title: Padomes Lēmums (ES) 2015/438 ( 2015. gada 2. marts ) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Ukrainu par vīzu atvieglotu izsniegšanu, attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu

text:
               17.3.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 72/8

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/438
   (2015. gada 2. marts)
   par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Ukrainu par vīzu atvieglotu izsniegšanu, attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Nolīguma starp Eiropas Savienību un Ukrainu par vīzu atvieglotu izsniegšanu (1) (“nolīgums”) 12. pantu izveidota Apvienotā komiteja. Tajā paredzēts, ka Apvienotajai komitejai jo īpaši ir jāuzrauga nolīguma īstenošana.

               (2)

               Nolīgums starp Eiropas Savienību un Ukrainu, ar kuru groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Ukrainu par vīzu atvieglotu izsniegšanu (2) (“grozošais nolīgums”), stājās spēkā 2013. gada 1. jūlijā.

               (3)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 810/2009 (3) noteica procedūras un nosacījumus vīzu izsniegšanai tranzītam vai plānotām uzturēšanās reizēm dalībvalstu teritorijā, kuras nepārsniedz 90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā.

               (4)

               Saistībā ar šo uzdevumu Apvienotā komiteja ir norādījusi, ka nepieciešamas kopējas pamatnostādnes, kas nodrošinātu, ka dalībvalstu konsulāti nolīgumu īsteno pilnīgi saskaņotā veidā, un precizētu saikni starp nolīguma noteikumiem un līgumslēdzēju pušu noteikumiem, kurus joprojām piemēro tiem vīzu jautājumiem, uz kuriem neattiecas nolīgums.

               (5)

               Apvienotā komiteja šādas pamatnostādnes pieņēma ar 2009. gada 25. novembra Lēmumu Nr. 1/2009. Minētās pamatnostādnes būtu jāpielāgo jaunajiem nolīguma noteikumiem, kas ieviesti ar grozošo nolīgumu, un izmaiņām Savienības iekšējās tiesībās vīzu politikas jomā. Skaidrības labad ir lietderīgi aizstāt minētās pamatnostādnes.

               (6)

               Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostājas, kas Savienības vārdā ir jāieņem Apvienotajā komitejā, kura izveidota ar 12. pantu Nolīgumā starp Eiropas Savienību un Ukrainu par vīzu atvieglotu izsniegšanu, attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu, pamatā ir Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumm.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2015. gada 2. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         D. REIZNIECE-OZOLA

      (1)  OV L 332, 18.12.2007., 68. lpp.

      (2)  OV L 168, 20.6.2013., 11. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 810/2009 (2009. gada 13. jūlijs), ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss) (OV L 243, 15.9.2009., 1. lpp.).

      PROJEKTS
      APVIENOTĀS KOMITEJAS, KURA IZVEIDOTA AR NOLĪGUMU STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN UKRAINU PAR VĪZU ATVIEGLOTU IZSNIEGŠANU, LĒMUMS Nr. …/2014
      (… gada …)
      attiecībā uz nolīguma īstenošanas kopēju pamatnostādņu pieņemšanu
      APVIENOTĀ KOMITEJA,
      ņemot vērā Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Ukrainu par vīzu atvieglotu izsniegšanu (“nolīgums”) un jo īpaši tā 12. pantu,
      tā kā nolīgums stājās spēkā 2008. gada 1. janvārī,
      IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
      1. pants
      Kopējās pamatnostādnes Nolīguma starp Eiropas Savienību un Ukrainu par vīzu atviegotu izsniegšanu īstenošanai ir izklāstītas šā lēmuma pielikumā.
      2. pants
      Apvienotās komitejas Lēmumu Nr. 1/2009 atceļ.
      3. pants
      Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

         …,

               Eiropas Savienības vārdā –

               Ukrainas vārdā –

      PIELIKUMS

         KOPĒJAS PAMATNOSTĀDNES NOLĪGUMA STARP EIROPAS SAVIENĪBU UN UKRAINU PAR VĪZU ATVIEGLOTU IZSNIEGŠANU ĪSTENOŠANAI

      Nolīguma starp Eiropas Savienību un Ukrainu par vīzu atvieglotu izsniegšanu, kurš stājās spēkā 2008. gada 1. janvārī un kurā izdarīti grozījumi ar 2012. gada 23. jūlija Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Ukrainu, kurš stājās spēkā 2013. gada 1. jūlijā (“nolīgums”), mērķis ir uz savstarpīguma pamata atvieglot vīzu izsniegšanas procedūras Ukrainas pilsoņiem, kuru paredzētā uzturēšanās 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.
      Nolīgums uz savstarpīguma pamata nosaka juridiski saistošas tiesības un pienākumus nolūkā vienkāršot vīzu izsniegšanas procedūras Ukrainas pilsoņiem.
      Šīs pamatnostādnes ir pieņēmusi Apvienotā Komiteja, kas izveidota ar nolīguma 12. pantu (“Apvienotā komiteja”), un to mērķis ir nodrošināt, lai dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti nolīguma noteikumus īsteno pareizi un saskaņoti. Šīs pamatnostādnes nav nolīguma daļa, un tādēļ tās nav juridiski saistošas. Tomēr diplomātiskajiem un konsulārajiem darbiniekiem ir ļoti ieteicams tās konsekventi ievērot, īstenojot nolīguma noteikumus.
      Šīs pamatnostādnes tiek plānots atjaunināt, ņemot vērā nolīguma īstenošanas pieredzi, un par to ir atbildīga Apvienotā Komiteja. Pamatnostādnes, ko Apvienotā Komiteja pieņēma 2009. gada 25. novembrī, ir pielāgotas atbilstīgi Nolīgumam starp Eiropas Savienību un Ukrainu, ar kuru groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Ukrainu par vīzu atvieglotu izsniegšanu (“grozošais nolīgums”), un jaunajiem Savienības tiesību aktiem, piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 810/2009 (1) (“Vīzu kodekss”).
      1.   VISPĀRĪGI JAUTĀJUMI
      1.1.   Piemērošanas joma un mērķis

      Nolīguma 1. pantā noteikts: “Šā nolīguma mērķis ir atvieglot vīzu izsniegšanu Ukrainas pilsoņiem, kuru paredzētā uzturēšanās 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.”
      Nolīgums attiecas uz visiem Ukrainas pilsoņiem, kas iesniedz pieteikumus īstermiņa vīzai, neatkarīgi no valsts, kurā viņi dzīvo.
      Nolīguma 1. panta 2. punktā noteikts: “Ukraina var atkal ieviest vīzas prasību tikai visu dalībvalstu pilsoņiem vai visu dalībvalstu konkrētām pilsoņu kategorijām, nevis atsevišķu dalībvalstu pilsoņiem vai atsevišķu dalībvalstu konkrētām pilsoņu kategorijām. Ja Ukraina ievieš vīzas prasību ES pilsoņiem vai kādai ES pilsoņu kategorijai, ES pilsoņiem, pamatojoties uz savstarpīguma principu, automātiski pienākas tādi paši vīzu izsniegšanas atvieglojumi, kādi saskaņā ar šo nolīgumu tiek piešķirti Ukrainas pilsoņiem.”
      Saskaņā ar Ukrainas valdības lēmumiem attiecīgi no 2005. gada 1. maija vai no 2008. gada 1. janvāra visi ES pilsoņi, kuri ceļo uz Ukrainu uz laiku, kas nepārsniedz 90 dienas, vai šķērso Ukrainas teritoriju tranzītā, ir atbrīvoti no vīzas prasības. Šis noteikums neskar Ukrainas valdības tiesības grozīt minētos lēmumus.
      1.2.   Nolīguma piemērošanas joma

      Nolīguma 2. pantā noteikts:

         “1.   Šajā nolīgumā paredzētie vīzu režīma atvieglojumi attiecas uz Ukrainas pilsoņiem, ja tie jau nav atbrīvoti no vīzas prasības saskaņā ar Eiropas Savienības vai dalībvalstu tiesību aktiem un noteikumiem, šo nolīgumu vai citiem starptautiskiem nolīgumiem.
         2.   Jautājumiem, kas šā nolīguma noteikumos nav skarti, piemēram, atteikums piešķirt vīzu, ceļošanas dokumentu atzīšana, pierādījumi par pietiekamiem iztikas līdzekļiem, ieceļošanas atteikums un izraidīšanas pasākumi, ir piemērojami Ukrainas vai dalībvalstu valsts tiesību akti vai Eiropas Savienības tiesību akti.”

      Neskarot nolīguma 10. pantu (kurā paredzēts atbrīvot no vīzas prasības Ukrainas diplomātisko pasu un biometrisko dienesta pasu turētājus), tas neietekmē esošos noteikumus par vīzas prasībām un atbrīvojumiem no vīzas prasības. Piemēram, saskaņā ar 4. pantu Padomes Regulā Nr. 539/2001 (2) dalībvalstīm ir atļauts atbrīvot no vīzas prasības, citu kategoriju starpā, civilo gaisa un kuģu apkalpju locekļus.
      Visiem jautājumiem, kas nav skarti nolīgumā, piemēram, atteikumam piešķirt vīzu, ceļošanas dokumentu atzīšanai, pierādījumiem par pietiekamiem iztikas līdzekļiem, ieceļošanas atteikumam un izraidīšanas pasākumiem, joprojām ir piemērojami Šengenas noteikumi un – attiecīgā gadījumā – valsts tiesību akti. Tas attiecas arī uz Šengenas noteikumiem, ar kuriem nosaka, kura Šengenas dalībvalsts ir atbildīga par vīzas pieteikuma izskatīšanu. Tādēļ Ukrainas pilsonim arī turpmāk būtu jāiesniedz vīzas pieteikums sava ceļojuma galvenā galamērķa dalībvalsts konsulātā; ja galvenā galamērķa nav, viņam būtu jāiesniedz pieteikums tās dalībvalsts konsulātā, kura būs viņa pirmā ieceļošanas valsts Šengenas zonā.
      Pat tad, ja ir izpildīti nolīgumā paredzētie nosacījumi, piemēram, vīzas pieteikuma iesniedzējs ir iesniedzis dokumentāru pierādījumu par ceļojuma mērķi, kas jāiesniedz nolīguma 4. pantā paredzētajām kategorijām, vīzu tik un tā var atteikt, ja nav izpildīti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 562/2006 (3) (“Šengenas Robežu kodekss”) 5. panta nosacījumi, proti, personai nav derīga ceļošanas dokumenta, ir izdots brīdinājums SIS, tiek uzskatīts, ka persona rada draudus sabiedriskajai kārtībai, iekšējai drošībai utt.
      Joprojām piemēro citas elastīguma iespējas, kādas attiecībā uz vīzu izsniegšanu atļauj Vīzu kodekss. Piemēram, ja ir izpildīti Vīzu kodeksā paredzētie nosacījumi (sal. ar Vīzu kodeksa 24. panta 2. punktu), daudzkārtējas ieceļošanas vīzas ar ilgu derīguma termiņu – līdz pieciem gadiem – var izsniegt vēl citām personu kategorijām, ne vien tām, kas minētas nolīguma 5. pantā. Tāpat arī turpmāk ir piemērojami. Vīzu kodeksā ietvertie noteikumi, kas atļauj atcelt vai samazināt vīzas nodevu (sal. ar II.2.1.1. punktu).
      1.3.   Vīzu veidi, uz kuriem attiecas nolīgums

      Nolīguma 3. panta d) punktā “vīza” ir definēta kā “dalībvalsts izsniegta atļauja vai pieņemts lēmums, kas vajadzīgs, lai:

                  —

                  ieceļotu konkrētā dalībvalstī vai vairākās dalībvalstīs ar paredzēto uzturēšanās laiku līdz 90 dienām,

                  —

                  ieceļotu tranzītam caur šīs dalībvalsts vai vairāku dalībvalstu teritoriju”.

            Nolīgums attiecas uz šādu vīzu veidu:

                  —

                  “C” vīzas (īstermiņa vīzas).

            Nolīgumā paredzētie atvieglojumi attiecas gan uz vienotajām vīzām, kas ir derīgas visā dalībvalstu teritorijā, gan uz vīzām ar ierobežotu teritoriālo derīgumu (LTV).
      1.4.   Ar vīzu atļautā uzturēšanās ilguma aprēķināšana un īpaši jautājums par to, kā noteikt sešu mēnešu laikposmu

      Ar Šengenas Robežu kodeksa jaunākajiem grozījumiem ir noteikta citāda “īslaicīgas uzturēšanās” definīcija. Pašreizējā definīcija ir šāda: “90 dienas jebkurā 180 dienu laikposmā, katru reizi ņemot vērā pēdējās uzturēšanās 180 dienu laikposmu”.
      Ieceļošanas dienu rēķinās kā pirmo uzturēšanās dienu dalībvalstu teritorijā, bet izceļošanas dienu rēķinās kā pēdējo uzturēšanās dienu dalībvalstu teritorijā. Jēdziens “jebkurš” nozīmē, ka tiek piemērots “kustīgs” 180 dienu atsauces laikposms, skaitot atpakaļ katru uzturēšanās dienu pēdējo 180 dienu laikposmā, lai pārbaudītu, vai joprojām tiek izpildīta prasība par 90 dienām 180 dienu laikposmā. Tas nozīmē, ka pēc nepārtrauktas 90 dienu ilgas prombūtnes var atkal uzturēties uz laiku līdz 90 dienām.
      Definīcija stājās spēkā 2013. gada 18. oktobrī. Kalkulators ir atrodams tiešsaistē šādā adresē: http://ec.europa.eu/dgs/home-affairs/what-we-do/policies/borders-and-visas/border-crossing/index_en.htm
      Uzturēšanās ilguma aprēķināšanas piemērs, pamatojoties uz jauno definīciju:

                  Persona, kurai ir vairākkārtējas ieceļošanas vīza uz vienu gadu (18.4.2014. – 18.4.2015.), pirmo reizi ieceļo 2014. gada 19. aprīlī un uzturas trīs dienas. Pēc tam viņa atkal ieceļo 2014. gada 18. jūnijā un uzturas 86 dienas. Kāda ir situācija konkrētos datumos? Kad šī persona atkal drīkst ieceļot?

                  2014. gada 11. septembrī: pēdējo 180 dienu laikā (16.3.2014. – 11.9.2014.) persona ir uzturējusies 3 dienas (19.–21.4.2014.) plus 86 dienas (18.6.2014. – 11.9.2014.) = 89 dienas = atļautais uzturēšanās laiks nav pārsniegts. Persona vēl drīkst palikt vienu dienu.

                  2014. gada 16. oktobrī: persona varētu ieceļot, lai uzturētos vēl 3 dienas (2014. gada 16. oktobrī zaudē nozīmi 2014. gada 19. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2014. gada 17. oktobrī zaudē nozīmi 2014. gada 20. aprīļa uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma) utt.).

                  2014. gada 15. decembrī: persona varētu ieceļot, lai uzturētos vēl 86 dienas (2014. gada 15. decembrī zaudē nozīmi 2014. gada 18. jūnija uzturēšanās (ārpus 180 dienu laikposma); 2014. gada 16. decembrī zaudē nozīmi 2014. gada 19. jūnija uzturēšanās utt.).

            1.5.   Situācija attiecībā uz dalībvalstīm, kuras Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnībā, dalībvalstīm, kuras nepiedalās ES kopējā vīzu politikā, un asociētajām valstīm

      Dalībvalstīm, kuras Savienībai pievienojās 2004. gadā (Čehijas Republika, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Malta, Polija, Slovākija, Slovēnija un Ungārija), 2007. gadā (Bulgārija un Rumānija) un 2013. gadā (Horvātija), nolīgums ir saistošs no tā spēkā stāšanās brīža.
      Vienīgi Bulgārija, Horvātija, Kipra un Rumānija Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnībā. Tās arī turpmāk izsniegs valsts vīzas, kuras būs derīgas vienīgi attiecīgās valsts teritorijā. Kad minētās dalībvalstis Šengenas acquis piemēros pilnībā, tās turpinās piemērot nolīgumu.
      Jautājumiem, kas nolīgumā nav skarti, turpina piemērot valsts tiesību aktus līdz dienai, kad minētās dalībvalstis sāk pilnībā piemērot Šengenas acquis. Sākot no minētās dienas, jautājumiem, kas nolīgumā nav skarti, piemēros Šengenas noteikumus/valsts tiesību aktus.
      Bulgārijai, Horvātijai, Kiprai un Rumānijai ir atļauts atzīt uzturēšanās atļaujas, D vīzas un īstermiņa vīzas, ko izsniegušas Šengenas valstis un asociētās valstis attiecībā uz īstermiņa uzturēšanos to teritorijā.
      Saskaņā ar 21. pantu Konvencijā, ar ko īsteno 1985. gada 14. jūnija Šengenas Līgumu par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām, visām Šengenas dalībvalstīm ilgtermiņa vīzas un uzturēšanās atļaujas, ko izdevusi kāda cita dalībvalsts, ir jāatzīst par derīgām īstermiņa uzturēšanās nolūkā tās teritorijā. Šengenas dalībvalstis ieceļošanas un īstermiņa uzturēšanās nolūkā pieņem asociēto valstu izsniegtas uzturēšanās atļaujas, D vīzas un īstermiņa vīzas, un otrādi.
      Nolīgums neattiecas uz Dāniju, Apvienoto Karalisti un Īriju, bet tajā ir ietvertas kopīgas deklarācijas par to, ka ir vēlams, lai minētās dalībvalstis noslēgtu divpusējus nolīgumus ar Ukrainu par vīzu atvieglotu izsniegšanu.
      Divpusējs nolīgums par vīzu atvieglotu izsniegšanu starp Dāniju un Ukrainu stājās spēkā 2009. gada 1. martā. Starp Ukrainu un attiecīgi Apvienoto Karalisti un Īriju sarunas par vīzu atvieglotu izsniegšanu nav notikušas.
      Nolīgums neattiecas uz Islandi, Lihtenšteinu, Norvēģiju un Šveici, kaut arī tās ir Šengenas asociētās valstis, bet tajā ir ietvertas kopīgas deklarācijas par to, ka ir vēlams, lai minētās Šengenas valstis noslēgtu divpusējus nolīgumus ar Ukrainu par vīzu atvieglotu izsniegšanu.
      Norvēģija divpusēju nolīgumu par vīzu atvieglotu izsniegšanu parakstīja 2008. gada 13. februārī. Minētais nolīgums stājās spēkā 2011. gada 1. septembrī.
      Šveice sarunas par divpusēju nolīgumu par vīzu atvieglotu izsniegšanu pabeidza 2011. gada novembrī. Islande ir norādījusi, ka ir sāktas sarunas ar Ukrainu.
      1.6.   Nolīgums/divpusējie nolīgumi

      Nolīguma 13. panta 1. punktā noteikts:

         “1.   Stājoties spēkā, šis nolīgums ir noteicošais attiecībā pret jebkuriem noteikumiem divpusējos vai daudzpusējos nolīgumos vai vienošanās, kas noslēgtas starp atsevišķām dalībvalstīm un Ukrainu, ciktāl šo nolīgumu vai vienošanos noteikumi skar šā nolīguma jautājumus.”

      Sākot no nolīguma spēkā stāšanās dienas, beidz piemērot tos noteikumus starp dalībvalstīm un Ukrainu spēkā esošos divpusējos nolīgumos, kas attiecas uz jautājumiem, kurus skar nolīgums. Saskaņā ar Savienības tiesībām dalībvalstīm jāveic visi nepieciešamie pasākumi, lai likvidētu neatbilstības starp divpusējiem nolīgumiem un nolīgumu.
      Tomēr nolīguma 13. panta 2. punktā noteikts:

         “2.   Noteikumus divpusējos nolīgumos vai vienošanās, ko atsevišķas dalībvalstis noslēgušas ar Ukrainu pirms šā nolīguma stāšanās spēkā, kuri paredz nebiometrisko dienesta pasu turētāju atbrīvošanu no vīzas prasības, piemēro arī turpmāk, neskarot attiecīgo dalībvalstu vai Ukrainas tiesības denonsēt šos divpusējos nolīgumus vai vienošanās vai pārtraukt to piemērošanu.”

      Divpusēji nolīgumi ar Ukrainu, kuros paredz atbrīvot no vīzas prasības dienesta pasu turētājus, ir šādām dalībvalstīm: Bulgārijai, Horvātijai, Kiprai, Latvijai, Lietuvai, Polijai, Rumānijai, Slovākijai un Ungārijai.
      Saskaņā ar nolīguma 13. panta 1. punktu, ja minētie divpusējie nolīgumi attiecas uz biometrisko dienesta pasu turētajiem, nolīguma 10. panta 2. punkts ir noteicošais attiecībā pret minētajiem divpsuējiem nolīgumiem. Saskaņā ar nolīguma 13. panta 2. punktu minētos divpusējos nolīgumus, kas noslēgti pirms grozošā nolīguma stāšanās spēkā, turpina piemērot, ciktāl tie attiecas uz nebiometrisko dienesta pasu turētāju atbrīvošanu no vīzas prasības, neskarot attiecīgo dalībvalstu vai Ukrainas tiesības denonsēt minētos divpusējos nolīgumus vai vienošanās vai pārtraukt to piemērošanu. Atbrīvojums no vīzas prasības, ko kāda dalībvalsts piešķīrusi nebiometriskās dienesta pases turētājam, attiecas vienīgi uz ceļošanu minētās dalībvalsts teritorijā, bet nevis uz ceļošanu uz pārējām Šengenas dalībvalstīm.
      Ja kāda dalībvalsts ir noslēgusi divpusēju nolīgumu vai vienošanos ar Ukrainu par jautājumiem, kurus neskar nolīgums, minēto atbrīvojumu turpina piemērot pēc nolīguma stāšanās spēkā.
      1.7.   Eiropas Kopienas Deklarācija par vīzas pieprasītāju piekļuvi informācijai un informācijas saskaņošanu attiecībā uz īstermiņa vīzu izsniegšanas procedūrām un dokumentiem, kas iesniedzami, pieprasot īstermiņa vīzu

      Saskaņā ar minēto Eiropas Kopienas deklarāciju, kas pievienota nolīgumam, ir izstrādāta vienota pamatinformācija par vīzas pieteikumu iesniedzēju piekļuvi dalībvalstu diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem un par vīzu izsniegšanas procedūrām un nosacījumiem un izsniegto vīzu derīgumu, lai nodrošinātu, ka pieteikumu iesniedzējiem tiek sniegta saskaņota un vienota informācija. Minētā informācija ir pieejama ES delegācijas Ukrainā tīmekļa vietnē: http://eeas.europa.eu/delegations/ukraine/index_en.htm.
      Dalībvalstu diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem tiek lūgts plaši izplatīt šo informāciju (izmantojot informācijas dēļus, informācijas lapas, interneta tīmekļa vietnes utt.), kā arī izplatīt precīzu informāciju par vīzu izsniegšanas nosacījumiem, dalībvalstu pārstāvētību Ukrainā un saskaņoto ES sarakstu par to, kādi apliecinošie dokumenti ir nepieciešami.
      II.   PAMATNOSTĀDNES PAR KONKRĒTIEM NOTEIKUMIEM
      2.1.   Noteikumi, kas attiecas uz visiem vīzas pieteikumu iesniedzējiem

      Svarīgs atgādinājums. Atgādinām, ka turpmāk minētie atvieglojumi attiecībā uz maksu par vīzas pieteikuma izskatīšanu, vīzas pieteikuma izskatīšanas procedūras ilgumu, izceļošanu dokumentu nozaudēšanas vai zādzības gadījumā un vīzas pagarināšanu ārkārtas apstākļos attiecas uz visiem vīzas pieteikumu iesniedzējiem un vīzu turētājiem no Ukrainas.
      2.1.1.   Maksa par vīzas pieteikuma izskatīšanu

      Nolīguma 6. panta 1. punktā noteikts:

         “Maksa par vīzas pieteikumu izskatīšanu Ukrainas pilsoņiem ir EUR 35. Saskaņā ar 14. panta 4. punktā noteikto kārtību iepriekšminēto summu var pārskatīt.”

      Saskaņā ar 6. panta 1. punktu maksa par vīzas pieteikumu izskatīšanu ir EUR 35. Minēto maksu piemēro visiem vīzas pieteikumu iesniedzējiem no Ukrainas (tostarp tūristiem), un tā attiecas uz īstermiņa vīzām neatkarīgi no ieceļošanu skaita. To piemēro arī vīzas pieteikumiem, kas iesniegti pie ārējām robežām.
      Nolīguma 6. panta 2. punktā noteikts:

         “Ja Ukraina ES pilsoņiem atjauno vīzas prasību, maksa par vīzu, ko pieprasīs Ukraina, nevar būt augstāka par EUR 35 vai to summu, par kuru ir panākta vienošanās, pārskatot maksu par vīzu saskaņā ar 14. panta 4. punktā paredzēto kārtību.”

      Nolīguma 6. panta 3. punktā noteikts:

         “Ja, pamatojoties uz attālumu no pieteikuma iesniedzēja dzīvesvietas līdz vietai, kur pieteikums ir iesniegts, pieteikuma iesniedzējs ir pieprasījis, lai lēmums par pieteikumu tiktu pieņemts trīs dienu laikā kopš tā iesniegšanas, un konsulāts ir piekritis pieņemt lēmumu trīs dienu laikā, dalībvalstis par vīzas pieteikuma izskatīšanu iekasē EUR 70.”

      Maksu EUR 70 apmērā iekasēs par vīzas pieteikumu izskatīšanu gadījumos, kad vīzas pieteikumu un apliecinošos dokumentus ir iesniedzis vīzas pieteikuma iesniedzējs, par kuru ir zināms, ka viņa dzīvesvieta atrodas oblast, kurā dalībvalstij, uz kuru vīzas pieteikuma iesniedzējs vēlas ceļot, nav konsulārās pārstāvniecības (ja attiecīgajā apgabalā nav ne konsulāta, ne vīzu centra, ne tādas dalībvalsts konsulāta, kura ir noslēgusi nolīgumu par pārstāvību ar dalībvalsti, uz kuru pieteikuma iesniedzējs vēlas ceļot) un kad diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulāts ir piekritis lēmumu par vīzas pieteikumu pieņemt trīs dienu laikā. Pierādījums par vīzas pieteikuma iesniedzēja dzīvesvietu tiek sniegts vīzas pieteikuma veidlapā.
      Principā nolīguma 6. panta 3. punkta mērķis ir atvieglot vīzas pieteikuma iesniegšanu tiem pieteikuma iesniedzējiem, kuri dzīvo tālu no konsulāta. Ja nepieciešams tāls brauciens, lai iesniegtu vīzas pieteikumu, mērķis ir izsniegt vīzu ātri, lai pieteikuma iesniedzējs varētu saņemt vīzu bez nepieciešamības vēlreiz mērot to pašu tālo ceļu.
      Minēto iemeslu dēļ gadījumos, ja vīzas pieteikuma izskatīšanas “standarta” laiks konkrētajā diplomātiskajā pārstāvniecībā vai konsulātā ir trīs dienas vai mazāk, iekasēs standarta maksu par vīzas pieteikuma izskatīšanu EUR 35 apmērā.
      Tajās diplomātiskajās pārstāvniecībās un konsulārajos dienestos, kuros ir apmeklējumu sistēma, apmeklējuma saņemšanai nepieciešamo laiku neieskaita pieteikuma izskatīšanas laikā (skatīt arī II.2.1.2. punktu).
      Nolīguma 6. panta 4. punktā noteikts:

         “4.   Neskarot 5. punktu, šādu kategoriju personas ir atbrīvotas no maksas par vīzu pieteikumu izskatīšanu:

                     a)

                     Ukrainas pilsoņu, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā, vai Eiropas Savienības pilsoņu, kas dzīvo savas valstspiederības valsts teritorijā, tuvi radinieki – laulātie, bērni (tostarp adoptētie), vecāki (tostarp aizbildņi), vecvecāki un mazbērni;”

      (NB! Minētais apakšpunkts regulē to tuvo radinieku no Ukrainas situāciju, kas ceļo uz dalībvalstīm, lai apmeklētu Ukrainas pilsoņus, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā, vai Eiropas Savienības pilsoņus, kas dzīvo savas valstspiederības valsts teritorijā. Vīzas pieteikumu iesniedzējiem no Ukrainas, kuri ir Savienības pilsoņa ģimenes locekļi Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2004/38/EK (4) 5. panta 2. punkta nozīmē, vīzas izsniegs bez maksas, pēc iespējas drīz un izmantojot paātrināto procedūru.)

                  “b)

                  oficiālu delegāciju dalībnieki, kas pēc Ukrainai adresēta oficiāla ielūguma piedalās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas organizē kādas dalībvalsts teritorijā;

                  c)

                  valsts un reģionālo valdību un parlamentu, kā arī Augstāko un Konstitucionālo tiesu locekļi, ja viņi ar šo nolīgumu nav jau atbrīvoti no vīzu prasības;

                  d)

                  skolēni, studenti, pēcdiploma studenti un viņus pavadošie pedagogi, kas ceļo ar mērķi mācīties vai izglītoties;

                  e)

                  invalīdi un, ja vajadzīgs, personas, kas viņus pavada;” (NB! Lai saņemtu atbrīvojumu no maksas, būtu jāuzrāda pierādījums, ka katrs no vīzas pieteikuma iesniedzējiem ietilpst šajā kategorijā.)

                  “f)

                  personas, kas iesniegušas dokumentus, kas pierāda to vajadzību ceļot humānu apsvērumu dēļ, tostarp, lai saņemtu neatliekamu ārstniecisko palīdzību arī slimnieku pavadošā persona, lai piedalītos tuva radinieka bērēs vai lai apmeklētu smagi slimu tuvu radinieku;

                  g)

                  starptautisku sporta pasākumu dalībnieki un personas, kas tos pavada;” (NB! Atbrīvojums attiecas tikai uz tām pavadošām personām, kas ceļo profesionālā statusā; tādējādi līdzjutēji netiks atzīti par pavadošām personām.)

                  “h)

                  personas, kas piedalās zinātnes, kultūras un mākslas pasākumos, tostarp universitātes un citās apmaiņas programmās;

                  i)

                  sadraudzības pilsētu un citu pašvaldības vienību rīkoto oficiālo apmaiņas programmu dalībnieki;

                  j)

                  žurnālisti un tehniskie darbinieki, kas tos profesionālā statusā pavada;” (NB! šis apakšpunkts attiecas uz tiem žurnālistiem, uz kuriem attiecas nolīguma 4. panta 1. punkta e) apakšpunkts.)

                  “k)

                  pensionāri;” (NB! Lai saņemtu atbrīvojumu no maksas, vīzas pieteikuma iesniedzējiem jāuzrāda pierādījums par savu pensionāra statusu.)

                  “l)

                  šoferi, kas veic starptautiskos kravu un pasažieru pārvadājumus uz dalībvalstu teritorijām ar transportlīdzekļiem, kas reģistrēti Ukrainā;

                  m)

                  to starptautisko vilcienu, refrižeratoru un lokomotīvju apkalpju locekļi, kas dodas uz dalībvalstu teritorijām;

                  n)

                  bērni, kas jaunāki par 18 gadiem vai apgādībā esoši bērni, kas jaunāki par 21 gadu;” (NB! Lai saņemtu atbrīvojumu no maksas šajā kategorijā, vīzas pieteikuma iesniedzējiem jāuzrāda pierādījums par savu vecumu, bet personām, kas jaunākas par 21 gadu – arī pierādījums par to, ka tās atrodas apgādībā.)

                  “o)

                  reliģisko kopienu pārstāvji;

                  p)

                  profesiju pārstāvji, kas piedalās starptautiskās izstādēs, konferencēs, simpozijos, semināros vai citos līdzīgos pasākumus, kas norisinās dalībvalstu teritorijā;

                  q)

                  bezpeļņas organizāciju rīkotu semināru, konferenču, sporta, kultūras vai izglītības pasākumu dalībnieki, kas ir vecumā līdz 25 gadiem;

                  r)

                  pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvji, kuru ceļojuma mērķis ir apmācība, semināri un konferences, tostarp apmaiņas programmu satvarā;

                  s)

                  oficiālo Eiropas Savienības pārrobežu sadarbības programmu, piemēram, Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta (EKPI), dalībnieki.

            Punkta pirmā daļa attiecas arī uz gadījumiem, kad ceļojuma mērķis ir tranzīts.”
      Nolīguma 6. panta 4. punkta otro daļu piemēro vienīgi tad, ja ceļojuma uz trešo valsti mērķis ir līdzvērtīgs kādam no nolīguma 6. panta 4. punkta a) līdz s) apakšpunktā uzskaitītajiem mērķiem, piemēram, ja tranzīts ir nepieciešams, lai trešā valstī piedalītos seminārā, apmeklētu ģimenes locekļus, piedalītos pilsoniskās sabiedrības organizāciju rīkotās apmaiņas programmās utt.
      Iepriekš minētās personu kategorijas ir pilnībā atbrīvotas no maksas. Turklāt saskaņā ar Vīzu kodeksa 16. panta 6. punktu “atsevišķos gadījumos iekasējamo vīzas nodevu var atcelt vai samazināt, ja tas palīdz veicināt kultūras vai sporta intereses, kā arī intereses ārpolitikas un attīstības politikas jomā, kā arī citās svarīgu sabiedrības interešu jomās vai humānu iemeslu dēļ”.
      Tomēr minēto noteikumu nevar piemērot atbrīvojumam no EUR 70 apmērā noteiktās maksas par vīzas pieteikuma izskatīšanu atsevišķos gadījumos, kad vīzas pieteikumu un apliecinošos dokumentus ir iesniedzis vīzas pieteikuma iesniedzējs, par kuru ir zināms, ka viņa dzīvesvieta atrodas tālu no dalībvalsts diplomātiskās pārstāvniecības vai konsulāta un viņš pieder pie vienas no tām kategorijām, kuras ir uzskaitītas nolīguma 6. panta 4. punktā kā kategorijas, kas ir atbrīvotas no maksas par vīzas pieteikuma izskatīšanu.
      Būtu arī jāatceras, ka to personu kategorijām, kas atbrīvotas no vīzas maksas, tik un tā var piemērot maksu par pakalpojumu, ja dalībvalsts sadarbojas ar ārpakalpojumu sniedzēju.
      Nolīguma 6. panta 5. punktā noteikts:

         “5.   Ja dalībvalsts vīzas izsniegšanas nolūkā sadarbojas ar ārpakalpojumu sniedzēju, ārpakalpojumu sniedzējs var iekasēt maksu par pakalpojumu. Šī maksa ir samērīga ar izmaksām, kas ārpakalpojuma sniedzējam radušās, pildot tā uzdevumus, un tā nepārsniedz EUR 30. Dalībvalstis saglabā iespēju, ka visi vīzas pieteikuma iesniedzēji var pieteikumus iesniegt tieši dalībvalstu konsulātos. Ja pieteikuma iesniedzējiem tiek prasīts vienoties par pieteikuma iesniegšanas laiku, parasti pieteikuma iesniegšanas apmeklējums notiek divās nedēļās pēc dienas, kad apmeklējums lūgts.”

      Tas, ka visu kategoriju vīzu pieteikumu iesniedzējiem joprojām ir iespēja pieteikumus iesniegt tieši konsulātā, nevis ar ārpakalpojumu sniedzēja starpniecību, nozīmē, ka jābūt patiesai iespējai izvēlēties starp minētajām divām iespējām. Lai arī tieša piekļuve nav jāorganizē atbilstoši tādiem pašiem vai līdzīgiem nosacījumiem kā tiem, ko piemēro attiecībā uz pakalpojuma sniedzēja piekļuvi, šie nosacījumi nedrīkst padarīt tiešu piekļuvi praktiski neiespējamu. Pat ja ir pieņemami, ka gaidīšanas laiks, lai saņemtu apmeklēšanas laiku, ir atšķirīgs no gaidīšanas laika tiešās piekļuves gadījumā, gaidīšanas laiks nedrīkst būt tik ilgs, ka tieša piekļuve būtu praktiski neiespējama.
      2.1.2.   Vīzu pieteikumu izskatīšanas termiņš

      Nolīguma 7. pantā noteikts:

         “1.   Dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izlemj jautājumu par vīzas izsniegšanu 10 kalendāro dienu laikā no pieprasījuma un vīzas izsniegšanai nepieciešamo dokumentu saņemšanas.
         2.   Atsevišķos gadījumos termiņu, kas vajadzīgs lēmuma par vīzas izsniegšanu pieņemšanai, var pagarināt līdz 30 kalendārajām dienām, ja nepieciešama pieteikuma padziļināta pārbaude.
         3.   Steidzamos gadījumos lēmuma pieņemšanas termiņu var samazināt līdz divām darba dienām vai mazāk.”

      Principā lēmums par vīzas izsniegšanu tiks pieņemts 10 kalendāro dienu laikā no pilnīga vīzas pieteikuma un apliecinošo dokumentu saņemšanas dienas.
      Minēto termiņu var pagarināt līdz 30 kalendārajām dienām, ja ir nepieciešama padziļināta pārbaude, piemēram, lai apspriestos ar centrālajām iestādēm.
      Visus minētos termiņus sāk skaitīt vienīgi tad, kad pieteikuma datne ir pilnīga, proti, no dienas, kad ir saņemts vīzas pieteikums un apliecinošie dokumenti.
      Diplomātiskajās pārstāvniecībās un konsulārajos dienestos, kuros ir apmeklējumu sistēma, apmeklējuma saņemšanai nepieciešamo laiku neieskaita pieteikuma izskatīšanas laikā. Nosakot apmeklējuma laiku, saistībā ar nolīguma 7. panta 3. punkta īstenošanu būtu jāņem vērā iespējamā steidzamība, ko norādījis vīzas pieteikuma iesniedzējs. Parasti apmeklējumam būtu jānotiek divu nedēļu laikā no dienas, kad apmeklējums ir lūgts (sal. ar nolīguma 6. panta 5. punktu). Ilgākam laikposmam vajadzētu būt izņēmumam, tostarp īpaši noslogotos periodos. Apvienotā komiteja rūpīgi uzraudzīs šo jautājumu. Dalībvalstis centīsies nodrošināt, lai steidzamos gadījumos, kad ielūgums ir izsūtīts novēloti, Ukrainas oficiālo delegāciju locekļu pieprasītie apmeklējumi vīzu pieteikumu iesniegšanai diplomātiskajās pārstāvniecībās un konsulātos tiek piešķirti pēc iespējas drīzāk, vēlams, divu darbdienu laikā.
      Lēmumu par laika saīsināšanu lēmuma pieņemšanai par vīzas pieteikumu, kā noteikts nolīguma 7. panta 3. punktā, pieņem konsulārais darbinieks.
      2.1.3.   Vīzas pagarināšana ārkārtas apstākļos

      Nolīguma 9. pantā noteikts:

         “Ukrainas pilsoņiem, kuriem force majeure apstākļu dēļ nav iespējams atstāt dalībvalstu teritoriju līdz vīzā norādītajam laikam, vīzas termiņš saskaņā ar uzņēmējvalsts tiesību aktos noteiktajām prasībām bez maksas jāpagarina uz laiku, kas vajadzīgs, lai atgrieztos savā dzīvesvietas valstī.”

      Attiecībā uz iespēju pagarināt vīzas derīguma termiņu force majeure gadījumos, piemēram, hospitalizācija neparedzētu iemeslu/pēkšņas slimības/nelaimes gadījuma dēļ, kad vīzas turētajam nav iespējams atstāt dalībvalsts teritoriju līdz vīzā norādītajam datumam, piemēro Vīzu kodeksa 33. panta 1. punkta noteikumus, ciktāl tie saskan ar nolīgumu (piemēram, pagarinātā vīza joprojām ir vienotā vīza, kas ļauj ieceļot visu to Šengenas dalībvalstu teritorijā, kurās vīza bija derīga tās izsniegšanas brīdī). Tomēr saskaņā ar nolīgumu force majeure apstākļos vīzu pagarina bez maksas.
      2.2.   Noteikumi, kas attiecas uz dažām vīzas pieteikumu iesniedzēju kategorijām

      2.2.1.   Dokumentārs pierādījums, kas apliecina brauciena mērķi

      Visām nolīguma 4. panta 1. punktā uzskaitītajām personu kategorijām, tostarp šoferiem, kas veic starptautiskos kravu un pasažieru pārvadājumus, ir nepieciešams vienīgi norādītais dokumentārais pierādījums, kas apliecina brauciena mērķi. No minētajām pieteikuma iesniedzēju kategorijām nav jāpieprasa nekādi citi dokumenti attiecībā uz uzturēšanās mērķi. Kā noteikts nolīguma 4. panta 3. punktā, nepieprasa nekādus citus pamatojumus, ielūgumus vai ceļojuma mērķa apstiprinājumus.
      Ja atsevišķos gadījumos joprojām ir šaubas par ceļojuma patieso mērķi, vīzas pieteikuma iesniedzējs tiks aicināts uz (papildu) padziļinātu interviju vēstniecībā/konsulātā, kur viņu var iztaujāt par apmeklējuma faktisko mērķi vai pieteikuma iesniedzēja nodomu atgriezties –, sal., ar Vīzu kodeksa 21. panta 8. punktu. Šādos atsevišķos gadījumos vīzas pieteikuma iesniedzējs var iesniegt papildu dokumentus vai tos izņēmuma kārtā var pieprasīt konsulārais darbinieks. Apvienotā komiteja rūpīgi uzraudzīs šo jautājumu.
      Tām personu kategorijām, kuras nav minētas nolīguma 4. panta 1. punktā, arī turpmāk piemēro pašreizējos noteikumus attiecībā uz ceļojuma mērķa apliecinājumu. Tas pats attiecas uz dokumentiem, kas apliecina vecāku piekrišanu tam, ka ceļo viņu bērni, kas jaunāki par 18 gadiem.
      Jautājumos, kurus neskar nolīguma noteikumi, piemēram, ceļošanas dokumentu atzīšana, ceļojuma medicīniskā apdrošināšana un garantijas saistībā ar atgriešanos un pietiekamiem iztikas līdzekļiem (sal. ar I.1.2. punktu), piemēro Šengenas noteikumus vai valsts tiesību aktus.
      Saskaņā ar grozošajam nolīgumam pievienoto Eiropas Savienības Deklarāciju par dokumentiem, kas jāiesniedz, pieprasot īstermiņa vīzas, “Eiropas Savienība saskaņā ar Vīzu kodeksa 48. panta 1. punkta a) apakšpunktu izveidos saskaņotu apliecinošo dokumentu sarakstu, lai nodrošinātu, ka pieteikumu iesniedzējiem no Ukrainas principā tiek prasīts iesniegt tos pašus apliecinošos dokumentus”. Dalībvalstu konsulātiem, darbojoties Šengenas vietējās sadarbības satvarā, tiek lūgts nodrošināt, ka vīzas pieteikumu iesniedzējiem no Ukrainas tiek sniegta saskanīga un vienota pamatinformācija un viņiem principā tiek prasīts iesniegt tos pašus apliecinošos dokumentus neatkarīgi no tā, kuras dalībvalsts konsulātā viņi iesniedz pieteikumu.
      Principā kopā ar vīzas pieteikumu tiks iesniegts nolīguma 4. panta 1. punktā minētā uzaicinājuma/pieprasījuma oriģināls vai dokumenta apliecinājums. Tomēr konsulāts var sākt apstrādāt vīzas pieteikumu, pamatojoties uz uzaicinājuma/pieprasījuma faksimilu vai kopijām vai dokumenta apliecinājumu. Tomēr konsulāts var pieprasīt dokumenta oriģinālu, ja vīzas pieteikums tiek iesniegts pirmo reizi, un to pieprasīs atsevišķos gadījumos, kad ir šaubas.
      Tā kā tālāk šajās pamatnostādnēs sniegtajos iestāžu sarakstos reizēm ir iekļauti arī to personu vārdi un uzvārdi, kas var parakstīt attiecīgos pieprasījumus/apliecinājumus, Ukrainas iestādēm būtu jāinformē Šengenas vietējā sadarbība, ja minētās personas tiek aizstātas ar citām.
      Nolīguma 4. pantā noteikts:

         “1.   Turpmāk norādītajām Ukrainas pilsoņu kategorijām, lai attaisnotu otras Puses teritorijā paredzētā ceļojuma mērķi, ir nepieciešami tikai šādi dokumenti:

                     a)

                     oficiālu delegāciju dalībniekiem, kas pēc Ukrainai adresēta oficiāla ielūguma piedalīsies sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko kādas dalībvalsts teritorijā:

                                 —

                                 Ukrainas iestādes vēstule, kas apliecina, ka pieprasītājs ir tās delegācijas loceklis un ieceļo otras Puses teritorijā, lai piedalītos iepriekšminētajos pasākumos, kurai pievienota oficiālā ielūguma kopija;”

      Vēstulē, kuru kompetentā iestāde izsniedz, lai apliecinātu, ka konkrētā persona ir delegācijas loceklis un ieceļo otras Puses teritorijā, lai piedalītos oficiālā sanāksmē, jābūt norādītam pieteikuma iesniedzēja vārdam un uzvārdam. Pieteikuma iesniedzēja vārdam un uzvārdam nav obligāti jābūt norādītam oficiālajā ielūgumā piedalīties sanāksmē, taču tas var būt jānorāda, ja oficiālais ielūgums ir adresēts konkrētai personai.
      Minētais noteikums attiecas uz oficiālo delegāciju locekļiem neatkarīgi no tā, kāda pase (nebiometriskā dienesta pase vai parastā pase) viņiem ir.

                  “b)

                  darījumu cilvēkiem un uzņēmējdarbības organizāciju pārstāvjiem:

                              —

                              uzņēmējas juridiskās personas vai uzņēmuma, vai šādas juridiskās personas vai uzņēmuma filiāles vai biroja, vai dalībvalstu valsts vai vietējās iestādes, vai tirdzniecības un rūpniecības izstāžu, konferenču un simpoziju, kas notiek dalībvalstu teritorijā, organizēšanas komitejas rakstveida uzaicinājums;

                  c)

                  šoferiem, kas veic starptautiskos kravu un pasažieru pārvadājumus uz dalībvalstu teritorijām ar transportlīdzekļiem, kas reģistrēti Ukrainā:

                              —

                              Ukrainas valsts starptautiskā autotransporta pārvadātāju apvienības rakstveida pieprasījums, kurā norādīts braucienu mērķis, ilgums, galamērķis(-i) un biežums;”

            Kompetentās iestādes, kas nodrošina starptautiskos autotransporta pārvadājumus un ir atbildīgas par to šoferu braucienu mērķa, ilguma, galamērķa(-u) un biežuma norādīšanu, kuri veic starptautiskos kravu un pasažieru pārvadājumus uz dalībvalstu teritorijām ar Ukrainā reģistrētiem transportlīdzekļiem, ir šādas:

                  1.

                  Ukrainas starptautiskā autotransporta pārvadātāju apvienība (AsMAP/“АсМАП”).

                     AsMAP pasta adrese ir šāda:

                                 11, Shorsa str.

                                 Kyiv, 03150, Ukraine

                        Amatpersonas, kas ir pilnvarotas parakstīt pieprasījumus:

                                 Kostiuchenko Leonid – Ukrainas AsMAP priekšsēdētājs

                                 Dokil' Leonid – Ukrainas AsMAP priekšsēdētāja vietnieks;

                                 Kuchynskiy Yurii – Ukrainas AsMAP priekšsēdētāja vietnieks.

                  2.

                  Valsts uzņēmums “Starptautiskā autotransporta pārvadājumu dienests”(SE “SIRC”).

                     SE “SIRC” pasta adrese ir šāda:

                                 57, av. Nauka

                                 Kyiv, 03083, Ukraine

                              Tālr.: +38 044 524 21 01

                              Fakss: +38 044 524 00 70

                        Amatpersonas, kas ir pilnvarotas parakstīt pieprasījumus:

                                 Tkachenko Anatolij – SE “SIRC” direktors;

                                 Neronov Oleksandr – SE “SIRC” direktora pirmais vietnieks.

                  3.

                  Ukrainas Autotransporta un loģistikas savienība
                  Ukrainas Autotransporta un loģistikas savienības pasta adrese ir šāda:

                                 28, Predslavinska str.

                                 Kyiv, 03150, Ukraine

                              Tālr./fakss: +38 044 528 71 30/+38 044 528 71 46/+38 044 529 44 40

                        Amatpersona, kas ir pilnvarota parakstīt pieprasījumus:

                     Lypovskiy Vitalij – Savienības priekšsēdētājs.

                  4.

                  Visukrainas autopārvadātāju apvienība (AAAC)(Всеукраїнська асоціація автомобільних перевізників)

                     AAAC pasta adrese ir šāda:

                                 139, Velyka Vasylkivska str.

                                 Kyiv, 03150, Ukraine

                              Tālr./fakss: +38044-538-75-05, +38044-529-25-21

                        Amatpersonas, kas ir pilnvarotas parakstīt pieprasījumus:

                                 Reva Vitalii (Віталій Рева) – AAAC priekšsēdētājs

                                 Glavatskyi Petro (Петро Главатський) – AAAC priekšsēdētāja vietnieks
                              e-pasts: vaap@i.com.ua

                  5.

                  Visukrainas autopārvadātāju apvienība (AAAC)(Всеукраїнська асоціація автомобільних перевізників)

                     AAAC pasta adrese ir šāda:

                                 3, Rayisy Okipnoyi str.

                                 Kyiv, 02002, Ukraine

                              Tālr./fakss: +38044-517-44-31, +38044-516-47-26

                        Amatpersonas, kas ir pilnvarotas parakstīt pieprasījumus;

                     Vakulenko Volodymyr (Вакуленко Володимир Михайлович) – AAAC priekšsēdētāja vietnieks

                  6.

                  Ukrainas valsts uzņēmums “Ukrinteravtoservice” (Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів “Укрінтеравтосервіс”)

                  Ukrainas valsts uzņēmuma “Ukrinteravtoservice” pasta adrese ir šāda:

                                 57, av. Nauky

                                 Kyiv, 03083, Ukraine

                        Amatpersonas, kas ir pilnvarotas parakstīt pieprasījumus:

                                 Dobrohod Serhii (Доброход Сергій Олександрович) – Ukrainas valsts uzņēmuma “Ukrinteravtservice” ģenerāldirektors (tālr.: +38 044 524-09-99; mobilais tālr.: +38 050 463-89-32);

                                 Kubalska Svitlana (Кубальська Світлана Сергіївна) – Ukrainas valsts uzņēmuma “Ukrinteravtoservice” ģenerāldirektora vietniece (tālr.: +38 044 524-09-99; mobilais tālr.: +38 050 550-82-62).

            Ņemot vērā pašreizējās problēmas ar minētās kategorijas vīzas pieteikumu iesniedzējiem, Apvienotā Komiteja cieši uzraudzīs minētā noteikuma īstenošanu.

                     “d)

                     starptautiskos vilcienu, refrižeratoru un lokomotīvju, kas ceļo uz dalībvalstu teritorijām, apkalpju locekļiem:

                                 —

                                 Ukrainas kompetentās dzelzceļa sabiedrības rakstveida pieprasījums, kurā norādīts braucienu mērķis, ilgums un biežums;”

      Ukrainas kompetentā iestāde dzelzceļa pārvadājumu jomā ir Ukrainas dzelzceļa transporta valsts pārvalde (“Ukrzaliznytsia”/“Укрзалізниця”).

         “Ukrzaliznytsia” pasta adrese ir šāda:

                     5-7 Tverskaya str.

                     Kyiv, 03680, Ukraine

            Saskaņā ar pienākumu sadalījumu “Ukrzaliznytsia” vadības starpā amatpersonas, kas ir atbildīgas par informācijas sniegšanu par starptautisko vilcienu, refrižeratoru un lokomotīvju, kas ceļo uz dalībvalstu teritorijām, apkalpju locekļu braucienu mērķi, ilgumu un biežumu, ir:

                     Bolobolin Serhii (Болоболін Сергій Петрович) – Ukrzaliznytsia pirmais ģenerāldirektors (tālr.: +38 044 465 00 10);

                     Serhiyenko Mykola (Сергієнко Микола Іванович) – Ukrzaliznytsia ģenerāldirektora pirmais vietnieks (tālr.: +38 044 465 00 01);

                     Zhurakivskyy Vitaliy (Жураківський Віталій Олександрович) – Ukrzaliznytsia ģenerāldirektora pirmais vietnieks (tālr.: +38 044 465 00 41);

                     Slipchenko Oleksiy (Сліпченко Олексій Леонтійович) – Ukrzaliznytsia ģenerāldirektora vietnieks (tālr.: +38 044 465 00 14);

                     Naumenko Petro (Науменко Петро Петрович) –Ukrzaliznytsia ģenerāldirektora vietnieks (tālr.: +38 044 465 00 12);

                     Chekalov Pavlo (Чекалов Павло Леонтійович) – Ukrzaliznytsia ģenerāldirektora vietnieks (tālr.: +38 044 465 00 13);

                     Matviiv Igor – Ukrzaliznytsia Starptautisko attiecību departamenta vadītājs (tālr.: +38 044 465 04 25).

                     “e)

                     žurnālistiem un tehniskajiem darbiniekiem, kas tos profesionālā statusā pavada:

                                 —

                                 apliecība vai cits dokuments, ko izsniegusi profesionāla organizācija vai pieteikuma iesniedzēja darba devējs, kas apliecina, ka attiecīgā persona ir kvalificēts žurnālists, un norāda, ka brauciena mērķis ir veikt žurnālista darbu, vai kas apliecina, ka attiecīgā persona ir tehniskais darbinieks, kas profesionālā statusā pavada žurnālistu;”

      Šajā kategorijā nav ietverti ārštata žurnālisti.
      Jāuzrāda apliecība vai dokuments, kas apliecina, ka attiecīgā persona ir profesionāls žurnālists, un darba devēja izsniegta dokumenta oriģināls, kurā norādīts, ka brauciena mērķis ir veikt žurnālista darbu, vai kas apliecina, ka attiecīgā persona ir tehniskais darbinieks, kas profesionālā statusā pavada žurnālistu.
      Ukrainas kompetentā profesionālā organizācija, kas apliecina, ka attiecīgā persona ir kvalificēts žurnālists:

                  1.

                  Ukrainas Žurnālistu nacionālā savienība (NUJU) (“Національна спілка журналістів України”, НСЖУ).

                     NUJU kvalificētiem plašsaziņas līdzekļu darbiniekiem izsniedz profesionālā žurnālista valsts kartes un starptautiskās preses kartes saskaņā ar starptautisko paraugu, ko noteikusi Starptautiskā Žurnālistu federācija.

                     NUJU pasta adrese ir šāda:

                                 27-a Khreschatyk str.

                                 Kyiv, 01001, Ukraine

                     NUJU pilnvarotā persona:

                     Nalyvaiko Oleg Igorovych (Наливайко Олег Ігорович) – NUJU vadītājs.
                  Tālrunis/Fakss: +38044-234-20-96; +38044-234-49-60; +38044-234-52-09
                  e-pasts: spilka@nsju.org; admin@nsju.org.

                  2.

                  Ukrainas Neatkarīgo plašsaziņas līdzekļu savienība (IMUU) (“Незалежна медіа-профспілка України”).

                     IMUU pasta adrese ir šāda:

                                 Office 25,

                                 27 – A, Khreshchatyk Str.,

                                 Kyiv, 01001, Ukraine

                        Pilnvarotās personas:

                                 Lukanov Yurii (Луканов Юрій Вадимович) – IMUU vadītājs

                                 Vynnychuk Oksana (Оксана Винничук) – IMUU izpildsekretāre
                              Tālr.: + 38 050 356 57 58
                              e-pasts: secretar@profspilka.org.ua

                  “f)

                  personām, kas piedalās zinātnes, kultūras un mākslas pasākumos, tostarp universitātēs un citās apmaiņas programmās:

                              —

                              uzņēmējorganizācijas rakstisks uzaicinājums piedalīties šajos pasākumos;

                  g)

                  skolēniem, studentiem, pēcdiploma studentiem un pavadošiem pedagogiem, kas ceļo ar mērķi mācīties vai izglītoties, tostarp saskaņā ar apmaiņas programmām, kā arī citu ar mācībām saistītu pasākumu dēļ:

                              —

                              uzņemošās universitātes, koledžas vai skolas rakstveida uzaicinājums vai dokuments, kas apliecina uzņemšanu, vai studenta apliecība vai cits apliecinošs dokuments par apmeklējamiem kursiem;”

            Studenta apliecību var pieņemt kā ceļojuma mērķa apliecinājumu tikai gadījumā, ja to izsniegusi uzņēmēja universitāte, koledža vai skola, kurā norisināsies mācības vai izglītošanās.

                     “h)

                     starptautisku sporta pasākumu dalībniekiem un personām, kas tos profesionālā statusā pavada:

                                 —

                                 rakstveida uzaicinājums no uzņēmējorganizācijas: kompetentās iestādes, nacionālās sporta federācijas un dalībvalstu Nacionālās olimpiskās komitejas;”

               .Saistībā ar starptautiskiem sporta pasākumiem pavadošo personu sarakstā iekļauj vienīgi tās personas, kas sportistus pavada profesionālā statusā – trenerus, masierus, menedžeri, medicīnas personālu un sporta kluba vadītāju. Līdzjutēji netiks atzīti par pavadošām personām.

                     “i)

                     sadraudzības pilsētu un citu pašvaldību vienību rīkoto oficiālo apmaiņas programmu dalībniekiem:

                                 —

                                 minēto pilsētu vai citu pašvaldību vienību administrācijas vadītāja/mēra rakstveida uzaicinājums;”

               .Pilsētas un citu pašvaldību vienību administrācijas vadītājs/mērs, kas ir kompetents izsniegt rakstisku uzaicinājumu, ir tās uzņemošās pilsētas vai pašvaldības administrācijas vadītājs/mērs, kurā norisināsies sadraudzības pasākums. Šajā kategorijā ietilpst tikai oficiālās sadraudzības dalībnieki.

                     “j)

                     tuviem radiniekiem – laulātajam, bērniem (tostarp adoptētiem), vecākiem (tostarp aizbildņiem), vecvecākiem un mazbērniem, kas apmeklē Ukrainas pilsoņus, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā, vai Eiropas Savienības pilsoņus, kas dzīvo savas valstspiederības dalībvalsts teritorijā:

                                 —

                                 uzņemošās personas rakstveida uzaicinājums;”

      Minētais apakšpunkts regulē to tuvu radinieku no Ukrainas situāciju, kas ceļo uz dalībvalstīm, lai apmeklētu Ukrainas pilsoņus, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā, vai Eiropas Savienības pilsoņus, kuri dzīvo savas valstspiederības dalībvalsts teritorijā.
      Uzaicinātāja paraksta autentiskums jāpārbauda kompetentajai iestādei saskaņā ar dzīvesvietas valsts tiesību aktiem.
      Nepieciešams arī apliecināt uzaicinātāja likumīgo dzīvesvietu un ģimenes saites; piemēram, kopā ar uzņemošās personas rakstisko lūgumu iesniedzot to dokumentu kopijas, kuros norādīts viņas statuss, piemēram, uzturēšanās atļaujas fotokopiju, un kuri apliecina ģimenes saites.
      Minētais noteikums, izņemot nepieciešamību apliecināt likumīgo dzīvesvietu un ģimenes saites, attiecas arī uz diplomātisko pārstāvniecību un konsulātu darbinieku radiniekiem, kuri ceļo uz dalībvalstu teritoriju, lai apmeklētu ģimeni uz laiku līdz 90 dienām.
      Saskaņā ar grozošajam nolīgumam pievienoto Eiropas Savienības Deklarāciju par atvieglojumiem ģimenes locekļiem, “lai atvieglotu pārvietošanos paplašinātam personu lokam, kas ģimenes saitēm saistītas ar Ukrainas pilsoņiem, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijās, vai Eiropas Savienības pilsoņiem, kas dzīvo savas valstspiederības dalībvalsts teritorijā (jo īpaši brāļiem, māsām un viņu bērniem), Eiropas Savienība aicina dalībvalstu konsulārās iestādes pilnībā izmantot Vīzu kodeksā paredzētās iespējas atvieglot vīzas izsniegšanu minētās kategorijas personām, tostarp vīzas pieteikuma iesniedzējiem pieprasīto dokumentāro pierādījumu vienkāršošanu, atbrīvošanu no pieteikuma izskatīšanas maksas un atbilstošos gadījumos daudzkārtējas ieceļošanas vīzas izsniegšanu”.

                     “k)

                     radiniekiem, kas apmeklē bēru ceremonijas:

                                 —

                                 oficiāls dokuments, kas apliecina nāves faktu, kā arī dokuments, kas pierāda ģimenes vai cita veida saikni starp mirušo un pieprasītāju;”

      Nolīgumā nav sīkāk norādīts, kuras valsts iestādēm būtu jāizsniedz minētais oficiālais dokuments – tās valsts, kurā notiks bēru ceremonija, vai tās valsts, kurā dzīvo persona, kas vēlas apmeklēt bēru ceremoniju. Būtu jāpieņem, ka šādu oficiālu dokumentu var izsniegt abu valstu kompetentās iestādes.
      Jāuzrāda minētais oficiālais dokuments, kas apliecina nāves faktu, kā arī dokuments, kas pierāda ģimenes vai cita veida saikni starp mirušo un pieprasītāju, piemēram, dzimšanas un/vai laulību apliecība.

                     “l)

                     militāro un civilo apbedījumu vietu apmeklējumam:

                                 —

                                 oficiāls dokuments, kas apliecina kapa esamību un saglabāšanu un ģimenes vai cita veida saikni starp mirušo un pieprasītāju;”

      Nolīgumā nav sīkāk norādīts, vai minētais oficiālais dokuments būtu jāizsniedz tās valsts iestādēm, kurā atrodas apbedījumu vieta, vai tās valsts iestādēm, kurā dzīvo persona, kas vēlas apmeklēt apbedījumu vietu. Būtu jāpieņem, ka šādu oficiālu dokumentu var izsniegt abu valstu kompetentās iestādes.
      Jāuzrāda minētais oficiālais dokuments, kas apliecina kapa esamību un saglabāšanu, kā arī dokuments, kas pierāda ģimenes vai cita veida saikni starp mirušo un pieprasītāju.
      Saskaņā ar nolīgumam pievienoto Eiropas Kopienas deklarāciju par īstermiņa vīzu izsniegšanu militāro un civilo apbedījumu vietu apmeklēšanai parasti īstermiņa vīzas personām, kas apmeklē militāro un civilo apbedījumu vietas, izsniegs uz laiku līdz 14 dienām.

                     “m)

                     ieceļošanai medicīnisku iemeslu dēļ un nepieciešamajām pavadošajām personām:

                                 —

                                 medicīniskās iestādes oficiāls dokuments, kas apliecina medicīniskās aprūpes nepieciešamību minētajā iestādē un pavadoņa nepieciešamību, un pierādījums par pietiekamiem finanšu līdzekļiem medicīniskās aprūpes izdevumu segšanai;”

      Tiks iesniegts medicīniskās iestādes oficiāls dokuments, kas apliecina medicīniskās aprūpes nepieciešamību attiecīgajā iestādē, un pierādījums par pietiekamiem finansiāliem līdzekļiem medicīniskās aprūpes izdevumu segšanai, un tam arī būtu jāapliecina pavadības nepieciešamība.

                     “n)

                     pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvjiem, kuru ceļojuma mērķis ir apmācība, semināri un konferences, tostarp apmaiņas programmu satvarā:

                                 —

                                 uzņēmējorganizācijas rakstveida uzaicinājums, apstiprinājums, ka persona pārstāv pilsoniskās sabiedrības organizāciju, un attiecīgā valsts reģistra izziņa par minētās organizācijas nodibināšanu, ko valsts iestāde izsniegusi saskaņā ar valsts tiesību aktiem;”

      Dokuments, kas apliecina pilsoniskās sabiedrības organizācijas reģistrāciju Ukrainā, ir Ukrainas valsts reģistrācijas dienesta izsniegta izziņa ar informāciju no Sabiedrisko apvienību reģistra.

                  “o)

                  profesiju pārstāvjiem, kas piedalās starptautiskās izstādēs, konferencēs, simpozijos, semināros vai citos līdzīgos pasākumus, kas norisinās dalībvalstu teritorijā:

                              —

                              uzņēmējorganizācijas rakstveida uzaicinājums, kas apstiprina, ka konkrētā persona piedalās šajā pasākumā;

                  p)

                  reliģisko kopienu pārstāvjiem:

                              —

                              Ukrainā reģistrētas reliģiskās kopienas rakstveida pieprasījums, kurā norādīts ceļojumu mērķis, ilgums un biežums;”

            Dokuments, kas apliecina reliģiskas kopienas reģistrāciju Ukrainā, ir izraksts no Apvienotā juridisko personu un individuālo uzņēmēju valsts reģistra, kurā norādīts, ka tiesību subjekta organizatoriskā un juridiskā forma ir reliģiska kopiena.

                     “q)

                     oficiālo Eiropas Savienības pārrobežu sadarbības programmu, piemēram, Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta (EKPI), dalībniekiem:

                                 —

                                 rakstveida uzaicinājums no uzņēmējorganizācijas.”

      Svarīgs atgādinājums: nolīgums nerada jaunus noteikumus par to fizisko vai juridisko personu atbildību, kuras izsniedz rakstveida pieprasījumu. Ja šādi pieprasījumi ir izsniegti fiktīvi, piemēro attiecīgos ES/valsts tiesību aktus.
      2.2.2.   Daudzkārtējo ieceļošanas vīzu izsniegšana

      Gadījumos, kad vīzas pieteikuma iesniedzējam nepieciešams uz dalībvalstu teritoriju ceļot bieži vai regulāri, īstermiņa vīzas izsniegs vairākiem apmeklējumiem ar noteikumu, ka minēto apmeklējumu kopējais ilgums nepārsniedz 90 dienas 180 dienu laikposmā.
      Nolīguma 5. panta 1. punktā noteikts:

         “1.   Dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu uz pieciem gadiem šādu kategoriju personām:

                     a)

                     valstu un reģionālo valdību un parlamentu, Augstākās tiesas un Konstitucionālās tiesas locekļiem, valsts un reģionu prokuroriem un viņu vietniekiem, pildot dienesta pienākumus, ja tie ar šo nolīgumu nav atbrīvoti no vīzas prasības;

                     b)

                     oficiālu delegāciju pastāvīgajiem dalībniekiem, kuri pēc Ukrainai adresēta oficiāla ielūguma regulāri piedalīsies sanāksmēs, apspriedēs, sarunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko kādas dalībvalsts teritorijā;

                     c)

                     laulātiem un bērniem (tostarp adoptētiem), kas ir jaunāki par 21 gadu vai atrodas apgādībā, un vecākiem (tostarp aizbildņiem), kuri apmeklē Ukrainas pilsoņus, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā, vai Eiropas Savienības pilsoņus, kas dzīvo savas valstspiederības dalībvalsts teritorijā;

                     d)

                     darījumu cilvēkiem un uzņēmējdarbības organizāciju pārstāvjiem, kuri regulāri ceļo uz dalībvalstīm;

                     e)

                     žurnālistiem un tehniskajiem darbiniekiem, kas tos profesionālā statusā pavada.

               Atkāpjoties no punkta pirmās daļas, ja nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināts uz īsāku laikposmu, daudzkārtējās ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz minēto laikposmu, īpaši tad, ja:

                     —

                     punkta a) apakšpunktā minēto personu dienesta pilnvaru termiņš,

                     —

                     punkta b) apakšpunktā minēto personu oficiālas delegācijas pastāvīga dalībnieka statusa spēkā esības termiņš,

                     —

                     punkta c) apakšpunktā minētajām personām Ukrainas pilsoņu, kas likumīgi uzturas Eiropas Savienībā, likumīgas uzturēšanās atļaujas derīguma termiņš,

                     —

                     punkta d) apakšpunktā minētajām personām uzņēmējdarbības organizācijas pārstāvja statusa vai darba līguma spēkā esības termiņš,

                     —

                     punkta e) apakšpunktā minēto personu darba līguma termiņš

               ir īsāks nekā pieci gadi.”

      Minēto kategoriju personām, ņemot vērā viņu profesionālo statusu vai ģimenes saites ar Ukrainas pilsoni, kas likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā, vai ar Eiropas Savienības pilsoni, kas dzīvo savas valstspiederības valsts teritorijā, ir pamatoti parasti izsniegt vairākkārtējas ieceļošanas vīzu ar derīguma termiņu uz pieciem gadiem. Nolīguma sākotnējā versijā formulējums “ar derīguma termiņu līdz pieciem gadiem” deva konsulātiem rīcības brīvību lemt par vīzas derīguma termiņu, nosakot vienīgi maksimālo derīguma termiņu. Grozošajā nolīgumā minētās rīcības brīvības vairs nav, jo jaunais formulējums “ar derīguma termiņu uz pieciem gadiem” paredz, ka tad, ja pieteikuma iesniedzējs atbilst visām nolīguma 5. panta 1. punkta prasībām, “dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu uz pieciem gadiem”.
      Par personām, uz kurām attiecas nolīguma 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts, būtu jāsniedz apstiprinājums par viņu profesionālo statusu un pilnvaru termiņu.
      Minēto noteikumu nepiemēro personām, uz kurām attiecas nolīguma 5. panta 1. punkta a) apakšpunkts, ja tās saskaņā ar nolīgumu ir atbrīvotas no vīzas prasības, t. i., tās ir diplomātisko pasu vai biometrisko dienesta pasu turētājas.
      Par personām, uz kurām attiecas nolīguma 5. panta 1. punkta b) apakšpunkts, jāiesniedz pierādījums par to delegācijas locekļa pastāvīgo statusu un nepieciešamību piedalīties sanāksmēs, apspriedēs, sarunās vai apmaiņas programmās.
      Par personām, uz kurām attiecas nolīguma 5. panta 1. punkta c) apakšpunkts, jāiesniedz pierādījums par uzaicinātājas personas likumīgo dzīvesvietu (sal. ar II.2.2.1. punktu)
      Par personām, uz kurām attiecas nolīguma 5. panta 1. punkta d) un e) apakšpunkts, jāsniedz pierādījums par viņu profesionālo statusu un darbību ilgumu.
      Nolīguma 5. panta 2. punktā noteikts:

         “2.   Dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu uz vienu gadu šādu kategoriju pilsoņiem ar noteikumu, ka iepriekšējā gadā tie ir saņēmuši vismaz vienu vīzu un to ir izmantojuši atbilstoši apmeklētās valsts tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos:

                     a)

                     šoferiem, kas veic starptautiskos kravu un pasažieru pārvadājumus uz dalībvalstu teritorijām ar transportlīdzekļiem, kuri reģistrēti Ukrainā;

                     b)

                     to starptautisko vilcienu, refrižeratoru un lokomotīvju apkalpju locekļiem, kas dodas uz dalībvalstu teritorijām;

                     c)

                     personām, kas piedalās zinātnes, kultūras un mākslas pasākumos, tostarp universitātes un citās apmaiņas programmās, un kas regulāri dodas uz dalībvalstīm;

                     d)

                     starptautisku sporta pasākumu dalībniekiem un personām, kas tos profesionālā statusā pavada;

                     e)

                     sadraudzības pilsētu un citu pašvaldības vienību rīkoto oficiālo apmaiņas programmu dalībniekiem;

                     f)

                     pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvjiem, kuri regulāri ceļo uz dalībvalstīm ar mērķi izglītoties, apmeklēt seminārus un konferences, tostarp apmaiņas programmās;

                     g)

                     oficiālo Eiropas Savienības pārrobežu sadarbības programmu, piemēram, Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta (EKPI), dalībniekiem;

                     h)

                     studentiem un pēcdiploma studentiem, kas regulāri ceļo ar mērķi mācīties vai izglītoties, tostarp apmaiņas programmu satvarā;

                     i)

                     reliģisko kopienu pārstāvjiem;

                     j)

                     profesiju pārstāvjiem, kas piedalās starptautiskās izstādēs, konferencēs, simpozijos, semināros vai citos līdzīgos pasākumus, kas norisinās dalībvalstu teritorijā;

                     k)

                     personām, kam medicīnisku iemeslu dēļ nepieciešams regulāri ieceļot, un nepieciešamām pavadošām personām.

               Atkāpjoties no punkta pirmās daļas, ja nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināts uz īsāku laikposmu, daudzkārtējās ieceļošanas vīzas derīguma termiņu nosaka tikai uz attiecīgo laikposmu.”

      Nolīguma sākotnējā versijā formulējums “ar derīguma termiņu līdz vienam gadam” deva konsulātiem rīcības brīvību lemt par vīzas derīguma termiņu, nosakot vienīgi maksimālo derīguma termiņu. Grozošajā nolīgumā minētās rīcības brīvības vairs nav, jo jaunais formulējums “ar derīguma termiņu uz vienu gadu” paredz, ka tad, ja pieteikuma iesniedzējs atbilst visām nolīguma 5. panta 2. punkta prasībām, “dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu uz vienu gadu”. Jāatzīmē, ka daudzkārtējas ieceļošanas vīzas, kas derīgas vienu gadu, izsniegs iepriekš minētajām kategorijām, ja iepriekšējā gada laikā (12 mēnešos) vīzas pieteikuma iesniedzējs ir saņēmis vismaz vienu Šengenas vīzu un ir to izmantojis atbilstīgi apmeklētās(-o) valsts(-u) tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos (piemēram, persona nav pārsniegusi atļauto uzturēšanās ilgumu), un ja ir pamats pieprasīt daudzkārtējas ieceļošanas vīzu. Iepriekšējā gadā izsniegto Šengenas vīzu var būt izsniegusi cita Šengenas valsts nekā tā, kurā pieteikuma iesniedzējs ir lūdzis jauno vīzu. Gadījumos, kad nav pamata izsniegt vīzu ar derīguma termiņu uz vienu gadu (piemēram, ka apmaiņas programma ilgst mazāk par vienu gadu vai personai nav nepieciešams bieži vai regulāri ceļot visu gadu), vīzas derīguma termiņš būs īsāks nekā viens gads, ja ir izpildītas visas pārējās prasības attiecībā uz vīzas izsniegšanu.
      Nolīguma 5. panta 3. un 4. punktā noteikts:

         “3.   Šā panta 2. punktā minēto kategoriju personām dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu, kas ir vismaz divi gadi un ne vairāk kā pieci gadi, ar nosacījumu, ka iepriekšējos divos gados tie ir izmantojuši uz vienu gadu izsniegto daudzkārtējo ieceļošanas vīzu atbilstīgi apmeklētās valsts tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos, ja vien nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri nav nepārprotami attiecināts uz īsāku laikposmu – šādā gadījumā daudzkārtējās ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz minēto laikposmu.
         4.   Personu, kas minētas no 1. līdz 3. punktam, uzturēšanās kopējais ilgums dalībvalstu teritorijā 180 dienu laikposmā nepārsniedz 90 dienas.”

      Daudzkārtējas ieceļošanas vīzas, kas derīgas no diviem gadiem līdz pieciem gadiem, izsniegs nolīguma 5. panta 2. punktā minētajām kategorijām ar nosacījumu, ka iepriekšējos divos gados tie ir izmantojuši uz vienu gadu izsniegto daudzkārtējas ieceļošanas Šengenas vīzu atbilstīgi apmeklētās(-o) valsts(-u) tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos un nepieciešamība ceļot bieži vai regulāri nav nepārprotami attiecināta uz īsāku laikposmu. Jāpiezīmē, ka vīzu, kuras derīguma termiņš ir no diviem līdz pieciem gadiem, izsniegs vienīgi tad, ja vīzas pieteikuma iesniedzējam iepriekšējos divos gados ir izsniegtas divas vīzas, kuru derīguma termiņš ir viens gads – un ne mazāk –, un viņš ir izmantojis minētās vīzas atbilstīgi tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos apmeklētās(-o) valsts(-u) teritorijā(-ās). Pamatojoties uz katra vīzas pieteikuma novērtējumu, dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulāti lems par minēto vīzu derīguma termiņu, proti, no diviem līdz pieciem gadiem.
      Attiecībā uz kritēriju definīciju nolīguma 5. panta 2. punktā: “ar noteikumu, ka pastāv iemesli daudzkārtējās ieceļošanas vīzas pieprasīšanai” un nolīguma 5. panta 3. punktā: “ar noteikumu, ka .. joprojām pastāv iemesli daudzkārtējās ieceļošanas vīzas pieprasīšanai” piemēro kritērijus, kas šādu vīzu izsniegšanai noteikti Vīzu kodeksa 24. panta 2. punkta a) apakšpunktā, proti, ka personai nepieciešams bieži ceļot uz vienu vai vairākām dalībvalstīm, piemēram, darījumdarbības nolūkos.
      Nav pienākuma izsniegt daudzkārtējas ieceļošanas vīzu, ja pieteikuma iesniedzējs nav izmantojis iepriekšējo vīzu. Tomēr šādu vīzu var izsniegt, ja iepriekšējā vīza nav izmantota no pieteikuma iesniedzēja neatkarīgu apstākļu dēļ, piemēram, ja kravas automašīnas šoferis ilgstoši nav bijis darbā slimības dēļ.
      Sal. ar II.2.2.1. punktu attiecībā uz dokumentiem, kas apliecina ceļojuma mērķi saistībā ar daudzkārtējas ieceļošanas vīzu izsniegšanu nolīguma 5. pantā minētajām kategorijām.
      2.2.3.   Diplomātisko un dienesta pasu turētāji

      Nolīguma 10. pantā noteikts:

         “1.   Ukrainas pilsoņi, kas ir derīgu diplomātisko pasu turētāji, drīkst ieceļot, izceļot vai tranzītā šķērsot dalībvalstu teritorijas bez vīzas.
         2.   Ukrainas pilsoņi, kas ir derīgu biometrisko dienesta pasu turētāji, drīkst ieceļot, izceļot vai tranzītā šķērsot dalībvalstu teritorijas bez vīzas.
         3.   Personas, kas minētas šā panta 1. un 2. punktā, drīkst uzturēties dalībvalstu teritorijās ne ilgāk kā 90 dienas 180 dienu laikposmā.”

      Esošos divpusējos nolīgumus vai vienošanās, kas paredz atbrīvojumu no vīzas prasības nebiometrisko dienesta pasu turētājiem, turpinās piemērot, ja vien tie netiek denonsēti vai apturēti (sal. ar I.1.6. punktu).
      Nolīgumā nereglamentē diplomātu norīkošanu darbā uz dalībvalstīm. Piemēro parasto akreditācijas procedūru.
      III.   STATISTIKA
      Lai Apvienotā komiteja varētu efektīvi uzraudzīt nolīguma darbību, dalībvalstu diplomātiskajām pārstāvniecībām un konsulārajiem dienestiem ik pēc sešiem mēnešiem, ja iespējams, norādot pa mēnešiem, jāiesniedz Komisijai statistikas dati jo īpaši par:

                  —

                  vīzu veidiem, kas izsniegtas dažādām personu kategorijām, uz kurām attiecas nolīgums;

                  —

                  to, cik vīzu atteikts dažādām personu kategorijām, uz kurām attiecas nolīgums;

                  —

                  to pieteikuma iesniedzēju procentuālo īpatsvaru, kuri tikuši aicināti uz personisku interviju, norādot pa personu kategorijām;

                  —

                  Ukrainas valstspiederīgajiem izsniegtajām daudzkārtējas ieceļošanas vīzām, kas derīgas piecus gadus (norādot pa valstīm);

                  —

                  to vīzu procentuālo īpatsvaru, kuras izsniegtas bez maksas dažādām personu kategorijām, uz kurām attiecas nolīgums.

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 810/2009 (2009. gada 13. jūlijs), ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss) (ESOV L 243, 15.9.2009., 1. lpp.).

         (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 539/2001 (2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.).

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 562/2006 (2006. gada 15. marts), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (OV L 105, 13.4.2006., 1. lpp.).

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2004/38/EK (2004. gada 29. aprīlis) par Savienības pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesībām brīvi pārvietoties un uzturēties dalībvalstu teritorijā, ar ko groza Regulu (EEK) Nr. 1612/68 un atceļ Direktīvas 64/221/EEK, 68/360/EEK, 72/194/EEK, 73/148/EEK, 75/34/EEK, 75/35/EEK, 90/364/EEK, 90/365/EEK un 93/96/EEK (OV L 158, 30.4.2004., 77. lpp.).


               30.8.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 316/196

         P8_TA(2015)0060
   Pieprasījums atcelt Sergei Stanishev deputāta imunitāti
   Eiropas Parlamenta 2015. gada 11. marta lēmums par pieprasījumu atcelt Sergei Stanishev deputāta imunitāti (2014/2259(IMM))
   (2016/C 316/24)

      Eiropas Parlaments,

               —

               ņemot vērā pieprasījumu atcelt Sergei Stanishev deputāta imunitāti, ko Bulgārijas Republikas ģenerālprokurors iesniedza 2014. gada 24. novembrī saistībā ar Sofijas Pilsētas Tiesā ierosinātajiem tiesas procesiem (lieta CCAN Nr. C-280/2013) un par ko plenārsēdē paziņoja 2014. gada 15. decembrī,

               —

               pēc Sergei Stanishev uzklausīšanas saskaņā ar Reglamenta 9. panta 5. punktu,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 7. Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. un 9. pantu, kā arī 1976. gada 20. septembra Akta par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās 6. panta 2. punktu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas 1964. gada 12. maija, 1986. gada 10. jūlija, 2008. gada 15. un 21. oktobra, 2010. gada 19. marta, 2011. gada 6. septembra un 2013. gada 17. janvāra spriedumus (1),

               —

               ņemot vērā Bulgārijas Republikas Konstitūcijas 70. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 5. panta 2. punktu, 6. panta 1. punktu un 9. pantu,

               —

               ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A8-0045/2015),

               A.

               tā kā Bulgārijas Republikas ģenerālprokurors ir iesniedzis Sofijas prokuratūras pieprasījumu atļaut turpināt izskatīt krimināllietu pret Sergei Stanishev saistībā ar Bulgārijas Kriminālkodeksa 358. panta 1. punkta un 26. panta 1. punkta pārkāpumu;

               B.

               tā kā saskaņā ar 8. pantu Protokolā par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā pret Eiropas Parlamenta deputātiem nedrīkst veikt izmeklēšanas darbības, viņus nedrīkst aizturēt, apcietināt un pret viņiem nedrīkst vērst kriminālvajāšanu saistībā ar viņu viedokli, kas izteikts, pildot deputāta pienākumus, vai viņu balsojumu, pildot deputāta pienākumus;

               C.

               tā kā saskaņā ar Protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 9. pantu Eiropas Parlamenta deputātiem savas valsts teritorijā ir tāda pati imunitāte, kāda ir piešķirta šīs valsts parlamenta deputātiem;

               D.

               tā kā saskaņā ar Bulgārijas Konstitūcijas 70. panta 1. punktu Nacionālās Asamblejas deputātam ir imunitāte pret aizturēšanu vai kriminālvajāšanu, izņemot kriminālnodarījuma veikšanas gadījumā, un tā kā šādā gadījumā, izņemot in flagrante delicto aizturēšanu, ir vajadzīga Nacionālās Asamblejas atļauja, vai tad, ja tā ir darba pārtraukumā, — Nacionālās Asamblejas priekšsēdētāja atļauja. tā kā saskaņā ar Bulgārijas Republikas Konstitūcijas 70. panta 2. punktu atļaujas saņemšana kriminālvajāšanas uzsākšanai nav vajadzīga, ja Nacionālās Asamblejas deputāts ir rakstiski sniedzis tai piekrišanu;

               E.

               tā kā tikai un vienīgi Parlaments drīkst izlemt, vai konkrētajā lietā atcelt vai neatcelt deputāta imunitāti; tā kā Parlaments, lai pieņemtu lēmumu par imunitātes saglabāšanu vai atcelšanu, var pienācīgi ņemt vērā deputāta nostāju (2);

               F.

               tā kā iespējamais nodarījums nav tieši vai acīmredzami saistīts ar Sergei Stanishev pienākumu izpildi Eiropas Parlamenta deputāta amatā un nav Eiropas Parlamenta deputāta pienākumu izpildes ietvaros pausts viedoklis vai veikts balsojums, kā noteikts 7. protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. pantā;

               G.

               tā kā pirmstiesas izmeklēšana Sergei Stanishev lietā tika sākta sen, pirms viņš kļuva par Eiropas Parlamenta deputātu, un tā kā tādēļ šī tiesvedība nav nekādā veidā saistīta ar viņa kā Eiropas Parlamenta deputāta nostāju;

               H.

               tā kā laikā, kad Sergei Stanishev bija premjerministrs un vēlāk Nacionālās Asamblejas deputāts, viņš rakstveidā iesniedza divus paziņojumus Nacionālās Asamblejas priekšsēdētājam, kuros viņš pauda piekrišanu tam, ka pret viņu tiek uzsākta krimināllieta atbilstīgi Bulgārijas Konstitūcijas 70. panta 2. punktam;

               I.

               tā kā šajā gadījumā Parlaments nav konstatējis pierādījumus par fumus persecutionis, t. i., pietiekami nopietnas un konkrētas aizdomas, ka lieta ierosināta nolūkā nodarīt politisku kaitējumu attiecīgajam deputātam,

               1.

               nolemj atcelt Sergei Stanishev imunitāti;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam nekavējoties nosūtīt šo lēmumu un atbildīgās komitejas ziņojumu kompetentajai Bulgārijas Republikas iestādei un Sergei Stanishev.

      (1)  Tiesas 1964. gada 12. maija spriedums, Wagner/Fohrmann un Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; Tiesas 1986. gada 10. jūlija spriedums, Wybot/Faure u. c., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; Vispārējās tiesas 2008. gada 15. oktobra spriedums, Mote/Parlaments, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; Tiesas 2008. gada 21. oktobra spriedumi, Marra/De Gregorio un Clemente, C-200/07 un C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Tiesas 2010. gada 19. marta spriedums, Gollnisch/Parlaments, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Tiesas 2011. gada 6. septembra spriedums, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; Vispārējās tiesas 2013. gada 17. janvāra spriedumi, Gollnisch/Parlaments, T-346/11 un T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23..

      (2)  Spriedums lietā T-345/05 Mote/Parliament (atsauce uz to iepriekš), 28. punkts.


title: 2014/615/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2014. gada 3. aprīlis ) par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2012. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               5.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 266/296

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2014. gada 3. aprīlis)
   par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2012. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2014/615/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2012. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2012. finanšu gada pārskatiem ar Aģentūras atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2014. gada 18. februāra ieteikumu (05849/2014 – C7-0054/2014),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2007. gada 15. februāra Regulu (EK) Nr. 168/2007, ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru (4), un jo īpaši tās 21. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5),

               —

               ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1271/2013 par finanšu pamatregulu struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 208. pantā (6), un jo īpaši tās 108. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumu (A7-0184/2014),

               1.

               sniedz Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras direktoram apstiprinājumu par Aģentūras 2012. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 365, 13.12.2013., 245. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 53, 22.2.2007., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (6)  OV L 328, 7.12.2013., 42. lpp.


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2017/1545 (2017. gada 13. septembris), ar kuru groza Lēmumu Nr. 445/2014/ES, ar ko nosaka Savienības rīcību “Eiropas kultūras galvaspilsētas” no 2020. līdz 2033. gadam (Dokuments attiecas uz EEZ. )

text:
               15.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 237/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/1545
   (2017. gada 13. septembris),
   ar kuru groza Lēmumu Nr. 445/2014/ES, ar ko nosaka Savienības rīcību “Eiropas kultūras galvaspilsētas” no 2020. līdz 2033. gadam
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 167. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmuma Nr. 445/2014/ES (2) mērķis ir aizsargāt un veicināt kultūru bagātību un daudzveidību Eiropā un izgaismot to kopīgās iezīmes, kā arī vairot iedzīvotāju piederības izjūtu kopējai kultūras telpai, tādējādi sekmējot savstarpēju izpratni un starpkultūru dialogu un izvirzot priekšplānā kopīgo kultūras mantojumu. Minētā lēmuma mērķis ir arī veicināt kultūras ieguldījumu pilsētu ilgtermiņa attīstībā, kurā var iesaistīt arī to apkārtējās teritorijas, saskaņā ar to attiecīgajām stratēģijām un prioritātēm, lai atbalstītu gudru, ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi.

               (2)

               Eiropas kultūras galvaspilsētas sniedz ārkārtīgi būtisku ieguldījumu, lai popularizētu Eiropas Savienības vērtības.

               (3)

               Būtu vēl vairāk jāveicina sadarbības tīklu veidošana starp pilsētām, kurām ir bijis, ir vai turpmāk tiks piešķirts Eiropas kultūras galvaspilsētas nosaukums, lai sekmētu pieredzes un labas prakses apmaiņu.

               (4)

               Lēmumā Nr. 445/2014/ES paredzēts, ka Savienības rīcībā “Eiropas kultūras galvaspilsētas” (“rīcība”) var piedalīties tikai pilsētas no dalībvalsts, no kandidātvalsts vai no iespējamās kandidātes, vai – ievērojot minētajā lēmumā paredzētos nosacījumus – no valsts, kas pievienojas Savienībai.

               (5)

               Lai stiprinātu kultūras saites starp Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas valstīm, kuras ir Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu puses (3) (“EBTA/EEZ valstis”), un Eiropas Savienību, rīcība saskaņā ar dažiem nosacījumiem būtu jādara pieejama arī minēto valstu pilsētām saskaņā ar minēto nolīgumu.

               (6)

               Tomēr, lai nodrošinātu līdztiesību ar dalībvalstu pilsētām, kuras piedalās rīcībā laikposmā, uz kuru attiecas Lēmums Nr. 445/2014/ES, proti, no 2020. līdz 2033. gadam, EBTA/EEZ valstu pilsētām būtu jāļauj piedalīties tikai vienā konkursā par nosaukumu. Lai nodrošinātu līdztiesību ar dalībvalstīm, minētajā laikposmā katrai EBTA/EEZ valstij būtu jāļauj būt pasākuma norises vietai tikai vienu reizi, kā tas ir attiecībā uz kandidātvalstīm un iespējamām kandidātēm.

               (7)

               Tā kā uzaicinājumi iesniegt pieteikumus ir jāpublicē vēlākais sešus gadus pirms pasākuma norises gada, kandidātvalstij, iespējamai kandidātei vai EBTA/EEZ valstij būtu jārīko “Eiropas kultūras galvaspilsētas” pasākums 2028. gadā, nevis 2027. gadā, lai šīs valstis varētu risināt sarunas par dalību Savienības kultūras atbalsta programmā, kas sekos programmai “Radošā Eiropa” laikposmā no 2021. līdz 2027. gadam.

               (8)

               Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Lēmums Nr. 445/2014/ES,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu Nr. 445/2014/ES groza šādi:

               1)

               lēmuma 3. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
                           “2.   Vienā gadā (“nosaukuma gads”) nosaukumu piešķir ne vairāk kā trim pilsētām.
                           Nosaukumu katru gadu piešķir ne vairāk kā vienai pilsētai katrā no divām dalībvalstīm, kas norādītas pielikumā iekļautajā kalendārā (“kalendārs”), un attiecīgos gados – vienai pilsētai no Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas valstīm, kuras ir Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu puses (“EBTA/EEZ valstis”), kandidātvalsts vai iespējamās kandidātes, vai vienai pilsētai no valsts, kas pievienojas Savienībai 5. punktā izklāstītajos apstākļos.”;

                           b)

                           panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
                           “4.   EBTA/EEZ valstu, kandidātvalstu un iespējamo kandidāšu pilsētas, kuras 10. panta 2. punktā minētā uzaicinājuma iesniegt pieteikumus publicēšanas dienā piedalās programmā “Radošā Eiropa” vai turpmākās Savienības kultūras atbalsta programmās, var kandidēt uz nosaukumu uz vienu gadu atklātā konkursā, ko rīko saskaņā ar pielikumā iekļauto kalendāru.
                           EBTA/EEZ valstu, kandidātvalstu un iespējamo kandidāšu pilsētām laikposmā no 2020. līdz 2033. gadam atļauj piedalīties tikai vienā konkursā.
                           Laikposmā no 2020. līdz 2033. gadam katrai EBTA/EEZ valstij, kandidātvalstij vai iespējamai kandidātei pasākumu ļauj rīkot tikai vienu reizi.”;

               2)

               lēmuma 10. pantu groza šādi:

                           a)

                           virsrakstu aizstāj ar šādu:
                           “Priekšatlase un atlase EBTA/EEZ valstīs, kandidātvalstīs un iespējamās kandidātēs”;

                           b)

                           panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
                           “1.   Komisija ir atbildīga par konkursa organizēšanu starp EBTA/EEZ valstu, kandidātvalstu un iespējamo kandidāšu pilsētām.”;

                           c)

                           panta 6. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu:
                           “6.   Žūrija sniedz atlases ziņojumu par atlasīto kandidātpilsētu pieteikumiem kopā ar ieteikumu izraudzīties ne vairāk kā vienu pilsētu vienā EBTA/EEZ valstī, kandidātvalstī vai iespējamā kandidātē.”;

               3)

               lēmuma 11. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
               “2.   EBTA/EEZ valstu, kandidātvalstu un iespējamo kandidāšu gadījumā Komisija izraugās vienu pilsētu, kurai piešķir nosaukumu attiecīgajos gados, pamatojoties uz žūrijas atlases ziņojumā izklāstītajiem ieteikumiem, un ne vēlāk kā četrus gadus pirms nosaukuma gada par šā nosaukuma piešķiršanu paziņo Eiropas Parlamentam, Padomei un Reģionu komitejai.”;

               4)

               lēmuma 13. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 2. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
                           “Attiecīgā dalībvalsts, EBTA/EEZ valsts, kandidātvalsts vai iespējamā kandidāte var izvirzīt vienu novērotāju, kas piedalās minētajās sanāksmēs.”;

                           b)

                           panta 3. punkta otro daļu aizstāj ar šādu:
                           “Žūrija uzraudzības ziņojumus nosūta Komisijai, izraudzītajām pilsētām un to dalībvalstīm, kā arī izraudzītajām pilsētām un attiecīgajai EBTA/EEZ valstij, kandidātvalstij vai iespējamai kandidātei.”;

               5)

               pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikuma tekstu.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2017. gada 13. septembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         A. TAJANI

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. MAASIKAS

      (1)  Eiropas Parlamenta 2017. gada 13. jūnija nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2017. gada 17. jūlija lēmums.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 445/2014/ES (2014. gada 16. aprīlis), ar ko izveido Savienības rīcību “Eiropas kultūras galvaspilsētas” no 2020. līdz 2033. gadam un atceļ Lēmumu Nr. 1622/2006/EK (OV L 132, 3.5.2014., 1. lpp.).

      (3)  OV L 1, 3.1.1994., 3. lpp.

      PIELIKUMS

         “KALENDĀRS

                  2020

                  Horvātija

                  Īrija

                  2021

                  Rumānija

                  Grieķija

                  Kandidātvalsts vai iespējamā kandidāte

                  2022

                  Lietuva

                  Luksemburga

                  2023

                  Ungārija

                  Apvienotā Karaliste

                  2024

                  Igaunija

                  Austrija

                  EBTA/EEZ valsts, kandidātvalsts vai iespējamā kandidāte (1)

                  2025

                  Slovēnija

                  Vācija

                  2026

                  Slovākija

                  Somija

                  2027

                  Latvija

                  Portugāle

                  2028

                  Čehijas Republika

                  Francija

                  EBTA/EEZ valsts, kandidātvalsts vai iespējamā kandidāte

                  2029

                  Polija

                  Zviedrija

                  2030

                  Kipra

                  Beļģija

                  EBTA/EEZ valsts, kandidātvalsts vai iespējamā kandidāte

                  2031

                  Malta

                  Spānija

                  2032

                  Bulgārija

                  Dānija

                  2033

                  Nīderlande

                  Itālija

                  EBTA/EEZ valsts, kandidātvalsts vai iespējamā kandidāte

         (1)  Ja vien šis lēmums stājas spēkā, pirms paredzēts publicēt uzaicinājumu iesniegt pieteikumus 2024. gada konkursam, t. i., sešus gadus pirms pasākuma norises gada.”


title: Padomes Lēmums (1991. gada 25. februāris), ar ko izveido Monetārās, finanšu un maksājumu bilances statistikas komiteju

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31991D0115

Oficiālais Vēstnesis L 059 , 06/03/1991 Lpp. 0019 - 0020 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 10 Sējums 1 Lpp. 0064  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 10 Sējums 1 Lpp. 0064

		Padomes Lēmums(1991. gada 25. februāris),ar ko izveido Monetārās, finanšu un maksājumu bilances statistikas komiteju(91/115/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Komisijas iesniegto lēmuma projektu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],tā kā sakarā ar Padomes Lēmumu 90/141/EEK (1990. gada 12. marts) par pakāpeniskas konverģences panākšanu attiecībā uz ekonomikas politiku un rādītājiem ekonomiskās un monetārās savienības pirmajā posmā [4] ir vajadzīgi savstarpēji atbilstoši rādītāji, jo īpaši monetārajā, finanšu un maksājumu bilances jomā;tā kā ar Padomes Lēmumu 90/142/EEK (1990. gada 12. marts), ar ko groza Lēmumu 64/300/EEK par sadarbību starp Eiropas Ekonomikas kopienas dalībvalstu centrālajām bankām [5], jo īpaši ir paredzēts sekmēt monetārās politikas saskaņošanu, kas nav iespējama bez kopējiem uzraudzības rādītājiem;tā kā tādēļ kā Komisijas vairākgadu statistikas programmas daļa ir jāizveido vairākgadu darba programma monetārās, finanšu un maksājumu bilances statistikas jomā;tā kā ar Lēmumu 89/382/EEK, Euratom [6] Padome izveidoja Eiropas Kopienu statistikas programmu komiteju, ko veido dalībvalstu statistiskas institūtu pārstāvji, lai nodrošinātu ciešu sadarbību starp dalībvalstīm un Komisiju laikā, kad izveido statistikas programmu;tā kā dalībvalstīs monetāro un banku darbības statistiku izstrādā centrālās bankas, un finanšu un maksājumu bilances statistiku izstrādā dažādas iestādes, tostarp centrālās bankas;tā kā pašreiz nav iestādes, kas nodrošinātu ciešu sadarbību starp dalībvalstīm un Komisiju monetārās finanšu un maksājumu statistikas jomā un kur būtu pārstāvētas galvenās valstu iestādes;tā kā, lai īstenotu minēto sadarbību, jo īpaši nolūkā īstenot ekonomisko un monetāro savienību, ir jāizveido komiteja, kurā ir šo iestāžu pārstāvji un kuras uzdevums ir palīdzēt Komisijai izstrādāt un ieviest vairākgadu darba programmu attiecībā uz monetāro, finanšu un maksājumu bilances statistiku;tā kā, ņemot vērā īpašo nozīmi, kāda minētajām iestādēm ir dalībvalstīs, komitejai būtu jāuztic sava priekšsēdētāja izvēle;tā kā no statistikas viedokļa starp monetārajām, finanšu un maksājumu bilances jomām, no vienas puses, un dažām citām ekonomikas statistikas jomām, no otras puses, pastāv cieša savstarpēja atkarība;tā kā sakarā ar arvien lielāku pieprasījumu pēc labākas statistikas informācijas no dalībvalstu un Kopienu iestāžu puses ir jāuzlabo sadarbība starp valūtas, finanšu un maksājumu bilances statistikas lietotājiem un tās veidotājiem;tā kā saistībā ar ekonomikas un monetārās savienības īstenojumu ir jāizvērtē, vai komitejas uzdevumi atbilst Eiropas Centrālo banku sistēmas vajadzībām nākotnē,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo izveido Monetārās, finanšu un maksājumu bilances statistikas komiteju, šeit turpmāk "Komiteja".2. pantsKomiteja palīdz Komisijai izstrādāt un ieviest vairākgadu darba programmu attiecībā uz monetāro, finanšu un maksājumu bilances statistiku. Komitejai jo īpaši ir pienākums sniegt atzinumus par monetārās, finanšu un maksājumu bilances statistikas attīstību un saskaņošanu, kas ir vajadzīga atbilstīgi politikām, ko īsteno Padome, Komisija un dažādas komitejas.Var lūgt, lai Komiteja sniedz atzinumu par saiknēm, kādas pastāv starp monetāro, finanšu un maksājumu bilances statistiku, no vienas puses, un dažām citām ekonomikas statistikām, no otras puses, jo īpaši tām, kas ir valsts kontu pamatā. Komitejas darbu saskaņo ar Statistikas programmu komitejas darbu.3. pantsKomisija pēc savas iniciatīvas vai pēc lūguma, ko iesniegusi Padome vai komitejas, kas tām palīdz, konsultē Komiteju par:a) Kopienas monetārās, finanšu un maksājumu bilances statistikas vairākgadu programmas izstrādi;b) pasākumiem, kurus Komisija plāno sākt, lai sasniegtu mērķus, kas paredzēti monetārās, finanšu un maksājumu bilances statistikas vairākgadu programmās, kā arī par līdzekļiem un grafikiem attiecībā uz šiem pasākumiem;c) visiem citiem jautājumiem jo īpaši metodoloģijas jautājumiem, kas attiecas uz statistikas programmas izveidi vai īstenojumu attiecīgajās jomās.Komiteja pēc savas ierosmes var sniegt atzinumus par visiem jautājumiem attiecībā uz statistikas programmu izstrādi vai īstenojumu monetārajā, finanšu un maksājumu bilances jomā.4. pantsKomitejas sastāvā ir viens, divi vai trīs dalībvalsts pārstāvji no galvenajām iestādēm, kas saistītas ar finanšu, monetāro un maksājumu bilances statistiku, un trīs Komisijas pārstāvji.Turklāt viens pārstāvis no Kopienas dalībvalstu Centrālo banku vadītāju komitejas un viens Monetārās komitejas pārstāvis var piedalīties Komitejas sapulcēs kā novērotājs.Citu organizāciju pārstāvji un visas personas, kas var sekmēt apspriešanu, pēc lēmuma, ko pieņēmusi Komiteja, var piedalīties Komitejas sēdēs.5. pantsKomiteja ievēl savu priekšsēdētāju ar vienkāršu dalībvalstu balsu vairākumu. Tās sekretariātu nodrošina Komisija.6. pantsKomiteja izstrādā savu reglamentu.Briselē, 1991. gada 25. februārīPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ.-C. Juncker[1] OV C 212, 25.8.1990., 5. lpp.[2] OV C 324, 24.12.1990.[3] OV C 31, 6.2.1991., 22. lpp.[4] OV L 78, 24.3.1990., 23. lpp.[5] OV L 78, 24.3.1990., 25. lpp.[6] OV L 181, 28.6.1989., 47. lpp.--------------------------------------------------