

            (1)  OV L 311, 14.11.2002., 3. lpp.

            (2)  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

            (3)  Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2019/307 (2019. gada 18. februāris), ar ko Austriju un Rumāniju pilnvaro Eiropas Savienības interesēs akceptēt Hondurasas pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem

text:
                  22.2.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 51/13

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/307
         (2019. gada 18. februāris),
         ar ko Austriju un Rumāniju pilnvaro Eiropas Savienības interesēs akceptēt Hondurasas pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta 3. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta b) apakšpunktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
         tā kā:

                     (1)

                     Eiropas Savienība bērna tiesību aizsardzības sekmēšanu ir izvirzījusi par vienu no saviem mērķiem, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā. Pasākumi bērnu aizsardzībai pret nelikumīgu aizvešanu vai aizturēšanu ir minētās politikas būtiska sastāvdaļa.

                     (2)

                     Padome ir pieņēmusi Regulu (EK) Nr. 2201/2003 (2) (“regula “Brisele IIa””), kuras mērķis ir aizsargāt bērnus no nelabvēlīgās ietekmes, ko rada nelikumīga aizvešana vai aizturēšana, un ieviest procedūras, ar kurām nodrošina bērnu ātru atpakaļatdošanu viņu parastās dzīvesvietas valstī, kā arī nodrošināt saskarsmes tiesību un aizgādības tiesību aizsardzību.

                     (3)

                     Regula “Brisele IIa” papildina un pastiprina 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvenciju par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (“1980. gada Hāgas konvencija”), ar kuru starptautiskā mērogā izveidota saistību un sadarbības sistēma attiecībās starp konvencijas dalībvalstīm un starp centrālajām iestādēm un kuras mērķis ir nodrošināt nelikumīgi aizvestu vai aizturētu bērnu ātru atgriešanu.

                     (4)

                     Visas Savienības dalībvalstis ir 1980. gada Hāgas konvencijas dalībnieces.

                     (5)

                     Savienība mudina trešās valstis pievienoties 1980. gada Hāgas konvencijai un atbalsta 1980. gada Hāgas konvencijas pareizu īstenošanu, kopā ar dalībvalstīm cita starpā piedaloties speciālajās komisijās, kuras regulāri organizē Hāgas Starptautisko privāttiesību konference.

                     (6)

                     Delikātos starptautiskās bērnu nolaupīšanas gadījumos vislabākais risinājums varētu būt kopējs tiesiskais regulējums, kas piemērojams attiecībās starp Savienības dalībvalstīm un trešām valstīm.

                     (7)

                     1980. gada Hāgas konvencijā ir noteikts, ka to piemēro attiecībās starp valsti, kas pievienojas, un tām līgumslēdzējām valstīm, kas ir deklarējušas, ka akceptē šo pievienošanos.

                     (8)

                     1980. gada Hāgas konvencija liedz par tās dalībnieci kļūt tādām reģionālām ekonomiskās integrācijas organizācijām, kāda ir Savienība. Tāpēc Savienība konvencijai nevar pievienoties, un tā nevar arī deponēt deklarāciju, ar ko akceptē pievienojošās valsts pievienošanos.

                     (9)

                     Kā norādīts Eiropas Savienības Tiesas atzinumā 1/13 (3), 1980. gada Hāgas konvencijā paredzētā pievienošanās akcepta deklarācija ietilpst Savienības ekskluzīvajā ārējā kompetencē.

                     (10)

                     Hondurasa savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada Hāgas konvenciju deponēja 1993. gada 20. decembrī. 1980. gada Hāgas konvencija Hondurasā stājās spēkā 1994. gada 1. martā.

                     (11)

                     Visas attiecīgās dalībvalstis, izņemot Austriju, Dāniju un Rumāniju, jau ir akceptējušas Hondurasas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Hondurasa ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Maltas un Slovēnijas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Pēc Hondurasā esošā stāvokļa izvērtējuma tika secināts, ka Austrija un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Hondurasas pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

                     (12)

                     Tāpēc Austrija un Rumānija būtu jāpilnvaro saskaņā ar šajā lēmumā paredzētajiem noteikumiem deponēt deklarācijas, ar ko tās Savienības interesēs akceptē Hondurasas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Pārējām Savienības dalībvalstīm, kas jau akceptējušas Hondurasas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, nebūtu jādeponē jaunas pievienošanās akcepta deklarācijas, jo saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām līdzšinējās deklarācijas paliek spēkā.

                     (13)

                     Apvienotajai Karalistei un Īrijai regula “Brisele IIa” ir saistoša, un tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

                     (14)

                     Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants

               1.   Austrija un Rumānija ar šo tiek pilnvarotas Savienības interesēs akceptēt Hondurasas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai.

               2.   Austrija un Rumānija ne vēlāk kā 2020. gada 19. februārī deponē deklarāciju, ar kuru Savienības interesēs akceptē Hondurasas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai un kura formulēta šādi:

                  “[Pilns DALĪBVALSTS nosaukums] deklarē, ka tā saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2019/307 akceptē Hondurasas pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem.”

               3.   Austrija un Rumānija divu mēnešu laikā no dienas, kad deponētas attiecīgās deklarācijas, ar ko akceptēta Hondurasas pievienošanās, informē Padomi un Komisiju par deponēšanu un dara Komisijai zināmu minēto deklarāciju tekstu.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā paziņošanas dienā.

            3. pants
            Šis lēmums ir adresēts Austrijai un Rumānijai.

            Briselē, 2019. gada 18. februārī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               N. BĂDĂLĂU

            (1)  2019. gada 31. janvāra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

            (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 2201/2003 (2003. gada 27. novembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 23.12.2003., 1. lpp.).

            (3)  ECLI:EU:C:2014:2303.


title: Padomes Lēmums (ES) 2019/308 (2019. gada 18. februāris), ar ko Austriju, Luksemburgu un Rumāniju pilnvaro Eiropas Savienības interesēs akceptēt Baltkrievijas un Uzbekistānas pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem

text:
                  22.2.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 51/15

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/308
         (2019. gada 18. februāris),
         ar ko Austriju, Luksemburgu un Rumāniju pilnvaro Eiropas Savienības interesēs akceptēt Baltkrievijas un Uzbekistānas pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta 3. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta b) apakšpunktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
         tā kā:

                     (1)

                     Eiropas Savienība bērna tiesību aizsardzības sekmēšanu ir izvirzījusi par vienu no saviem mērķiem, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā. Pasākumi bērnu aizsardzībai pret nelikumīgu aizvešanu vai aizturēšanu ir minētās politikas būtiska sastāvdaļa.

                     (2)

                     Padome ir pieņēmusi Regulu (EK) Nr. 2201/2003 (2) (“regula” Brisele IIa“”), kuras mērķis ir aizsargāt bērnus no nelabvēlīgās ietekmes, ko rada nelikumīga aizvešana vai aizturēšana, un ieviest procedūras, ar kurām nodrošina bērnu ātru atpakaļatdošanu viņu parastās dzīvesvietas valstī, kā arī nodrošināt saskarsmes tiesību un aizgādības tiesību aizsardzību.

                     (3)

                     Regula “Brisele IIa” papildina un pastiprina 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvenciju par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (“1980. gada Hāgas konvencija”), ar kuru starptautiskā mērogā izveidota saistību un sadarbības sistēma attiecībās starp līgumslēdzējām valstīm un starp centrālajām iestādēm un kuras mērķis ir nodrošināt nelikumīgi aizvestu vai aizturētu bērnu ātru atgriešanu.

                     (4)

                     Visas Savienības dalībvalstis ir 1980. gada Hāgas konvencijas dalībnieces.

                     (5)

                     Savienība mudina trešās valstis pievienoties 1980. gada Hāgas konvencijai un atbalsta 1980. gada Hāgas konvencijas pareizu īstenošanu, kopā ar dalībvalstīm cita starpā piedaloties speciālajās komisijās, kuras regulāri organizē Hāgas Starptautisko privāttiesību konference.

                     (6)

                     Delikātos starptautiskās bērnu nolaupīšanas gadījumos vislabākais risinājums varētu būt kopējs tiesiskais regulējums, kas piemērojams attiecībās starp Savienības dalībvalstīm un trešām valstīm.

                     (7)

                     1980. gada Hāgas konvencijā ir noteikts, ka to piemēro attiecībās starp valsti, kas pievienojas, un tām līgumslēdzējām valstīm, kas ir deklarējušas, ka akceptē šo pievienošanos.

                     (8)

                     1980. gada Hāgas konvencija liedz par tās dalībnieci kļūt tādām reģionālām ekonomiskās integrācijas organizācijām, kāda ir Savienība. Tāpēc Savienība konvencijai nevar pievienoties, un tā nevar arī deponēt deklarāciju, ar ko akceptē pievienojošās valsts pievienošanos.

                     (9)

                     Kā norādīts Eiropas Savienības Tiesas atzinumā 1/13 (3), 1980. gada Hāgas konvencijā paredzētā pievienošanās akcepta deklarācija ietilpst Savienības ekskluzīvajā ārējā kompetencē.

                     (10)

                     Baltkrievija savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada Hāgas konvenciju deponēja 1998. gada 12. janvārī. 1980. gada Hāgas konvencija Baltkrievijā stājās spēkā 1998. gada 1. aprīlī.

                     (11)

                     Visas attiecīgās dalībvalstis, izņemot Austriju, Dāniju, Luksemburgu un Rumāniju, jau ir akceptējušas Baltkrievijas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Baltkrievija ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Latvijas, Lietuvas un Maltas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Pēc Baltkrievijā esošā stāvokļa izvērtējuma tika secināts, ka Austrija, Luksemburga un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Baltkrievijas pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

                     (12)

                     Uzbekistāna savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada Hāgas konvenciju deponēja 1999. gada 31. maijā. 1980. gada Hāgas konvencija Uzbekistānā stājās spēkā 1999. gada 1. augustā.

                     (13)

                     Visas dalībvalstis, izņemot Austriju, Dāniju, Luksemburgu un Rumāniju, jau ir akceptējušas Uzbekistānas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Uzbekistāna ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Latvijas, Lietuvas un Maltas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Pēc Uzbekistānā esošā stāvokļa izvērtējuma tika secināts, ka Austrija, Luksemburga un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Uzbekistānas pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

                     (14)

                     Tāpēc Austrija, Luksemburga un Rumānija būtu jāpilnvaro saskaņā ar šajā lēmumā paredzētajiem noteikumiem deponēt deklarācijas, ar ko tās Savienības interesēs akceptē Baltkrievijas un Uzbekistānas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Pārējām Savienības dalībvalstīm, kas jau akceptējušas Baltkrievijas un Uzbekistānas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, nebūtu jādeponē jaunas pievienošanās akcepta deklarācijas, jo saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām līdzšinējās deklarācijas paliek spēkā.

                     (15)

                     Apvienotajai Karalistei un Īrijai regula “Brisele IIa” ir saistoša, un tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

                     (16)

                     Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants

               1.   Austrija, Luksemburga un Rumānija ar šo tiek pilnvarotas Savienības interesēs akceptēt Baltkrievijas un Uzbekistānas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai.

               2.   Austrija, Luksemburga un Rumānija ne vēlāk kā 2020. gada 19. februārī deponē deklarāciju, ar kuru Savienības interesēs akceptē Baltkrievijas un Uzbekistānas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai un kura formulēta šādi:

                  “[Pilns DALĪBVALSTS nosaukums] deklarē, ka tā saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2019/308 akceptē Baltkrievijas un Uzbekistānas pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem.”

               3.   Austrija, Luksemburga un Rumānija divos mēnešos no dienas, kad deponētas attiecīgās deklarācijas, ar ko akceptēta Baltkrievijas un Uzbekistānas pievienošanās 1980. gada Hāgas konvencijai, informē Padomi un Komisiju par deponēšanu un dara Komisijai zināmu minēto deklarāciju tekstu.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā paziņošanas dienā.

            3. pants
            Šis lēmums ir adresēts Austrijai, Luksemburgai un Rumānijai.

            Briselē, 2019. gada 18. februārī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               N. BĂDĂLĂU

            (1)  2019. gada 31. janvāra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

            (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 2201/2003 (2003. gada 27. novembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 23.12.2003., 1. lpp.).

            (3)  ECLI:EU:C:2014:2303.