title: 2006/835/EK: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2006. gada 27. aprīlis ) par Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra pārskatu slēgšanu attiecībā uz 2004. finanšu gadu

text:
               6.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 340/103

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2006. gada 27. aprīlis)
   par Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra pārskatu slēgšanu attiecībā uz 2004. finanšu gadu
   (2006/835/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra 2004. finanšu gada galīgos pārskatus (1),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra 2004. finanšu gada pārskatiem ar Centra atbildēm (2),

               —

               ņemot vērā Padomes 2006. gada 14. marta ieteikumu (5972/2006 … C6-0093/2006),

               —

               ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 1994. gada 28. novembra Regulu (EK) Nr. 2965/94, ar ko izveido Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centru (4), un it īpaši tās 14. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A6-0100/2006),

               1.

               atzīmē šādus skaitļus Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra pārskatos par 2004. un 2003. finanšu gadu;
               Ieņēmumu un izdevumu pārskats par 2004. un 2003. finanšu gadu

                           (EUR 1000)

                           2004

                           2003

                           Darbības ieņēmumi

                           Finanšu gada faktūrrēķini

                           23 423

                           22 075

                           Dažādi ieņēmumi

                           150

                           223

                              Kopā (a)

                              23 573

                              22 298

                           Darbības izdevumi

                           Personāls

                           11 929

                           10 347

                           Ēkas, iekārtas un citi dabības izdevumi

                           2 734

                           2 095

                           Darbības izdevumi

                           5 919

                           3 618

                           Uzkrājumu veidošana

                           1 410

                           2 195

                              Kopā (b)

                              21 992

                              18 255

                              Pamatdarbības rezultāts (c = a – b)

                              1 581

                              4 043

                           Finanšu ieņēmumi

                           Banku procenti

                           387

                           387

                           Ienākumi no valūtas kursa svārstībām

                           1

                           1

                              Kopā (d)

                              388

                              388

                           Finansiālo pakalpojumu izmaksas

                           Bankas pakalpojumu izmaksas

                           7

                           10

                              Kopā (e)

                              7

                              10

                              Finanšu rezultāti (f = d – e)

                              381

                              378

                              Pamatdarbības rezultāti (g = c + f)

                              1 962

                              4 421

                           Ārkārtas ieņēmumi (h)

                           2 230

                           19

                           Ārkārtas izdevumi (i)

                           0

                           9

                              Ārkārtas rezultāts (j = h – i)

                              2 230

                              10

                              Finanšu gada rezultāti (g + j)

                              4 192

                              4 431

               2.

               apstiprina Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra pārskatu slēgšanu attiecībā uz 2004. finanšu gadu;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra direktoram, Padomei, Komisijai, Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērija).

         Josep BORRELL FONTELLES

            priekšsēdētājs

         Julian PRIESTLEY

            ģenerālsekretārs

      (1)  OV C 269, 28.10.2005., 25. lpp.

      (2)  OV C 332, 28.12.2005., 53. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 314, 7.12.1994., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1645/2003 (OV L 245, 29.9.2003., 13. lpp.).

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1261/2005 (OV L 201, 2.8.2005., 3. lpp.).
    ---documentbreak---

               6.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 340/105

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   ar komentāriem, kuri ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra 2004. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra 2004. finanšu gada galīgos pārskatus (1),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra 2004. finanšu gada pārskatiem ar Centra atbildēm (2),

               —

               ņemot vērā Padomes 2006. gada 14 marta ieteikumu (5972/2006 — C6-0093/2006),

               —

               ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 1994. gada 28. novembra Regulu (EK) Nr. 2965/94 ar ko izveido Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centru (4), un it īpaši tās 14. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A6-0100/2006),

               A.

               tā kā Revīzijas palāta ir norādījusi, ka tā ir guvusi pamatotu pārliecību par to, ka gada pārskati par finanšu gadu, kas beidzās 2004. gada 31. decembrī, ir uzticami un ka, izņemot zināmu skaitu pārkāpumu līgumslēgšanas tiesību piešķiršanā, notikušie darījumi kopumā ir likumīgi un pareizi;

               B.

               tā kā Revīzijas palāta ir norādījusi, ka tā ir guvusi pamatotu pārliecību par visām aģentūrām, izņemot atrunas, ko tā par 2004. finanšu gadu skaidri formulējusi attiecībā uz Eiropas Rekonstrukcijas aģentūru, Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centru, Eiropas Izglītības fondu, Eiropas Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centru un Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi,

               C.

               tā kā 2005. gada 12. aprīlī Eiropas Parlaments sniedza direktoram apstiprinājumu par centra 2003. finanšu gada budžeta izpildi (6) un lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu pievienotajā rezolūcijā (7) Parlaments cita starpā mudināja centru turpmāk censties atrisināt ar iemaksām pensiju shēmā saistītās problēmas,

               1.

               atgādina, ka saskaņā ar Finanšu regulas 185. pantu Parlaments sniedz apstiprinājumu par to struktūru budžeta izpildi, ko izveidojušas Kopienas un kas ir juridiskas personas, kuras faktiski saņem dotācijas no budžeta; tomēr norāda, ka ne visas šīs struktūras pilnībā vai pat daļēji finansē ar dotācijām no budžeta; uzsver, ka lēmums par budžeta izpildes apstiprināšanu tādējādi attiecas uz finansējumu, ko šīs struktūras saņem gan no budžeta, gan no citiem avotiem; uzskata par nepieņemamu, ka dažas no Eiropas Savienības izveidotajām struktūrām ir atbildīgas par to ieņēmumu izlietojumu, ko tās saņem no avotiem, kas nav budžets, taču citas struktūras, kuras nesaņem dotācijas no budžeta, par to nav atbildīgas; apstiprina principu, saskaņā ar kuru Parlaments apstiprina ikvienas Kopienas aģentūras budžeta izpildi neatkarīgi no tā, vai tā saņem dotācijas vai ne, pat tad, ja saskaņā ar tās izveidošanas tiesību aktu iesaistās cita budžeta izpildes apstiprinātāja iestāde; uzskata, ka ir jāpārskata visi teksti, kas ir pretrunā ar šo principu;

               2.

               uzskata, ka Revīzijas palātas ziņojumā dotā 1. tabula, kuru pirmo reizi ieviesa 2003. gada budžeta izpildes apstiprinājuma procedūrā un kurā ir apkopotas centra pilnvaras, pienākumi, vadība, resursi, darbība un sniegtie pakalpojumi, ir ļoti noderīga; atzīmē, ka 1. tabulā doto informāciju ir sniedzis centrs; aicina Revīzijas palātu pārbaudīt 1. tabulas saturu;

               3.

               uzsver, ka aģentūrām ir ne tikai jāizlieto līdzekļi atbilstoši, bet arī jācenšas tie izlietot cik vien iespējams lietderīgi un efektīvi; aicina Revīzijas palātu apsvērt iespēju paplašināt tās konkrētos gada ziņojumus par aģentūrām, lai iekļautu izvērtējumu par darbības rezultātiem un mērķu sasniegšanu; šajā sakarā saskaņā ar rezolūcijām par 2003. gada budžeta izpildes apstiprināšanu uzstāj, lai tiktu ņemti vērā šādi jautājumi: pēc iespējas jāizvairās no dubulta darba aģentūrās un jāprecizē pasākumi, kas paredzēti, lai uzlabotu pārredzamību un saziņu ar sabiedrību, kā arī jāprecizē Kopienas pozitīvas rīcības pasākumi visos darbā pieņemšanas, apmācības un pienākumu sadales līmeņos;

               4.

               atzīmē, ka Kopienas aģentūrām ne vienmēr ir labs tēls un atspoguļojums presē un ka daudzas no tām nav pelnījušas šo negatīvo tēlu; norāda, ka, izmantojot piemērotus līdzekļus, lai cik bieži vien vajadzīgs skaidrotu šo aģentūru pastāvēšanas iemeslus un to sasniegumus, jāpanāk, lai ES pilsoņi to apzinātos; aicina Komisiju šajā nolūkā rīkoties, izmantojot līdzekļus, ko tā uzskata par vajadzīgiem;

               5.

               atzīmē, ka Eiropas Savienības paplašināšanās 2004. gadā dažādos veidos ir ietekmējusi Kopienas aģentūru struktūru un darbības mehānismu un ka vairākas no tām uz šo ietekmi ir norādījušas savos darbības pārskatos, it īpaši vēršot uzmanību uz administratīvo darbinieku skaita pieaugumu; aicina Komisiju izvērtēt patiesās vai iespējamās grūtības un ieteikt vajadzīgās reglamentējošās izmaiņas;

               6.

               atzīmē, ka Komisija ir apņēmusies saskaņot ģenerāldirektorātu sniegto darbības pārskatu noformēšanas veidu; aicina izmantot līdzīgu pieeju attiecībā uz Kopienas aģentūru darbības pārskatiem, kas satura ziņā ir ļoti atšķirīgi; aicina Komisiju Kopienas aģentūrām norādīt informāciju un darbības indikatorus, kas tām ir jāsniedz;

               7.

               atzīmē 2004. gadā centra atcelto apropriāciju lielo skaitu; uzstāj, ka centram jāuzlabo provizoriskie aprēķini, lai īstenotais budžets vairāk līdzinātos budžeta lēmējinstitūcijas pieņemtajam budžetam;

               8.

               ar sarūgtinājumu atzīmē, ka joprojām nav atrisināts konflikts par darba devēja iemaksām pensiju shēmā; mudina centru veltīt lielākas pūles šī strīda atrisināšanai;

               9.

               aicina Komisiju palīdzēt aģentūrām cik vien iespējams precīzi ievērot darba plānu, par ko ir panākta vienošanās gadu iepriekš, lai varētu pienācīgi ieplānot un īstenot darbības un it īpaši lai izvairītos no būtiskām pēdējā brīža izmaiņām darba apjomā;

               10.

               aicina Komisiju uzlabot sinerģiju starp aģentūrām, efektīvāk sadarbojoties, izvairoties no darba dublēšanās un novēršot trūkumus, it īpaši attiecībā uz tādām kopīgām jomām kā apmācība, Kopienas politikas nostādņu visaptveroša īstenošana, jaunāko pārvaldības sistēmu izmantošana un problēmu risināšana saistībā ar pārdomātu budžeta pārvaldību.

      (1)  OV C 269, 28.10.2005., 25. lpp.

      (2)  OV C 332, 28.12.2005., 53. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 314, 7.12.1994., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1645/2003 (OV L 245, 29.9.2003., 13. lpp.).

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1261/2005 (OV L 201, 2.8.2005., 3. lpp.).

      (6)  OV L 196, 27.7.2005., 100. lpp.

      (7)  OV L 196, 27.7.2005., 101. lpp.


title: Padomes Lēmums (1999. gada 22. februāris) par Sadarbības pamatnolīguma slēgšanu starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Kostarikas Republiku, Salvadoru, Gvatemalu, Hondurasu, Nikaragvu un Panamu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999D0194

Oficiālais Vēstnesis L 063 , 12/03/1999 Lpp. 0038 - 0038

		Padomes Lēmums(1999. gada 22. februāris)par Sadarbības pamatnolīguma slēgšanu starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Kostarikas Republiku, Salvadoru, Gvatemalu, Hondurasu, Nikaragvu un Panamu(1999/194/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 113. un 130.y pantu saistībā ar 228. panta 2. punkta pirmo teikumu un 3. punkta pirmo daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],tā kā Kopienai tās mērķu sasniegšanai ārējo ekonomisko sakaru jomā jāapstiprina Sadarbības pamatnolīgums ar Kostarikas Republiku, Salvadoru, Gvatemalu, Hondurasu, Nikaragvu un Panamu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā tiek apstiprināts Sadarbības pamatnolīgums starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Kostarikas Republiku, Salvadoru, Gvatemalu, Hondurasu, Nikaragvu un Panamu.Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsPadomes priekšsēdētājs sniedz Nolīguma 37. pantā paredzēto paziņojumu.3. pantsEiropas Kopienu Komisija ar dalībvalstu pārstāvju palīdzību pārstāv Kopienu apvienotajā komitejā, kas izveidota ar Nolīguma 33. pantu.4. pantsŠis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Luksemburgā, 1999. gada 22. februārīPadomes vārdā —priekšsēdētājsH.-F. von Ploetz[1] OV C 77, 18.3.1993., 30. lpp.[2] OV C 255, 20.9.1993., 167. lpp.--------------------------------------------------


title: EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 472/09/COL ( 2009. gada 25. novembris ), ar kuru septiņdesmit piekto reizi groza procesuālo un materiālo tiesību normas valsts atbalsta jomā, iekļaujot jaunu nodaļu par finanšu nozares dzīvotspējas atjaunošanu un tās pārstrukturēšanas pasākumu novērtējumu pašreizējās krīzes apstākļos atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem

text:
               10.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 292/12

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS
   Nr. 472/09/COL
   (2009. gada 25. novembris),
   ar kuru septiņdesmit piekto reizi groza procesuālo un materiālo tiesību normas valsts atbalsta jomā, iekļaujot jaunu nodaļu par finanšu nozares dzīvotspējas atjaunošanu un tās pārstrukturēšanas pasākumu novērtējumu pašreizējās krīzes apstākļos atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (1),
   ŅEMOT VĒRĀ Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (2) un jo īpaši tā 61.–63. pantu un 26. protokolu,
   ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (3) un jo īpaši tā 24. pantu un 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu,
   Tā kā:
   Uzraudzības un Tiesas nolīguma 24. pants paredz, ka Iestāde īsteno EEZ līguma noteikumus par valsts atbalstu.
   Uzraudzības iestādes un Tiesas nolīguma 5. panta 2. punkta b) apakšpunktā ir paredzēts, ka Iestāde sniedz paziņojumus vai izdod pamatnostādnes par EEZ līgumā regulētajiem jautājumiem, ja minētais līgums vai Uzraudzības iestādes un Tiesas nolīgums to skaidri paredz vai ja Iestāde to uzskata par nepieciešamu.
   Iestāde 1994. gada 19. janvārī pieņēma procesuālo un materiālo tiesību normas valsts atbalsta jomā (4).
   Eiropas Kopienu Komisija (turpmāk “Komisija”) 2009. gada 14. augustā pieņēma Paziņojumu par finanšu nozares dzīvotspējas atjaunošanu un tās pārstrukturēšanas pasākumu novērtējumu pašreizējās krīzes apstākļos atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem (5).
   Šis paziņojums attiecas arī uz Eiropas Ekonomikas zonu.
   Ir jānodrošina EEZ valsts atbalsta noteikumu vienāda piemērošana visā Eiropas Ekonomikas zonā.
   Saskaņā ar EEZ līguma XV pielikuma beigu daļā iekļautās nodaļas “VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA” II punktu Iestādei pēc apspriešanās ar Komisiju ir jāpieņem tiesību akti atbilstoši tiem, ko pieņēmusi Eiropas Komisija.
   Iestāde par šo tematu ir apspriedusies ar Eiropas Komisiju un EBTA valstīm 2009. gada 20. oktobra vēstulē (atsauces Nr. 534132, 534133 un 534134),
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Valsts atbalsta pamatnostādnes groza, iekļaujot jaunu nodaļu par finanšu nozares dzīvotspējas atjaunošanu un tās pārstrukturēšanas pasākumu novērtējumu pašreizējās krīzes apstākļos atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem. Jaunā nodaļa ir iekļauta šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Autentisks ir tikai teksts angļu valodā.

      Briselē, 2009. gada 25. novembrī

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā –

            priekšsēdētājs

         Per SANDERUD

            kolēģijas loceklis

         Kurt JÄGER

      (1)  Turpmāk “Iestāde”.

      (2)  Turpmāk “EEZ līgums”.

      (3)  Turpmāk “Uzraudzības un Tiesas nolīgums”.

      (4)  EEZ līguma 61. un 62. panta un Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola 1. panta piemērošanas un interpretācijas pamatnostādnes, ko Iestāde pieņēma un izdeva 1994. gada 19. janvārī, publicētas
         Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī L 231, 3.9.1994., 1. lpp., un EEZ papildinājumā Nr. 32, 3.9.1994., 1. lpp. (turpmāk “Valsts atbalsta pamatnostādnes”). Valsts atbalsta pamatnostādņu atjauninātā versija ir publicēta Iestādes tīmekļa vietnē: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

      (5)  OV C 195, 19.8.2009., 9. lpp.

      PIELIKUMS

         NODAĻA PAR FINANŠU NOZARES DZĪVOTSPĒJAS ATJAUNOŠANU UN TĀS PĀRSTRUKTURĒŠANAS PASĀKUMU NOVĒRTĒJUMU PAŠREIZĒJĀS KRĪZES APSTĀKĻOS ATBILSTĪGI VALSTS ATBALSTA NOTEIKUMIEM
          (1)

      1.   Ievads

                  1.

                  Atjaunot uzticību finanšu nozarei un panākt, lai pareizi darbotos finanšu tirgi, ir obligāts priekšnoteikums, lai atveseļotos no pašreizējās finanšu un ekonomikas krīzes (2). EBTA Uzraudzības iestāde (turpmāk “Iestāde”) atzīmē – lai atjaunotu uzticību finanšu sistēmai, saglabātu iekšējo tirgu un nodrošinātu aizdevumus ekonomikai, Kopienas mērogā ir ierosināti vairāki pasākumi, kuros tiek ņemta vērā krīzes sistēmiskā būtība un finanšu nozares savstarpējā savienojamība (3).

                  2.

                  Iestāde piekrīt, ka šīs iniciatīvas ir jāpapildina ar rīcību finanšu iestāžu līmenī, nodrošinot, ka šīs iestādes spēj noturēties pašreizējās krīzes apstākļos un atjaunot ilgtermiņa dzīvotspēju, nepaļaujoties uz valsts atbalstu; tas savukārt veido stabilāku pamatu to aizdevēja funkciju veikšanai. Kopienas līmenī Komisija jau izskata vairākas valsts atbalsta lietas attiecībā uz EK valstu veiktajiem pasākumiem saistībā ar likviditātes, maksātspējas vai aizdošanas problēmām. Iestāde trijās savu pamatnostādņu nodaļās ir devusi norādījumus, kā jāizstrādā un jāsniedz valsts atbalsts bankām (4). Šajās nodaļās atzīts, ka krīzes nopietnība attaisno valsts atbalsta piešķiršanu, kurš uzskatāms par saderīgu saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktu, un radīja satvaru, lai EBTA valstis varētu saskaņoti sniegt valsts garantijas un veikt rekapitalizācijas un samazinātas vērtības aktīvu glābšanas pasākumus. Minēto noteikumu galvenais uzdevums ir nodrošināt, lai ar glābšanas pasākumu palīdzību pilnībā varētu sasniegt finansiālas stabilitātes un kredītu plūsmas uzturēšanas mērķus, vienlaikus nodrošinot vienlīdzīgas iespējas bankām (5), kas atrodas dažādas EEZ valstīs, kā arī starp tām bankām, kas saņem valsts atbalstu, un tām, kas to nesaņem, tajā pašā laikā izvairoties no konkurencei kaitīgām cīņām par subsīdijām, ierobežojot morālo kaitējumu un nodrošinot EEZ banku konkurētspēju un efektivitāti EEZ un starptautiskajos tirgos.

                  3.

                  Valsts atbalsta noteikumi ļauj nodrošināt to EBTA valstu pasākumu saskaņotību, kas nolēmušas rīkoties. Tomēr lēmums par to, vai izmantot valsts līdzekļus, lai, piemēram, pasargātu bankas no samazinātas vērtības aktīviem, ir jāpieņem pašām EBTA valstīm. Dažos gadījumos finanšu iestādes var pārvarēt pašreizējo krīzi, neveicot lielus pielāgojumus, vai bez papildu atbalsta. Citos turpretim iespējams, ka valsts atbalsts ir vajadzīgs garantiju, rekapitalizācijas vai palīdzības pasākumu veidā, glābjot samazinātas vērtības aktīvus.

                  4.

                  Ja kāda finanšu iestāde ir saņēmusi valsts atbalstu, attiecīgai EBTA valstij ir jāiesniedz dzīvotspējas plāns vai plaši izvērsts pārstrukturēšanas plāns; tas vajadzīgs, lai apstiprinātu konkrētās bankas ilgtermiņa dzīvotspēju neatkarīgi no valsts atbalsta. Ir noteikti attiecīgi kritēriji, lai definētu apstākļus, kādos bankai būtu nepieciešama vērienīgāka pārstrukturēšana un kad ir vajadzīgi pasākumi to konkurences traucējumu novēršanai, kas radušies atbalsta rezultātā (6). Šī nodaļa nemaina minētos kritērijus. Drīzāk gan tā papildina šos kritērijus prognozējamības un saskaņotas pieejas interesēs, izskaidrojot, kā Iestāde šajos sistēmiskās krīzes apstākļos vērtēs EBTA valstu sniegtā pārstrukturēšanas atbalsta finanšu iestādēm saderīgumu (7) ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktu.

                  5.

                  Banku jomas pamatnostādnēs, Rekapitalizācijas pamatnostādnēs un Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādnēs tiek atgādināts par pamatprincipiem, kas iekļauti Pamatnostādnēs par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (8). Saskaņā ar šiem principiem pirmais un galvenais, kas pārstrukturēšanas atbalstam būtu jānodrošina, ir uzņēmuma dzīvotspējas atjaunošana ilgtermiņā bez valsts atbalsta palīdzības. Turklāt pārstrukturēšanas atbalstā pēc iespējas būtu jāiekļauj nosacījumi par atbilstīgu sloga sadalījumu un pasākumi konkurences traucējumu mazināšanai, jo šie traucējumi ilgākā laika posmā ievērojami vājinātu attiecīgā tirgus struktūru un darbību.

                  6.

                  Piemērojot iepriekš minētos atzinumus, galvenokārt jāņem vērā iekšējā tirgus integritāte un banku attīstība EEZ. Jāizvairās no tirgus fragmentēšanas un dalīšanas. Tiklīdz šī krīze būs pārvarēta, EEZ bankām, balstoties uz vienotu EEZ finanšu tirgu, jāieņem stabila globālā pozīcija. Turklāt Iestāde vēlreiz apstiprina, ka pārmaiņas jāparedz un jāspēj ar tām tikt galā sociāli atbildīgā veidā, un uzsver, ka jāpanāk atbilstība valstu tiesību aktiem, īstenojot Kopienas direktīvas par darba ņēmēju informēšanu un apspriešanos ar tiem, kuras piemēro šādos apstākļos.

                  7.

                  Šajā nodaļā ir izskaidrots, kā Iestāde pašreizējā krīzes situācijā pārbaudīs bankām paredzēto pārstrukturēšanas atbalstu; tā ņems vērā vajadzību mainīt pagātnes praksi saistībā ar krīzes globālo mērogu un raksturu, banku nozares sistēmisko lomu ekonomikā kopumā un iespējamās sistēmiskās sekas, ko varētu radīt vajadzība vienlaikus pārstrukturēt vairākas bankas.

                              —

                              Pārstrukturēšanas plānā jāiekļauj visaptveroša bankas problēmu diagnoze. Lai varētu izstrādāt ilgtspējīgu stratēģiju, bankām prasīs veikt savas uzņēmējdarbības stresa testu. Pirmajam solim dzīvotspējas atjaunošanā ir jābalstās uz kopējiem rādītājiem, kas pēc iespējas pamatosies uz EEZ līmenī noteiktu metodiku. Turklāt vajadzības gadījumā bankām prasīs atklāt samazinātas vērtības aktīvus (9).

                              —

                              Ievērojot to, ka finansiālā stabilitāte un EEZ sarežģītās ekonomiskās situācijas pārvarēšana ir prioritārs mērķis, īpaša uzmanība jāpievērš pārstrukturēšanas plāna izstrādei, it īpaši – nosakot pietiekami elastīgu un reāli izpildāmu termiņu nepieciešamajiem īstenošanas pasākumiem. Ja tirgus apstākļu dēļ strukturālus pasākumus nevar īstenot nekavējoties, jāparedz starpposma rīcības aizsardzības pasākumi.

                              —

                              Iestāde, ievērojot vispārējo situāciju finanšu nozarē, piemēros pamatprincipu par atbilstīgu sloga sadalījumu starp dalībvalstīm un saņēmējām bankām. Ja glābšanas pasākumu gaitā tirgus apstākļu dēļ vērā ņemams sloga sadalījums tajā brīdī nav iespējams, tas jādara vēlāk, īstenojot pārstrukturēšanas plānu.

                              —

                              Pasākumi, ko banka, kurai tiek sniegts atbalsts, īsteno konkurences traucējumu ierobežošanai tajā pašā EBTA valstī vai citās EEZ valstīs, ir jāizstrādā tā, lai tiktu ierobežoti jebkuri traucējumi, kas varētu rasties citām bankām, vienlaikus ņemot vērā to, ka pašreizējās krīzes sistēmiskais raksturs prasa ļoti plaša mēroga valsts intervenci attiecīgajā jomā.

                              —

                              Pārstrukturēšanas periodā ir jāatļauj papildu atbalsta sniegšana, ja tas vajadzīgs finansiālās stabilitātes dēļ. Jebkurš papildu atbalsts ir jāierobežo līdz minimumam, kas nepieciešams, lai nodrošinātu dzīvotspēju.

                  8.

                  Šīs nodaļas 2. iedaļa attiecas tikai uz gadījumiem, kuros EBTA valstij ir pienākums paziņot pārstrukturēšanās plānu (10). Principi, kas iekļauti 2. iedaļā, pēc analoģijas attiecas uz tiem gadījumiem, kad EBTA valstij nav formāla pienākuma paziņot pārstrukturēšanas plānu, bet tai jebkurā gadījumā ir jāpierāda saņēmējas bankas dzīvotspēja (11). Pēdējā gadījumā, izņemot, ja Iestāde šaubās, tā parasti neprasīs tik sīku informāciju (12). Atbilstīgi 13. punktam šaubu gadījumā Iestāde pierādījumu gūšanai izmantos stresa testu, un tā vērsīsies pie valsts kompetentās iestādes, lai apstiprinātu šā testa rezultātus. 3., 4. un 5. iedaļa attiecas tikai uz gadījumiem, kuros EBTA valstij ir pienākums paziņot pārstrukturēšanas plānu. Uz šīs nodaļas ierobežoto darbības laiku attiecas 6. iedaļa, un tā attiecas gan uz EBTA valstīm, kuru pienākums ir paziņot atbalsta saņēmēja pārstrukturēšanas plānu, gan arī uz EBTA valstīm, kam jāpierāda tikai atbalsta saņēmēja dzīvotspēja.

            2.   Ilgtermiņa dzīvotspējas atjaunošana

                  9.

                  Ja EBTA valstij, pamatojoties uz iepriekšējiem Iestādes norādījumiem vai lēmumiem, ir pienākums iesniegt pārstrukturēšanas plānu (13), šim plānam ir jābūt visaptverošam, sīki izstrādātam un sistematizētam. Šajā plānā ir uzskatāmi jāparāda, kā banka iespējami īsā laikā bez valsts atbalsta grasās atjaunot ilgtermiņa dzīvotspēju (14). Lai Iestāde varētu novērtēt (15), vai pastāv citi, vairāk uz tirgu orientēti un lētāki vai mazāk konkurenci traucējoši risinājumi finansiālās stabilitātes saglabāšanai, paziņojumā par pārstrukturēšanas plānu jāiekļauj salīdzinājums ar iespējamām alternatīvām – sadalīšanu vai pārņemšanu no citas bankas puses. Ja banka nevar atjaunot savu dzīvotspēju, pārstrukturēšanas plānā jānorāda, kā to pareizi likvidēt.

                  10.

                  Pārstrukturēšanas plānā skaidri jānorāda minētās bankas grūtību iemesli un tās trūkumi, kā arī jāizklāsta, kā ierosinātie pārstrukturēšanas pasākumi likvidēs konkrētās bankas problēmas.

                  11.

                  Pārstrukturēšanas plānā ir jāiekļauj informācija par saņēmēja uzņēmējdarbības modeli, īpašu uzmanību pievēršot šādiem faktiem: organizatoriskai struktūrai, finansējumam (pierādot īstermiņa un ilgtermiņa finansējuma struktūras dzīvotspēju (16)), korporatīvai pārvaldībai (pierādot, ka tiek novērsts interešu konflikts un veiktas vajadzīgās izmaiņas vadībā (17)), riska pārvaldībai (tostarp samazinātas vērtības aktīvu atklāšanai un piesardzīgai nodrošinājuma veidošanai paredzamajiem nedrošajiem aktīviem), aktīvu un pasīvu pārvaldībai, naudas plūsmas nodrošināšanai (kam bez valsts atbalsta ir jābūt pietiekamā apmērā), ārpusbilances saistībām (pierādot to noturību un konsolidāciju, ja banka ir pakļauta lielākam riskam (18)), ieguldījumiem par saņemtā kredīta līdzekļiem, pašreizējai un gaidāmai kapitāla pietiekamībai atbilstoši spēkā esošajam uzraudzības regulējumam (pamatojoties uz piesardzīgu vērtējumu un atbilstīgu nodrošinājumu), atlīdzības struktūras stimulējošam raksturam (19) (parādot, kā tas sekmē saņēmēja ilgtermiņa rentabilitāti).

                  12.

                  Katra darbības joma un peļņas centrs ir jānorāda atsevišķi, un jāanalizē to dzīvotspēja. Bankas dzīvotspēja galvenokārt jāatgūst iekšējo pasākumu rezultātā. Ārēji faktori, piemēram, cenu un pieprasījuma svārstības, ko uzņēmums tikpat kā nevar ietekmēt, ir jāņem vērā tikai tādos gadījumos, ja runa ir par vispārēji atzītām tirgus prognozēm. Pārstrukturēšana prasa atteikties no darbības jomām, kas vidējā termiņā turpinātu nest strukturālus zaudējumus.

                  13.

                  Ilgtermiņa dzīvotspēja ir sasniegta, ja banka spēj segt visas savas izmaksas, ietverot nolietojuma un finansiālās izmaksas, un, ievērojot bankas riska profilu, gūt atbilstīgu peļņu no pašu kapitāla. Pārstrukturētai bankai pašai saviem spēkiem ir jāspēj konkurēt kapitāla tirgū atbilstīgi attiecīgajām regulējuma prasībām. Plānotās pārstrukturēšanas gaidāmie rezultāti ir jāapliecina gan pamatscenārijā, gan “stresa” scenārijos. Šo iemeslu dēļ pārstrukturēšanas plānā cita starpā ir jāņem vērā gan finanšu tirgu pašreizējā situācija, gan nākotnes prognozes, un jāpauž vērtējums par bāzes un vissliktāko gaidāmo rezultātu. Stresa testā jāaplūko vairāki scenāriji, tostarp stresa situācijas pasaules līmeņa ekonomikas lejupslīdes kontekstā. Pieņēmumi ir jāsalīdzina ar atbilstīgiem nozares kritērijiem, kas attiecīgi jāpielāgo, ievērojot jaunākos pavērsienus saistībā ar pašreizējo krīzi finanšu tirgos. Šajā plānā jāiekļauj pasākumi, kas atbilstu stresa testa rezultātā iegūtajiem nosacījumiem. Minētajam stresa testam pēc iespējas vajadzētu balstīties uz kopējiem parametriem, piemēram, tādiem, kas pieņemti Kopienas līmenī (piemēram, metodiku, ko izstrādājusi Eiropas Banku uzraudzītāju komiteja), ko vajadzības gadījumā var pielāgot, lai ņemtu vērā attiecīgās valsts un banku nozarei raksturīgos apstākļus.

                  14.

                  Pašreizējās krīzes apstākļos valdības ir rekapitalizējušas bankas ar tādiem noteikumiem, kas galvenokārt ir izvēlēti finansiālas stabilitātes, nevis peļņas dēļ, kā tas būtu pieņemami privātam ieguldītājam. Tālab ilgtermiņa dzīvotspēja prasa, lai jebkurš saņemtais valsts atbalsts vai nu, kā tas tika plānots, piešķirot šo atbalstu, noteiktā laikā tiktu atmaksāts, vai arī par to tiktu atlīdzināts saskaņā ar tirgus nosacījumiem, tādējādi nodrošinot, ka jebkāda veida papildu valsts atbalsts tiek izbeigts. Ievērojot EEZ līguma neitralitāti attiecībā uz īpašuma tiesībām, valsts atbalsta noteikumus piemēro neatkarīgi no tā, vai banka ir privāts vai valsts īpašums.

                  15.

                  Lai gan pārstrukturēšanas periodam, kas paredzēts, lai ātri atjaunotu dzīvotspēju, ir jābūt pēc iespējas īsākam, Iestāde, ievērojot pašreizējos krīzes apstākļus, var atļaut veikt dažus strukturālus pasākumus ilgāk nekā parasti, proti, lai izvairītos no tirgus traucējumiem, ko rada piespiedu pārdošana (20). Tomēr, lai pārstrukturēšana būtu efektīva un atjaunotu attiecīgās bankas dzīvotspēju, tā ir jāveic pēc iespējas ātrāk un tā nedrīkst ilgt vairāk kā piecus gadus (21).

                  16.

                  Ja pārstrukturēšanas periodā izrādās, ka dzīvotspējas atjaunošanai vajadzīgs turpmāks atbalsts, kas sākotnēji nebija paredzēts paziņotajā pārstrukturēšanas plānā, jāsniedz individuāls ex ante paziņojums, lai Iestāde savā galīgajā lēmumā varētu ņemt vērā jebkuru šādu turpmāko atbalstu.

         Dzīvotspējas atjaunošana, pārdodot banku

                  17.

                  Grūtībās nonākušas bankas pārdošana citai finanšu iestādei var sekmēt ilgtermiņa dzīvotspējas atjaunošanu un var palīdzēt atjaunot uzticību tirgum, ja pircējs ir dzīvotspējīgs un spēj absorbēt grūtībās nonākušo banku. Tāpat tā var sekmēt finanšu nozares konsolidāciju. Pircējam ir jāpierāda, ka integrētā banka būs dzīvotspējīga. Arī pārdošanas gadījumā ir jāievēro prasības attiecībā uz dzīvotspēju, pašu ieguldījumu un konkurences traucējumiem.

                  18.

                  Lai potenciālajiem pircējiem nodrošinātu vienādas iespējas, jāorganizē pārredzama, objektīva, beznosacījumu, nediskriminējoša, uz konkurenci balstīta pārdošanas procedūra (22).

                  19.

                  Turklāt, neskarot uzņēmumu apvienošanās kontroles sistēmu, kas, iespējams, tiks izmantota, un atzīstot, ka atbalstu saņēmušas grūtībās nonākušas bankas pārdošana konkurentam var gan sekmēt ilgtermiņa dzīvotspējas atjaunošanu, gan arī veicināt finanšu nozares lielāku konsolidāciju, to nedrīkst atļaut, ja šāda pārdošana prima facie izraisa nopietnus efektīvas konkurences traucējums, izņemot, ja atbalsta ietvaros tiek veikti attiecīgi pasākumi konkurences traucējumu novēršanai.

                  20.

                  Bankas pārdošana var būt saistīta arī ar valsts atbalstu pircējam un/vai pārdotajai uzņēmējdarbībai (23). Ja pārdošanu veic atklāta un beznosacījumu konkursa kārtībā un aktīvi nonāk pie tā, kas sola visvairāk, pārdošanas cenu uzskata par tirgus cenu un pircēja atbalstu var izslēgt (24). Negatīva pārdošanas cena (vai finansiāls atbalsts, lai kompensētu šo negatīvo cenu) izņēmuma kārtā netiks uzskatīta par valsts atbalstu, ja pārdevējam likvidēšanas gadījumā rodas lielākas izmaksas (25). Šādā gadījumā Iestāde, aprēķinot likvidēšanas izmaksas, ņems vērā tikai tās saistības, ko uzņemtos tirgus ekonomikas ieguldītājs (26). Tas neattiecas uz saistībām, kas rodas no valsts atbalsta (27).

                  21.

                  Ja nav ticams, ka banka varēs atgūt ilgtermiņa dzīvotspēju, ir jāapsver tiesiski pareizas likvidācijas vai neveiksmi cietušās bankas izsoles iespēja. Valdībām vajag atbalstīt to, ka tirgus dalībnieki, kas nav dzīvotspējīgi, pamet tirgu, un rūpēties, lai šis process notiktu piemērotā laikā un finansiālās stabilitātes interesēs. Banku jomas pamatnostādnēs ir izklāstīta tiesiski pareizas likvidācijas procedūra (28). Stabilai bankai “labu” aktīvu un pasīvu iegūšana no grūtības nonākušas bankas var būt viena no rentablām iespējām, kā palielināt savus noguldījumus un veidot attiecības ar uzticamiem kredītu ņēmējiem. Turklāt, izveidojot autonomu “labu banku” no esošās bankas labiem aktīviem un pasīviem, arī var būt pieņemams veids, kā atjaunot dzīvotspēju, ar nosacījumu, ka šī jaunā banka nevar pārmērīgi traucēt konkurenci.

            3.   Atbalsta saņēmēja paša ieguldījums (sloga sadale)

                  22.

                  Lai ierobežotu konkurences traucējumus un novērstu morālu kaitējumu, atbalsts jāierobežo līdz nepieciešamajam minumam un atbalsta saņēmējam jādod attiecīgs paša ieguldījums pārstrukturēšanas izmaksās. Bankai un tās kapitāla turētājiem jāiegulda pārstrukturēšanas pasākumos pēc iespējas vairāk pašu līdzekļu. Tas vajadzīgs, lai nodrošinātu, ka pārstrukturētās bankas uzņemas adekvātu atbildības daļu par savas pagātnes rīcības sekām, un lai radītu piemērotas iniciatīvas to rīcībai nākotnē.

         Pārstrukturēšanas izmaksu ierobežošana

                  23.

                  Pārstrukturēšanas atbalsta izmaksas jāierobežo līdz to izmaksu segšanai, kas vajadzīgas, lai atjaunotu dzīvotspēju. Tas nozīmē, ka uzņēmumam nedrīkst piešķirt valsts līdzekļus, ko tas varētu izmantot, lai finansētu tirgu kropļojošas, ar pārstrukturēšanas procesu nesaistītas darbības. Piemēram, valsts atbalstu var izmantot, lai finansētu citu uzņēmumu akciju iegūšanu vai izdarītu jaunus ieguldījumus tikai tādā gadījumā, ja tas ir būtiski, lai atjaunotu uzņēmuma dzīvotspēju (29).

         Atbalsta summas ierobežošana, nozīmīgs pašu ieguldījums

                  24.

                  Lai ierobežotu atbalsta summu līdz nepieciešamajam minimumam, bankām pārstrukturēšanā vispirms jāizmanto pašu resursi. Tā, piemēram, var būt aktīvu pārdošana. Valsts atbalsta noteikumos ir jāiekļauj atbilstīgi sloga sadalījuma noteikumi (30). Tas nozīmē, ka ar pārstrukturēšanu saistītās izmaksas nesedz vienīgi valsts, bet arī tie, kas ir ieguldījuši attiecīgajā bankā, ar pieejamo kapitālu kompensējot zaudējumus un maksājot atbilstošu atlīdzību par valsts intervenci (31). Tomēr Iestāde uzskata, ka pašreizējās sistēmiskās krīzes kontekstā nav piemēroti noteikt robežvērtības saistībā ar sloga sadalījumu ex ante, jo tas var traucēt mērķim – atvieglot piekļuvi privātam kapitālam un atgriezties normālos tirgus apstākļos.

                  25.

                  Jebkura atkāpe no atbilstīga sloga sadalījuma ex ante, ko glābšanas posmā izņēmuma kārtā atļāva finansiālās stabilitātes dēļ, vēlākā laika posmā ir jākompensē ar turpmākiem ieguldījumiem pārstrukturēšanas pasākumos, piemēram, ar apvērses klauzulu un/vai visaptverošāku pārstrukturēšanu, tostarp papildu pasākumiem konkurences traucējumu ierobežošanā (32).

                  26.

                  Bankām jāspēj no darbības rezultātā iegūtās peļņas samaksāt par kapitālu, tostarp ar dividendēm un kuponiem par nesamaksātiem subordinētiem aizdevumiem. Tomēr pašu līdzekļu kompensācijai (kapitāla un subordinēto aizdevumu) bankas nedrīkst izmantot valsts atbalstu, ja to darbība nedod pietiekami lielu peļņu. Tālab pārstrukturēšanas kontekstā saņēmējas bankas apdomīga zaudējumu segšana (piemēram, atbrīvojot rezerves vai samazinot pašu kapitālu), lai garantētu dividenžu un kuponu maksājumus par nesamaksātiem subordinētiem aizdevumiem, principā nav savienojama ar sloga sadales mērķi (33). To vajadzētu līdzsvarot, nodrošinot bankas refinansēšanas iespējas un iziešanas stimulus (34). Lai sekmētu saņēmējas bankas refinansēšanu, Iestāde var pozitīvi vērtēt kuponu maksājumus par jauniem kapitāla hibrīda instrumentiem, kam ir priekšroka salīdzinājumā ar esošo subordinēto aizdevumu. Jebkurā gadījumā pārstrukturēšanas periodā bankām parasti nevajadzētu atļaut pirkt pašām savas akcijas.

                  27.

                  Jāapsver iespēja pārstrukturēšanas periodā sniegt papildu atbalstu, ja tas ir attaisnojams ar finansiālo stabilitāti. Jebkurš papildu atbalsts ir jāierobežo līdz minimumam, kas nepieciešams, lai nodrošinātu dzīvotspēju.

            4.   Konkurences traucējumu ierobežošana un konkurētspējīgas banku nozares nodrošināšana

         Konkurences traucējumu veidi

                  28.

                  Lai gan sistēmiskās krīzes laikā valsts atbalstam ir liela pozitīva ietekme un tas var veicināt finansiālo stabilitāti, tomēr tas var arī dažādi traucēt konkurenci. Ja bankas savstarpēji konkurē ar saviem produktiem un pakalpojumiem, tad tās bankas, kas uzņemas pārmērīgi lielu risku un/vai balstās uz uzņēmējdarbības modeļiem, kas nav ilgspējīgi, galu galā zaudē tirgus daļas un, iespējams, aiziet no šā tirgus, kamēr efektīvāki konkurenti paplašina savu darbību vai ienāk attiecīgajos tirgos. Valsts atbalsta rezultātā tiek paildzināti konkurences traucējumi, kas radušies uzņēmējdarbības modeļu, kas nav ilgspējīgi, vai pārmērīgi liela riska rezultātā, jo saņēmēju tirgus vara tiek uzturēta mākslīgi. Šis apstāklis var radīt saņēmējiem morālu kaitējumu, vienlaikus mazinot banku, kas nav saņēmējas, vēlmi konkurēt, ieguldīt un ieviest jauninājumus. Visbeidzot, valsts atbalsts, uzliekot citām EBTA valstīm nevienlīdzīgu strukturālo pielāgojumu slogu un ar tiem saistītās sociālās un ekonomiskās problēmas, var graut vienoto tirgu un vienlaikus radīt šķēršļus ienākšanai tirgū, kā arī mazināt pārrobežu darbības stimulus.

                  29.

                  Sistēmiskās krīzes laikā finanšu nozarei paredzētā valsts atbalsta galvenais mērķis ir finansiālā stabilitāte, bet īstermiņa sistēmiskās stabilitātes saglabāšana nedrīkst nodarīt ilglaicīgu kaitējumu tirgus viengabalainībai un negatīvi ietekmēt konkurentu vienlīdzīgās iespējas un konkurējošus tirgus. Šajā sakarā turpmāk minēto iemeslu dēļ liela nozīme cita starpā ir valsts atbalsta radīto konkurences traucējumu ierobežošanas pasākumiem. Pirmkārt, krīze ir ietekmējusi EEZ bankas dažādās pakāpēs, un valsts atbalsts grūtībās nonākušu banku glābšanai un pārstrukturēšanai var pasliktināt to banku stāvokli, kas ir saglabājušas stabilitāti; tas savukārt var negatīvi ietekmēt finansiālo stabilitāti. Kas attiecas uz valsts intervences nodrošināšanai pieejamiem resursiem, finanšu, ekonomikas un budžeta krīzes apstākļos atšķirības starp EBTA valstīm kļūst aizvien lielākas, kas savukārt negatīvi ietekmē konkurentu vienlīdzīgās iespējas vienotajā tirgū. Otrkārt, pašreizējās krīzes apstākļos dalībvalstu intervence jau pēc savas būtības galveno uzmanību pievērš attiecīgās valsts tirgum; tas savukārt veicina savrupēšanos valsts robežās un vienotā tirgus fragmentāciju. Novērtējot atbalsta saņēmēju līdzdalību tirgū, jāseko, lai tiktu nodrošināta efektīva konkurence, ierobežota tirgus vara, nebūtu šķēršļu ienākšanai tirgū, netiktu kavēta pārrobežu darbība un līdz ar to netiktu skartas EEZ uzņēmējdarbības un patērētāju intereses. Treškārt, vēl lielāku morālo kaitējumu var izraisīt finansiālās stabilitātes nodrošināšanai nepieciešamais valsts intervences apmērs un iespējamā atkāpšanās no parasti pieņemtā sloga dalījuma, tālab jāpanāk, lai nerastos nevēlami stimuli un bankas atturētos no pārmērīga riska, kā arī tiktu radīti priekšnoteikumi, kas ļautu bez valsts atbalsta palīdzības ātri atgriezties normālos tirgus apstākļos.

         Efektīvu un proporcionālu pasākumu piemērošana konkurences traucējumu ierobežošanai

                  30.

                  Pasākumi konkurences traucējumu ierobežošanai vienmēr ir jāparedz īpaši tiem traucējumiem, kas konstatēti tirgos, kuros darbojas pārstrukturēšanas rezultātā dzīvotspēju atguvusī saņēmēja banka, vienlaikus ievērojot kopēju politiku un principus. Lai novērtētu šādu pasākumu nepieciešamību, Iestāde vispirmām kārtām ņems vērā attiecīgās bankas darbības apjomu, mērogu un mērķi, ko atbilstīgi šīs nodaļas 2. iedaļai saskaņā ar pamatotu pārstrukturēšanas plānu attiecīgā banka grasās īstenot. Atkarībā no konkurences traucējumu rakstura pret šiem traucējumiem var vērsties ar pasākumiem, kas paredzēti saistībām un/vai aktīviem (35). Šādu pasākumu raksturs un veids ir atkarīgs no diviem kritērijiem. Pirmkārt, no atbalsta lieluma, nosacījumiem un apstākļiem, kādos tas ir piešķirts, un, otrkārt, no tirgus vai tirgu raksturīgajām īpašībām, kuros darbosies saņēmēja banka.

                  31.

                  Attiecībā uz pirmo kritēriju pasākumi konkurences traucējumu ierobežošanai ievērojami atšķirsies atkarībā no atbalsta apjoma, sloga sadalījuma attiecības un cenu līmeņa. Šā iemesla dēļ valsts atbalsta apjomu vērtēs divējādi – gan absolūtā izteiksmē (saņemtais kapitāls, atbalsta daļa garantijās un aktīvu glābšanas pasākumi), gan arī saistībā ar bankas riska svērtajiem aktīviem. Iestāde ņems vērā saņēmējam piešķirto kopējo atbalstu, tostarp arī jebkāda veida glābšanas atbalstu. Tādā pašā veidā Iestāde ņems vērā saņēmēja paša ieguldījuma apjomu un sloga sadalījumu pārstrukturēšanas periodā. Pamatā, jo lielāks sloga sadalījums un paša ieguldījums, jo mazākas negatīvās sekas, ko rada morālais kaitējums. Tādējādi samazinās vajadzība veikt turpmākus pasākumus (36).

                  32.

                  Attiecībā uz otro kritēriju Iestāde pārbaudīs varbūtējo atbalsta ietekmi tirgos, kuros saņēmēja banka darbojas pēc pārstrukturēšanas rezultātā atgūtās dzīvotspējas. Pirmām kārtām tiks vērtēts, cik liela ir attiecīgā banka un kāda ir tās relatīvā nozīme pēc dzīvotspējas atgūšanas attiecīgajā tirgū vai tirgos. Ja pēc pārstrukturēšanas minētās bankas tirgus daļa nav liela, iespēja, ka būs vajadzīgi papildu ierobežojumi atsavināšanas vai ar rīcību saistītu ierobežojumu veidā, ir neliela. Lai nodrošinātu efektīvas konkurences saglabāšanu, pasākumus izstrādās atbilstīgi konkrētā tirgus īpatnībām (37). Dažos gadījumos atsavināšana var radīt pretēju efektu, un tā ne vienmēr ir vajadzīga vēlamā rezultāta sasniegšanai; tādā gadījumā labāks risinājums varētu būt likumsakarīgas izaugsmes ierobežošana. Citos gadījumos, īpaši – ja tas attiecas uz vietējiem tirgiem ar augstiem iekļūšanas šķēršļiem, atsavināšana var būt nepieciešama, lai dotu konkurentiem iespēju ienākt šajā tirgū vai paplašināt tajā savu darbību. Pasākumi konkurences traucējumu ierobežošanai nedrīkst negatīvi ietekmēt bankas izredzes atgūt dzīvotspēju.

                  33.

                  Visbeidzot, Iestāde sekos, lai pārstrukturēšanas pasākumi nevājinātu iekšējo tirgu, un pozitīvi vērtēs tos pasākumus, kas sekmēs valstu tirgu atvērtību un stiprinās ticību tiem. Lai gan atbalstu piešķir nolūkā uzturēt finansiālo stabilitāti un kā aizdevumu piešķīrējas EBTA valsts reālajai ekonomikai, tomēr, ja šādu atbalstu piešķir ar nosacījumu, ka saņēmēja banka ievēro noteiktus kreditēšanas mērķus citās dalībvalstīs, kas nav atbalsta piešķīrēja EBTA valsts, to var uzskatīt par nozīmīgu pozitīvu atbalsta papildu ietekmi. Tas īpaši attiecas uz tādām situācijām, kad salīdzinājumā ar ticamu hipotētisku scenāriju tiek izvirzīti reāli kreditēšanas mērķi un šo mērķu sasniegšana tiek attiecīgi uzraudzīta (piemēram, sadarbojoties izcelsmes valsts un uzņēmējvalsts uzraudzības iestādēm); ja uzņēmējvalsts banku sistēmā dominē bankas, kuru galvenie biroji atrodas ārzemēs, un ja šādas aizdošanas saistības tiek koordinētas Kopienas mērogā (piemēram, sarunu ietvaros par likviditātes problēmu novēršanu).

         Atbilstīgas cenas noteikšana valsts atbalstam

                  34.

                  Atbilstīgas atlīdzības noteikšana par valsts intervenci parasti ir viens no labākajiem līdzekļiem, kā ierobežot konkurences traucējumus, jo tādējādi samazinās atbalsta apjoms. Ja finansiālas stabilitātes dēļ sākuma cena ir noteikta stipri zem tirgus cenas, jānodrošina, ka tiek attiecīgi pārskatīti pārstrukturēšanas plāna noteikumi par finansiālo atbalstu (38), lai ierobežotu subsīdijas kropļojošo ietekmi.

         Strukturāli pasākumi – atsavināšana un uzņēmējdarbības ierobežošana

                  35.

                  Bankām, kas saņem valsts atbalstu, zināmos apstākļos un pamatojoties uz vērtējumu, kas balstās uz šajā iedaļā izklāstītajiem kritērijiem, var prasīt atbrīvoties no meitasuzņēmumiem vai filiālēm, klientu portfeļiem vai uzņēmējdarbības struktūrām vai veikt citus līdzīgus pasākumus (39), tostarp atbalsta saņēmēja valsts mazumtirdzniecības tirgū. Lai šādi pasākumi sekmētu konkurenci un dotu labumu iekšējam tirgum, tiem jāveicina konkurentu ienākšana tirgū un pārrobežu darbība (40). Atbilstīgi prasībai par dzīvotspējas atjaunošanu Iestāde pozitīvi vērtēs tādus strukturālus pasākumus, kas tiks veikti, nediskriminējot dažādu EBTA valstu uzņēmumus, tādējādi sekmējot finanšu pakalpojumu iekšējā tirgus saglabāšanu.

                  36.

                  Dažkārt ir nepieciešams ierobežot banku ekspansiju dažās uzņēmējdarbības jomās vai ģeogrāfiskajos reģionos, piemēram, izmantojot tirgus orientētus pasākumus, proti, tādus kā īpašas kapitāla prasības, ja tirgū konkurence tiek vājināta tiešu ekspansijas ierobežojumu dēļ vai lai samazinātu morālo kaitējumu. Tajā pašā laikā Iestāde pievērsīs īpašu uzmanību, lai izvairītos no savrupēšanās valstu robežās un no vienotā tirgus fragmentācijas.

                  37.

                  Ja ir objektīvi grūti atrast pircēju meitasuzņēmumam, citām darbības jomām vai aktīviem, Iestāde pagarinās termiņu attiecīgo pasākumu īstenošanai, ja ir noteikts saistošs termiņš uzņēmējdarbības jomu (tostarp darbības veidu) samazināšanai. Tomēr termiņš minēto pasākumu īstenošanai nedrīkst pārsniegt piecus gadus.

                  38.

                  Novērtējot katrā konkrētā gadījumā nepieciešamos strukturālos pasākumus, kas vajadzīgi, lai novērstu konkurences traucējumus, Iestāde ievēro vienlīdzīgas attieksmes principu attiecībā uz pasākumiem, kas vienlaicīgi tiek veikti vienos un tajos pašos tirgos vai tirgus segmentos.

         Izvairīšanās no valsts atbalsta izmantošanas pret konkurenci vērstas rīcības finansēšanai

                  39.

                  Valsts atbalstu nedrīkst izmantot, lai kaitētu tiem konkurentiem, kas nesaņem līdzvērtīgu valsts atbalstu (41).

                  40.

                  Saskaņā ar 41. punktu bankas nedrīkst izmantot valsts atbalstu, lai iegūtu konkurējošus uzņēmumus (42). Šis nosacījums jāpiemēro vismaz trīs gadus un to var turpināt līdz pārstrukturēšanas perioda beigām atkarībā no konkrētā atbalsta apmēra, lieluma un ilguma.

                  41.

                  Ārkārtas apstākļos un ja par to ir paziņots, Iestāde var atļaut iepriekš minētās uzņēmumu iegūšanas, ja šī iegūšana pieder pie konsolidācijas procesa un tā mērķis ir atjaunot finansiālo stabilitāti vai nodrošināt efektīvu konkurenci. Iegūšanas procesā ir jāievēro vienādu iespēju princips attiecībā uz visiem potenciālajiem ieguvējiem, un rezultātam ir jānodrošina efektīva konkurence konkrētajos tirgos.

                  42.

                  Ja nevar izmantot atsavināšanu un/vai iegūšanas aizliegšana nav piemērota, Iestāde var piekrist, ka EBTA valsts izmanto apvērses mehānismu, piemēram, nodevu, ko uzliek atbalsta saņēmējam. Tas ļautu no bankas atgūt daļu atbalsta pēc tam, kad tā būs atguvusi dzīvotspēju.

                  43.

                  Ja bankām, kas saņem valsts atbalstu, tiek prasīts izpildīt konkrētas prasības saistībā ar aizdevumu reālajai ekonomikai, tad attiecīgajai bankai kredīts ir jāsniedz, balstoties uz komercnoteikumiem (43).

                  44.

                  Valsts atbalstu nevar izmantot, lai piedāvātu noteikumus (piemēram, procentu likmes vai nodrošinājums), atbilstīgi kuriem konkurenti, kuri nesaņem valsts atbalstu, nespēj konkurēt. Tomēr, ja nav iespējams ierobežot saņēmēja cenu veidošanas politiku, jo tas, piemēram, varētu mazināt efektīvu konkurenci, EBTA valstīm efektīvas konkurences nodrošināšanai ir jāierosina citi, vairāk piemēroti pasākumi, piemēram, tādi, kas sekmē ienākšanu tirgū. Tādā pašā veidā bankas, laižot tirgū savus finansiālos piedāvājumus, nevar atsaukties uz valsts atbalstu kā konkurences priekšrocību (44). Šie nosacījumi ir jāsaglabā vismaz trīs gadus, un to piemērošanu var turpināt līdz pārstrukturēšanas perioda beigām atkarībā no konkrētā atbalsta apmēra, lieluma un ilguma. Tādējādi rodas nepārprotams stimuls pēc iespējas ātrāk atmaksāt valstij līdzekļus.

                  45.

                  Iestāde turklāt pārbaudīs, kādā pakāpē tirgus ir atvērts, kā arī konkrētās nozares spēju risināt jautājumus saistībā ar banku maksātnespēju. Iestāde savā vispārējā vērtējumā var apsvērt iespējamās saistības no saņēmēja puses vai EBTA valsts saistības attiecībā uz pasākumu pieņemšanu (45), kas veicinātu stabilākus un konkurētspējīgākus tirgus, piemēram, veicinot ienākšanu tirgū un iziešanu no tā. Šādi pasākumi atbilstošos apstākļos varētu papildināt tos strukturālos vai ar rīcību saistītos pasākumus, ko parasti prasa veikt saņēmējam. Iestāde var pozitīvi vērtēt EBTA valsts apņemšanos ieviest mehānismus, lai risinātu banku problēmas to agrīnajā stadijā, kā līdzekli, kas veicina stabilākus un konkurētspējīgākus tirgus.

            5.   Uzraudzības un procedurālie jautājumi

                  46.

                  Lai pārbaudītu, vai pārstrukturēšanas plāns tiek pienācīgi īstenots, Iestāde pieprasīs regulārus, sīki izstrādātus ziņojumus. Pirmais šāds ziņojums parasti ir jāiesniedz Iestādei ne vēlāk kā sešus mēnešus pēc pārstrukturēšanas plāna apstiprināšanas.

                  47.

                  Pēc pārstrukturēšanas plāna paziņošanas Iestādei ir jānovērtē, vai šis plāns var pienācīgi atjaunot ilgtermiņa dzīvotspēju un ierobežot konkurences traucējumus. Ja Iestādei ir nopietnas šaubas par to, vai pārstrukturēšanas plāns atbilst attiecīgajām prasībām, tai jāsāk formāla izmeklēšanas procedūra, dodot trešām personām iespēju izteikt savus apsvērumus par minēto pasākumu; tādējādi tiek nodrošināta pārskatāma un saskaņota pieeja un ievēroti konfidencialitātes noteikumi, kas piemērojami valsts atbalsta procedūrai.

                  48.

                  Tomēr Iestādei nav jāsāk formāla procedūra, ja pārstrukturēšanas plāns ir pilnīgs un ierosinātie pasākumi kliedē Iestādes šaubas par to saderību Nolīguma starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi 3. protokola II daļas 4. panta 4. punkta izpratnē. Tas īpaši varētu būt gadījums, kad EBTA valsts ir Iestādei paziņojusi par atbalstu kopā ar pārstrukturēšanas plānu, kurā ir ievēroti visi šajā nodaļā noteiktie nosacījumi, lai gūtu juridisko noteiktību par vajadzīgajiem turpmākajiem pasākumiem. Šādos gadījumos Iestāde var pieņemt galīgo lēmumu, nosakot, ka gan glābšanas atbalsts, gan pārstrukturēšanas atbalsts ir saderīgs ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktu.

            6.   Paziņojuma ierobežotais darbības laiks

                  49.

                  Šī nodaļa ir pamatota ar pašreizējo ārkārtas krīzi finanšu nozarē, un to piemēro tikai ierobežotu laiku. Iestāde piemēros šo nodaļu, vērtējot pārstrukturēšanas atbalstu, kas Iestādei paziņots 2010. gada 31. decembrī vai pirms tam. Nepaziņota atbalsta gadījumā piemēros pamatnostādnes par noteikumiem, ko piemēro nelikumīga valsts atbalsta vērtēšanai. Iestāde piemēros šo nodaļu, vērtējot nepaziņotu atbalstu, kas piešķirts 2010. gada 31. decembrī vai pirms tam.

                  50.

                  Ņemot vērā to, ka šī nodaļa balstās uz EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktu, Iestāde var pārskatīt tās saturu un darbības laiku, ievērojot tās atbilstību tirgus apstākļiem, gūtajai pieredzei, lietu izskatīšanai un primārajai ieinteresētībai finansiālās stabilitātes saglabāšanā.

         (1)  Šī nodaļa atbilst Eiropas Komisijas (turpmāk “Komisija”) Paziņojumam par finanšu nozares dzīvotspējas atjaunošanu un tās pārstrukturēšanas pasākumu novērtējumu pašreizējās krīzes apstākļos atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem (OV C 195, 19.8.2009., 9. lpp.)

         (2)  Komisija 1. zemsvītras piezīmē minētā paziņojuma 1. punktā atsaucās uz apņemšanos, kas tika izteikta Eiropadomes sanāksmēs 2009. gada 20. martā un 2009. gada 18. un 19. jūnijā.

         (3)  Komisijas 2009. gada 4. marta paziņojumā Eiropadomes sanāksmei “Impulsi Eiropas atveseļošanai”, COM(2009) 114 galīgā redakcija, Komisija nāca klajā ar reformu programmu, kuras mērķis ir vērsties pret vispārīgākiem trūkumiem tiesiskajā regulējumā, ko piemēro finanšu iestādēm, kas darbojas Kopienā.

         (4)  Skatīt pamatnostādņu nodaļas par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu pasākumiem, kas veikti attiecībā uz finanšu iestādēm (turpmāk “Banku jomas pamatnostādnes”), par finanšu iestāžu rekapitalizāciju pašreizējās finanšu krīzes apstākļos (turpmāk “Rekapitalizācijas pamatnostādnes”) un par samazinātas vērtības aktīviem piemērojamo režīmu EEZ banku nozarē (turpmāk “Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādnes”).

         (5)  Šo nodaļu piemēro vienīgi finanšu iestādēm, kā minēts Banku jomas pamatnostādnēs. Šajā nodaļā sniegtās norādes ērtības labad atsaucas uz bankām. Tomēr attiecīgos gadījumos tās piemēro mutatis mutandis citām finanšu iestādēm.

         (6)  Minētie kritēriji un konkrētie apstākļi, kādos jāiesniedz pārstrukturēšanas plāns, ir izklāstīti Banku jomas pamatnostādnēs, Rekapitalizācijas pamatnostādnēs un Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādnēs. Īpaši, bet ne tikai, šie kritēriji attiecas uz situāciju, kurā grūtībās nonākušu banku ir rekapitalizējusi valsts, vai banka, kas iegūst no aktīvu glābšanas pasākumiem, jau ir saņēmusi valsts atbalstu, kas kalpo, lai segtu vai novērstu zaudējumus (izņemot līdzdalību garantiju shēmā), vai arī tā kopējā summa pārsniedz 2 % no kopējiem bankas riska svērtajiem aktīviem. Pārstrukturēšanas pakāpe būs atkarīga no katras atsevišķas bankas problēmu nopietnības. Turpretim saskaņā ar šīm pamatnostādnēm (īpaši Rekapitalizācijas pamatnostādņu 40. punktu un Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādņu V pielikumu), ja ierobežots atbalsts ir piešķirts bankām, kas būtībā ir drošas bankas, EBTA valstīm tiek prasīts iesniegt Iestādei ziņojumu par valsts līdzekļu izmantošanu, iekļaujot visu informāciju, kas vajadzīga, lai novērtētu attiecīgās bankas dzīvotspēju, to, kā izmantots saņemtais kapitāls un kā paredzēts rast izeju atkarībai no valsts atbalsta. Dzīvotspējas izvērtējumā jāatspoguļo šo banku riska profils un kapitāla pietiekamības nākotnes perspektīva un jānovērtē to uzņēmējdarbības plāni.

         (7)  Proti, tas ir atbalsts, ko Iestāde uz laiku atļāva kā glābšanas atbalstu saskaņā ar Pamatnostādnēm par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai, vai atbalsts, ko uz laiku atļāva saskaņā ar EEZ Līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktu, vai jebkurš jauns atbalsts, ko var paziņot kā vajadzīgu, lai veiktu pārstrukturēšanu. Tālab, lai pašreizējās sistēmiskās krīzes apstākļos novērtētu pārstrukturēšanas atbalstu bankām, šo nodaļu piemēros pamatnostādņu par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai vietā.

         (8)  Kopienas līmenī Komisija iepriekš ir pieņēmusi vairākus lēmumus par pārstrukturēšanas atbalstu (saderīgs saskaņā ar EK līguma 87. panta 3. punkta c) apakšpunktu) grūtībās nonākušām bankām, pamatojoties uz visaptverošu pārstrukturēšanas procesu, kas deva saņēmējiem iespēju atgūt to ilgtermiņa dzīvotspēju, atbalstam nevajadzīgi nekaitējot konkurentiem. Pie tipiskām pārstrukturēšanas stratēģijām piederēja uzņēmējdarbības modeļu pārorientēšana, uzņēmējdarbības struktūru, meitasuzņēmumu vai filiāļu slēgšana vai atsavināšana, izmaiņas aktīvu un pasīvu pārvaldībā, pārdošana kā darbību turpinošu uzņēmumu vai sadalīšana un dažu uzņēmējdarbības daļu pārdošana dzīvotspējīgiem konkurentiem. Skatīt, piemēram, Komisijas 1998. gada 20. maija Lēmumu 98/490/EK par Francijas piešķirto atbalstu Crédit Lyonnais group, (OV L 221, 8.8.1998., 28. lpp.), Komisijas 2004. gada 18. februāra Lēmumu 2005/345/EK par Vācijas piešķirto atbalstu Bankgesellschaft Berlin AG pārstrukturēšanai (OV L 116, 4.5.2005., 1. lpp.), Komisijas 2008. gada 4. jūnija Lēmumu 2009/341/EK par Vācijas valsts atbalstu C 9/08 (ex NN 8/08, CP 244/07) Sachsen LB (OV L 104, 24.4.2009., 34. lpp.) un 2006. gada rudens valsts atbalsta rezultātu apkopojumu, COM(2006) 761 galīgā redakcija, 28. lpp., (http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/studies_reports/2006_autumn_en.pdf), ar īpašu pētījumu par glābšanas un pārstrukturēšanas atbalstu.

         (9)  Saskaņā ar Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādnēm.

         (10)  Saskaņā ar Banku jomas pamatnostādnēm, Rekapitalizācijas pamatnostādnēm un Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādnēm. Skatīt šīs nodaļas 4. punktu.

         (11)  Saskaņā ar Banku jomas pamatnostādnēm, Rekapitalizācijas pamatnostādnēm un Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādnēm, ja ierobežots atbalsts ir piešķirts bankām, kas būtībā ir drošas bankas, EBTA valstīm tiek prasīts iesniegt Iestādei dzīvotspējas izvērtējumu.

         (12)  Īpaši saskaņā ar Rekapitalizācijas pamatnostādņu 40. punktu un Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādņu V pielikumu.

         (13)  Kā paskaidrots šīs nodaļas 8. punktā, ja 2. iedaļa attiecas uz pārstrukturēšanas plānu, šajā iedaļā iekļautie principi pēc analoģijas attiecas arī uz dzīvotspējas izvērtējumiem.

         (14)  Pielikumā iekļauts orientējošs pārstrukturēšanas plāna paraugs.

         (15)  Vajadzības gadījumā, lai pārbaudītu paziņotos pārstrukturēšanas plānus un novērtētu dzīvotspēju, sloga sadali un iespēju mazināt konkurences traucējumus, Iestāde vērsīsies pie ārēja konsultanta. Turklāt tā var pieprasīt uzraudzības iestādēm apstiprināt faktus.

         (16)  Skatīt, piemēram, Komisijas 2008. gada 2. aprīļa lēmumu lietā NN 1/08 Northern Rock (OV C 135, 3.6.2008., 21. lpp.) un Lēmumu 2009/341/EK lietā C 9/08 Sachsen LB.

         (17)  Skatīt Lēmumu 2009/341/EK lietā C 9/08 Sachsen LB.

         (18)  Izņemot pienācīgi pamatotus gadījumus. Skatīt Komisijas 2008. gada 21. oktobra lēmumu lietā C 10/08 IKB, vēl nav publicēts.

         (19)  Saskaņā ar principiem, kas izklāstīti Komisijas 2009. gada 30. aprīļa Ieteikumā 2009/384/EK par atlīdzības politiku finanšu pakalpojumu nozarē (OV L 120, 15.5.2009., 22. lpp.).

         (20)  Ar šo jāsaprot aktīvu pārdošana lielā daudzumā par pašreizējām zemajām tirgus cenām, kas vēl vairāk var pazemināt cenas.

         (21)  Komisija savā praksē līdz šim ir piekritusi pārstrukturēšanas plāniem, kas paredzēti no diviem līdz trim gadiem.

         (22)  Skatīt arī 20. punktu.

         (23)  Skatīt 17. zemsvītras piezīmi.

         (24)  Ja konkurss netiek rīkots, tas automātiski nenozīmē, ka pircējs ir saņēmis valsts atbalstu.

         (25)  Parasti tādējādi tiks piešķirts atbalsts pārdotai saimnieciskai darbībai.

         (26)  Skatīt apvienotās lietas C-278/92, C-279/92 un C-280/92 Hytasa (1994), Recueil I-4103, 22. punkts.

         (27)  Skatīt lietas C-334/99 Gröditzer Stahlwerke (2003), Recueil I-1139, 134. un turpmākos punktus, kā arī Komisijas 2008. gada 30. aprīļa Lēmumu 2008/719/EK par valsts atbalstu C 56/06 (ex NN 77/06), ko īsteno Austrija Bank Burgenland privatizācijai (OV L 239, 6.9.2008., 32. lpp.).

         (28)  Skatīt banku jomas pamatnostādņu 43.–50. punktu. Lai būtu iespējams veikt šādu tiesiski pareizu iziešanu no tirgus, likvidācijas atbalstu var uzskatīt par saderīgu, ja, piemēram, finansiālās stabilitātes dēļ tas ir vajadzīgs sasaistes bankas vai tās struktūras īslaicīgai rekapitalizācijai vai lai apmierinātu konkrētu kreditoru grupu prasības. Kā piemērus šādam atbalstam un nosacījumiem, kuros tas atzīts par saderīgu, skatīt Komisijas 2008. gada 1. oktobra lēmumu lietā NN 41/08 UK Rescue aid to Bradford & Bingley (OV C 290, 13.11.2008., 2. lpp.) un Komisijas 2008. gada 5. novembra lēmumu lietā NN 39/08 DK Aid for liquidation of Roskilde Bank (OV C 12, 17.1.2009., 3. lpp.).

         (29)  Skatīt spriedumu lietā T-17/03 Schmitz–Gotha (2006), Recueil II-1139.

         (30)  Šis jautājums jau ir apskatīts iepriekšējās pamatnostādnēs, īpaši Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādnēs, skatīt 21. un turpmākos punktus.

         (31)  Banku jomas pamatnostādnēs, Rekapitalizācijas pamatnostādnēs un Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādnēs Iestāde ir sniegusi sīkas norādes par atlīdzības noteikšanu valsts garantijām, pārstrukturēšanas un aktīvu glābšanas pasākumiem. Ciktāl šāda cena tiek maksāta, banku akcionāri uzskata, ka, no finansiālā viedokļa raugoties, to pozīcija ir vājinājusies.

         (32)  Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādņu 24. un 25. punkts. Skatīt šīs nodaļas 4. iedaļu.

         (33)  Skatīt Komisijas 2008. gada 18. decembra lēmumu lietā N 615/08 Bayern LB (OV C 80, 3.4.2009., 4. lpp.). Tomēr tas nekavē banku veikt kuponu maksājumus, ja tai ir sasitošs juridisks pienākums to darīt.

         (34)  Skatīt 31. punktu Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādnēs un 33., 34. un 45. punktu Rekapitalizācijas pamatnostādnēs, kurās pausta dalīta attieksme pret dividenžu ierobežojumiem, norādot, ka, lai gan īslaicīgi dividenžu un kuponu aizliegumi var saglabāt kapitālu bankā un palielināt kapitāla rezervi, tādējādi uzlabojot bankas maksātspēju, vienlaikus šie ierobežojumi var apgrūtināt bankas pieeju privātiem finansēšanas avotiem vai vismaz paaugstināt jauna finansējuma izmaksas.

         (35)  Skatīt 21. punktu.

         (36)  Ja Iestāde izņēmuma kārtā ir apstiprinājusi atbalstu, kurā ir atkāpes no Banku jomas pamatnostādnēs, Rekapitalizācijas pamatnostādnēs un Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādnēs noteiktajiem principiem, šā atbalsta radītajiem papildu traucējumiem konkurencei ir jārada papildu strukturāli vai rīcības aizsardzības pasākumi; skatīt Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādņu 58. punktu.

         (37)  Īpaši tiks ņemts vērā koncentrācijas līmenis, jaudas ierobežojumi, rentabilitātes līmenis, šķēršļi ieiešanai tirgū un iziešanai no tā.

         (38)  Piemēram, veicināt valsts atbalsta pirmstermiņa atmaksu.

         (39)  Skatīt, piemēram, Komisijas 2008. gada 21. oktobra lēmumu lietā C 10/08 IKB, kas vēl nav publicēts, un Komisijas 2009. gada 7. maija lēmumu lietā N 244/09 Capital injection into Commerzbank (OV C 147, 27.6.2009., 4. lpp.).

         (40)  Jāievēro, ka bilances samazināšana, norakstot aktīvus, ko daļēji kompensē ar valsts atbalstu, nemazina bankas faktisko klātbūtni tirgū, un tālab to nevar ņemt vērā, vērtējot vajadzību veikt strukturālus pasākumus.

         (41)  Skatīt, piemēram, Komisijas 2008. gada 19. novembra lēmumu lietā NN 49/08, NN 50/08 un NN 45/08 Guarantees to Dexia (nav vēl publicēts), 73. punkts, Komisijas 2008. gada 19. novembra lēmumu lietā N 574/08 Guarantees to Fortis Bank (OV C 38, 17.2.2009., 2. lpp.), 58. punkts, un Komisijas 2008. gada 3. decembra lēmumu lietā NN 42/2008, NN 46/08 un NN 53/A/08 Restructuring aid to Fortis Bank and Fortis Bank Luxemburg (OV C 80, 3.4.2009., 7. lpp.), 94. punkts. Konkrētos apstākļos bankai, piemēram, var aizliegt piedāvāt individuālajiem noguldītājiem augstākās tirgū piedāvātās procentu likmes.

         (42)  Atgādinām, ka pārstrukturēšanas izmaksas ir jāierobežo līdz minimumam, kas vajadzīgs, lai atjaunotu dzīvotspēju. Skatīt 23. punktu.

         (43)  Kredīts, kas ir izsniegts saskaņā ar noteikumiem, kas nav komercnoteikumi, var būt valsts atbalsts, un Iestāde to var apstiprināt, ja par to ir paziņots un tas ir saderīgs ar EEZ līguma darbību, piemēram, tas atbilst pamatnostādnēm “Valsts atbalsta pasākumu pagaidu shēma, lai veicinātu piekļuvi finansējumam pašreizējās finanšu un ekonomiskās krīzes apstākļos”.

         (44)  Komisijas 2008. gada 12. novembra lēmums lietā N 528/08 ING (OV C 328, 23.12.2008., 10. lpp.), 35. punkts.

         (45)  Skatīt, piemēram, Komisijas 2004. gada 7. jūlija Lēmumu 2005/418/EK par atbalstu, ko Francija piešķīrusi par labu Alstom (OV L 150, 10.6.2005., 24. lpp.), 204. punkts.

         PIELIKUMS

            PĀRSTRUKTURĒŠANAS PLĀNA PARAUGS

            ORIENTĒJOŠS PĀRSTRUKTURĒŠANAS PLĀNA SATURA RĀDĪTĀJS
             (1)

         1.   Informācija par finanšu iestādi (tās struktūras apraksts utt.)
         (NB! Var sniegt arī iepriekš paziņotu informāciju, bet tai jābūt saistīti iekļautai un vajadzības gadījumā atjauninātai.)
         2.   Tirgus apraksts un tirgus daļas
         2.1.   Galveno konkrēto produktu tirgu apraksts (nodalīt vismaz mazumtirdzniecības, vairumtirdzniecības, kapitāla utt. tirgus)
         2.2.   Tirgus daļu aprēķināšana (piem., valsts un EEZ mērogā atkarībā no konkrēto tirgu ģeogrāfiskā mēroga)
         3.   Iemeslu analīze, kādēļ iestāde nonāca grūtībās (iekšējie faktori)
         4.   Valsts intervences apraksts un valsts atbalsta novērtējums
         4.1.   Informācija par to, vai minētā finanšu iestāde vai tās meitasuzņēmumi kādreiz jau ir saņēmuši pārstrukturēšanas atbalstu
         4.2.   Informācija par valsts atbalsta apjomu un veidu vai par finansiālām priekšrocībām saistībā ar atbalstu. Šajā informācijā jāuzskaita visi valsts atbalsti, kas saskaņā ar shēmu ir saņemti pārstrukturēšanas periodā
         (NB! Kā norādīts plānā, vajadzība pēc atbalsta jāpamato pārstrukturēšanas plānā.)
         4.3.   Valsts atbalsta novērtējums atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem un atbalsta summas aprēķināšana
         5.   Rentabilitātes atjaunošana
         5.1.   Informācija par dažādām tirgus attīstības prognozēm
         5.1.1.   Sākotnējā situācija galvenajos produktu tirgos
         5.1.2.   Gaidāmā tirgus attīstība galvenajos produktu tirgos
         5.2.   Scenārija izklāsts bez attiecīgā pasākuma
         5.2.1.   Nepieciešamie pielāgojumi sākotnējā uzņēmējdarbības plānā
         5.2.2.   Kapitāla attiecība pagātnē, patlaban un nākotnē (1. un 2. līmenis)
         5.3.   Finanšu iestādes plānotās stratēģijas izklāsts, paskaidrojot, kā tā nodrošinās šīs iestādes dzīvotspēju
         5.3.1.   Sākuma stāvoklis un vispārējā struktūra
         5.3.2.   Atsevišķi plāni pa finanšu iestādes darbības veidiem
         5.3.3.   Piemērošanās regulatīvās vides izmaiņām (riska pārvaldības uzlabošana, kapitāla rezervju palielināšana u. c.)
         5.3.4.   Apstiprinājums saistībā ar samazinātas vērtības aktīvu pilnīgu atklāšanu
         5.3.5.   Ja tas ir nepieciešams, izmaiņas īpašuma struktūrā
         5.4.   Dažādu pasākumu, kas plānoti, lai atjaunotu dzīvotspēju, apraksts un pārskats; šo pasākumu izmaksas un ietekme uz peļņu un zaudējumiem/bilanci
         5.4.1.   Pasākumi grupas mērogā
         5.4.2.   Pasākumi pa darbības veidiem
         5.4.3.   Katra atsevišķa pasākuma ietekme uz peļņu un zaudējumiem/bilanci
         5.5.   Dažādu pasākumu, kas paredzēti, lai ierobežotu konkurences traucējumus, ietekmes apraksts (salīdz. ar 7. punktu), ievērojot to izmaksas un ietekmi uz peļņu un zaudējumiem/bilanci
         5.5.1.   Pasākumi grupas mērogā
         5.5.2.   Pasākumi pa darbības veidiem
         5.5.3.   Katra atsevišķa pasākuma ietekme uz peļņu un zaudējumiem/bilanci
         5.6.   Salīdzinājums ar alternatīvām iespējām un īss salīdzinošs ekonomisko un sociālo seku novērtējums reģionālajā, valsts un EEZ līmenī (parasti sīkāki paskaidrojumi tiek prasīti, ja banka, nesaņemot atbalstu, neatbilstu piesardzības prasībām)
         5.6.1.   Alternatīvi varianti: tiesiski pareiza likvidācijas procedūra, sadalīšana vai pārņemšana no citas bankas puses un šo pasākumu sekas
         5.6.2.   Vispārējā ietekme uz ekonomiku
         5.7.   Termiņi, kuros jāīsteno dažādie pasākumi, un kopējā pārstrukturēšanas plāna galīgais termiņš (lūdzu, norādiet jautājumus, kas ir konfidenciāli)
         5.8.   Valsts atbalsta atmaksas plāna apraksts
         5.8.1.   Pieņēmumi, uz kuriem balstoties tiek plānota iziešana no tirgus
         5.8.2.   Valsts stimulu apraksts iziešanai no tirgus
         5.8.3.   Iziešanas vai atmaksas plānojums līdz pilnīgai atmaksai/iziešanai
         5.9.   Peļņas un zaudējumu aprēķins/bilance par pēdējiem trīs un turpmākajiem pieciem gadiem, tostarp galvenie finanšu rādītāji un jutīguma analīze, pamatojoties uz labāko/sliktāko scenāriju
         5.9.1.   Pamatscenārijs
         5.9.1.1.   Peļņas un zaudējumu pārskats/bilance grupas mērogā
         5.9.1.2.   Galvenie finanšu rādītāji grupas mērogā (riskam pielāgota kapitāla peļņa kā kritērijs, lai aprēķinātu iekšējo riskam pielāgoto rentabilitāti, izmaksu un ienākumu attiecība, pašu kapitāla atdeves koeficients u. c.)
         5.9.1.3.   Peļņas un zaudējumu pārskats/bilance pa uzņēmējdarbības struktūrām
         5.9.1.4.   Galvenie finanšu rādītāji pa uzņēmējdarbības struktūrām (riskam pielāgota kapitāla peļņa kā kritērijs, lai aprēķinātu iekšējo riskam pielāgoto rentabilitāti, izmaksu un ienākumu attiecība, pašu kapitāla atdeves koeficients u. c.)
         5.9.2.   Labākais scenārijs
         5.9.2.1.   Pamatpieņēmumi
         5.9.2.2.   Peļņas un zaudējumu pārskats/bilance grupas mērogā
         5.9.2.3.   Galvenie finanšu rādītāji grupas mērogā (riskam pielāgota kapitāla peļņa kā kritērijs, lai aprēķinātu iekšējo riskam pielāgoto rentabilitāti, izmaksu un ienākumu attiecība, pašu kapitāla atdeves koeficients u. c.)
         5.9.3.   Sliktākais scenārijs – ja ir veikts stresa tests un/vai to apstiprinājušas valsts uzraudzības iestādes, ir jāiesniedz šā testa metodika, parametri un rezultāti (2)

         5.9.3.1.   Pamatpieņēmumi
         5.9.3.2.   Peļņas un zaudējumu pārskats/bilance grupas mērogā
         5.9.3.3.   Galvenie finanšu rādītāji grupas mērogā (riskam pielāgota kapitāla peļņa kā kritērijs, lai aprēķinātu iekšējo riskam pielāgoto rentabilitāti, izmaksu un ienākumu attiecība, pašu kapitāla atdeves koeficients u. c.)
         6.   Sloga sadalījums – finanšu iestādes un citu akcionāru pašu ieguldījums pārstrukturēšanā (dalības grāmatvedības un ekonomiskā vērtība)
         6.1.   Pārstrukturēšanas izmaksu ierobežošana līdz izmaksām, kas vajadzīgas lai atjaunotu dzīvotspēju
         6.2.   Atbalsta summas ierobežošana (tostarp informācija par iespējamiem noteikumiem, lai ierobežotu dividendes un procentu maksājumus par subordinēto aizdevumu)
         6.3.   Pietiekami liels pašu ieguldījums (tostarp informācija par ieguldījuma apjomu, ko sniedz akcionāri vai subordinētie aizdevēji)
         7.   Pasākumi, kas paredzēti, lai ierobežotu konkurences traucējumus
         7.1.   Pasākumu apmēra pamatojums, ievērojot valsts atbalsta summu un ietekmi
         7.2.   Strukturālie pasākumi, tostarp priekšlikums par termiņiem un atskaites punktiem meitasuzņēmumu/filiāļu aktīvu atsavināšanai vai citi pasākumi
         7.3.   Rīcības saistības, tostarp atturēšanās atsaukties uz valsts atbalstu kā priekšrocību informācijas kampaņās
         8.   Uzraudzība (iespējams, pilnvarotā iecelšana)

            (1)  Informācija, kas vajadzīga, lai veiktu dzīvotspējas atjaunošanas novērtējumu, var ietvert bankas iekšējos datus un ziņojumus, kā arī ziņojumus, ko sagatavojušas EBTA valstu iestādes, tostarp regulatīvās iestādes, vai kas sagatavoti to vajadzībām.

            (2)  Minētajam stresa testam pēc iespējas vajadzētu balstīties uz kopējiem parametriem, piemēram, tādiem, kas pieņemti Kopienas līmenī (piemēram, uz metodiku, ko izstrādājusi Eiropas Banku uzraudzītāju komiteja), ko vajadzības gadījumā var pielāgot, lai ņemtu vērā attiecīgās valsts un banku nozarei raksturīgos apstākļus. Vajadzības gadījumā var apsvērt iespēju izmantot atgriezeniskos stresa testus vai līdzīgus pasākumus.


title: 2011/566/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2011. gada 10. maijs ) par Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu#Eiropas Parlamenta Rezolūcija ( 2011. gada 10. maijs ) ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no Lēmuma par Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               27.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 250/125

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2011. gada 10. maijs)
   par Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2011/566/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra 2009. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra 2009. finanšu gada pārskatiem, ar Centra atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2011. gada 15. februāra ieteikumu (05892/2011 – C7-0052/2011),

               —

               ņemot vērā EK līguma 276. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 1994. gada 28. novembra Regulu (EK) Nr. 2965/94, ar ko izveido Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centru (3), un jo īpaši tās 14. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0119/2011),

               1.

               sniedz Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra direktorei apstiprinājumu par Centra 2009. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra direktorei, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Jerzy BUZEK

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 338, 14.12.2010., 119. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 314, 7.12.1994., 1. lpp.

      (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
      (2011. gada 10. maijs)
      ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no Lēmuma par Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
      EIROPAS PARLAMENTS,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra 2009. finanšu gada galīgos pārskatus,

                  —

                  ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra 2009. finanšu gada pārskatiem, ar Centra atbildēm (1),

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2011. gada 15. februāra ieteikumu (05892/2011 – C7-0052/2011),

                  —

                  ņemot vērā EK līguma 276. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 1994. gada 28. novembra Regulu (EK) Nr. 2965/94, ar ko izveido Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centru (3), un jo īpaši tās 14. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 94. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

                  —

                  ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0119/2011),

                  A.

                  tā kā Revīzijas palāta norādījusi – tā guva pamatotu pārliecību, ka gada pārskati par 2009. finanšu gadu ir ticami un ka pakārtotie darījumi ir likumīgi un pareizi;

                  B.

                  tā kā 2010. gada 5. maijā Parlaments sniedza Eiropas Savienības iestāžu Tulkošanas centra direktorei apstiprinājumu par Centra 2008. finanšu gada budžeta izpildi (5) un lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu pievienotajā rezolūcijā cita starpā:

                              —

                              norādīja uz Revīzijas palātas 2006. gada ziņojumā iekļauto konstatējumu, ka 2006. gadam uzkrātais budžeta līdzekļu pārpalikums bija EUR 16 900 000, ka 2007. gadā Centrs saviem klientiem bija paredzējis atmaksāt EUR 9 300 000 un ka 2008. gadā pārpalikums bija EUR 26 700 000; piekrita Revīzijas palātas viedoklim, ka šāds pārpalikuma uzkrājums liecina par to, ka Centra izmantotā tulkojumu izcenošanas metode nav pietiekami precīza,

                              —

                              aicināja Komisiju un Centru censties ātri atrisināt strīdu par iemaksām darbinieku pensiju programmā;

                  C.

                  tā kā Centra 2009. gada budžets bija EUR 62 630 000, t. i., par 4,48 % lielāks nekā 2008. finanšu gadā,

         Darbības rādītāji

                  1.

                  atzinīgi vērtē Centra ieceri veikt 2008.–2012. gada stratēģijas vidusposma pārskatīšanu; tomēr aicina Centru arī turpmāk uzlabot savas darbības vērtējumu, pilnveidojot saiknes starp stratēģiskajiem pasākumiem un darba programmā paredzētajiem pasākumiem un pārskatot darbības uzraudzībai paredzētos rādītājus, lai ievērotu SMART kritērijus;

                  2.

                  norāda, ka 2009. gadā Centrs palielināja savu ES iestādēm sniegto pakalpojumu apjomu (iztulkotu lapu ziņā) par 41 % salīdzinājumā ar 2008. gadu;

                  3.

                  pauž gandarījumu par to, ka Centrs Revīzijas palātas 2009. gada ziņojumam pievienotajā tabulā ir salīdzinājis 2008. gada un 2009. gada veikumu, kas ļauj budžeta izpildes apstiprinātājiestādei labāk izvērtēt tā darbību pa gadiem;

         Finanšu pārvaldība

                  4.

                  aicina Centru regulāri piemērot tā finanšu noteikumu 8.2. pantu, kurā ir teikts, ka “saistību apropriācijas sedz visas to juridisko saistību izmaksas, kas radušās kārtējā saimnieciskā gada laikā”;

         Budžeta pārpalikums, kas ir pretrunā Centra izveides regulai

                  5.

                  prasa Centram veikt efektīvākus pasākumus, lai novērstu nemitīgo budžeta pārpalikuma pieaugumu; konstatē, ka jau vairāku gadu garumā Centrs ir uzkrājis budžeta pārpalikumu, kas ir pretrunā Regulai (EK) Nr. 2965/94, un šis pārpalikums 2009. gada sasniedza EUR 24 000 000, 2008. gadā – EUR 26 700 000, 2006. gadā – EUR 16 900 000, 2005. gadā – EUR 10 500 000 un 2004. gadā – EUR 3 500 000; norāda, ka šis pārpalikums galvenokārt saistīts ar neprecizitāti, plānojot no Centra klientiem saņemtos tulkošanas pieprasījumus;

                  6.

                  tomēr atzinīgi vērtē Centra iniciatīvu 2009. gadā saviem klientiem atmaksāt EUR 11 000 000; uzsver, ka šādā pašā veidā 2007. gadā Centrs saviem klientiem jau bija atmaksājis EUR 9 300 000;

         Pensiju iemaksas Komisijas pensiju programmā

                  7.

                  konstatē, ka 2010. gada 12. februārī Eiropas Savienības Tiesa nolēma, ka Komisijas apelācija (T-456/07) (6) ir acīmredzami nepieņemama – tajā bija prasība Centram veikt savu daļu maksājumu Kopienu pensiju programmā par 1998.–2005. budžeta gadu;

                  8.

                  pauž gandarījumu, ka Centrs ir centies rast mierizlīgumu konfliktā ar Komisiju, izmantojot daļu no sava budžeta pārpalikuma (EUR 18 300 000), lai veiktu darba devēja iemaksas Komisijas pensiju programmā;

         Grāmatvedības sistēma

                  9.

                  mudina Centru nodrošināt tās grāmatvedības sistēmas pienācīgu apstiprināšanu, kas ir jāizmanto grāmatvedim; atgādina – ja nav apstiprināta grāmatvedības sistēma, tas nozīmē, ka Centrs uzņemas atbildību par sava grāmatveža deklarāciju Centra gada darbības pārskatā;

                  10.

                  aicina Centru informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par pasākumiem, kas veikti, lai pilnā mērā sāktu izmantot ABAC grāmatvedības sistēmu; atgādina Centram, ka tam nav nepieciešamo speciālistu, kas prastu rīkoties ar SI2 – Centra finanšu operāciju nepārtrauktība var tikt nopietni apdraudēta, kamēr nebūs sākusi darboties ABAC sistēma;

         Cilvēkresursi

                  11.

                  aicina Centru iekļaut informāciju par darba aprakstā minētajām sensitīvām funkcijām un uzskaitīt visus piemērojamos preventīvos kontroles pasākumus;

                  12.

                  mudina Centru atjaunināt apmācības īstenošanas pasākumus un šim nolūkam noteikt jaunu grafiku; atbalsta Centra centienus efektīvi uzraudzīt apmācības kvalitāti;

         Iekšējā revīzija

                  13.

                  pieņem zināšanai, ka Centrs budžeta izpildes apstiprinātājiestādei ir iesniedzis Centra direktores sagatavotu ziņojumu, kurā atbilstoši pamata Finanšu regulas 72. panta 5. punktam ir īsumā izklāstīts Iekšējā revīzijas dienesta (IRD) ieteikumu saturs; tomēr aicina Centra direktori sniegt konkrētu informāciju par IRD formulēto ieteikumu saturu;

                  14.

                  pieņem zināšanai, ka IRD veica revīziju par uzraudzību un 2009. gada ticamības deklarācijas pamatā esošajiem elementiem; rosina Centru arī turpmāk pilnveidot iekšējās kontroles sistēmu, uzraudzības sistēmu un ticamības deklarācijas izstrādes procesu;

                  15.

                  aicina Centru izstrādāt arī visaptverošu rakstisku procedūru, kurā būtu noteikti Centra uzdevumi, termiņi un darbu plūsma saistībā ar iekasēšanas rīkojumu sagatavošanas, apstiprināšanas un iegrāmatošanas kārtību par darījumiem, kas veikti ar klientiem;

                  16.

                  saistībā ar lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu pievienotajiem citiem horizontāla rakstura konstatējumiem norāda uz 2011. gada 10. maija rezolūciju (7) par aģentūru darbību, finanšu pārvaldību un kontroli.

         (1)  OV C 338, 14.12.2010., 119. lpp.

         (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

         (3)  OV L 314, 7.12.1994., 1. lpp.

         (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         (5)  OV L 252, 25.9.2010., 119. lpp.

         (6)  Krājums, 2010., II-00183. lpp.

         (7)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2011)0163 (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 269. lappusi).