title: Padomes Lēmums 2014/482/KĀDP ( 2014. gada 22. jūlijs ), ar ko groza Lēmumu 2012/392/KĀDP par Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā ( EUCAP Sahel Niger )

text:
               23.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 217/31

         PADOMES LĒMUMS 2014/482/KĀDP
   (2014. gada 22. jūlijs),
   ar ko groza Lēmumu 2012/392/KĀDP par Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā (EUCAP Sahel Niger)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu, 42. panta 4. punktu un 43. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2012. gada 16. jūlijā pieņēma Lēmumu 2012/392/KĀDP (1), kas zaudē spēku 2014. gada 15. jūlijā.

               (2)

               Padome 2013. gada 28. oktobrī pieņēma Lēmumu 2013/533/KĀDP (2), ar ko paredzēja finanšu atsauces summu laikposmam līdz 2014. gada 15. jūlijam.

               (3)

               Saskaņā ar stratēģisko pārskatīšanu Politikas un drošības komiteja (PDK) 2014. gada 28. martā ieteica pagarināt Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā (EUCAP Sahel Niger) uz diviem gadiem.

               (4)

               Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP) 2014. gada 2. maijā saņēma vēstuli no Nigēras iestādēm, kurā tika pausts atbalsts EUCAP Sahel Niger pagarināšanai uz diviem gadiem.

               (5)

                  EUCAP Sahel Niger tiks īstenota situācijā, kas var pasliktināties un varētu kavēt Līguma par Eiropas Savienību 21. pantā izklāstīto Savienības ārējās darbības mērķu sasniegšanu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu 2012/392/KĀDP groza šādi:

               1)

               lēmuma 2. un 3. pantu aizstāj ar šādiem:
               “2. pants
               Mērķi
               Lai īstenotu Eiropas Savienības stratēģiju attiecībā uz drošību un attīstību Sāhelā, EUCAP SAHEL Niger mērķis ir dot Nigēras iestādēm iespēju definēt un īstenot savu valsts drošības stratēģiju. EUCAP SAHEL Niger mērķis ir sniegt arī ieguldījumu integrētas, daudzdisciplīnu, saskaņotas, ilgtspējīgas un uz cilvēktiesībām balstītas pieejas izstrādē starp dažādiem Nigēras drošības spēkiem saistībā ar terorisma un organizētas noziedzības apkarošanu.
               3. pants
               Uzdevumi
               1.   Lai sasniegtu 2. pantā paredzētos mērķus, EUCAP SAHEL Niger:

                           a)

                           ir gatava atbalstīt Nigēras drošības stratēģijas definēšanu un īstenošanu, vienlaikus turpinot sniegt ieteikumus un palīdzību Nigēras drošības un attīstības stratēģijas drošības aspekta īstenošanā valsts ziemeļos;

                           b)

                           veicina tādu reģionālu un starptautisku projektu koordināciju, ar kuriem atbalsta Nigēru cīņā pret terorismu un organizēto noziedzību;

                           c)

                           stiprina tiesiskumu, attīstot kriminālizmeklēšanas spējas, un šajā kontekstā izstrādā un īsteno piemērotas apmācību programmas;

                           d)

                           atbalsta Nigēras drošības un aizsardzības spēku ilgtspējas attīstību;

                           e)

                           sekmē projektu drošības jomā apzināšanu, plānošanu un īstenošanu.

                     2.   EUCAP SAHEL Niger pievēršas 1. punktā minētajām darbībām, kuras veicina Nigēras teritorijas kontroles uzlabošanu, tostarp sadarbībā ar Nigēras bruņotajiem spēkiem.
               3.   EUCAP SAHEL Niger neveic nekādas izpildfunkcijas.”;

               2)

               lēmuma 4. pantu groza šādi:

                           a)

                           3. punktu aizstāj ar šādu:
                           “3.   EUCAP SAHEL Niger struktūra ir veidota saskaņā ar tās plānošanas dokumentiem.”;

                           b)

                           4. punktu svītro;

               3)

               lēmuma 6. pantu groza šādi:

                           a)

                           iekļauj šādu punktu:
                           “1.a   Misijas vadītājs pārstāv EUCAP Sahel Niger operācijas teritorijā. Misijas vadītājs, uzņemoties vispārēju atbildību, EUCAP Sahel Niger personāla locekļiem var deleģēt pārvaldības uzdevumus saistībā ar personāla un finanšu lietām.”;

                           b)

                           3. punktu aizstāj ar šādu:
                           “3.   Misijas vadītājs dod norādes visam EUCAP Sahel Niger personālam, tostarp Briseles atbalsta elementam, par EUCAP Sahel Niger efektīvu norisi operācijas vietā, uzņemoties tās koordināciju un ikdienas vadību un ievērojot civilā operāciju komandiera stratēģiskos norādījumus.”;

                           c)

                           4. un 8. punktu svītro;

               4)

               lēmuma 7. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
               “4.   Starptautiskā un vietējā personāla nodarbināšanas kārtību un tiesības un pienākumus nosaka līgumos, ko noslēdz starp EUCAP Sahel Niger un attiecīgo personāla locekli.”;

               5)

               lēmuma 11. panta 5. punktu aizstāj ar šādu:
               “5.   Misijas vadītājs nodrošina ES klasificētas informācijas aizsardzību saskaņā ar Padomes Lēmumu 2013/488/ES (3).

                  (3)  Padomes Lēmums 2013/488/ES (2013. gada 23. septembris) par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai (OV L 274, 15.10.2013., 1. lpp.).”;"

               6)

               iekļauj šādu pantu:
               “12.a pants
               Juridiski pasākumi
               Ja tas vajadzīgs, lai īstenotu šo lēmumu, EUCAP Sahel Niger ir spēja veikt pakalpojumu un piegāžu iepirkumus, slēgt līgumus un administratīvas vienošanās, nodarbināt personālu, turēt bankas kontus, iegādāties un atsavināt aktīvus, izpildīt saistības un būt par pusi tiesas procesos.”;

               7)

               lēmuma 13. pantu aizstāj ar šādu:
               “13. pants
               Finanšu noteikumi
               1.   Finanšu atsauces summa, kas paredzēta ar EUCAP Sahel Niger saistīto izdevumu segšanai laikposmā no 2012. gada 16. jūlija līdz 2013. gada 31. oktobrim, ir EUR 8 700 000.
               Finanšu atsauces summa ar EUCAP Sahel Niger saistīto izdevumu segšanai laikposmā no 2013. gada 1. novembrim līdz 2014. gada 15. jūlijam, ir EUR 6 500 000.
               Finanšu atsauces summa ar EUCAP Sahel Niger saistīto izdevumu segšanai laikposmā no 2014. gada 16. jūlija līdz 2015. gada 15. jūlijam, ir EUR 9 155 000.
               2.   Visus izdevumus pārvalda saskaņā ar noteikumiem un procedūrām, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam. Iepirkuma līgumu konkursos var piedalīties trešo valstu un uzņēmējvalsts valstspiederīgie. Ja saņemts Komisijas apstiprinājums, EUCAP Sahel Niger var slēgt tehniskus nolīgumus ar dalībvalstīm, uzņēmējvalsti, iesaistītām trešām valstīm un citiem starptautiskiem dalībniekiem par iekārtu, pakalpojumu un telpu nodrošināšanu EUCAP Sahel Niger vajadzībām.
               3.   EUCAP Sahel Niger ir atbildīga par misijas budžeta izpildi. Minētajā nolūkā EUCAP Sahel Niger paraksta vienošanos ar Komisiju.
               4.   Neskarot Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Nigēras Republiku par Eiropas Savienības KDAP misijas statusu Nigērā (EUCAP Sahel Niger) (4), EUCAP Sahel Niger ir atbildīga par visām prasībām un saistībām, kas rodas, īstenojot tās pilnvaras no 2014. gada 16. jūlija, izņemot prasības, kas saistītas ar smagiem misijas vadītāja pārkāpumiem, par kuriem viņš(-a) ir atbildīgs(-a).
               5.   Finanšu noteikumu īstenošana neskar 4., 5. un 6. pantā paredzēto komandķēdi un EUCAP Sahel Niger operatīvās vajadzības, tostarp aprīkojuma savietojamību un tās grupu sadarbspēju.
               6.   Izdevumi ir atļauti no 2012. gada 16. jūlija.

                  (4)  OV L 242, 11.9.2013., 2. lpp.”;"

               8)

               iekļauj šādu pantu:
               “13.a pants
               Projektu vienība
               1.   Misijai EUCAP Sahel Niger ir projektu vienība, lai apzinātu un īstenotu projektus. Jomās, kas ir saistītas ar EUCAP Sahel Niger, un lai palīdzētu sasniegt tās mērķus, EUCAP Sahel Niger vajadzības gadījumā sekmē projektus, ko dalībvalstis un trešās valstis īsteno savā atbildībā, kā arī sniedz konsultācijas par tiem.
               2.   EUCAP Sahel Niger ir pilnvarota vērsties pie dalībvalstīm vai trešām valstīm pēc finanšu ieguldījumiem, lai īstenotu projektu, ja attiecībā uz minēto projektu ir konstatēts, ka tas konsekventi papildina EUCAP Sahel Niger citas darbības, un ja tas:

                           a)

                           ir paredzēts pārskatā par ietekmi uz budžetu saistībā ar šo lēmumu; vai

                           b)

                           EUCAP Sahel Niger darbības termiņa laikā tiek iekļauts pārskatā par ietekmi uz budžetu, veicot tajā grozījumu pēc misijas vadītāja pieprasījuma.

                  EUCAP Sahel Niger ar ieguldītājām valstīm noslēdz vienošanos, kurā jo īpaši nosaka konkrētas procedūras jautājumu risināšanai saistībā ar trešo personu sūdzībām par kaitējumu, kuru nodarījusi EUCAP Sahel Niger darbība vai bezdarbība, lietojot šo valstu piešķirtos līdzekļus. Līdzekļu devējas valstis nekādā gadījumā nevar uzskatīt, ka par EUCAP Sahel Niger darbību vai bezdarbību minēto valstu piešķirto līdzekļu izmantošanā ir atbildīga Savienība vai AP.
               3.   PDK vienojas par finanšu ieguldījumu, ko projektu vienībai sniedz trešās valstis, pieņemšanu.”;

               9)

               lēmuma 15. pantā “Lēmumu 2011/292/ES” aizstāj ar “Lēmumu 2013/488/ES”;

               10)

               lēmuma 16. panta otro daļu aizstāj ar šādu:
               “To piemēro līdz 2016. gada 15. jūlijam.”

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   To piemēro no 2014. gada 16. jūlija.

      Briselē, 2014. gada 22. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  Padomes Lēmums 2012/392/KĀDP (2012. gada 16. jūlijs) par Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā (EUCAP Sahel Niger) (OV L 187, 17.7.2012., 48. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums 2013/533/KĀDP (2013. gada 28. oktobris), ar ko groza Lēmumu 2012/392/KĀDP par Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā (EUCAP Sahel Niger) (OV L 288, 30.10.2013., 68. lpp.).


title: 2008/438/EK,Euratom: Padomes un Komisijas Lēmums ( 2008. gada 14. maijs ) par Stabilizācijas un asociācijas nolīguma protokola noslēgšanu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai

text:
               13.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 155/15

      PADOMES UN KOMISIJAS LĒMUMS

   (2008. gada 14. maijs)
   par Stabilizācijas un asociācijas nolīguma protokola noslēgšanu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai
   (2008/438/EK, Euratom)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME UN EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 310. pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas otro teikumu un 300. panta 3. punkta otro daļu,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 101. panta otro daļu,
   ņemot vērā Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā 6. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
   ņemot vērā Padomes apstiprinājumu saskaņā ar Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma 101. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Protokolu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai, parakstīja 2008. gada 18. februārī Eiropas Kopienas un dalībvalstu vārdā saskaņā ar Padomes Lēmumu 2008/273/EK (2).

               (2)

               Līdz protokola spēkā stāšanās brīdim to piemēro provizoriski no pievienošanās dienas.

               (3)

               Protokols būtu jānoslēdz,

         IR NOLĒMUŠAS ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Kopienas, Eiropas Atomenerģijas kopienas un dalībvalstu vārdā ir apstiprināts protokols Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai.
   Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam (3).
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu vārdā iesniedz protokola 11. pantā paredzētos apstiprināšanas dokumentus. Komisijas priekšsēdētājs vienlaikus iesniedz apstiprināšanas instrumentu Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā.

      Briselē, 2008. gada 14. maijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         A. BAJUK

            Komisijas vārdā —

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  2008. gada 23. aprīļa Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  OV L 99, 10.4.2008., 1. lpp.

      (3)  OV L 99, 10.4.2008., 2. lpp.


title: EBTA valstu Pastāvīgās komitejas Lēmums Nr. 1/2011/PK ( 2011. gada 29. septembris ) par finanšu mehānisma (2009.–2014.) programmu un projektu revīziju

text:
               22.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 341/67

         EBTA VALSTU PASTĀVĪGĀS KOMITEJAS LĒMUMS
   Nr. 1/2011/PK
   (2011. gada 29. septembris)
   par finanšu mehānisma (2009.–2014.) programmu un projektu revīziju
   EBTA VALSTU PASTĀVĪGĀ KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, turpmāk “EEZ līgums”,
   ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Islandi, Lihtenšteinas Firstisti un Norvēģijas Karalisti par EEZ finanšu mehānismu laika posmam no 2009. līdz 2014. gadam,
   ņemot vērā 38.b protokolu par EEZ finanšu mehānismu, kas EEZ līgumā iekļauts ar iepriekš minēto Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Islandi, Lihtenšteinas Firstisti un Norvēģijas Karalisti par EEZ finanšu mehānismu laika posmam no 2009. līdz 2014. gadam,
   ņemot vērā Nolīgumu starp Norvēģijas Karalisti un Eiropas Savienību par Norvēģijas finanšu mehānismu laika posmam no 2009. līdz 2014. gadam,
   ņemot vērā EBTA valstu Pastāvīgās komitejas 2010. gada 9. decembra Lēmumu Nr. 5/2010/PK, ar ko groza Pastāvīgās komitejas Lēmumu Nr. 4/2004/PK, ar kuru izveido Finanšu mehānisma komiteju (1),
   ņemot vērā EBTA valstu Pastāvīgās komitejas 2010. gada 9. decembra Lēmumu Nr. 6/2010/PK, ar ko paplašina EEZ finanšu mehānisma un Norvēģijas finanšu mehānisma biroja uzdevumus (2),
   ņemot vērā EUI/Tiesas komitejas 2002. gada 23. oktobra Lēmumu Nr. 5/2002 par EBTA Revidentu padomes pilnvarām (“trīs valstu sastāvā”),
   IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Revidentu padome darbojas kā augstākā revīzijas iestāde, kas veic programmu un projektu revīziju, kuri īstenoti EEZ finanšu mehānisma (2009–2014) ietvaros (turpmāk “EEZ finanšu mehānisms”). Tas paredz programmu un projektu revīziju saņēmējvalstīs, saņēmējvalstu programmu un projektu pārvaldības revīziju un EEZ finanšu mehānisma īstenošanas revīziju. Revidentu padome var revidēt arī finanšu mehānisma biroju attiecībā uz EEZ finanšu mehānismu.
   2. pants
   Revidentu padomi veido EBTA valstu – EEZ līguma dalībvalstu – pilsoņi, vēlams, EBTA valstu augstāko revīzijas institūciju locekļi. Viņu neatkarībai ir jābūt neapšaubāmai. EBTA ierēdni nevar iecelt par revidentu, ja nav pagājuši trīs gadi pēc tam, kad viņš beidzis pildīt savu amatu kādā no EBTA institūcijām.
   3. pants
   Revidentu padomes locekļi, kuri veic revīzijas saskaņā ar 1. pantu, ir tās pašas personas, kas ieceltas amatā saskaņā ar EUI/Tiesas komitejas 2010. gada 26. maija lēmumu Nr. 1 par EBTA Revidentu padomes locekļu iecelšanu amatā (“trīs valstu sastāvā”), uz šajā lēmumā noteikto laika posmu. Pilnvaru laikam beidzoties, Revidentu padomes locekļi, kuri veic revīziju saskaņā ar 1. pantu, ir personas, kas ieceltas amatā saskaņā ar EUI/Tiesas komitejas lēmumu.
   4. pants
   Revidentu padomes locekļi ir pilnīgi neatkarīgi savu pienākumu izpildē.
   5. pants
   Revidentu padomes locekļi cieši sadarbojas ar personu vai personām, kam ir uzticēta attiecīgo revīziju veikšana saskaņā ar Norvēģijas finanšu mehānismu laika posmam no 2009. līdz 2014. gadam attiecībā uz to darbību revīzijām, kas saistītas ar abiem finanšu mehānismiem.
   6. pants
   Atbilstošu un proporcionālu revīziju, kā minēts 1. pantā, izmaksas sedz no EEZ finanšu mehānisma administratīvā budžeta. Pamatojoties uz attiecīgu Revidentu padomes budžeta priekšlikumu un Finanšu mehānisma komitejas ieteikumu, Pastāvīgā komiteja vienojas par summu, ko piešķir šim nolūkam.
   7. pants
   Revidentu padome var izmantot neatkarīgu ekspertu palīdzību. Neatkarīgiem ekspertiem ir jāatbilst tādām pašām neatkarības prasībām un jāpilda tādi paši sadarbības pienākumi, kas noteikti 6. pantā, kā Revidentu padomes locekļiem.
   8. pants
   Revidentu padomei ir jāinformē FMC un jāziņo EBTA valstu Pastāvīgajai komitejai par 1. pantā minētās revīzijas veikšanu. Tā var iesniegt rīcības priekšlikumus.
   9. pants
   Revidentu padome ierosina darba uzdevumu aprakstus attiecībā uz 1. pantā minēto revīziju un pēc apspriešanās ar FMC iesniedz tos EBTA valstu Pastāvīgajai komitejai pieņemšanai.
   10. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nekavējoties.
   11. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.

      Briselē, 2011. gada 29. septembrī

            Pastāvīgās komitejas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Kurt JÄGER

            ģenerālsekretārs

         Kåre BRYN

      (1)  OV L 78, 24.3.2011., 57. lpp.

      (2)  OV L 78, 24.3.2011., 58. lpp.


title: Padomes Lēmums 2012/308/KĀDP ( 2012. gada 26. aprīlis ) par Eiropas Savienības pievienošanos Līgumam par draudzību un sadarbību Dienvidaustrumu Āzijā

text:
               15.6.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 154/1

         PADOMES LĒMUMS 2012/308/KĀDP
   (2012. gada 26. aprīlis)
   par Eiropas Savienības pievienošanos Līgumam par draudzību un sadarbību Dienvidaustrumu Āzijā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 37. pantu saistībā ar 31. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 209. un 212. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu un 8. punkta otro daļu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos un Eiropas Komisijas kopīgo priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               Līgumu par draudzību un sadarbību Dienvidaustrumu Āzijā (“līgums”) 1976. gada 24. februārī parakstīja Indonēzijas Republika, Malaizija, Filipīnu Republika, Singapūras Republika un Taizemes Karaliste. Kopš parakstīšanas dienas līgumu ir parakstījušas arī Bruneja Darusalama, Kambodžas Karaliste, Laosas Tautas Demokrātiskā Republika, Birma/Mjanma, Vjetnamas Sociālistiskā Republika, Papua-Jaungvinejas Neatkarīgā Valsts, Ķīnas Tautas Republika, Indijas Republika, Japāna, Pakistānas Islāma Republika, Korejas Republika, Krievijas Federācija, Jaunzēlande, Mongolija, Austrālijas Savienība, Francijas Republika, Austrumtimoras Demokrātiskā Republika, Bangladešas Tautas Republika, Šrilankas Demokrātiskā Sociālistiskā Republika, Korejas Tautas Demokrātiskā Republika, Amerikas Savienotās Valstis, Turcijas Republika un Kanāda.

               (2)

               Līgums ir vērsts uz miera, stabilitātes un sadarbības veicināšanu reģionā. Šajā nolūkā līgumā ietverts aicinājums Dienvidaustrumu Āzijā domstarpības risināt mierīgā ceļā, saglabāt mieru, novērst konfliktus un stiprināt drošību. Līdz ar to līgumā izklāstītie noteikumi un principi atbilst Savienības kopējās ārpolitikas un drošības politikas mērķiem.

               (3)

               Līgumā turklāt paredzēts stiprināt sadarbību ekonomikas, tirdzniecības, sociālajā, tehnikas un zinātnes nozarē, kā arī paātrināt reģiona ekonomikas izaugsmi, sekmējot Dienvidaustrumu Āzijas valstu lauksaimniecības un rūpniecības apjomīgāku izmantošanu, tirdzniecības paplašināšanos un ekonomikas infrastruktūras uzlabošanu. Tādējādi līgums veicina sadarbību ar reģiona jaunattīstības valstīm, kā arī sadarbību ekonomikas, finanšu un tehnikas jomā ar valstīm, kas nav jaunattīstības valstis.

               (4)

               Padome 2006. gada 4. un 5. decembrī notikušajā sanāksmē pilnvaroja prezidentvalsti un Komisiju risināt sarunas par Savienības un Eiropas Kopienas pievienošanos līgumam.

               (5)

               Savienība un Eiropas Kopiena 2006. gada 7. decembra vēstulē informēja Kambodžu kā ASEAN koordinatoru attiecībām ar Savienību par savu lēmumu iesniegt pieteikumu pievienoties līgumam, ņemot vērā vēstulē izklāstīto kopējo viedokli.

               (6)

               Taizeme kā ASEAN tā brīža priekšsēdētājs 2009. gada 28. maijā paziņoja par visu Dienvidaustrumu Āzijas valstu piekrišanu tam, ka Savienība un Eiropas Kopiena pievienojas līgumam, ar nosacījumu, ka stājas spēkā līguma Trešais protokols.

               (7)

               Līguma Trešajā protokolā, kas tika parakstīts 2010. gada 23. jūlijā, paredzēta reģionālu organizāciju pievienošanās līgumam.

               (8)

               Līdz ar to Savienībai būtu jāpievienojas līgumam, tiklīdz stājas spēkā līguma Trešais protokols,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināta Savienības pievienošanās Līgumam par draudzību un sadarbību Dienvidaustrumu Āzijā.
   Līguma un tā trīs grozījumu protokolu teksti, kā arī Instrumenta par Savienības pievienošanos līgumam teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padome pilnvaro Savienības Augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos Savienības vārdā parakstīt un deponēt Instrumentu par pievienošanos līgumam.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2012. gada 26. aprīlī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. BØDSKOV

      TULKOJUMS
      Līgums par draudzību un sadarbību Dienvidaustrumu Āzijā
      Indonēzijā, 1976. gada 24. februārī
      Augstās līgumslēdzējas puses:
      APZINOTIES pastāvošās vēsturiskās, ģeogrāfiskās un kultūras saiknes, ar kurām saistītas viņu tautas;
      APŅĒMUŠĀS veicināt reģionālo mieru un stabilitāti, ievērojot taisnīgumu un likuma varu un stiprinot noturību reģiona iekšējās attiecībās;
      TIECOTIES stiprināt mieru, draudzību un savstarpējo sadarbību jautājumos, kas skar Dienvidaustrumu Āziju, saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu garu un principiem, Āzijas–Āfrikas konferences 1955. gada 25. aprīlī Bandungā pieņemtajiem Desmit principiem, 1967. gada 8. augustā Bangkokā parakstīto Deklarāciju par Dienvidaustrumu Āzijas valstu asociācijas izveidošanu un 1971. gada 27. novembrī Kualalumpurā parakstīto Deklarāciju;
      PĀRLIECĪBĀ, ka nesaskaņu vai strīdu izšķiršanai viņu valstu starpā būtu jāparedz racionālas, efektīvas un pietiekami elastīgas procedūras, kas novērstu jebkādu negatīvu attieksmi, kas varētu apdraudēt vai kavēt sadarbību;
      TICOT nepieciešamībai sadarboties ar visām miermīlīgām valstīm gan Dienvidaustrumu Āzijā, gan ārpus tās, lai tādējādi pasaulē nostiprinātu mieru, stabilitāti un saskaņu;
      SVINĪGI VIENOJAS noslēgt šādu Līgumu par draudzību un sadarbību.
      1.1.1.1.   I NODAĻA. MĒRĶIS UN PRINCIPI
      1. pants
      Šā līguma mērķis ir veicināt mūžīgu mieru, noturīgu draudzību un sadarbību starp Augsto līgumslēdzēju pušu tautām, lai stiprinātu to spēku un solidaritāti un veidotu ciešākas savstarpējās attiecības.
      2. pants
      Savstarpējās attiecībās Augstās līgumslēdzējas puses ievēro šādus pamatprincipus:

                  a)

                  savstarpēja cieņa pret visu valstu neatkarību, suverenitāti, vienlīdzību, teritoriālo integritāti un nacionālo identitāti;

                  b)

                  ikvienas valsts tiesības uz nacionālo pastāvēšanu bez ārējas iejaukšanās, graujošām darbībām vai spaidiem;

                  c)

                  neiejaukšanās vienai otras iekšējās lietās;

                  d)

                  nesaskaņu vai domstarpību izšķiršana mierīgā ceļā;

                  e)

                  atteikšanās no spēka pielietošanas vai tā draudiem;

                  f)

                  efektīva savstarpējā sadarbība.

            1.1.1.2.   II NODAĻA. DRAUDZĪBA
      3. pants
      Tiecoties sasniegt šā līguma mērķi, Augstās līgumslēdzējas puses cenšas veidot un stiprināt tradicionālās, kultūras un vēsturiskās draudzības saiknes, labas kaimiņattiecības un sadarbību, kas tās savstarpēji saista, un godprātīgi pilda pienākumus, ko uzņēmušās ar šo līgumu. Lai veicinātu labāku savstarpēju saprašanos, Augstās līgumslēdzējas puses veicina un atvieglo savu tautu savstarpējos kontaktus un sakarus.
      1.1.1.3.   III NODAĻA. SADARBĪBA
      4. pants
      Augstās līgumslēdzējas puses veicina aktīvu sadarbību ekonomikas, sociālajā, tehnikas, zinātnes un administratīvajā jomā, kā arī jautājumos, kas skar kopējos ideālus un centienus starptautiskā miera un stabilitātes nodrošināšanai reģionā, un visos citos kopēju interešu jautājumos.
      5. pants
      Līguma 4. panta īstenošanai Augstās līgumslēdzējas puses gan daudzpusēji, gan divpusēji pieliks visas pūles, balstoties uz vienlīdzības, nediskriminēšanas un savstarpēja ieguvuma principiem.
      6. pants
      Augstās līgumslēdzējas puses sadarbosies, lai reģionā paātrinātu ekonomisko izaugsmi, tādējādi Dienvidaustrumu Āzijā stiprinot pamatus valstu kopienai, kurā valda pārticība un miers. Šajā nolūkā Augstās līgumslēdzējas puses savu tautu savstarpējam ieguvumam sekmē lauksaimniecības un rūpniecības apjomīgāku izmantošanu, tirdzniecības paplašināšanos un ekonomikas infrastruktūras uzlabošanu. Šajā sakarā Augstās līgumslēdzējas puses turpina pētīt visas iespējas veidot ciešu un izdevīgu sadarbību ar citām valstīm, kā arī ar starptautiskām un reģionālām organizācijām ārpus reģiona.
      7. pants
      Lai panāktu sociālo taisnīgumu un celtu reģiona tautu dzīves līmeni, Augstās līgumslēdzējas puses pastiprina ekonomisko sadarbību. Šajā nolūkā Augstās līgumslēdzējas puses pieņem atbilstīgas reģionālas stratēģijas ekonomikas attīstībai un savstarpējai palīdzībai.
      8. pants
      Augstās līgumslēdzējas puses tiecas veidot visciešāko un visplašākā apjoma sadarbību un sniegt savstarpējo palīdzību attiecībā uz mācību un pētniecības iestādēm sociālajā, kultūras, tehnikas, zinātnes un administratīvajā jomā.
      9. pants
      Augstās līgumslēdzējas puses cenšas attīstīt sadarbību, lai reģionā nostiprinātu mieru, saskaņu un stabilitāti. Šajā nolūkā Augstās līgumslēdzējas puses uztur regulārus kontaktus un veic konsultācijas par starptautiskiem un reģionāliem jautājumiem, lai koordinētu savas nostājas, rīcību un politiku.
      10. pants
      Neviena no Augstajām līgumslēdzējām pusēm nekādā veidā vai formā nepiedalās jebkādā darbībā, kas uzskatāma par draudiem citas Augstās līgumslēdzējas puses politiskajai un ekonomiskajai stabilitātei, suverenitātei vai teritoriālajai integritātei.
      11. pants
      Lai saglabātu savu nacionālo identitāti, ikviena Augstā līgumslēdzēja puse cenšas stiprināt savas valsts noturību politikas, ekonomikas, sociālajā un kultūras, kā arī drošības jomā atbilstoši saviem ideāliem un centieniem, bez ārējas iejaukšanās un vietējām graujošām darbībām.
      12. pants
      Centienos reģionā nodrošināt pārticību un drošību Augstās līgumslēdzējas puses reģionālās noturības stiprināšanai sadarbojas visās jomās, balstoties uz pašapziņas, pašpaļāvības, savstarpējas cieņas, sadarbības un solidaritātes principiem, kas veido pamatus spēcīgas un dzīvotspējīgas valstu kopienas pastāvēšanai Dienvidaustrumu Āzijā.
      1.1.1.4.   IV NODAĻA. DOMSTARPĪBU IZŠĶIRŠANA MIERĪGĀ CEĻĀ
      13. pants
      Augstās līgumslēdzējas puses apliecina apņēmību un godprātību novērst domstarpību rašanos. Ja rodas domstarpības par jautājumu, kas tieši skar Augstās līgumslēdzējas puses, jo īpaši domstarpības, kas varētu traucēt reģiona mieram un saskaņai, tās atturas no spēka pielietošanas vai tā draudiem un šādas domstarpības savā starpā vienmēr izšķir draudzīgās pārrunās.
      14. pants
      Domstarpību izšķiršanai reģionālā kārtībā Augstās līgumslēdzējas puses izveido pastāvīgu Augsto padomi, kurā ir pa vienam pārstāvim ministru līmenī no katras Augstās līgumslēdzējas puses un kuras ziņā ir apzināt, vai pastāv domstarpības vai situācijas, kas varētu traucēt reģiona mieru un saskaņu.
      15. pants
      Ja tiešās pārrunās nav panākts risinājums, Augstā padome iepazīstas ar attiecīgajām domstarpībām vai situāciju un domstarpību pusēm iesaka piemērotu domstarpību izšķiršanas līdzekli, piemēram, labos pakalpojumus, starpniecību, izmeklēšanu vai samierināšanu. Augstā padome var piedāvāt savus labos pakalpojumus vai, ja domstarpību puses par to vienojušās, darboties starpniecības, izmeklēšanas vai samierināšanas komisijas sastāvā. Augstā padome pēc nepieciešamības iesaka piemērotus pasākumus, lai novērstu attiecīgo domstarpību vai situācijas saasināšanos.
      16. pants
      Šīs nodaļas iepriekšējo pantu piemēro tikai gadījumā, ja visas domstarpību puses piekrīt tā piemērošanai. Tas tomēr neliedz tām Augstajām līgumslēdzējām pusēm, kas nav domstarpību puses, piedāvāt jebkādu iespējamo palīdzību attiecīgo domstarpību izšķiršanai. Domstarpību pusēm šādi palīdzības piedāvājumi būtu jāuztver labvēlīgi.
      17. pants
      Šā līguma noteikumi nekādi neskar iespēju izmantot Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtu 33. panta 1. punktā minētos ceļus domstarpību izšķiršanai mierīgā ceļā. Pirms citu Apvienoto Nāciju Organizācijas Statūtos minēto procedūru izmantošanas Augstās līgumslēdzējas puses, kas ir domstarpību puses, būtu jāmudina uzsākt pasākumus domstarpību izšķiršanai draudzīgās pārrunās.
      1.1.1.5.   V NODAĻA. VISPĀRĒJIE NOTEIKUMI
      18. pants
      Šo līgumu paraksta Indonēzijas Republika, Malaizija, Filipīnu Republika, Singapūras Republika un Taizemes Karaliste. Šo līgumu ratificē atbilstoši katrā parakstītājvalstī noteiktajai konstitucionālajai procedūrai. Šim līgumam var pievienoties citas valstis Dienvidaustrumu Āzijā.
      19. pants
      Šis līgums stājas spēkā dienā, kad parakstītājvalstīm, kas nozīmētas par šā līguma depozitāriem, deponēts piektais ratifikācijas dokuments.
      20. pants
      Šā līguma teksts ir izstrādāts Augsto līgumslēdzēju pušu oficiālajās valodās, un teksti visās šajās valodās ir vienlīdz autentiski. Tiks izstrādāts vienots un savstarpēji atzīts līguma teksta tulkojums angļu valodā. Jebkādas vienotā teksta interpretācijas atšķirības atrisina pārrunu ceļā.

         PAĻĀVĪBĀ UZ IEPRIEKŠ IZKLĀSTĪTO, Augstās līgumslēdzējas puses parakstījušas šo līgumu un tam uzspiedušas savus zīmogus.
         Denpasarā, Bali, tūkstoš deviņsimt septiņdesmit sestā gada divdesmit ceturtajā februārī.

         Protokols, ar ko groza Līgumu par draudzību un sadarbību Dienvidaustrumu Āzijā Filipīnās, 1987. gada 15. decembrī
         Brunejas Darusalamas valdība,
         Indonēzijas Republikas valdība,
         Malaizijas valdība,
         Filipīnu Republikas valdība,
         Singapūras Republikas valdība,
         Taizemes Karalistes valdība,
         TIECOTIES tālāk attīstīt sadarbību ar visām miermīlīgām valstīm gan Dienvidaustrumu Āzijā, gan ārpus tās, jo īpaši ar Dienvidaustrumu Āzijas reģiona kaimiņvalstīm,
         ŅEMOT VĒRĀ Līguma par draudzību un sadarbību Dienvidaustrumu Āzijā, kas 1976. gada 24. februārī parakstīts Denpasarā, Bali (turpmāk “Draudzības līgums”), preambulas piekto apsvērumu, kurā minēta nepieciešamība sadarboties ar visām miermīlīgām valstīm gan Dienvidaustrumu Āzijā, gan ārpus tās, lai tādējādi pasaulē nostiprinātu mieru, stabilitāti un saskaņu,
         VIENOJAS PAR TURPMĀKO.
         1. pants
         Draudzības līguma 18. pantu groza šādi:

            “Šo līgumu paraksta Indonēzijas Republika, Malaizija, Filipīnu Republika, Singapūras Republika un Taizemes Karaliste. Šo līgumu ratificē atbilstoši katrā parakstītājvalstī noteiktajai konstitucionālajai procedūrai.
            Šim līgumam var pievienoties citas valstis Dienvidaustrumu Āzijā.
            Valstis ārpus Dienvidaustrumu Āzijas šim līgumam var pievienoties ar visu Dienvidaustrumu Āzijas valstu, kas ir šā līguma parakstītājvalstis, un Brunejas Darusalamas piekrišanu.”

         2. pants
         Draudzības līguma 14. pantu groza šādi:

            “Domstarpību izšķiršanai reģionālā kārtībā Augstās līgumslēdzējas puses izveido pastāvīgu Augsto padomi, kurā ir pa vienam pārstāvim ministru līmenī no katras Augstās līgumslēdzējas puses un kuras ziņā ir apzināt, vai pastāv domstarpības vai situācijas, kas varētu traucēt reģiona mieru un saskaņu.
            Jebkurai no valstīm ārpus Dienvidaustrumu Āzijas, kas pievienojušās šim līgumam, šo pantu piemēro vienīgi tad, ja attiecīgā valsts ir tieši iesaistīta domstarpībās, kuras izšķiramas reģionālā kārtībā.”

         3. pants
         Šis protokols ir jāratificē; tas stājas spēkā dienā, kad deponēti visi Augsto līgumslēdzēju pušu ratifikācijas dokumenti.

            Manilā, tūkstoš deviņsimt astoņdesmit septītā gada piecpadsmitajā decembrī.

         Otrais protokols, ar ko groza Līgumu par draudzību un sadarbību Dienvidaustrumu Āzijā
         Manilā, Filipīnās, 1998. gada 25. jūlijā
         Brunejas Darusalamas valdība,
         Kambodžas Karalistes valdība,
         Indonēzijas Republikas valdība,
         Laosas Tautas Demokrātiskās Republikas valdība,
         Malaizijas valdība,
         Mjanmas Savienības valdība,
         Filipīnu Republikas valdība,
         Singapūras Republikas valdība,
         Taizemes Karalistes valdība,
         Vjetnamas Sociālistiskās Republikas valdība,
         Papua-Jaungvinejas valdība,
         turpmāk “Augstās līgumslēdzējas puses”,
         TIECOTIES nodrošināt, ka tiek tālāk attīstīta sadarbība ar visām miermīlīgām valstīm gan Dienvidaustrumu Āzijā, gan ārpus tās, jo īpaši ar Dienvidaustrumu Āzijas reģiona kaimiņvalstīm,
         ŅEMOT VĒRĀ Līguma par draudzību un sadarbību Dienvidaustrumu Āzijā, kas 1976. gada 24. februārī parakstīts Denpasarā, Bali (turpmāk “Draudzības līgums”), preambulas piekto apsvērumu, kurā minēta nepieciešamība sadarboties ar visām miermīlīgām valstīm gan Dienvidaustrumu Āzijā, gan ārpus tās, lai tādējādi pasaulē nostiprinātu mieru, stabilitāti un saskaņu,
         VIENOJAS PAR TURPMĀKO.
         1. pants
         Draudzības līguma 18. panta 3. punktu groza šādi:

            “Valstis ārpus Dienvidaustrumu Āzijas šim līgumam var pievienoties ar visu Dienvidaustrumu Āzijas valstu, proti, Brunejas Darusalamas, Kambodžas Karalistes, Indonēzijas Republikas, Laosas Tautas Demokrātiskās Republikas, Malaizijas, Mjanmas Savienības, Filipīnu Republikas, Singapūras Republikas, Taizemes Karalistes un Vjetnamas Sociālistiskās Republikas, piekrišanu.”

         2. pants
         Šis protokols ir jāratificē; tas stājas spēkā dienā, kad deponēti visi Augsto līgumslēdzēju pušu ratifikācijas dokumenti.

            Manilā, tūkstoš deviņsimt deviņdesmit astotā gada divdesmit piektajā jūlijā.

         Trešais protokols, ar ko groza Līgumu par draudzību un sadarbību Dienvidaustrumu Āzijā
         Hanojā, Vjetnamā, 2010. gada 23. jūlijā
         Bruneja Darusalama,
         Kambodžas Karaliste,
         Indonēzijas Republika,
         Laosas Tautas Demokrātiskā Republika,
         Malaizija,
         Mjanmas Savienība,
         Filipīnu Republika,
         Singapūras Republika,
         Taizemes Karaliste,
         Vjetnamas Sociālistiskā Republika,
         Austrālijas Savienība,
         Bangladešas Tautas Republika,
         Ķīnas Tautas Republika,
         Korejas Tautas Demokrātiskā Republika,
         Francijas Republika,
         Indijas Republika,
         Japāna,
         Mongolija,
         Jaunzēlande,
         Pakistānas Islāma Republika,
         Papua-Jaungvineja,
         Korejas Republika,
         Krievijas Federācija,
         Šrilankas Demokrātiskā Sociālistiskā Republika,
         Austrumtimoras Demokrātiskā Republika,
         Turcijas Republika,
         Amerikas Savienotās Valstis,
         turpmāk “Augstās līgumslēdzējas puses”,
         TIECOTIES nodrošināt, ka tiek turpmāk attīstīta sadarbība ar visām miermīlīgām valstīm gan Dienvidaustrumu Āzijā, gan ārpus tās, jo īpaši ar Dienvidaustrumu Āzijas reģiona kaimiņvalstīm, kā arī ar reģionālām organizācijām, kuru locekļi ir vienīgi suverēnas valstis,
         ŅEMOT VĒRĀ Līguma par draudzību un sadarbību Dienvidaustrumu Āzijā, kas 1976. gada 24. februārī parakstīts Denpasarā, Bali (turpmāk “Draudzības līgums”), preambulas piekto apvērumu, kurā minēta nepieciešamība sadarboties ar visām miermīlīgām valstīm gan Dienvidaustrumu Āzijā, gan ārpus tās, lai tādējādi pasaulē nostiprinātu mieru, stabilitāti un saskaņu,
         VIENOJAS PAR TURPMĀKO.
         1. pants
         Draudzības līguma 18. panta 3. punktu groza šādi:

            “Valstis ārpus Dienvidaustrumu Āzijas un reģionālas organizācijas, kuru locekļi ir vienīgi suverēnas valstis, šim līgumam var pievienoties ar visu Dienvidaustrumu Āzijas valstu, proti, Brunejas Darusalamas, Kambodžas Karalistes, Indonēzijas Republikas, Laosas Tautas Demokrātiskās Republikas, Malaizijas, Mjanmas Savienības, Filipīnu Republikas, Singapūras Republikas, Taizemes Karalistes un Vjetnamas Sociālistiskās Republikas, piekrišanu.”

         2. pants
         Draudzības līguma 14. panta 2. punktu groza šādi:

            “Jebkurai no Augstajām līgumslēdzējām pusēm, kas pievienojušās šim līgumam, šo pantu piemēro vienīgi tad, ja attiecīgā Augstā līgumslēdzēja puse ir tieši iesaistīta domstarpībās, kuras izšķiramas reģionālā kārtībā.”

         3. pants
         Šis protokols ir jāratificē; tas stājas spēkā dienā, kad deponēti visi Augsto līgumslēdzēju pušu ratifikācijas dokumenti.

            Hanojā, Vjetnamā, divtūkstoš desmitā gada divdesmit trešajā jūlijā vienā eksemplārā angļu valodā.

         Instruments par Eiropas Savienības pievienošanos Līgumam par draudzību un sadarbību Dienvidaustrumu Āzijā
         TĀ KĀ Līgums par draudzību un sadarbību Dienvidaustrumu Āzijā, kas 1976. gada 24. februārī parakstīts Bali, Indonēzijā, ir grozīts ar Pirmo protokolu, Otro protokolu un Trešo protokolu, ar kuriem groza Līgumu par draudzību un sadarbību Dienvidaustrumu Āzijā un kuri parakstīti attiecīgi 1987. gada 15.decembrī, 1998. gada 25. jūlijā un 2010. gada 23. jūlijā;
         TĀ KĀ minētā līguma 18. panta 3. punktā ar grozījumiem, kas veikti ar minētā Trešā protokola 1. pantu, paredzēts, ka reģionālas organizācijas, kuru locekļi ir vienīgi suverēnas valstis, šim līgumam var pievienoties ar visu Dienvidaustrumu Āzijas valstu, proti, Brunejas Darusalamas, Kambodžas Karalistes, Indonēzijas Republikas, Laosas Tautas Demokrātiskās Republikas, Malaizijas, Mjanmas Savienības, Filipīnu Republikas, Singapūras Republikas, Taizemes Karalistes un Vjetnamas Sociālistiskās Republikas, piekrišanu;
         TĀ KĀ Somijas ārlietu ministrs un par ārējiem sakariem un Eiropas kaimiņattiecību politiku atbildīgā Eiropas Komisijas locekle 2006. gada 7. decembra vēstulē iesniedza Eiropas Savienības pieteikumu pievienoties minētajam līgumam;
         TĀ KĀ Dienvidaustrumu Āzijas valstis ir devušas piekrišanu tam, ka Eiropas Savienība pievienojas minētajam līgumam,
         Eiropas Savienība ar šo pievienojas Līgumam par draudzību un sadarbību Dienvidaustrumu Āzijā no dienas, kad šis instruments ir deponēts.
         TO APLIECINOT, šo pievienošanās instrumentu paraksta [AMATS].

            [Vieta], divtūkstoš [gads] gada [datums] [mēnesis].

               Eiropas Savienības vārdā


title: Padomes Lēmums 2013/201/KĀDP ( 2013. gada 25. aprīlis ), ar ko groza Lēmumu 2010/231/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Somāliju

text:
               26.4.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 116/10

         PADOMES LĒMUMS 2013/201/KĀDP
   (2013. gada 25. aprīlis),
   ar ko groza Lēmumu 2010/231/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Somāliju
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2010. gada 26. aprīlī pieņēma Lēmumu 2010/231/KĀDP (1).

               (2)

               2013. gada 6. martā Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome (“ANO DP”) pieņēma Rezolūciju 2093 (2013), tādējādi izdarot grozījumus ieroču embargo, kas noteikts ar Rezolūcijas 733 (1992) 5. punktu un sīkāk izklāstīts Rezolūcijas 1425 (2002) 1. un 2. punktā. Ar Rezolūciju 2093 (2013) tika arī atjaunināti kritēriji iekļaušanai sarakstā, kurus piemēro ANO DP Sankciju komiteja, kas izveidota saskaņā ar Rezolūciju 751 (1992) par Somāliju.

               (3)

               Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza Lēmums 2010/231/KĀDP,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu 2010/231/KĀDP ar šo groza šādi:

               1)

               lēmuma 1. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
                           “3.   Šā panta 1. un 2. punktu nepiemēro:

                                       a)

                                       ieroču un visu veidu ar tiem saistītu materiālu piegādei, pārdošanai vai nodošanai, kā arī tiešām vai netiešām tehniskām konsultācijām, finanšu un cita veida palīdzībai un ar militāro darbību saistītām apmācībām, kas paredzētas vienīgi AMISOM atbalstam vai tās vajadzībām, kā noteikts ANO DPR 1744 (2007) 4. punktā, vai vienīgi to valstu un reģionālo organizāciju vajadzībām, kas veic pasākumus saskaņā ar ANO DPR 1851 (2008) 6. punktu un ANO DPR 1846 (2008) 10. punktu;

                                       b)

                                       ieroču un militāra aprīkojuma piegādei, pārdošanai vai nodošanai, kā arī tiešām vai netiešām tehniskām konsultācijām, finanšu un cita veida palīdzībai un ar militāro darbību saistītām apmācībām, kas paredzētas vienīgi to AMISOM stratēģisko partneru atbalstam vai lietošanai, kuri darbojas tikai un vienīgi saskaņā ar Āfrikas Savienības 2012. gada 5. janvāra stratēģisko koncepciju, sadarbojoties un koordinējot darbības ar AMISOM;

                                       c)

                                       ieroču un visu veidu ar tiem saistītu materiālu piegādei, pārdošanai vai nodošanai, kā arī tiešām vai netiešām tehniskām konsultācijām, kas paredzētas tikai tam, lai palīdzētu izveidot drošības nozares iestādes atbilstīgi politiskajam procesam, kas izklāstīts ANO DPR 1744 (2007) 1., 2. un 3. punktā, tad, ja Sankciju komiteja piecu dienu laikā pēc attiecīgā paziņojuma saņemšanas nav pieņēmusi noraidošu lēmumu;

                                       d)

                                       tāda nenāvējoša militārā aprīkojuma piegādei, pārdošanai vai nodošanai, kas paredzēts izmantošanai vienīgi humānos vai aizsardzības nolūkos, vai tādu materiālu piegādei, pārdošanai vai nodošanai, kas paredzēti Savienības vai dalībvalstu programmām iestāžu darba uzlabošanai, tostarp drošības jomā, kuras īsteno saistībā ar miera un izlīguma procesu, kā iepriekš ir apstiprinājusi Sankciju komiteja, un aizsargapģērba jomā, tostarp attiecībā uz artilērijas jakām un militārajām ķiverēm, ko ANO personāls, plašsaziņas līdzekļu pārstāvji un humāno un attīstības organizāciju darbinieki, kā arī saistītais personāls uz laiku eksportē uz Somāliju tikai savām personīgajām vajadzībām;

                                       e)

                                       ieroču un militāra aprīkojuma piegādei, pārdošanai vai nodošanai, kā arī tiešām vai netiešām tehniskām konsultācijām, finanšu un cita veida palīdzībai un ar militārām darbībām saistītai apmācībai, kas paredzētas vienīgi ANO, tostarp ANO Politiskā biroja Somālijā vai tam sekojošās misijas, personāla atbalstam vai lietošanai;

                                       f)

                                       ieroču un militāra aprīkojuma piegādei, pārdošanai vai nodošanai, kā arī tiešām vai netiešām tehniskām konsultācijām, finanšu un cita veida palīdzībai un ar militārām darbībām saistītai apmācībai, kas paredzētas vienīgi, lai attīstītu Somālijas federālās valdības drošības spēkus un garantētu Somālijas iedzīvotāju drošību, izņemot saistībā ar II pielikumā minēto priekšmetu piegādi, ja paziņojums Sankciju komitejai ir veikts vismaz piecas dienas iepriekš saskaņā ar ANO DP Rezolūcijas 2093 (2013) 38. punktu, attiecīgajā gadījumā ieskaitot šā panta 4. punktā noteikto.”;

                           b)

                           pantam pievieno šādus punktus:
                           “4.   Dalībvalsts pēc tam, kad tā ir paziņojusi Somālijas federālajai valdībai savu nodomu sniegt palīdzību, var informēt Sankciju komiteju vismaz piecas dienas pirms jebkādas palīdzības sniegšanas saskaņā ar 3. punkta f) apakšpunktu. Ja dalībvalsts nolemj sniegt šādu paziņojumu, tajā iekļauj visu vajadzīgo informāciju, tostarp attiecīgā gadījumā piegādājamo ieroču, munīcijas, militārā aprīkojuma un materiālu veidu un daudzumu un ierosināto piegādes datumu.
                           5.   Jebkādus ieročus vai militāro aprīkojumu, kas pārdots vai piegādāts vienīgi tam, lai attīstītu Somālijas federālās valdības drošības spēkus, ir aizliegts piegādāt, pārdot tālāk, nodot vai darīt pieejamus izmantošanai jebkurai personai vai vienībai, kas nedien Somālijas federālās valdības drošības spēkos.”;

               2)

               lēmumā iekļauj šādu pantu:
               “1.b pants
               Dalībvalstis rūpīgi pārrauga to priekšmetu tiešu vai netiešu piegādi, pārdošanu vai nodošanu Somālijai, uz kuriem neattiecas 1. panta 1. punktā izklāstītie pasākumi, un saistībā ar minētajiem priekšmetiem Somālijai sniegtas tiešas vai netiešas tehniskās konsultācijas, finanšu un cita veida palīdzību un ar militārajām darbībām saistītu apmācību.”;

               3)

               lēmuma 2. pantu aizstāj ar šādu:
               “2. pants
               Ierobežojošos pasākumus, kas paredzēti 3. pantā, 5. panta 1. punktā un 6. panta 1. un 2. punktā, piemēro personām un vienībām, ko Sankciju komiteja norādījusi kā tādas, kas:

                           —

                           iesaistās vai atbalsta darbības, kas apdraud mieru, drošību vai stabilitāti Somālijā, tostarp darbības, kas apdraud miera un izlīguma procesu Somālijā vai, pielietojot spēku, apdraud Somālijas federālo valdību vai AMISOM,

                           —

                           rīkojas, pārkāpjot ieroču embargo vai ieroču atkārtotas pārdošanas un nodošanas ierobežojumus, vai aizliegumu sniegt ar tiem saistītu atbalstu, kā minēts 1. pantā,

                           —

                           kavē humānās palīdzības sniegšanu Somālijā vai piekļuvi humānajai palīdzībai, vai tās sadali Somālijā,

                           —

                           ir politiski vai militāri vadītāji, kas iesaista vai izmanto bērnus bruņotos konfliktos Somālijā, pārkāpjot piemērojamās starptautiskās tiesības,

                           —

                           ir atbildīgas par piemērojamo starptautisko tiesību pārkāpumiem Somālijā saistībā ar uzbrukumiem civiliedzīvotājiem – arī bērniem un sievietēm – bruņotu konfliktu situācijās, tostarp civiliedzīvotāju nogalināšanu un sakropļošanu, seksuālu vardarbību un uz dzimumu mērķētu vardarbību, uzbrukumiem skolām un slimnīcām, nolaupīšanu un piespiedu pārvietošanu.

                     Attiecīgās personas un vienības ir uzskaitītas I pielikumā.”;

               4)

               visā tekstā vārdu “pielikums” aizstāj ar “I pielikums”;

               5)

               atbilstoši šā lēmuma pielikumam pievieno II pielikumu.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2013. gada 25. aprīlī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         E. GILMORE

      (1)  OV L 105, 27.4.2010., 17. lpp.

      PIELIKUMS

            “II PIELIKUMS

               1. panta 3. punkta f) apakšpunktā minēto prieksmetu saraksts

                        1.

                        Zeme–gaiss tipa raķetes, tostarp pārnēsājamas pretgaisa aizsardzības sistēmas (MANPADS).

                        2.

                        Lielgabali, haubices un artilērijas ieroči, kuru kalibrs pārsniedz 12,7 mm, un tiem speciāli paredzēta munīcija un sastāvdaļas. (Šeit neietilpst no pleca palaižamu prettanku raķešu palaidēji, piemēram, reaktīvie granātmetēji vai vieglie prettanku ieroči, šautenes granātas vai granātmetēji.)

                        3.

                        Mīnmetēji, kuru kalibrs pārsniedz 82 mm.

                        4.

                        Vadāmie prettanku ieroči, tostarp vadāmās prettanku raķetes (ATGM), un šiem priekšmetiem speciāli paredzēta munīcija un sastāvdaļas.

                        5.

                        Lādiņi un ierīces, kuras paredzētas militārām vajadzībām un kurās ietilpst energoietilpīgi materiāli; mīnas un ar tām saistīti materiāli.

                        6.

                        Nakts redzamības ieroču tēmēkļi.”


title: 2014/671/ES: Eiropas Centrālās bankas Lēmums ( 2014. gada 1. septembris ), ar ko groza Lēmumu ECB/2013/35 par papildu pasākumiem attiecībā uz Eurosistēmas refinansēšanas operācijām un nodrošinājuma atbilstību (ECB/2014/38)

text:
               20.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 278/21

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS
   (2014. gada 1. septembris),
   ar ko groza Lēmumu ECB/2013/35 par papildu pasākumiem attiecībā uz Eurosistēmas refinansēšanas operācijām un nodrošinājuma atbilstību

      (ECB/2014/38)

      (2014/671/ES)

   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 127. panta 2. punkta pirmo ievilkumu,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 3.1. panta pirmo ievilkumu, 12.1. pantu, 14.3. pantu un 18.2. pantu,
   ņemot vērā 2011. gada 20. septembra Pamatnostādni ECB/2011/14 par Eurosistēmas monetārās politikas instrumentiem un procedūrām (1) un 2013. gada 20. marta Lēmumu ECB/2013/6 par noteikumiem tam, kā pašu emitētas nenodrošinātas valsts garantētas banku obligācijas izmanto par nodrošinājumu Eurosistēmas monetārās politikas operācijās (2),
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtu 18.1. pantu Eiropas Centrālā banka (ECB) un to dalībvalstu nacionālās centrālās bankas, kuru valūta ir euro (turpmāk – “NCB”), var veikt kredītoperācijas ar kredītiestādēm un citiem tirgus dalībniekiem, aizdodot pret atbilstošu nodrošinājumu. Standarta nosacījumi, ar kādiem ECB un NCB ir gatavas veikt kredītoperācijas, tostarp kritēriji, kas nosaka nodrošinājuma atbilstību Eurosistēmas kredītoperāciju mērķiem, noteikti Pamatnostādnes ECB/2011/14 I pielikumā, kā arī Lēmumā ECB/2013/6, Lēmumā ECB/2013/35 (3) un Lēmumā ECB/2014/11 (4).

               (2)

               Saskaņā ar Pamatnostādnes ECB/2011/14 I pielikuma 1.6. sadaļu ECB Padome jebkurā laikā var mainīt Eurosistēmas monetārās politikas operāciju instrumentus, nosacījumus, kritērijus un procedūras.

               (3)

               Lai izvēlētos piemērotu reitingu, kuru izmanto, lai noteiktu aktīvu atbilstību Eurosistēmas kredītoperācijām un to attiecīgo diskontu, pieņemti noteikumi, kuri nosaka reitingu prioritātes kārtību. Šie noteikumi par prioritāriem nosaka ārējā kredītnovērtējuma iestādes (external credit assessment institution; ECAI) emisijas reitingus, dodot tiem priekšroku salīdzinājumā ar ECAI emitenta un garantijas devēja reitingiem. ECB Padome 2013. gada 17. jūlijā nolēma vēl vairāk nostiprināt riska kontroles regulējumu, koriģējot atbilstības kritērijus un diskontus, kurus nodrošinājumam piemēro Eurosistēmas monetārās politikas operācijās, un apstiprinot papildu pasākumus, kuri uzlabo regulējuma saskaņotību kopumā, kā arī tā praktisko īstenošanu. Kopā ar citām korekcijām Eurosistēma precizēja noteikumus par reitingu prioritātes kārtību. Šie pasākumi tika noteikti Lēmumā ECB/2013/35.

               (4)

               Noteikums, kas par prioritāriem nosaka ECAI emisijas reitingus, ir piemērots attiecībā uz privātiem emitentiem, jo šajos gadījumos svarīgs ir emisijas reitingu informatīvais saturs. Publisko emitentu gadījumā noteikums par ECAI emisijas reitingu prioritāti jākoriģē, jo par emitentu kredītspējas noteikšanai svarīgiem tiek uzskatīti nevis emisijas reitingi, bet gan emitenta reitingi.

               (5)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Lēmums ECB/2013/35,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Grozījums
   Lēmuma ECB/2013/35 6. pantu aizstāj ar šādu:

      “6. pants
      Papildu augstie kredītstandarti tirgojamiem aktīviem
      1.   Uz ārējā kredītnovērtējuma iestādes (external credit assessment institution; ECAI) sniegtu kredītnovērtējumu tirgojamiem aktīviem, kas minēti Pamatnostādnes ECB/2011/14 I pielikuma 6.3. sadaļā, attiecas šajā pantā noteiktās prasības.
      2.   Nosakot, vai tiek ievērots tirgojamiem aktīviem piemērojamais kredītspējas slieksnis, izmanto atzītu ECAI sniegtus šādus ECAI kredītnovērtējumu veidus (5):

                  a)

                     ECAI emisijas reitings, kurš attiecas uz ECAI kredītnovērtējumu, kas piešķirts emisijai vai – šīs ECAI emisijas reitinga neesamības gadījumā – programmai/emisijas sērijai, kurā aktīvs emitēts (6). Attiecībā uz ECAI emisijas reitingiem Eurosistēma nepiešķir nozīmi aktīva sākotnējam termiņam. Tiek atzīts jebkurš emisijai vai programmai/emisijas sērijai piešķirtais ECAI reitings;

                  b)

                     ECAI emitenta reitings, kurš attiecas uz ECAI kredītnovērtējumu, kas piešķirts emitentam. Attiecībā uz ECAI emitenta reitingiem Eurosistēma piešķir nozīmi aktīva sākotnējam termiņam saistībā ar pieņemamu ECAI kredītnovērtējumu. Tiek nošķirti: i) īstermiņa aktīvi (ar tiem saprotot aktīvus ar sākotnējo termiņu līdz 390 dienām); un ii) ilgtermiņa aktīvi (ar tiem saprotot aktīvus ar sākotnējo termiņu virs 390 dienām). Attiecībā uz īstermiņa aktīviem tiek atzīti ECAI īstermiņa un ilgtermiņa emitenta reitingi. Attiecībā uz ilgtermiņa aktīviem tiek atzīti tikai ECAI ilgtermiņa emitenta reitingi;

                  c)

                     ECAI garantijas devēja reitings, kurš attiecas uz ECAI kredītnovērtējumu, kas piešķirts garantijas devējam, ja garantija atbilst Pamatnostādnes ECB/2011/14 I pielikuma 6.3.2. sadaļas c) apakšpunktam. Attiecībā uz ECAI garantijas devēja reitingiem Eurosistēma nepiešķir nozīmi aktīva sākotnējam termiņam. Tiek atzīti tikai ECAI ilgtermiņa garantijas devēja reitingi.

            3.   ECB publicē kredītspējas slieksni visām atzītajām ECAI, kā minēts Pamatnostādnes ECB/2011/14 (7) I pielikuma 6.3.1. sadaļā. Tirgojamu aktīvu kredītspējas slieksnis atbilst 3. līmeņa kredītspējas kredītnovērtējumam Eurosistēmas saskaņotajā reitingu skalā, izņemot gadījumus, kuros noteikts citādi.
      4.   Attiecībā uz tirgojamiem aktīviem ECAI kredītnovērtējumus, kuri nosaka aktīva atbilstību kredītspējas slieksnim, Eurosistēma ņem vērā saskaņā ar šādiem noteikumiem:

                  4.1.

                  Uz tirgojamiem aktīviem, kas nav centrālo valdību, reģionālo vai vietējo valdību, aģentūru (8), pārnacionālo iestāžu emitētie aktīvi vai ar aktīviem nodrošināti vērtspapīri, attiecas šādi noteikumi:

                              a)

                              Eurosistēma ECAI emisijas reitingiem dod priekšroku salīdzinājumā ar ECAI emitenta vai ECAI garantijas devēja reitingiem. Neierobežojot šā prioritātes noteikuma piemērošanu, vismaz vienam ECAI kredītnovērtējumam jāatbilst Eurosistēmas piemērotajam kredītspējas slieksnim;

                              b)

                              ja vienai emisijai pieejami vairāki ECAI emisijas reitingi, piemēro “pirmā labākā” noteikumu, t. i., ņem vērā labāko pieejamo ECAI emisijas reitingu. Ja “pirmais labākais”ECAI emisijas reitings neatbilst tirgojamu aktīvu Eurosistēmas kredītspējas slieksnim, aktīvs nav atbilstošs arī tad, ja pastāv garantija, kas ir pieņemama saskaņā ar Pamatnostādnes ECB/2011/14 I pielikuma 6.3.2. sadaļas c) apakšpunktu;

                              c)

                              ja nav ECAI emisijas reitinga, Eurosistēma var ņemt vērā ECAI emitenta vai ECAI garantijas devēja reitingu. Ja vienai emisijai pieejami vairāki ECAI emitenta un/vai ECAI garantijas devēja reitingi, piemēro “pirmā labākā” noteikumu, t. i., ņem vērā labāko pieejamo ECAI emitenta un/vai ECAI garantijas devēja reitingu.

                  4.2.

                  Uz tirgojamiem aktīviem, kas ir centrālo valdību, reģionālo vai vietējo valdību, aģentūru un pārnacionālo iestāžu emitētie aktīvi, attiecas šādi noteikumi:

                              a)

                              vismaz vienam ECAI kredītnovērtējumam jāatbilst Eurosistēmas piemērotajam kredītspējas slieksnim. Eurosistēma ņem vērā vienīgi ECAI emitenta vai ECAI garantijas devēja reitingus;

                              b)

                              ja pieejami vairāki ECAI emitenta un ECAI garantijas devēja reitingi, piemēro “pirmā labākā” noteikumu, t. i., ņem vērā labāko pieejamo ECAI emitenta vai ECAI garantijas devēja reitingu;

                              c)

                              nodrošinātās obligācijas, kuras emitējušas aģentūras, nevērtē saskaņā ar šā 4.2. punkta noteikumiem, bet gan saskaņā ar 4.1. punkta noteikumiem.

                  4.3.

                  Ar aktīviem nodrošinātiem vērtspapīriem piemēro šādus noteikumus:

                              a)

                              kredītspējas slieksnim, ko saskaņā ar Pamatnostādnes ECB/2011/14 I pielikuma 6.3. sadaļu piemēro ar aktīviem nodrošinātiem vērtspapīriem, jāatbilst 2. līmeņa kredītspējas kredītnovērtējumam Eurosistēmas saskaņotajā reitingu skalā (“A”) (9);

                              b)

                              vismaz diviem ECAI kredītnovērtējumiem jāatbilst Eurosistēmas piemērotajam kredītspējas slieksnim. Eurosistēma ņem vērā vienīgi ECAI emisijas reitingus.

            5.   Pamatnostādnes ECB/2011/14 I pielikuma 6.3.2. sadaļas nolūkiem, ja nav pieejams 4.2. punktā minētais centrālo valdību, reģionālo vai vietējo valdību, aģentūru un pārnacionālo iestāžu emitētu tirgojamu aktīvu emitenta vai garantijas devēja ECAI kredītnovērtējums, piemēro noteikumus, kas attiecas uz netieša kredītnovērtējuma izmantošanu.

   2. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā 2014. gada 19. septembrī.
   To piemēro no 2014. gada 15. decembra.

      Frankfurtē pie Mainas, 2014. gada 1. septembrī

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI

      (1)  OV L 331, 14.12.2011., 1. lpp.

      (2)  OV L 95, 5.4.2013., 22. lpp.

      (3)  2013. gada 26. septembra Lēmums ECB/2013/35 par papildu pasākumiem attiecībā uz Eurosistēmas refinansēšanas operācijām un nodrošinājuma atbilstību (OV L 301, 12.11.2013., 6. lpp.).

      (4)  2014. gada 12. marta Lēmums ECB/2014/11, ar ko groza Lēmumu ECB/2013/35 par papildu pasākumiem attiecībā uz Eurosistēmas refinansēšanas operācijām un nodrošinājuma atbilstību (OV L 166, 5.6.2014., 31. lpp.).


title: Padomes Lēmums (1996. gada 26. februāris), ar kuru groza Lēmumu 91/115/EEK, ar ko izveido Monetārās, finanšu un maksājumu bilances statistikas komiteju

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31996D0174

Oficiālais Vēstnesis L 051 , 01/03/1996 Lpp. 0048 - 0049

		Padomes Lēmums(1996. gada 26. februāris),ar kuru groza Lēmumu 91/115/EEK, ar ko izveido Monetārās, finanšu un maksājumu bilances statistikas komiteju(96/174/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Komisijas iesniegto lēmuma projektu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Eiropas Monetārā institūta atzinumu [3],tā kā, saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 109.f pantu un 2. pantu Protokolā par Eiropas Monetārā institūta statūtiem, Eiropas Monetārais institūts (EMI) veicina to priekšnoteikumu izpildi, kas vajadzīgi pārejai ekonomikas un monetārās savienības trešajā posmā, stiprinot monetāro politiku koordinēšanu, lai nodrošinātu cenu stabilitāti, veicot priekšdarbus, kas vajadzīgi Eiropas Centrālo banku sistēmas (ECBS) izveidei, vienotas monetārās politikas īstenošanai un vienotas valūtas ieviešanai trešajā posmā, un pārraugot EUR attīstību;tā kā saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 109.f panta 3. punktu, vēlākais, 1996. gada 31. decembrī EMI precizē reglamentējošo, organizatorisko un materiāltehnisko pamatu, kas vajadzīgs ECBS savu uzdevumu izpildei Ekonomikas un monetārās savienības trešajā posmā, un jo īpaši, vajadzības gadījumā, veicina to noteikumu un procedūru saskaņošanu, kuras regulē statistikas vākšanu, apkopošanu un izplatīšanu tās kompetences jomās;tā kā saskaņā ar 5. pantu protokolā par ECBS Statūtiem, Eiropas Centrālā banka (ECB) ar valstu centrālo banku palīdzību vāc vajadzīgos statistikas datus, un tā sadarbojas ar Komisiju; tā kā tādēļ otrajā posmā jāizveido attiecīgas sadarbības procedūras atbilstīgi Ekonomikas un monetārās savienības izveidei;tā kā tādēļ jāgroza Lēmums 91/115/EEK [4],IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.Vienīgais pantsLēmumu 91/115/EEK groza šādi:1. Iekļauj šādu pantu:"3a. pantsKomiteja pēc savas iniciatīvas var sniegt atzinumus par jebkuru ar statistiku saistītu kopējas intereses jautājumu, kas ir aktuāls Komisijai un valstu statistikas iestādēm, no vienas puses, un Eiropas Monetārajam institūtam (EMI) un valstu centrālajām bankām, no otras puses. Īstenojot savus uzdevumus, Komiteja nosūta savus atzinumus visām ieinteresētajām pusēm.".2. Lēmuma 4. pantu aizstāj ar šādu pantu:"4. pantsKomitejas sastāvā ir, lielākais, trīs pārstāvji no katras dalībvalsts, kuri ir no galvenajām iestādēm, kas saistītas ar finanšu, monetāro un maksājumu bilances statistiku, kā arī, lielākais, trīs pārstāvji no Komisijas un, lielākais, trīs pārstāvji no EMI. Turklāt komitejas sanāksmēs novērotāja statusā var piedalīties viens Monetārās komitejas pārstāvis. Katrai dalībvalstij, Komisijai un EMI ir pa vienai balsij.Citu organizāciju pārstāvji un visas personas, kas var sekmēt apspriešanu, pēc Komitejas lēmuma var piedalīties Komitejas sanāksmēs.".3. Lēmuma 5. pantu aizstāj ar šādu pantu:"5. pantsKomiteja ievēl savu priekšsēdētāju saskaņā ar sīki izstrādātām normām, kas noteiktas tās reglamentā.".Briselē, 1996. gada 26. februārīPadomes vārdā —priekšsēdētājsS. Agnelli[1] OV C 359, 16.12.1994., 10. lpp.[2] OV C 269, 16.10.1995., 198. lpp.[3] OV C 397, 31.12.1994., 52. lpp.[4] Atzinums sniegts 1995. gada 16. janvārī.--------------------------------------------------


title: 2010/156/CFSP: Padomes Lēmums 2010/156/KĀDP ( 2010. gada 16. marts ), ar ko pagarina pilnvaras Eiropas Savienības īpašajam pārstāvim Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā

text:
               17.3.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 67/6

         PADOMES LĒMUMS 2010/156/KĀDP
   (2010. gada 16. marts),
   ar ko pagarina pilnvaras Eiropas Savienības īpašajam pārstāvim Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu, 31. panta 2. punktu un 33. pantu,
   ņemot vērā priekšlikumu, ar ko nākusi klajā Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2005. gada 17. oktobrī pieņēma Vienoto rīcību 2005/724/KĀDP (1), ar ko iecēla Erwan FOUÉRÉ kungu par Eiropas Savienības īpašo pārstāvi (ESĪP) Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā.

               (2)

               Padome 2009. gada 15. septembrī pieņēma Vienoto rīcību 2009/706/KĀDP (2), ar ko pagarina ESĪP pilnvaras līdz 2010. gada 31. martam.

               (3)

               ESĪP pilnvaras būtu jāpagarina līdz 2010. gada 31. augustam. Tomēr ESĪP pilnvaras varētu beigties ātrāk, ja Padome tā nolemtu pēc Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos ieteikuma, un kad būtu stājies spēkā lēmums, ar ko izveido Eiropas Ārējās darbības dienestu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības īpašais pārstāvis
   Ar šo Eiropas Savienības īpašā pārstāvja (ESĪP) Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā Erwan FOUÉRÉ kunga pilnvaras tiek pagarinātas līdz 2010. gada 31. augustam. ESĪP pilnvaras varētu beigties ātrāk, ja Padome tā nolemtu pēc AP ieteikuma, kad būs stājies spēkā lēmums, ar ko izveido Eiropas Ārējās darbības dienestu.
   2. pants
   Politikas mērķi
   ESĪP pilnvaru pamatā ir Eiropas Savienības politikas mērķi Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā, ar kuriem veicina to, lai nostiprinātu mierīgu politikas procesu un pilnīgu Ohridas Pamatnolīguma īstenošanu, tādējādi ar Stabilizācijas un asociācijas procesu sekmējot turpmāku Eiropas integrācijas progresu.
   ESĪP atbalsta darbu, ko reģionā veic AP.
   3. pants
   Pilnvaras
   Lai sasniegtu politikas mērķus, ESĪP ir pilnvarots:

               a)

               uzturēt ciešu kontaktu ar Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas valdību un politikas procesā iesaistītajām pusēm;

               b)

               veicināt politisko procesu, ievērojot Savienības nostāju;

               c)

               nodrošināt starptautiskās sabiedrības centienu saskaņotību, lai palīdzētu īstenot un stiprināt 2001. gada 13. augusta Pamatnolīguma noteikumus, kas izklāstīti nolīgumā un tā pielikumos;

               d)

               uzmanīgi sekot drošības un etniskajiem jautājumiem un ziņot par tiem, un tādēļ uzturēt sakarus ar visām attiecīgajām struktūrām;

               e)

               palīdzēt attīstīt un konsolidēt cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanu Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā saskaņā ar ES politiku cilvēktiesību jomā un ES pamatnostādnēm cilvēktiesību jomā.

         4. pants
   Pilnvaru īstenošana
   1.   ESĪP AP pakļautībā atbild par pilnvaru īstenošanu.
   2.   Politikas un drošības komiteja (PDK) uztur privileģētus sakarus ar ESĪP un ir galvenais kontaktpunkts sakariem ar Padomi. PDK saskaņā ar savām pilnvarām, neskarot AP pilnvaras, sniedz ESĪP stratēģiskas norādes un politisku virzību.
   5. pants
   Finansējums
   1.   ESĪP pilnvaru īstenošanas izdevumiem paredzētā finanšu atsauces summa laikposmam no 2010. gada 1. aprīļa līdz 2010. gada 31. augustam ir EUR 340 000.
   2.   Izdevumus, ko finansē no 1. punktā paredzētās summas, var veikt no 2010. gada 1. aprīļa. Izdevumus apsaimnieko saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam.
   3.   Izdevumus apsaimnieko saskaņā ar ESĪP un Komisijas noslēgtu līgumu. Par visiem izdevumiem ESĪP sniedz pārskatus Komisijai.
   6. pants
   Komandas izveide un sastāvs
   1.   ESĪP pilnvaru un attiecīgu pieejamo finanšu līdzekļu robežās ir atbildīgs par savas komandas izveidi. Komandā iekļauj personas, kam, kā pilnvarās paredzēts, ir īpašas zināšanas konkrētos politikas jautājumos. ESĪP operatīvi informē Padomi un Komisiju par komandas sastāvu.
   2.   Dalībvalstis un Savienības iestādes var ierosināt darbinieku norīkošanu darbam ar ESĪP. Tā personāla atalgojumu, kurus kāda dalībvalsts vai Savienības iestāde norīko pie ESĪP, maksā attiecīgā dalībvalsts vai Savienības iestāde. Darbā pie ESĪP var sūtīt arī ekspertus, ko dalībvalstis ir norīkojušas darbā uz Padomes Ģenerālsekretariātu. Starptautiskajiem personāla līgumdarbiniekiem ir kādas dalībvalsts pilsonība.
   3.   Norīkotais personāls ir un paliek nosūtītājas valsts vai Savienības nosūtītājas iestādes administratīvajā pakļautībā, un tas veic pienākumus un darbojas ESĪP pilnvaru interesēs.
   7. pants
   ESĪP un personāla privilēģijas un imunitāte
   Par privilēģijām, imunitāti un citām garantijām, kas ir vajadzīgas ESĪP un personāla misijas veikšanai un sekmīgai norisei, attiecīgi vienojas ar uzņēmēju pusi/uzņēmējām pusēm. Lai to panāktu, dalībvalstis un Komisija sniedz visu vajadzīgo atbalstu.
   8. pants
   Klasificētas ES informācijas drošība
   ESĪP un viņa komandas locekļi ievēro drošības principus un minimālos standartus, kas ir noteikti Padomes Lēmumā 2001/264/EK (2001. gada 19. marts), ar ko pieņem Padomes drošības reglamentu (3), jo īpaši – rīkojoties ar klasificētu ES informāciju.
   9. pants
   Piekļuve informācijai un materiāli tehniskais nodrošinājums
   1.   Dalībvalstis, Komisija un Padomes Ģenerālsekretariāts nodrošina, ka ESĪP var piekļūt visai attiecīgajai informācijai.
   2.   Savienības delegācijas un/vai dalībvalstis attiecīgos gadījumos nodrošina materiāli tehnisko apgādi reģionā.
   10. pants
   Drošība
   Saskaņā ar Savienības politiku tāda Savienības personāla drošības jomā, kas ir dislocēts ārpus tās, lai veiktu darbības saskaņā ar Līguma V sadaļu, ESĪP visa viņam tieši pakļauta personāla drošībai veic visus iespējamos pasākumus saskaņā ar savām pilnvarām un drošības apstākļiem ģeogrāfiskajā teritorijā, par ko viņš ir atbildīgs, īpaši:

               a)

               pamatojoties uz Padomes Ģenerālsekretariāta norādēm, konkrētai misijai izstrādā drošības plānu, kurā ir ietverti tai pielāgoti fiziski, organizatoriski un procesuāli drošības pasākumi, reglamentējot personāla drošu pārvietošanos uz misijas teritoriju, kā arī drošu pārvietošanos tajā, pie kā pieder arī drošības pārkāpumu novēršana un plāni ārkārtas situācijām un misijas evakuācijai;

               b)

               visam ārpus Savienības izvietotajam personālam nodrošina apdrošināšanu pret nopietniem apdraudējumiem, ņemot vērā apstākļus misijas teritorijā;

               c)

               visiem ārpus Savienības izvietotiem komandas locekļiem, arī vietējiem līgumdarbiniekiem, pirms vai pēc ierašanās misijas teritorijā notur attiecīgas drošības apmācības saskaņā ar Padomes Ģenerālsekretariāta noteiktu, misijas teritorijā sastopamu apdraudējumu klasifikāciju;

               d)

               nodrošina visu pēc regulārām drošības ekspertīzēm sniegtu, saskaņotu ieteikumu īstenošanu, un – saistībā ar vidusposma ziņojumu un ziņojumu par pilnvaru īstenošanu – rakstiski ziņojot AP, Padomei un Komisijai par ieteikumu īstenošanu un citiem drošības jautājumiem.

         11. pants
   Ziņošana
   ESĪP regulāri sniedz mutiskus un rakstiskus ziņojumus AP un PDK. Vajadzības gadījumā ESĪP ziņojumus sniedz arī Padomes darba grupām. Rakstiskus ziņojumus regulāri izsūta, izmantojot COREU tīklu. Pēc AP un PDK ieteikuma ESĪP var sniegt ziņojumus arī Ārlietu padomei.
   12. pants
   Koordinācija
   1.   ESĪP veicina vispārēju Savienības politikas koordināciju. Viņš palīdz nodrošināt, lai visi Savienības instrumenti misijas norises vietā būtu saskaņoti un varētu sasniegt Savienības politikas mērķus. ESĪP darbības saskaņo ar Komisijas darbībām, kā arī attiecīgā gadījumā ar darbībām, ko reģionā veic citi ESĪP. ESĪP sniedz regulārus ziņojumus dalībvalstu pārstāvniecībām un Savienības delegācijām.
   2.   Misijas norises vietā ESĪP uztur ciešu saikni ar Savienības delegāciju vadītājiem un dalībvalstu pārstāvniecību vadītājiem. Viņi dara visu iespējamo, lai palīdzētu ESĪP īstenot uzticētās pilnvaras. ESĪP uztur sakarus arī ar citām starptautiskajām un reģionālajām struktūrām, kas darbojas misijas norises vietā.
   13. pants
   Pārskatīšana
   Šā lēmuma īstenošanu un saderību ar citām Savienības darbībām reģionā regulāri pārskata. ESĪP pilnvaru termiņa beigās iesniedz pilnīgu pilnvaru īstenošanas ziņojumu AP, Padomei un Komisijai.
   14. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   15. pants
   Publikācija
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2010. gada 16. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         E. SALGADO

      (1)  OV L 272, 18.10.2005., 26. lpp.

      (2)  OV L 244, 16.9.2009., 25. lpp.

      (3)  OV L 101, 11.4.2001., 1. lpp.