title: 2008/587/EK,Euratom: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2008. gada 18. jūnijs ), ar kuru groza Lēmumu 94/262/EOTK, EK, Euratom par noteikumiem un vispārējiem nosacījumiem, kas reglamentē ombuda pienākumu izpildi

text:
               17.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 189/25

      EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS

   (2008. gada 18. jūnijs),
   ar kuru groza Lēmumu 94/262/EOTK, EK, Euratom par noteikumiem un vispārējiem nosacījumiem, kas reglamentē ombuda pienākumu izpildi
   (2008/587/EK, Euratom)
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 195. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 107.d panta 4. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta 2008. gada 22. aprīlī apstiprināto lēmuma projektu (1) un 2008. gada 18. jūnijā pieņemto rezolūciju un apstiprinātos grozījumus (2),
   ņemot vērā Komisijas atzinumu,
   ņemot vērā Padomes apstiprinājumu (3),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Savienības Pamattiesību hartā ir atzīts, ka tiesības uz labu pārvaldi ir Eiropas Savienības pilsoņu pamattiesības.

               (2)

               Pilsoņu ticība ombuda spējai pamatīgi un objektīvi izmeklēt pārvaldē pieļautus pārkāpumus ir būtiski svarīga sekmīgai ombuda darbībai.

               (3)

               Ir vēlams pielāgot ombuda statūtus, lai novērstu jebkādas iespējamas šaubas par ombuda spēju pamatīgi un objektīvi izmeklēt iespējamus pārvaldē pieļautus pārkāpumus.

               (4)

               Ir vēlams pielāgot ombuda statūtus, lai būtu iespējama tālāka tiesību normu un tiesu prakses attīstība jautājumos, kas saistīti ar Eiropas Savienības iestāžu, struktūru un aģentūru iestāšanos lietās, kuras izskata Eiropas Kopienu Tiesa.

               (5)

               Ir vēlams pielāgot ombuda statūtus, lai ņemtu vērā to, kā pēdējos gados mainījusies Eiropas Savienības iestāžu un struktūru loma, apkarojot krāpnieciskas darbības pret Eiropas Savienības finanšu interesēm, proti, Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) izveidi, lai Eiropas ombuds varētu darīt zināmu šīm iestādēm vai struktūrām jebkādu informāciju, kas ietilpst to kompetencē.

               (6)

               Ir vēlams veikt pasākumus, lai ļautu ombudam veidot sadarbību ar līdzīgām valstu un starptautiskām struktūrām, kā arī valstu vai starptautiskām iestādēm pat tad, ja šo struktūru vai iestāžu kompetence ir plašāka nekā Eiropas ombudam – piemēram, ja to kompetencē ietilpst arī cilvēktiesību aizsardzība –, jo šāda sadarbība var palielināt ombuda darbības efektivitāti.

               (7)

               Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dibināšanas līgums zaudēja spēku 2002. gadā,

         IR NOLĒMIS ŠĀDI.
   1. pants
   Grozījumi Lēmumā 94/262/EOTK, EK, Euratom
   Eiropas Parlamenta Lēmumu 94/262/EOTK, EK, Euratom (4) groza šādi:

               1)

               Lēmuma pirmajā pamatojumā vārdus “Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dibināšanas līguma 20.d panta 4. punktu” svītro.

               2)

               Lēmuma trešajā apsvērumu aizstāj ar šādu:
               “Tā kā ombudam, kas var darboties arī pēc savas iniciatīvas, ir jābūt pieejamām visām viņa pienākumu veikšanai vajadzīgajām sastāvdaļām; tā kā šajā nolūkā Kopienas iestādēm un struktūrām pēc ombuda pieprasījuma ir jāsniedz visa informācija, ko viņš tām lūdz, neskarot ombuda pienākumu neizpaust šādu informāciju; tā kā piekļuvei klasificētai informācijai vai dokumentiem, īpaši slepeniem dokumentiem Regulas (EK) Nr. 1049/2001 9. panta izpratnē (5), būtu jānotiek saskaņā ar attiecīgās Kopienas iestādes vai struktūras drošības noteikumiem; tā kā iestādēm vai struktūrām, kas sniedz piekļuvi klasificētai informācijai vai dokumentiem, kā minēts 3. panta 2. punkta pirmajā daļā, būtu jāinformē ombuds par to, ka šī informācija vai dokumenti ir klasificēti; tā kā, lai īstenotu 3. panta 2. punkta pirmās daļas noteikumus, ombudam būtu iepriekš jāvienojas ar attiecīgo iestādi vai struktūru par noteikumiem, kas attiecas uz darbu ar slepenu informāciju un dokumentiem, un cita veida informāciju, uz kuru attiecas pienākums neizpaust dienesta noslēpumu; tā kā, ja ombuds konstatē, ka prasītā palīdzība netiek sniegta, viņš informē Eiropas Parlamentu, kas veic atbilstošus pasākumus;

               3)

               Lēmuma 1. panta 1. punktā vārdus “Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dibināšanas līguma 20.d panta 4. punktu” svītro.

               4)

               Lēmuma 3. panta 2. punktu aizstāj ar šo:
               “2.   Kopienas iestādēm un struktūrām ir pienākums sniegt ombudam visu informāciju, ko viņš tām pieprasa, kā arī ļaut tam piekļūt attiecīgajām lietām. Piekļuve klasificētai informācijai vai dokumentiem, īpaši slepeniem dokumentiem Regulas (EK) Nr. 1049/2001 9. panta izpratnē, notiek saskaņā ar attiecīgās Kopienas iestādes vai struktūras drošības noteikumiem.
               Iestādes vai struktūras, kas sniedz piekļuvi slepenai informācijai vai dokumentiem, kā noteikts iepriekšējā daļā, informē ombudu par to, ka šī informācija vai dokumenti ir slepeni.
               Lai īstenotu pirmās daļas noteikumus, ombuds iepriekš vienojas ar attiecīgo iestādi vai struktūru par noteikumiem, kas attiecas uz darbu ar slepenu informāciju vai dokumentiem un cita veida informāciju, uz kuru attiecas pienākums neizpaust dienesta noslēpumu.
               Attiecīgās iestādes vai struktūras sniedz piekļuvi dalībvalstu izcelsmes dokumentiem, kuri ar likumu vai noteikumiem ir klasificēti kā slepeni, tikai tad, ja attiecīgā dalībvalsts tam ir iepriekš piekritusi.
               Tās sniedz piekļuvi citiem dalībvalstu izcelsmes dokumentiem tikai pēc tam, kad par to informēta attiecīgā dalībvalsts.
               Abos gadījumos ombuds saskaņā ar 4. pantu nedrīkst atklāt šādu dokumentu saturu.
               Kopienas iestāžu un struktūru ierēdņiem un citiem darbiniekiem pēc ombuda pieprasījuma ir jāsniedz liecības; viņu pienākums aizvien ir ievērot attiecīgās Civildienesta noteikumu normas, proti, glabāt dienesta noslēpumu.”

               5)

               Lēmuma 4. pantu aizstāj ar šo:
               “4. pants
               1.   Ombudam un viņa darbiniekiem, kam piemēro Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 287. pantu un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma 194. pantu, ir pienākums neizpaust informāciju vai dokumentus, ko viņi iegūst izmeklēšanas gaitā. Viņiem jo īpaši ir pienākums neizpaust nekādu slepenu informāciju vai jebkādu dokumentu, kas iesniegts ombudam, jo īpaši slepenus dokumentus Regulas (EK) Nr. 1049/2001 9. panta izpratnē, vai dokumentus, uz kuriem attiecas Kopienas tiesību akti par personas datu aizsardzību, kā arī jebkādu informāciju, kas varētu kaitēt sūdzības iesniedzējam vai kādai citai iesaistītai personai, neskarot 2. punktu.
               2.   Ja izmeklēšanas gaitā ombuds uzzina faktus, uz kuriem, pēc viņa domām, varētu attiekties krimināllikums, viņš tūlīt ar dalībvalstu pastāvīgo pārstāvniecību Eiropas Kopienās starpniecību informē kompetentās valsts iestādes un, ciktāl lieta ietilpst kompetentās Kopienas iestādes kompetencē, Kopienas iestādi, struktūru vai dienestu, kas ir atbildīgs par krāpšanas apkarošanu; vajadzības gadījumā ombuds informē arī Kopienas iestādi vai struktūru, kurai ir pakļauts attiecīgais ierēdnis vai darbinieks un kura var piemērot Protokola par Eiropas Kopienu privilēģijām un imunitāti 18. panta otro daļu. Ombuds var arī informēt attiecīgo Kopienas iestādi vai struktūru par faktiem, kas liek apšaubīt tās darbinieka rīcību no disciplinārā viedokļa.”

               6)

               Iekļauj šādu 4.a pantu:
               “4.a pants
               Ombuds un viņa darbinieki pieprasījumus publiskai piekļuvei dokumentiem, kas nav 4. panta 1. punktā minētie dokumenti, izskata saskaņā ar Regulā (EK) Nr. 1049/2001 paredzētajiem noteikumiem un ierobežojumiem.”

               7)

               Lēmuma 5. pantu aizstāj ar šo:
               “5. pants
               1.   Ciktāl tas var palīdzēt padarīt izmeklēšanu efektīvāku un labāk aizsargāt to personu tiesības un intereses, kas ombudam iesniedz sūdzības, ombuds var sadarboties ar tāda paša veida iestādēm konkrētās dalībvalstīs ar nosacījumu, ka viņš ievēro piemērojamos valsts tiesību aktus. Ombuds tādā veidā nedrīkst pieprasīt piekļuvi dokumentiem, kas viņam nebūtu pieejami saskaņā ar 3. pantu.
               2.   Pildot savus pienākumus, kas noteikti Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 195. pantā un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma 107.d pantā, un izvairoties no citu iestāžu vai struktūru darbības dublēšanas, ombuds ar tādiem pašiem nosacījumiem var sadarboties ar dalībvalstu iestādēm un struktūrām, kas ir atbildīgas par pamattiesību ievērošanas veicināšanu un aizsardzību.”

         2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā četrpadsmit dienas pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2008. gada 18. jūnijā

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

      (1)  Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts.

      (2)  Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēti.

      (3)  Padomes 2008. gada 12. jūnija Lēmums.

      (4)  OV L 113, 4.5.1994., 15. lpp.

      (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.).”


title: 2004/681/EK: Padomes Lēmums (2004. gada 24. septembris), ar kuru groza Lēmumu 2001/131/EK, ar ko noslēdz apspriežu procedūru ar Haiti saskaņā ar ĀAK un EK partnerattiecību nolīguma 96. pantu

text:
               8.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 311/30

      PADOMES LĒMUMS

   (2004. gada 24. septembris),
   ar kuru groza Lēmumu 2001/131/EK, ar ko noslēdz apspriežu procedūru ar Haiti saskaņā ar ĀAK un EK partnerattiecību nolīguma 96. pantu
   (2004/681/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstu grupas locekļiem, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, kas parakstīts 2000. gada 23. jūnijā Kotonū (1) (“ĀKK un EK partnerattiecību nolīgums”), un jo īpaši tā 96. pantu,
   ņemot vērā Iekšējo nolīgumu, ko noslēdza dalībvalstu valdību pārstāvji, tiekoties Padomē, par pasākumiem un procedūrām ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma īstenošanai (2), un jo īpaši tā 3. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Pamatojoties uz Lēmumu 2001/131/EK (3), finansiālā atbalsta sniegšana Haiti ir daļēji apturēta, veicot “atbilstošus pasākumus” saskaņā ar ĀAK un EK partnerattiecību nolīguma 96. panta 2. punkta c) apakšpunktu.

               (2)

               Lēmuma 2003/916/EK darbības termiņš beidzas 2004. gada 31. decembrī, un saskaņā ar to pasākumi jāpārskata sešu mēnešu laikā.

               (3)

               2004. gada 12. maijā notika apspriedes starp Eiropas Komisiju un Haiti pagaidu premjerministru, lai kritiski izvērtētu pagaidu valdības programmu attiecībā uz pilnas demokrātijas un konstitucionālas varas atjaunošanu, tostarp vēlēšanu grafiku, ņemot vērā cilvēktiesības un pamatbrīvības.

               (4)

               Ar 2004. gada 25. maija vēstuli Haiti pagaidu premjerministrs apstiprināja Haiti pagaidu valdības saistības ievērot ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma 9. panta pamatnoteikumus, jo īpaši attiecībā uz cilvēktiesību situāciju, demokrātijas principiem un tiesiskumu, lai valstī atjaunotu pilnu konstitucionālo varu un demokrātiju,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu 2001/131/EK ar šo groza šādi.

               1)

               Lēmuma 3. panta otrajā un trešajā punktā datumu “2004. gada 31. decembris” aizstāj ar datumu “2005. gada 31. decembris”.

               2)

               Pielikumu aizstāj ar tekstu šā lēmuma pielikumā.

         2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2004. gada 24. septembrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         L. J. BRINKHORST

      (1)  OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp. Nolīgumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 1/2003 (OV L 141, 7.6.2003., 25. lpp.).

      (2)  OV L 317, 15.12.2000., 376. lpp.

      (3)  OV L 48, 17.2.2001., 31. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 2003/916/EK (OV L 345, 31.12.2003., 156. lpp.).

      PIELIKUMS

            “PIELIKUMS
            Godātais kungs,
            Eiropas Savienība piešķir lielu nozīmi ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma 9. panta noteikumiem. ĀKK un EK partnerības pamatā ir cilvēktiesību, demokrātijas principu un tiesiskuma respektēšana. Tie ir iepriekšminētā nolīguma būtiskie elementi un veido mūsu attiecību pamatu.
            Šajā ziņā Eiropas Savienība ir cieši sekojusi līdzi pēdējām izmaiņām Haiti, jo īpaši jaunās Haiti pagaidu valdības iecelšanai, kas deva zvērestu 2004. gada 17. martā pēc plašām apspriedēm saskaņā ar CARICOM/OAS plānu.
            2004. gada 12. maijā Briselē notika apspriedes starp Jums un Eiropas Komisiju, lai iztirzātu pagaidu valdības programmu attiecībā uz demokrātijas un konstitucionālās varas atjaunošanu. Eiropas Savienība ņēma vērā Jūsu apņemšanos jo īpaši veikt pasākumus attiecībā uz cilvēktiesību situācijas uzlabošanu, demokrātijas principu iedibināšanu, tostarp brīvu un taisnīgu vēlēšanu norisi, tiesiskumu un labu pārvaldību, kā tas ir izklāstīts Jūsu 2004. gada 25. maija vēstulē Komisijai. Šiem pasākumiem pēc kāda laika jānodrošina Haiti lielāka politiskā stabilitāte. Eiropas Savienība aicina pagaidu valdību ātri pārvērst savu apņemšanos konkrētās darbībās, lai nodrošinātu to, ka demokratizācijas process kļūst par Haiti politiskās, ekonomiskās un sabiedriskās dzīves neatņemamu sastāvdaļu, tādējādi nodrošinot atbilstību ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma 9. pantam.
            Ņemot vērā iepriekšminēto, Eiropas Savienības Padome pārskatīja savu 2003. gada 22. decembra lēmumu un izlēma šādi pārskatīt atbilstošus pasākumus, kas minēti ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma 96. panta 2. punkta c) apakšpunktā:

                        1)

                        turpināsies astotajā Eiropas Attīstības fondā (EAF) atlikušo līdzekļu novirzīšana uz programmām, kas sniedz tiešu labumu Haiti iedzīvotājiem, lai nostiprinātu pilsonisku sabiedrību un privāto sektoru un lai atbalstītu demokratizāciju, tiesiskuma stiprināšanu un vēlēšanu procesu, un tajā arī var iekļaut darbības, kas ir noteiktas kā īstermiņa un vidēja termiņa prioritātes Pagaidu sadarbības programmā (PSP), kas izveidota ciešā sadarbībā starp pagaidu valdību, pilsonisku sabiedrību un galvenajiem līdzekļu devējiem, jo īpaši starptautiskā atbalsta sniedzējiem;

                        2)

                        resursu sadalījumu saskaņā ar 9. EAF izziņos, šo lēmumu publicējot Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī;

                        3)

                        tūlīt sāksies diskusijas ar valsts kredītrīkotāju par 9. EAF resursu plānošanu, lai sagatavotu valsts stratēģijas dokumentu (VSD) un nacionālo indikatīvo programmu (NIP). Stratēģijā ņems vērā Pagaidu sadarbības programmas rezultātus;

                        4)

                        līdz 9. EAF VSD/NIP parakstīšanai var izmantot B-aploksni saskaņā ar faktiskajām vajadzībām;

                        5)

                        paredz, ka NIP tiks parakstīta pēc valsts vēlēšanām, kas atbilst OAS 822. rezolūcijai un ko kompetentās Haiti iestādes un starptautiskā sabiedrība atzīst par brīvām un taisnīgām vēlēšanām. Atzīmēts, ka vēlēšanas ir gaidāmas vēlākais 2005. gada vidū;

                        6)

                        tas neskar ieguldījumus reģionālajos projektos, humanitārās darbības un tirdzniecības sadarbību.

                  Visus iepriekš minētos pasākumus pārskata regulāri un ne vēlāk kā sešos mēnešos.
            Lai sadarbība būtu veiksmīga, jānodrošina pastiprināta atbalsta izmantošanas kapacitāte, kas pašlaik trūkst, un tas jāpanāk, veicot labas pārvaldības un atbalsta apsaimniekošanas kapacitātes attīstības pasākumus. Īstenošanas kārtību pielāgos valsts spējai adekvāti pārvaldīt valsts finanses.
            Eiropas Savienība cieši sekos turpmākajai demokratizācijas procesa attīstībai, jo īpaši pagaidu valdības saistību izpildei un pašvaldību, valsts un prezidenta vēlēšanu gatavošanai. Eiropas Savienība apliecina savu gatavību turpināt plašāku politisko dialogu ar Haiti pagaidu valdību saskaņā ar ĀKK un EK partnerattiecību nolīguma 8. pantu.
            Ar visdziļākajiem cieņas apliecinājumiem,

                  Komisijas vārdā —

                  Padomes vārdā —

                  priekšsēdētājs”


title: 2013/581/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2013. gada 17. aprīlis ) par Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes kontu slēgšanu attiecībā uz 2011. finanšu gadu

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 308/247

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2013. gada 17. aprīlis)
   par Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes kontu slēgšanu attiecībā uz 2011. finanšu gadu
   (2013/581/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes 2011. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes 2011. finanšu gada galīgajiem pārskatiem ar Iestādes atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2013. gada 12. februāra ieteikumu (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regulu (ES) Nr. 1094/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/79/EK (4), un jo īpaši tās 64. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Ekonomikas un monetārās komitejas atzinumu (A7-0114/2013),

               1.

               apstiprina Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes kontu slēgšanu attiecībā uz 2011. finanšu gadu;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu nosūtīt Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 388, 15.12.2012., 104. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 331, 15.12.2010., 48. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.


title: 2010/308/: Padomes Lēmums ( 2010. gada 11. marts) par Eiropas Savienības nostāju attiecībā uz Apvienotās komitejas, kas izveidota ar Nolīgumu par pasažieru neregulārajiem starptautiskajiem pārvadājumiem ar autobusiem ( Interbus) , Lēmuma 1/2003 projektu un Ieteikuma 1/2003 projektu  (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               4.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 138/11

         PADOMES LĒMUMS
   (2010. gada 11. marts)
   par Eiropas Savienības nostāju attiecībā uz Apvienotās komitejas, kas izveidota ar Nolīgumu par pasažieru neregulārajiem starptautiskajiem pārvadājumiem ar autobusiem (Interbus), Lēmuma 1/2003 projektu un Ieteikuma 1/2003 projektu
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2010/308/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2002/917/EK (2002. gada 3. oktobris) par Nolīguma noslēgšanu par pasažieru neregulārajiem starptautiskajiem pārvadājumiem ar autobusiem (Interbus) (1) un jo īpaši tā 3. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Nolīgums par pasažieru neregulārajiem starptautiskajiem pārvadājumiem ar autobusiem (Interbus) (turpmāk “nolīgums”) ir stājies spēkā 2003. gada 1. janvārī.

               (2)

               Ar nolīguma 23. pantu ir izveidota Apvienotā komiteja, kas atbild par nolīguma pārvaldību.

               (3)

               Saskaņā ar nolīguma 23. panta 3. punktu Apvienotajai komitejai ir jāizstrādā savs reglaments.

               (4)

               Saskaņā ar nolīguma 24. panta 2. punkta c) apakšpunktu Apvienotās komitejas uzdevums ir pielāgot nolīguma 1. pielikumu par pasažieru autopārvadātājiem piemērojamiem nosacījumiem un nolīguma 2. pielikumu par autobusiem piemērojamiem tehniskiem standartiem. Turklāt saskaņā ar nolīguma 24. panta e) apakšpunktu Apvienotās komitejas uzdevums ir pielāgot prasības attiecībā uz nolīguma 8. pantā minētajiem noteikumiem sociālajā jomā, lai iekļautu jaunos pasākumus, kas ir veikti Savienībā.

               (5)

               Saskaņā ar nolīguma 24. panta 1. punktu Apvienotā komiteja nodrošina nolīguma pienācīgu īstenošanu. Šajā nolūkā būtu jāsniedz ieteikums izmantot tehniskos ziņojumus par autobusiem, lai atvieglotu nolīguma 2. pielikuma 1. un 2. panta noteikumu ievērošanas uzraudzību.

               (6)

               Savienībai ir jāpieņem nostāja attiecībā uz Apvienotās komitejas lēmuma projektu un ieteikuma projektu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Savienības nostāja Apvienotajā komitejā, kas izveidota ar Nolīguma par pasažieru neregulārajiem starptautiskajiem pārvadājumiem ar autobusiem (Interbus) 23. pantu, balstās uz pielikumā pievienoto lēmuma projektu un ieteikuma projektu.

      Briselē, 2010. gada 11. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BLANCO

      (1)  OV L 321, 26.11.2002., 11. lpp.
   Projekts apvienotās komitejas, kas izveidota ar Nolīgumu par pasažieru neregulārajiem starptautiskajiem pārvadājumiem ar autobusiem (Interbus), Lēmums Nr. 1/2003
   (... gada...),
   ar ko pieņem tās reglamentu un pielāgo nolīguma 1. pielikumu par pasažieru autopārvadātājiem piemērojamiem nosacījumiem, nolīguma 2. pielikumu par autobusiem piemērojamiem tehniskiem standartiem un nolīguma 8. pantā minētos noteikumus sociālajā jomā
   APVIENOTĀ KOMITEJA,
   ņemot vērā Nolīgumu par pasažieru neregulārajiem starptautiskajiem pārvadājumiem ar autobusiem (Interbus)
       (1) un jo īpaši tā 23. un 24. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar 23. panta 3. punktu Nolīgumā par pasažieru neregulārajiem starptautiskajiem pārvadājumiem ar autobusiem (Interbus) (turpmāk “nolīgums”) Apvienotajai komitejai ir jāizstrādā savs reglaments.

               (2)

               Saskaņā ar nolīguma 24. panta 2. punkta c) apakšpunktu Apvienotās komitejas uzdevums ir pielāgot nolīguma 1. pielikumu par pasažieru autopārvadātājiem piemērojamiem nosacījumiem un nolīguma 2. pielikumu par autobusiem piemērojamiem tehniskiem standartiem. Turklāt saskaņā ar nolīguma 24. panta 2. punkta e) apakšpunktu Apvienotās komitejas uzdevums ir pielāgot prasības attiecībā uz nolīguma 8. pantā minētajiem noteikumiem sociālajā jomā, lai iekļautu jaunos pasākumus, kas ir veikti Savienībā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo pieņem Apvienotās komitejas reglamentu, kā tas izklāstīts šā lēmuma I pielikumā.
   2. pants
   Ar šo pielāgo nolīguma 1. pielikumu par pasažieru autopārvadātājiem piemērojamiem nosacījumiem un nolīguma 2. pielikumu par autobusiem piemērojamiem tehniskiem standartiem, un prasības attiecībā uz nolīguma 8. pantā minētajiem noteikumiem sociālā jomā, kā tas izklāstīts šā lēmuma II pielikumā.

      Briselē, …

            Priekšsēdētājs –

            Sekretārs –

      (1)  OV L 321, 26.11.2002., 13. lpp.
   I PIELIKUMS

      Apvienotās komitejas, kas izveidota ar Nolīgumu par pasažieru neregulārajiem starptautiskajiem pārvadājumiem ar autobusiem (Interbus), Reglaments

   1. pants
   Apvienotās komitejas nosaukums
   Apvienotā komiteja, kas izveidota ar Nolīguma par pasažieru neregulārajiem starptautiskajiem pārvadājumiem ar autobusiem (Interbus) 23. pantu, turpmāk ir saukta par “Komiteju”.
   2. pants
   Priekšsēdētājs
   1.   Komitejas priekšsēdētājs ir Eiropas Komisijas (turpmāk “Komisija”) pārstāvis, kas darbojas Eiropas Savienības vārdā.
   2.   Savienības delegācijas vadītājs vai vajadzības gadījumā viņa vietnieks veic Komitejas priekšsēdētāja pienākumus.
   3.   Priekšsēdētājs vada Komitejas darbu.
   3. pants
   Delegācijas
   1.   Līgumslēdzējas puses, attiecībā uz kurām nolīgums ir stājies spēkā, (turpmāk “puses”) norīko savus pārstāvjus darbam Komitejā. Savienības delegācijā ir Komisijas pārstāvji, kam palīdz dalībvalstu pārstāvji.
   2.   Katra puse ieceļ savas delegācijas vadītāju un vajadzības gadījumā – vadītāja vietnieku.
   3.   Katra puse var iecelt Komitejā jaunus pārstāvjus. Par visām pārmaiņām tūlīt rakstiski ziņo Komitejas sekretāram.
   4.   Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariāta pārstāvji var piedalīties Komitejas sanāksmēs kā novērotāji. Priekšsēdētājs ar pārējo delegāciju vadītāju piekrišanu var uzaicināt personas, kas nav delegāciju locekļi, piedalīties Komitejas sanāksmē, lai sniegtu informāciju par konkrētiem jautājumiem.
   5.   Ne vēlāk kā vienu nedēļu pirms sanāksmes puses dara zināmu Komitejas sekretāram savu delegāciju sastāvu.
   4. pants
   Sekretariāts
   1.   Komisijas pārstāvis nodrošina Komitejai sekretariātu. Komitejas priekšsēdētājs ieceļ sekretāru, kurš pilda uzticētos pienākumus līdz jauna sekretāra iecelšanai. Priekšsēdētājs pārējām pusēm dara zināmu sekretāra vārdu un personas informāciju.
   2.   Sekretārs atbild par delegāciju savstarpējo saziņu, tostarp par dokumentu pārsūtīšanu, un pārrauga sekretariāta pienākumus.
   5. pants
   Komitejas sanāksmes
   1.   Komiteja sanāk, ja to lūdz vismaz viena puse. To sasauc priekšsēdētājs.
   2.   Priekšsēdētājs vismaz 15 darbadienas pirms sanāksmes sākuma pārējo delegāciju vadītājiem nosūta paziņojumu par sanāksmi līdz ar darba kārtības projektu un sanāksmes dokumentiem.
   3.   Katra puse var lūgt priekšsēdētāju saīsināt 2. punktā minēto paziņojuma termiņu, ņemot vērā kāda konkrēta jautājuma steidzamību.
   4.   Komitejas sanāksmes nav atklātas, ja vien delegāciju vadītāji nepieņem citādu lēmumu.
   5.   Komitejas sanāksmes notiek Briselē, ja vien puses nepieņem lēmumu noturēt sanāksmi citur.
   6. pants
   Darba kārtība
   1.   Priekšsēdētājs, kam palīdz sekretārs, izstrādā katras sanāksmes darba kārtības projektu un, apspriedies ar pārējo delegāciju vadītājiem, nosaka sanāksmes dienu un vietu. Priekšsēdētājs provizorisko darba kārtību nosūta pārējo delegāciju vadītājiem vismaz 15 darbadienas pirms sanāksmes sākuma. Darba kārtībai pievieno visus vajadzīgos darba dokumentus.
   2.   Šā panta 1. punktā noteiktais paziņojuma termiņš neattiecas uz steidzamām sanāksmēm, ko sasauc saskaņā ar 5. panta 3. punktu.
   3.   Ne vēlāk kā 24 stundas pirms sanāksmes sākuma katra puse var ierosināt darba kārtībā iekļaut vienu vai vairākus papildu jautājumus. Lūgumus iekļaut darba kārtībā papildu jautājumus rakstiski nosūta priekšsēdētājam, norādot pamatojumu.
   4.   Sanāksmes sākumā Komiteja pieņem darba kārtību. Komiteja var pieņemt lēmumu iekļaut darba kārtībā jautājumu, kura nav provizoriskajā darba kārtībā.
   7. pants
   Aktu pieņemšana
   1.   Komiteja lēmumus pieņem ar pārstāvēto pušu vienprātīgu balsojumu atbilstīgi nolīguma 23. panta 5. un 6. punktam. Ieteikumus, un jo īpaši tos, kas minēti nolīguma 24. panta 2. punkta g) apakšpunktā, pārstāvēto pušu delegācijas pieņem ar konsensu. Lēmumu un ieteikumu nosaukumā ir “lēmums” vai “ieteikums”, kam seko kārtas numurs, pieņemšanas datums un norāde par saturu.
   2.   Komitejas lēmumus un ieteikumus paraksta priekšsēdētājs un sekretārs. Sekretārs tos nosūta pārējo delegāciju vadītājiem.
   3.   Katra puse var pieņemt lēmumu publicēt jebkuru Komitejas pieņemtu aktu.
   4.   Komitejas aktus var pieņemt ar rakstisku procedūru, ja delegāciju vadītāji par to ir vienojušies. Priekšsēdētājs iesniedz akta projektu pārējo delegāciju vadītājiem, kas atbildē norāda, vai viņi pieņem vai nepieņem projektu, vai ierosina izdarīt projektā grozījumus, vai viņiem ir vajadzīgs vairāk laika tā izskatīšanai. Ja projektu pieņem, priekšsēdētājs saskaņā ar 1. un 2. punktu sagatavo lēmumu vai ieteikumu galīgajā redakcijā.
   5.   Ieteikumus un lēmumus izstrādā angļu, franču un vācu valodā, un šie teksti ir autentiski. Katra puse atbild par ieteikumu un lēmumu pareizu tulkojumu tās oficiālajā valodā vai valodās. Tulkojumus citās Savienības valodās veic Komisija.
   8. pants
   Protokols
   1.   Sekretārs 15 darbadienās pēc katras Komitejas sanāksmes priekšsēdētāja vārdā sagatavo sanāksmes protokola projektu.
   2.   Protokolā par katru darba kārtības jautājumu parasti norāda:

               —

               informāciju par Komitejai iesniegtajiem dokumentiem,

               —

               deklarācijas, ko kāda puse ir lūgusi iekļaut,

               —

               pieņemtos lēmumus, ieteikumus un secinājumus.

         3.   Protokola projektu iesniedz apstiprināt Komitejai saskaņā ar 7. panta 4. punktā minēto rakstisko procedūru. Ja šo procedūru nepabeidz, Komiteja protokolu apstiprina nākamajā sanāksmē.
   4.   Kad Komiteja apstiprina protokolu, to paraksta priekšsēdētājs un sekretārs, un to glabā sekretārs. Sekretārs nosūta protokola eksemplāru pārējo delegāciju vadītājiem.
   9. pants
   Slepenība
   Neatkarīgi no noteikumiem par aktu publicēšanu, kas paredzēti 7. panta 3. punktā, attiecībā uz Komitejas sanāksmju apspriedēm un dokumentiem ievēro dienesta noslēpumu.
   10. pants
   Izdevumi
   1.   Katra puse sedz izdevumus, kas tai rodas, piedaloties Komitejas sanāksmēs.
   2.   Komiteja pieņem lēmumu par to izdevumu atlīdzināšanu, kas radušies saskaņā ar 3. panta 4. punktu priekšsēdētāja pieaicinātām personām saistībā ar viņiem uzticēto uzdevumu izpildi.
   11. pants
   Sarakste
   Visu Komitejas priekšsēdētāja sūtīto vai viņam adresēto korespondenci nosūta Komitejas sekretāram. Sekretārs visām delegācijām nosūta visas ar nolīgumu saistītās korespondences kopijas.
   12. pants
   Valodas
   Komiteja pieņem lēmumu par to, kādas valodas lieto Komitejas sanāksmēs un dokumentos. Pusei, kas uzņem sanāksmi, nav pienākuma nodrošināt tulkojumu citās valodās.
   II PIELIKUMS

      Pielāgojumi nolīguma 1. pielikumā par pasažieru autopārvadātājiem piemērojamiem nosacījumiem, nolīguma 2. pielikumā par autobusiem piemērojamiem tehniskiem standartiem un prasībās attiecībā uz nolīguma 8. pantā minētajiem noteikumiem sociālajā jomā
       (1)

   1.   Nolīguma 1. pielikuma par pasažieru autopārvadātājiem piemērojamiem nosacījumiem pielāgošana
   Nolīguma 1. pielikumam ir pievienots šāds Savienības akts:

      “Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1071/2009 (2009. gada 21. oktobris), ar ko nosaka kopīgus noteikumus par autopārvadātāja profesionālās darbības veikšanas nosacījumiem un atceļ Padomes Direktīvu 96/26/EK (OV L 300, 14.11.2009., 51. lpp.).”

   2.   Nolīguma 2. pielikuma par autobusiem piemērojamiem tehniskiem standartiem pielāgošana

               1.

               Nolīguma 2. pielikuma 1. panta a), b), c) un d) punktu aizstāj ar šādiem punktiem:

                           “a)

                           Motorizētu transportlīdzekļu un to piekabju tehniskās apskates:

                                       —

                                       Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/40/EK (2009. gada 6. maijs) par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju tehniskajām apskatēm (pārstrādāta versija) (OV L 141, 6.6.2009., 12. lpp.),

                                       —

                                       Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/30/EK (2000. gada 6. jūnijs) par Kopienā izmantotu komerciālo transportlīdzekļu tehniskām pārbaudēm uz ceļiem (OV L 203, 10.8.2000., 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2003/26/EK (2003. gada 3. aprīlis) (OV L 90, 8.4.2003., 37. lpp.);

                           b)

                           ātruma ierobežotājas ierīces:

                                       —

                                       Padomes Direktīva 92/6/EEK (1992. gada 10. februāris) par ātruma ierobežošanas ierīču uzstādīšanu un izmantošanu noteiktu kategoriju transportlīdzekļos Kopienā (OV L 57, 2.3.1992., 27. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/85/EK (2002. gada 5. novembris), ar ko groza Padomes Direktīvu 92/6/EEK par ātruma ierobežošanas ierīču uzstādīšanu un izmantošanu noteiktu kategoriju transportlīdzekļos Kopienā (OV L 327, 4.12.2002., 8. lpp.);

                           c)

                           maksimāli pieļaujamie gabarīti un maksimāli pieļaujamā masa:

                                       —

                                       Padomes Direktīva Nr. 96/53/EK (1996. gada 25. jūlijs), ar kuru paredz noteiktu Kopienā izmantotu transportlīdzekļu maksimālos pieļaujamos gabarītus iekšzemes un starptautiskajos autopārvadājumos, kā arī šo transportlīdzekļu maksimālo pieļaujamo masu starptautiskajos autopārvadājumos (OV L 235, 17.9.1996., 59. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2002/7/EK (2002. gada 18. februāris) par grozījumiem Padomes Direktīvu 96/53/EK, ar kuru paredz noteiktu Kopienā izmantotu transportlīdzekļu maksimālos pieļaujamos gabarītus iekšzemes un starptautiskajos autopārvadājumos, kā arī šo transportlīdzekļu maksimālo pieļaujamo masu starptautiskajos autopārvadājumos (OV L 67, 9.3.2002., 47. lpp.);

                                       —

                                       Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/27/EK (1997. gada 22. jūlijs) kas attiecas uz dažu mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju kategoriju masu un gabarītiem un ar ko groza Direktīvu 70/156/EEK (OV L 233, 25.8.1997., 1. lpp.), kurā grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2003/19/EK (2003. gada 21. marts) (OV L 79, 26.3.2003., 6. lpp.);

                           d)

                           reģistrācijas kontrolierīces, ko izmanto autotransportā:

                                       —

                                       Padomes Regula (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā (OV L 370, 31.12.1985., 8. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 1266/2009 (2009. gada 16. decembris), ar kuru desmito reizi tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā (OV L 339, 22.12.2009., 3. lpp.) vai līdzvērtīgiem noteikumiem, kas paredzēti ar AETR nolīgumu, ietverot tā protokolus.”.

               2.

               Nolīguma 2. pielikuma 2. pantu groza šādi:

                           a)

                           pirmajā daļā pirms tabulas iekļauj šādu tekstu:

                                       “Izplūdes gāzu emisijas:

                                                   —

                                                   Padomes Direktīva 88/77/EEK (1987. gada 3. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu gāzveida un daļiņu piesārņojuma emisiju no kompresijaizdedzes motoriem, kuri paredzēti transportlīdzekļiem, un gāzveida piesārņotāju emisiju no dzirksteļaizdedzes motoriem, ko darbina ar dabasgāzi vai sašķidrinātu naftas gāzi un kas paredzēti transportlīdzekļiem (OV L 36, 9.2.1988., 33. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2001/27/EK (2001. gada 10. aprīlis), ar kuru tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 88/77/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no kompresijaizdedzes motoriem, kuri paredzēti transportlīdzekļiem, un gāzveida piesārņotāju emisiju no dzirksteļaizdedzes motoriem, ko darbina ar dabasgāzi vai sašķidrinātu naftas gāzi un kas paredzēti transportlīdzekļiem (OV L 107, 18.4.2001., 10. lpp.),

                                                   —

                                                   Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2005/55/EK (2005. gada 28. septembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu gāzveida un daļiņveida piesārņotāju emisiju no kompresijaizdedzes motoriem, kuri paredzēti transportlīdzekļiem, un gāzveida piesārņotāju emisiju no dzirksteļaizdedzes motoriem, ko darbina ar dabasgāzi vai sašķidrinātu naftas gāzi un kas paredzēti transportlīdzekļiem (OV L 275, 20.10.2005., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2008/74/EK (2008. gada 18. jūlijs) (OV L 192, 19.7.2008., 51. lpp.),

                                                   —

                                                   Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 595/2009 (2009. gada 18. jūnijs) par mehānisko transportlīdzekļu un motoru tipa apstiprinājumu attiecībā uz lielas celtspējas/kravnesības transportlīdzekļu radītām emisijām (EURO VI), par piekļuvi transportlīdzekļu remonta un tehniskās apkopes informācijai, par grozījumiem Regulā (EK) Nr. 715/2007 un Direktīvā 2007/46/EK un par Direktīvu 80/1269/EEK, 2005/55/EK un 2005/78/EK atcelšanu (OV L 188, 18.7.2009., 1. lpp.).

                                       Dūmi:

                                                   —

                                                   Padomes Direktīva 72/306/EEK (1972. gada 2. augusts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz pasākumiem, kas jāveic, lai samazinātu piesārņojuma emisiju no transportlīdzekļiem paredzētiem dīzeļmotoriem (OV L 190, 20.8.1972., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2005/21/EK (2005. gada 7. marts) (OV L 61, 8.3.2005., 25. lpp.).

                                       Trokšņi:

                                                   —

                                                   Padomes Direktīva 70/157/EEK (1970. gada 6. februāris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu pieļaujamo trokšņu līmeni un izplūdes gāzu sistēmu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu pieļaujamo trokšņu līmeni un izplūdes gāzu sistēmu (OV L 42, 23.2.1970., 16. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2007/34/EK (2007. gada 14. jūnijs) (OV L 155, 15.6.2007., 49. lpp.).

                                       Bremžu iekārtas:

                                                   —

                                                   Padomes Direktīva (1971. gada 26. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju bremžu iekārtām (OV L 202, 6.9.1971., 37. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2002/78/EK (2002. gada 1. oktobris), ar ko tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Direktīvu 71/320/EEK par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz noteiktu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju bremžu iekārtām (OV L 267, 4.10.2002., 23. lpp.).

                                       Riepas:

                                                   —

                                                   Padomes Direktīva 92/23/EEK (1992. gada 31. marts) par mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju riepām un riepu montāžu (OV L 129, 14.5.1992., 95. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2005/11/EK (2005. gada 16. februāris) (OV L 46, 17.2.2005., 42. lpp.).

                                       Apgaismojuma ierīces un gaismas signālierīces:

                                                   —

                                                   Padomes Direktīva 76/756/EEK (1976. gada 27. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu mehāniskajiem transportlīdzekļiem un to piekabēm (OV L 262, 27.9.1976., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2008/89/EK (2008. gada 24. septembris), ar ko groza Padomes Direktīvu 76/756/EEK attiecībā uz apgaismes ierīču un gaismas signālierīču uzstādīšanu mehāniskajiem transportlīdzekļiem un to piekabēm, lai pielāgotu minēto direktīvu tehnikas attīstībai (OV L 257, 25.9.2008., 14. lpp.).

                                       Degvielas tvertnes:

                                                   —

                                                   Padomes Direktīva 70/221/EEK (1970. gada 20. marts) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un to piekabju šķidrās degvielas tvertnēm un pakaļējām drošības konstrukcijām (OV L 76, 6.4.1970., 23. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/20/EK (2006. gada 17. februāris) (OV L 48, 18.2.2006., 16. lpp.).

                                       Atpakaļskata spoguļi:

                                                   —

                                                   Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/97/EK (2003. gada 10. novembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz netiešās redzamības ierīču un ar tām aprīkotu transportlīdzekļu tipa apstiprinājumu, ar kuru groza Direktīvu 70/156/EEK un atceļ Direktīvu 71/127/EEK (OV L 25, 29.1.2004., 1. lpp.) un kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2005/27/EK (2005. gada 29. marts) (OV L 81, 30.3.2005., 44. lpp.).

                                       Drošības jostu uzstādīšana:

                                                   —

                                                   Padomes Direktīva 77/541/EEK (1977. gada 28. jūnijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostām un ierobežotājsistēmām (OV L 220, 29.8.1977., 95. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2005/40/EK (2005. gada 7. septembris) (OV L 255, 30.9.2005., 146. lpp.).

                                       Drošības jostas – drošības jostu stiprinājumi:

                                                   —

                                                   Padomes Direktīva 76/115/EEK (1975. gada 18. decembris) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu drošības jostu stiprinājumiem (OV L 24, 30.1.1976., 6. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2005/41/EK (2005. gada 7. septembris) (OV L 255, 30.9.2005., 149. lpp.).

                                       Sēdekļi:

                                                   —

                                                   Padomes Direktīva 74/408/EEK (1974. gada 22. jūlijs) par dalībvalstu tiesību aktu tuvināšanu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu iekšējo apdari (sēdekļiem un to stiprinājumiem) (OV L 221, 12.8.1974., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/39/EK (2005. gada 7. septembris) (OV L 255, 30.9.2005., 143. lpp.).

                                       Iekšējā apdare (uguns izplatīšanās iespējamības novēršana):

                                                   —

                                                   Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/28/EK (1995. gada 24. oktobris) par dažu kategoriju mehānisko transportlīdzekļu iekšējās apdares materiālu ugunsizturību (OV L 281, 23.11.1995., 1. lpp.).

                                       Iekšējais izkārtojums (avārijas izejas, piekļuve, sēdvietu izmēri, virsmas struktūras stiprums utt.):

                                                   —

                                                   Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/85/EK (2001. gada 20. novembris), kas attiecas uz īpašiem noteikumiem transportlīdzekļiem, kurus lieto pasažieru pārvadāšanai un kuros papildus autovadītāja sēdvietai ir vairāk nekā astoņas sēdvietas, un ar ko groza Padomes Direktīvas 70/156/EEK un 97/27/EK (OV L 42, 13.2.2002., 1. lpp.);”

                           b)

                           tabulu aizstāj ar šādu tabulu:

                                       “Pozīcija

                                       ANO/EEK noteikumi/jaunākās grozījumu sērijas

                                       Savienības akts (no pamatakta līdz jaunākajam)

                                       Izplūdes gāzu izmeši

                                       49/01
                                       49/02, A tipa apstiprinājums
                                       49/02, B tipa apstiprinājums

                                       Direktīva 88/77/EEK
                                       Direktīva 2001/27/EK
                                       Direktīva 2005/55/EK
                                       Direktīva 2008/74/EK
                                       Regula (EK) Nr. 595/2009

                                       Dūmi

                                       24/03

                                       Direktīva 72/306/EEK
                                       Direktīva 2005/21/EK

                                       Trokšņi

                                       51/02

                                       Direktīva 70/157/EEK
                                       Direktīva 2007/34/EK

                                       Bremžu iekārtas

                                       13/11

                                       Direktīva 71/320/EEK
                                       Direktīva 2002/78/EK

                                       Riepas

                                       54

                                       Direktīva 92/23/EEK
                                       Direktīva 2005/11/EK

                                       Apgaismojuma ierīces un gaismas signālierīces

                                       48/01

                                       Direktīva 76/756/EEK
                                       Direktīva 2008/89/EK

                                       Degvielas tvertne

                                       34/02
                                       67/01
                                       110

                                       Direktīva 70/221/EEK
                                       Direktīva 2006/20/EK

                                       Atpakaļskata spoguļi

                                       46/01

                                       Direktīva 2003/97/EK
                                       Direktīva 2005/27/EK

                                       Drošības jostu uzstādīšana

                                       16/06

                                       Direktīva 77/541/EEK
                                       Direktīva 2005/40/EK

                                       Drošības jostas – stiprinājumi

                                       14/07

                                       Direktīva 76/115/EEK
                                       Direktīva 2005/41/EK

                                       Sēdekļi

                                       17/08
                                       80/01

                                       Direktīva 74/408/EEK
                                       Direktīva 2005/39/EK

                                       Iekšējā apdare (uguns izplatīšanās iespējamības novēršana)

                                       118

                                       Direktīva 95/28/EK

                                       Iekšējais izkārtojums (avārijas izejas, piekļuve, sēdvietu izmēri)

                                       107.02

                                       Direktīva 2001/85/EK

                                       Apgāšanās aizsargkonstrukcijas

                                       66.01

                                       Direktīva 2001/85/EK”

         3.   Prasību attiecībā uz nolīguma 8. pantā minētajiem noteikumiem sociālajā jomā pielāgošana

               1.

               Tā kā ir iekļauta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2000/30/EK (2000. gada 6. jūnijs) par Kopienā izmantotu komerciālo transportlīdzekļu tehniskām pārbaudēm uz ceļiem (OV L 203, 10.8.2000., 1. lpp.), svītro nolīguma 2. pielikuma 8. pantu, nolīguma IIa pielikumu un nolīguma IIb pielikumu.

               2.

               Nolīguma 8. pantā uzskaitītos Savienības aktus aizstāj ar šādiem Savienības aktiem (2):

                           “—

                           Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 561/2006 (2006. gada 15. marts), ar ko paredz dažu sociālās jomas tiesību aktu saskaņošanu saistībā ar autotransportu, groza Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 un Padomes Regulu (EK) Nr. 2135/98 un atceļ Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 (OV L 102, 11.4.2006., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/2009 (2009. gada 21. oktobris) par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz piekļuvi starptautiskajam autobusu pārvadājumu tirgum un ar ko groza Regulu (EK) Nr. 561/2006 (OV L 300, 14.11.2009., 88. lpp.),

                           —

                           Padomes Regula (EEK) Nr. 3821/85 (1985. gada 20. decembris) par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā (OV L 370, 31.12.1985., 8. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 1266/2009 (2009. gada 16. decembris), ar kuru desmito reizi tehnikas attīstībai pielāgo Padomes Regulu (EEK) Nr. 3821/85 par reģistrācijas kontrolierīcēm, ko izmanto autotransportā (OV L 339, 22.12.2009., 3. lpp.),

                           —

                           Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/22/EK (2006. gada 15. marts) par minimālajiem nosacījumiem Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 un (EEK) Nr. 3821/85 īstenošanai saistībā ar sociālās jomas tiesību aktiem attiecībā uz darbībām autotransporta jomā un par Padomes Direktīvas 88/599/EEK atcelšanu (OV L 102, 11.4.2006., 35. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2009/5/EK (2009. gada 30. janvāris), ar ko izdara grozījumus III pielikumā Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvai 2006/22/EK par minimālajiem nosacījumiem Padomes Regulu (EEK) Nr. 3820/85 un Nr. 3821/85 īstenošanai saistībā ar sociālās jomas tiesību aktiem attiecībā uz darbībām autotransporta jomā (OV L 29, 31.1.2009., 45. lpp.),

                           —

                           Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/88/EK (2003. gada 4. novembris) par konkrētiem darba laika organizēšanas aspektiem (OV L 299, 18.11.2003., 9. lpp.),

                           —

                           Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/15/EK (2002. gada 11. marts) par darba laika organizēšanu personām, kas ir autotransporta apkalpes locekļi (OV L 80, 23.3.2002., 35. lpp.),

                           —

                           Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/59/EK (2003. gada 15. jūlijs) par dažu kravu vai pasažieru pārvadāšanai paredzētu autotransporta līdzekļu vadītāju sākotnējās kvalifikācijas iegūšanu un periodisku apmācību, par Padomes Regulas (EEK) Nr. 3820/85 un Padomes Direktīvas 91/439/EEK grozīšanu un Padomes Direktīvas 76/914/EEK atcelšanu (OV L 226, 10.9.2003., 4. lpp.).”

      (1)  Aktu atjauninājumā ir ņemti vērā jaunie pasākumi, ko Eiropas Savienība ir pieņēmusi līdz 2009. gada 31. decembrim.

      (2)  Aktu atjauninājumā ir ņemti vērā jaunie pasākumi, ko Eiropas Savienība ir pieņēmusi līdz 2009. gada 31. decembrim.
   Projekts Apvienotās komitejas, kas izveidota ar Nolīgumu par pasažieru neregulārajiem starptautiskajiem pārvadājumiem ar autobusiem (Interbus), Ieteikums 1/2003
   (… gada …)
   attiecībā uz tehnisko ziņojumu par autobusiem izmantošanu, lai atvieglotu nolīguma 2. pielikuma 1. un 2. panta noteikumu ievērošanas uzraudzību
   APVIENOTĀ KOMITEJA,
   ņemot vērā Nolīgumu par pasažieru neregulārajiem starptautiskajiem pārvadājumiem ar autobusiem (Interbus) un jo īpaši tā 23. un 24. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Nolīgums par pasažieru neregulārajiem starptautiskajiem pārvadājumiem ar autobusiem (Interbus) (turpmāk “nolīgums”) ir stājies spēkā 2003. gada 1. janvārī.

               (2)

               Saskaņā ar nolīguma 24. panta 1. punktu Apvienotā komiteja nodrošina nolīguma pareizu īstenošanu. Tālab būtu jāsniedz ieteikums izmantot tehniskos ziņojumus par autobusiem, lai atvieglotu nolīguma 2. pielikuma 1. un 2. panta noteikumu ievērošanas uzraudzību,

         IESAKA:
   nolīguma Līgumslēdzējām pusēm, kas nav Savienība, ievērojot nolīguma 2. pielikuma 1. un 2. panta prasības, izmantot tehniskos ziņojumus par autobusiem – tādā veidā, kā tas norādīts šā ieteikuma pielikumā.

      Briselē,

            Priekšsēdētājs –

            Sekretārs

   PIELIKUMS

               Tehniskais ziņojums par autobusiem

               Transportlīdzekļa izgatavotājs un tips

               Reģistrācijas numurs un valsts kods

               Pirmās reģistrācijas datums

               Šasijas numurs

               Savienības tiesību akti

               ANO/EEK noteikums

               Apstiprinājuma numurs

               Zīmes/norādes uz transportlīdzekļa

               Ātruma ierobežotāja ierīce

               Direktīva 92/6/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/85/EK

               —

               Maksimāli pieļaujamie gabarīti

               Direktīva 96/53/EK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/7/EK Direktīva 97/27/EK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2003/19/EK

               —

               Tahogrāfs

               Regula (EEK) Nr. 3821/85, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (ES) Nr. 1266/2009

               —

               Izplūdes gāzu izmeši

               Direktīva 88/77/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2001/27/EK
               Direktīva 2005/55/EK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2008/74/EK
               Regula (EK) Nr. 595/2009

               49/01
               49/02, A tipa apstiprinājums
               49/02, B tipa apstiprinājums

               Dūmi

               Direktīva 72/306/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2005/21/EK

               24/03

               Trokšņi

               Direktīva 70/157/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2007/34/EK

               51/02

               Bremžu iekārtas

               Direktīva 71/320/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2002/78/EK

               13/11

               Riepas

               Direktīva 92/23/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2005/11/EK

               54

               Apgaismojuma ierīces un gaismas signālierīces

               Direktīva 76/756/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2008/89/EK

               48/01

               Degvielas tvertne

               Direktīva 70/221/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/20/EK

               34/02
               67/01
               110

               Atpakaļskata spoguļi

               Direktīva 2003/97/EK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2005/27/EK

               46/01

               Drošības jostu uzstādīšana

               Direktīva 77/541/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2005/40/EK

               16/06

               Drošības jostas – stiprinājumi

               Direktīva 76/115/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2005/41/EK

               14/07

               Sēdekļi

               Direktīva 74/408/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2005/39/EK

               17/08
               80/01

               Iekšējā apdare (uguns izplatīšanās iespējamības novēršana)

               Direktīva 95/28/EK

               118

               Iekšējais izkārtojums (avārijas izejas, piekļuve, sēdvietu izmēri)

               Direktīva 2001/85/EK

               107.02

               Apgāšanās aizsargkonstrukcijas

               Direktīva 2001/85/EK

               66.01


title: 2008/634/EK: Lēmums, kas pieņemts saskaņā ar dalībvalstu valdību pārstāvju kopēju vienošanos 2008. gada 18. jūnijā , par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta ( EIT ) atrašanās vietu

text:
               2.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 206/16

      LĒMUMS, KAS PIEŅEMTS SASKAŅĀ AR DALĪBVALSTU VALDĪBU PĀRSTĀVJU KOPĒJU VIENOŠANOS

   2008. gada 18. jūnijā,
   par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta (EIT) atrašanās vietu
   (2008/634/EK)
   DALĪBVALSTU VALDĪBU PĀRSTĀVJI,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 289. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtu izveidoja ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 294/2008 (2008. gada 11. marts) par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta izveidi (1).

               (2)

               Būtu jānosaka minētā institūta atrašanās vieta,

         IR NOLĒMUŠI ŠĀDI.
   1. pants
   Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta (EIT) atrašanās vieta ir Budapešta.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2008. gada 18. jūnijā

            priekšsēdētāja

         M. KUCLER DOLINAR

      (1)  OV L 97, 9.4.2008., 1. lpp.


title: Padomes Lēmums 2010/53/KĀDP ( 2009. gada 30. novembris ) par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Austrāliju un Eiropas Savienību par klasificētas informācijas drošību

text:
               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 26/30

         PADOMES LĒMUMS 2010/53/KĀDP
   (2009. gada 30. novembris)
   par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Austrāliju un Eiropas Savienību par klasificētas informācijas drošību
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 24. pantu,
   ņemot vērā prezidentvalsts ieteikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2009. gada 9. martā pieņēma lēmumu pilnvarot prezidentvalsti, kam palīdz ģenerālsekretārs/augstais pārstāvis (ĢS/AP), un, pilnībā iesaistot Komisiju, saskaņā ar 24. pantu Līgumā par Eiropas Savienību sākt sarunas ar Austrāliju, lai noslēgtu nolīgumu par informācijas drošību.

               (2)

               Saskaņā ar minēto pilnvarojumu sākt sarunas prezidentvalsts, kam palīdz ĢS/AP, apsprieda ar Austrāliju nolīgumu par klasificētas informācijas drošību.

               (3)

               Nolīgums būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Savienības vārdā ir apstiprināts Nolīgums starp Austrāliju un Eiropas Savienību par klasificētas informācijas drošību.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots iecelt personu vai personas, kas tiesīgas parakstīt nolīgumu, lai tas kļūtu saistošs Eiropas Savienībai.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   4. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2009. gada 30. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         B. ASK

    ---documentbreak---

               30.1.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 26/31

         TULKOJUMS
   NOLĪGUMS
   starp Austrāliju un Eiropas Savienību par klasificētas informācijas drošību
   AUSTRĀLIJA
   un
   EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk “ES”,
   (turpmāk “Puses”),
   ŅEMOT VĒRĀ, ka Pusēm ir kopīgs mērķis – stiprināt savu drošību visiem iespējamiem līdzekļiem un nodrošināt saviem pilsoņiem augstu aizsardzības līmeni drošības telpā,
   ŅEMOT VĒRĀ, ka Puses ir vienisprātis par to, ka būtu jāizvērš savstarpējas apspriedes un sadarbība vispārsvarīgos jautājumos drošības jomā,
   ŅEMOT VĒRĀ, ka šajā kontekstā Pusēm ir pastāvīga vajadzība apmainīties ar klasificētu informāciju,
   ATZĪSTOT, ka pilnvērtīgām un iedarbīgām apspriedēm un sadarbībai var būt vajadzīga piekļuve Austrālijas un ES klasificētai informācijai, kā arī iespēja Pusēm apmainīties ar klasificētu informāciju,
   APZINOTIES, ka piekļuve klasificētai informācijai un tās apmaiņa prasa atbilstīgus drošības pasākumus,
   TĀ KĀ Austrālija un ES 2008. gada 29. oktobrī ir izveidojušas partnerattiecību sistēmu, atbalstot vairākus kopīgus mērķus,
   TĀ KĀ šīs partnerattiecību sistēmas 1. mērķis īpaši paredz sākt sarunas par nolīgumu par klasificētas informācijas drošību,
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   1. pants
   Darbības joma
   1.   Lai sasniegtu mērķi – stiprināt divpusēju un daudzpusēju dialogu un sadarbību kopējās ārējās drošības politikas un drošības interešu atbalstam, šo nolīgumu piemēro klasificētai informācijai, kā definēts 2. panta a) apakšpunktā, kuru sniedz kāda no Pusēm vai ar kuru Puses apmainās.
   2.   Katra Puse aizsargā klasificētu informāciju, kas saņemta no otras Puses, jo īpaši pret neatļautu izpaušanu.
   3.   Katra Puse pilda nolīgumā paredzētos pienākumus saskaņā ar tās normatīvajiem aktiem.
   2. pants
   Definīcijas
   Šajā nolīgumā:

               a)

               “klasificēta informācija” ir visa informācija, uz kuru attiecas jebkuras Puses noteikta drošības klasifikācija (kā paredzēts 4. pantā) un kuras izpaušana varētu radīt dažādas pakāpes zaudējumu vai kaitējumu jebkuras Puses interesēm. Šī informācija var būt mutiska, vizuāla, elektroniska, magnētiska vai kā dokuments, vai arī materiālā veidā, tostarp kā iekārta vai tehnoloģija, un arī kā reprodukcijas vai tulkojumi;

               b)

               “ES” ir Eiropas Savienības Padome (turpmāk “Padome”), ģenerālsekretārs/augstais pārstāvis un Padomes Ģenerālsekretariāts, kā arī Eiropas Kopienu Komisija (turpmāk “Eiropas Komisija”);

               c)

               “sniedzēja Puse” ir Puse, kas otrai Pusei sniedz klasificētu informāciju;

               d)

               “saņēmēja Puse” ir Puse, kas no sniedzējas Puses saņem klasificētu informāciju;

               e)

               “drošības klasifikācija” ir apzīmējums, kuru sniedzēja Puse ir piešķīrusi informācijai, lai norādītu aizsardzības līmeņa minimumu, kas šai informācijai jānodrošina, lai to pasargātu no izpaušanas, kura sniedzējai Pusei varētu radīt nelabvēlīgas sekas. Katras Puses drošības klasifikācijas ir precizētas 4. pantā;

               f)

               “vajadzība pēc informācijas” ir princips, ka piekļuve klasificētai informācijai būtu jāierobežo tā, lai tai piekļūst tikai tie, kam šāda informācija ir vajadzīga, lai veiktu savus amata pienākumus;

               g)

               “trešā persona” ir jebkura fiziska vai juridiska persona, kas nav viena no Pusēm;

               h)

               “līgumslēdzējs” ir fiziska persona (izņemot tās personas, ar kurām Austrālijā vai ES noslēgts darba līgums) vai juridiska persona, kurai ir tiesības slēgt līgumus par preču piegādi un pakalpojumu sniegšanu, šis termins attiecas arī uz apakšlīgumslēdzējiem.

         3. pants
   Aizsardzības līmenis
   Lai nodrošinātu to, ka klasificētai informācijai, ar ko apmainās saskaņā ar šo nolīgumu, piemēro līdzvērtīgu aizsardzības līmeni, katra Puse un tās vienības, kā noteikts šā nolīguma 2. panta b) apakšpunktā, garantē, ka tām ir izveidota drošības sistēma un drošības pasākumi, kas balstās uz tādiem drošības pamatprincipiem un tādu drošības standartu minimumu, kā noteikts attiecīgās Puses normatīvajos aktos un attiecīgi atspoguļots drošības noteikumos, kuri izstrādāti saskaņā ar 12. pantu.
   4. pants
   Drošības klasifikācijas
   1.   Klasificēta informācija ir atzīmēta ar šādām drošības klasifikācijām:

               a)

               Austrālija klasificētu informāciju atzīmē ar TOP SECRET, SECRET vai HIGHLY PROTECTED, CONFIDENTIAL vai PROTECTED, RESTRICTED vai X-IN-CONFIDENCE;

               b)

               ES klasificētu informāciju atzīmē ar TRES SECRET UE/EU TOP SECRET, SECRET UE, CONFIDENTIEL UE vai RESTREINT UE.

         2.   Drošības klasifikāciju atbilstība ir šāda:

               Eiropas Savienībai

               Austrālijai

                  TRES SECRET UE/EU TOP SECRET

                  TOP SECRET

                  SECRET UE

                  SECRET vai HIGHLY PROTECTED

                  CONFIDENTIEL UE

                  CONFIDENTIAL vai PROTECTED

                  RESTREINT UE

                  RESTRICTED vai X-IN-CONFIDENCE

         3.   Pirms sniedz klasificētu informāciju, sniedzēja Puse klasificētajai informācijai piešķir drošības klasifikāciju un klasificēto informāciju apzīmogo, ieliek tajā atzīmi vai norāda sniedzējas Puses nosaukumu.
   4.   Sniedzēja Puse var šādu klasificētu informāciju papildināt ar vēl kādu atzīmi, lai saņēmējai Pusei precizētu visus lietošanas, izpaušanas, atklāšanas un piekļuves ierobežojumus. Saņēmēja Puse ievēro visus šādus ierobežojumus.
   5. pants
   Klasificētas informācijas aizsardzība
   Katra dalībvalsts:

               a)

               nodrošina to iekārtu drošību, kurās uzglabā otras Puses sniegto klasificēto informāciju, un attiecībā uz katru šādu iekārtu nodrošina, ka ir veikti visi vajadzīgie pasākumi tās klasificētās informācijas kontrolei, aizsardzībai un drošībai, kuru saskaņā ar šo nolīgumu sniegusi otra Puse;

               b)

               nodrošina, ka klasificētā informācija, ar ko apmainās saskaņā ar šo nolīgumu, saglabā savu drošības klasifikācijas atzīmi, kuru devusi sniedzēja Puse, un ka klasifikāciju nepazemina vai neatceļ bez sniedzējas Puses iepriekšējas rakstiskas piekrišanas;

               c)

               klasificētajai informācijai, kas saņemta no sniedzējas Puses, nodrošina vismaz līdzvērtīgu aizsardzības pakāpi tai, ko nodrošina pašas klasificētajai informācijai saskaņā ar drošības klasifikācijas atbilstību, kura precizēta 4. panta 2. punktā;

               d)

               šādu klasificētu informāciju neizmanto citos nolūkos kā tikai tādos, ko noteikusi sniedzēja Puse, vai tādos, kādos klasificēta informācija sniegta;

               e)

               šādu klasificētu informāciju neizpauž trešai personai vai jebkurai ES iestādei vai vienībai, kas nav minēta 2. panta b) apakšpunktā, ja iepriekš nav saņemta sniedzējas Puses rakstiska piekrišana;

               f)

               nepieļauj, ka šādai klasificētai informācijai piekļūst citas fiziskas personas, ja vien tām informācija nav vajadzīga, lai veiktu savus amata pienākumus, un ja tās vajadzības gadījumā nav izgājušas attiecīga līmeņa drošības pārbaudi, lai piekļūtu šādai klasificētai informācijai;

               g)

               nodrošina, lai visas fiziskās personas, kam ir piekļuve šādai klasificētai informācijai, būtu informētas par savu pienākumu sargāt informāciju saskaņā ar šīs Puses iekšējiem normatīvajiem aktiem; un

               h)

               nodrošina, ka pienācīgi aizsargā saskaņā ar šo nolīgumu savstarpēji apmainītas klasificētas informācijas izcelsmes iestādes tiesības, kā arī intelektuālā īpašuma tiesības, piemēram, patentu tiesības, autortiesības vai tirdzniecības noslēpumu.

         6. pants
   Klasificētas informācijas izpaušana
   1.   Saskaņā ar izcelsmes kontroles principu klasificētu informāciju var izpaust vai atklāt tikai sniedzēja Puse saņēmējai Pusei.
   2.   Īstenojot 1. punktu, nav atļauta nekāda vispārēja informācijas atklāšana, ja vien Puses saskaņā ar 12. pantu nav vienojušās attiecībā uz dažām klasificētas informācijas kategorijām, kas ir būtiskas to operatīvajām vajadzībām.
   7. pants
   Drošības pielaides
   1.   Austrālijā un ES piekļūt klasificētai informācijai drīkst tikai fiziskas personas, kuras:

               a)

               pamatojoties uz vajadzību pēc informācijas, pieprasa piekļuvi klasificētai informācijai, lai varētu veikt savus amata pienākumus; un

               b)

               ja tām vajadzīga piekļuve informācijai, kas klasificēta kā CONFIDENTIAL, PROTECTED, CONFIDENTIEL UE vai augstāk, piešķirta attiecīgā līmeņa personāla drošības pielaide vai kuras citādi saskaņā ar attiecīgajiem normatīvajiem aktiem ir pietiekami pilnvarotas sava amata pienākumu dēļ.

         2.   Atļauja, ko kāda no Pusēm nosaka kādas personas personāla drošības pielaidei, atbilst šīs puses drošības interesēm, un tās pamatā ir visa pieejamā informācija par to, vai personai piemīt neapšaubāma lojalitāte, integritāte, godprātība un uzticamība.
   3.   Katras Puses personāla drošības pielaides ir balstītas uz pienācīgu izmeklēšanu, kas veikta pietiekami sīki, lai pārliecinātos, ka 2. punktā minētie kritēriji ir ievēroti attiecībā uz katru personu, kam jāpiešķir pielaide klasificētai informācijai.
   8. pants
   Drošības apmeklējumi un procedūras
   1.   Puses sniedz savstarpēju palīdzību saistībā ar tās klasificētas informācijas drošību, ar kuru apmainās saskaņā ar šo nolīgumu.
   2.   Par drošību atbildīgās iestādes, kas minētas 12. pantā, regulāri rīko savstarpējas drošības apspriedes un novērtējuma apmeklējumus, lai novērtētu, cik efektīvi ir saskaņā ar šo nolīgumu veiktie pasākumi un saskaņā ar 12. pantu izstrādātie drošības noteikumi, lai aizsargātu klasificēto informāciju, ar ko Puses apmainījušās.
   3.   Katra Puse pēc pieprasījuma sniedz otrai Pusei informāciju par saviem drošības standartiem, procedūrām un praksi, lai aizsargātu un iznīcinātu klasificētu informāciju. Katra Puse rakstiski informē otru Pusi par jebkādām izmaiņām tās drošības standartos, procedūrās un praksē, kuras ietekmē veidu, kādā aizsargā un iznīcina klasificētu informāciju.
   9. pants
   Klasificētas informācijas sniegšana līgumslēdzējiem
   Saņēmēja Puse var sniegt līgumslēdzējam vai iespējamam līgumslēdzējam saņemtu klasificētu informāciju tikai tad, ja sniedzēja Puse devusi iepriekšēju rakstisku piekrišanu. Pirms līgumslēdzējam vai iespējamam līgumslēdzējam izpauž vai atklāj jebkādu šādu klasificētu informāciju, saņēmēja Puse pārliecinās, ka:

               a)

               šim līgumslēdzējam vai iespējamajam līgumslēdzējam un tā personālam, kuram vajadzīga piekļuve klasificētajai informācijai, ir personāla drošības pielaide saskaņā ar 7. pantu; un

               b)

               viņu iekārtas spēj pienācīgi aizsargāt klasificētu informāciju.

         10. pants
   Procedūras klasificētas informācijas apmaiņai
   1.   Šajā nolīgumā:

               a)

               attiecībā uz ES visu klasificēto informāciju adresē Padomes Kancelejas vadītājam, un Padomes Kancelejas vadītājs to nosūta dalībvalstīm un Eiropas Komisijai saskaņā ar 3. punktu;

               b)

               attiecībā uz Austrāliju visu klasificēto informāciju adresē attiecīgās Austrālijas valdības aģentūras vai departamenta kancelejai, izmantojot Austrālijas vēstniecību un Austrālijas valdības misiju Eiropas Savienībā, Briselē. Attiecīgo Austrālijas valdības aģentūru un departamentu adreses ir uzskaitītas drošības noteikumos, kurus Puses izstrādājušas saskaņā ar 12. pantu.

         2.   Elektroniski nosūtīta klasificēta informācija ir kodēta saskaņā ar sniedzējas Puses prasībām, kas izklāstītas tās drošības politikā un noteikumos. Kad klasificētu informāciju pārsūta, saņem, uzglabā un apstrādā Pušu iekšējos tīklos, ievēro sniedzējas Puses prasības.
   3.   Vienas Puses sūtīto klasificēto informāciju, kas ir pieejama tikai konkrētiem kompetentiem tās ierēdņiem, iestādēm vai dienestiem, izņēmuma kārtā operatīvu iemeslu dēļ var adresēt vai tā var būt pieejama tikai konkrētiem otrās Puses ierēdņiem, iestādēm vai dienestiem, kas īpaši izraudzīti par saņēmējiem, ņemot vērā viņu kompetenci un ievērojot principu par vajadzību pēc informācijas. Attiecībā uz ES šo korespondenci sūta ar Padomes Kancelejas vadītāja starpniecību vai ar Eiropas Komisijas Ģenerālsekretariāta Drošības direktorāta kancelejas vadītāja starpniecību, ja šāda informācija ir adresēta Eiropas Komisijai. Attiecībā uz Austrāliju klasificētu informāciju adresē saskaņā ar 1. punkta b) apakšpunktu.
   11. pants
   Pārraudzība
   1.   No ES puses šā nolīguma īstenošanu pārrauga Padomes ģenerālsekretārs un Eiropas Komisijas loceklis, kas atbild par drošības jautājumiem.
   2.   No Austrālijas valdības puses šā nolīguma īstenošanu pārrauga ārlietu ministrs, aizsardzības ministrs un ģenerālprokurors.
   12. pants
   Drošības noteikumi
   1.   Šā nolīguma īstenošanai par drošību atbildīgās iestādes, kas norādītas 2., 3. un 4. punktā, savstarpēji rakstiski sazinoties, paredz drošības noteikumus, lai izstrādātu standartus savstarpējai tādas klasificētas informācijas aizsardzībai, uz kuru attiecas šis nolīgums.
   2.   Ģenerālprokuratūra, rīkojoties Austrālijas valdības vārdā un tās pakļautībā, izstrādā drošības noteikumus tās klasificētās informācijas aizsardzībai un drošībai, kas Austrālijai sniegta saskaņā ar šo nolīgumu.
   3.   Padomes Ģenerālsekretariāta drošības dienests, kas darbojas Padomes ģenerālsekretāra vadībā un vārdā un rīkojas Padomes vārdā un tās pakļautībā, izstrādā drošības noteikumus tās klasificētās informācijas aizsardzībai un drošībai, kas ES sniegta saskaņā ar šo nolīgumu.
   4.   Eiropas Komisijas Drošības direktorāts, rīkojoties par drošības jautājumiem atbildīgā Komisijas locekļa pakļautībā, izstrādā drošības noteikumus tās klasificētās informācijas aizsardzībai, kuru saskaņā ar šo nolīgumu pārsūta Eiropas Komisijai un tās telpās.
   5.   Attiecībā uz ES 1. punktā minētos drošības noteikumus apstiprina Padomes Drošības komiteja.
   13. pants
   Zudums vai apdraudējums
   Iestādes, kas minētas 12. pantā, izstrādā procedūras, kas jāievēro:

               a)

               ja ir pierādījumi vai aizdomas, ka ir zaudēta vai apdraudēta klasificēta informācija, kuras apmaiņa notikusi saskaņā ar šo nolīgumu; un

               b)

               lai informētu sniedzēju Pusi par izmeklēšanas rezultātiem un pasākumiem, kas veikti, lai novērstu atkārtotu tādas klasificētās informācijas zudumu vai apdraudējumu, kuras apmaiņa ir notikusi saskaņā ar šo nolīgumu.

         14. pants
   Izmaksas
   Katra Puse sedz izdevumus, kas tai radušies, īstenojot šo nolīgumu.
   15. pants
   Aizsardzības spēja
   Pirms Puses viena otrai sniedz klasificētu informāciju saskaņā ar šo nolīgumu vai apmainās ar to, 12. pantā minētās iestādes vienojas par to, ka saņēmēja Puse spēj aizsargāt un glabāt klasificētu informāciju, ievērojot drošības noteikumus, kas izstrādājami saskaņā ar minēto pantu.
   16. pants
   Citi nolīgumi
   Šis nolīgums neliedz Pusēm slēgt citus nolīgumus un vienošanās par klasificētas informācijas sniegšanu vai apmaiņu ar to, ja vien tie nav pretrunā šā nolīguma noteikumiem.
   17. pants
   Domstarpību izšķiršana
   Visas domstarpības starp Austrāliju un Eiropas Savienību, kas rodas, interpretējot vai piemērojot šo nolīgumu, risina tikai Pušu savstarpējās sarunās.
   18. pants
   Stāšanās spēkā un grozījumi
   1.   Šis nolīgums stājas spēkā pirmā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad Puses ir savstarpēji paziņojušas par šim nolūkam vajadzīgo iekšējo procedūru pabeigšanu.
   2.   Katra Puse paziņo otrai Pusei par visām izmaiņām savos normatīvajos aktos, kas varētu ietekmēt šajā nolīgumā minētās klasificētās informācijas aizsardzību. Šādos gadījumos Puses pēc vajadzības apspriežas par šā nolīguma grozījumiem saskaņā ar 4. pantu.
   3.   Pēc vienas vai otras Puses lūguma šo nolīgumu var pārskatīt, lai apsvērtu iespējamos grozījumus.
   4.   Jebkurus grozījumus šajā nolīgumā veic vienīgi rakstiski un abām Pusēm savstarpēji vienojoties. Tie stājas spēkā pēc 1. punktā paredzētās savstarpējās paziņošanas.
   19. pants
   Nolīguma darbības izbeigšana
   1.   Katra Puse jebkurā laikā, paziņojot rakstiski, var izbeigt nolīguma darbību. Nolīguma darbības izbeigšana stājas spēkā pēc deviņdesmit (90) dienām no dienas, kad paziņojums par to ir iesniegts otrai Pusei.
   2.   Neatkarīgi no šā nolīguma darbības izbeigšanas visu klasificēto informāciju, ko Puses saņēmušas saskaņā ar šo nolīgumu, turpina aizsargāt atbilstīgi šim nolīgumam. Puses nekavējoties apspriež šādas klasificētas informācijas apstrādi vai iznīcināšanu.

      TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotie ir parakstījuši šo nolīgumu.
      Briselē, 2010. gada 13. janvārī, divos eksemplāros angļu valodā.

            Austrālijas vārdā

            Eiropas Savienības vārdā


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (2009. gada 23. aprīlis) par Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, V iedaļa - Revīzijas palāta

text:
               26.9.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 255/78

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2009. gada 23. aprīlis)
   par Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, V iedaļa – Revīzijas palāta
   (2009/636/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Kopienu galīgos gada pārskatus par 2007. finanšu gadu – I sējums (C6-0419/2008) (2),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas gada ziņojumu par 2007. gadā veiktajām iekšējām revīzijām, ko tā iesniegusi budžeta izpildes apstiprinātājiestādei,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par 2007. finanšu gada budžeta izpildi, kuram pievienotas pārbaudīto iestāžu atbildes (3),

               —

               ņemot vērā ārējā revidenta ziņojumu par Revīzijas palātas 2007. finanšu gada pārskatiem (4),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (5), ko Revīzijas palāta iesniegusi saskaņā ar EK līguma 248. pantu,

               —

               ņemot vērā EK līguma 272. panta 10. punktu, kā arī 274., 275. un 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (6), un it īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A6-0152/2009),

               1.

               sniedz Revīzijas palātas ģenerālsekretāram apstiprinājumu par Revīzijas palātas 2007. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Padomei, Komisijai, Tiesai, Revīzijas palātai, Eiropas Ombudam un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Hans-Gert PÖTTERING

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV L 77, 16.3.2007.

      (2)  OV C 287, 10.11.2008., 1. lpp.

      (3)  OV C 286, 10.11.2008., 1. lpp.

      (4)  OV C 318, 12.12.2008., 1. lpp.

      (5)  OV C 287, 10.11.2008., 111. lpp.

      (6)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

   EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2009. gada 23. aprīlis)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no Lēmuma par Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, V iedaļa – Revīzijas palāta
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Kopienu galīgos gada pārskatus par 2007. finanšu gadu – I sējums (C6-0419/2008) (2),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas gada ziņojumu par 2007. gadā veiktajām iekšējām revīzijām, ko tā iesniegusi budžeta izpildes apstiprinātājiestādei,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par 2007. finanšu gada budžeta izpildi, kuram pievienotas pārbaudīto iestāžu atbildes (3),

               —

               ņemot vērā ārējā revidenta ziņojumu par Revīzijas palātas 2007. finanšu gada pārskatiem (4),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (5), ko Revīzijas palāta iesniegusi saskaņā ar EK līguma 248. pantu,

               —

               ņemot vērā EK līguma 272. panta 10. punktu, kā arī 274., 275. un 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (6), un it īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A6-0152/2009),

               1.

               norāda, ka 2007. gadā Eiropas Revīzijas palātas rīcībā bija saistību apropriācijas kopumā EUR 122 000 000 apmērā (2006. gadā – EUR 114 000 000 (7)) un to izlietojuma līmenis bija 90,21 %, kas ir zemāks nekā pārējo iestāžu vidējais rādītājs (93,82 %);

               2.

               atgādina, ka Revīzijas palātas pārskatus par 2007. finanšu gadu revidēja ārējs uzņēmums PricewaterhouseCoopers (iepriekšējos gados – KPMG), kas secināja:

                           a)

                           attiecībā uz 2007. finanšu gada pārskatu pareizību: “Uzskatām, ka šie finanšu pārskati sniedz patiesu priekšstatu par Eiropas Revīzijas palātas finanšu stāvokli 2007. gada 31. decembrī, kā arī par tās finanšu izpildi un naudas plūsmām minētajā datumā slēgtajā finanšu gadā, ievērojot Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002, Komisijas 2002. gada 23. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību minētajai Padomes regulai, un Eiropas Revīzijas palātas grāmatvedības noteikumus”;

                           b)

                           attiecībā uz Revīzijas palātai piešķirto finanšu līdzekļu izlietojumu un 2007. gadā pieejamo kontroles procedūru atbilstību: “Balstoties uz šajā ziņojumā aprakstīto darbu, mūsu uzmanības lokā nenonāca nekas tāds, kas liktu domāt, ka visos būtiskajos aspektos un pamatojoties uz iepriekš aprakstītajiem kritērijiem: a) Palātai piešķirtie resursi nav izlietoti tiem paredzētajiem mērķiem; b) ieviestās kontroles procedūras nesniedz garantijas, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu finanšu darbību atbilstību piemērojamajiem normatīvajiem aktiem un noteikumiem”;

               3.

               atzinīgi vērtē to, ka jaunā integrētā pārvaldības un finanšu kontroles sistēma (SAP), kas darbojas kopš 2008. gada 1. janvāra, ir izstrādāta, pamatojoties uz Padomes, Revīzijas palātas un Tiesas sadarbību, un tādējādi nozīmē minēto trīs iestāžu budžeta līdzekļu ievērojamu ietaupījumu un arī efektivitātes pieaugumu;

               4.

               atzinīgi vērtē arī iestāžu iekšējo auglīgo sadarbību ar Tiesu apmācības jomā;

               5.

               norāda, ka Revīzijas palātas iekšējā revidenta 2007. gada ziņojums galvenokārt bija pozitīvs un tajā tika konstatēts, ka K2 ēku projekta pārvaldība bijusi efektīva un K2 nodošana notikusi vairākus mēnešus pirms plānotā termiņa un nepārsniedzot paredzētos budžeta līdzekļus; šajā sakarā atzinīgi vērtē to, ka lielākā daļa iekšējā revidenta ieteikumu ir ņemta vērā un iekļauta koriģējošos rīcības plānos;

               6.

               norāda, ka 2007. gadā pēc Bulgārijas un Rumānijas pievienošanās Revīzijas palātā darbu uzsāka divi jauni locekļi; norāda, ka sākotnējā Eiropas Savienības revīzijas organizēšanas principa – viens pārstāvis no katras dalībvalsts – īstenošanas rezultātā pašlaik iestādi vada kolēģija 27 locekļu sastāvā; pauž pārliecību, ka šī struktūra ir sasniegusi savas robežas un ka ir jāveic pamatīga Eiropas Savienības ārējās revīzijas īstenošanas kārtības reforma; uzsver – jo stiprāka ir Revīzijas palāta, jo stiprāka ir arī budžeta izpildes apstiprinātājiestāde un efektīvāka budžeta izpildes pārbaude; tādēļ aicina dalībvalstis sākt diskusiju par Revīzijas palātas reformu un šajā diskusijā iesaistīt Parlamentu;

               7.

               konstatē, ka 2008. gada decembrī tika iesniegts salīdzinoša vērtējuma ziņojums, ko izstrādājusi starptautiska salīdzinošu vērtējumu grupa; pauž nožēlu, ka šajā ziņojumā nav skarts pamatjautājums, proti, vai pašreizējā Eiropas Savienības ārējās revīzijas struktūra ir atbilstoša;

               8.

               saistībā ar Revīzijas palātas locekļu finansiālo interešu deklarācijām atzīmē, ka saskaņā ar Revīzijas palātas Rīcības kodeksu Revīzijas palātas locekļi deklarācijas par savām finansiālajām interesēm un citiem līdzekļiem (tostarp akcijām, konvertējamām obligācijām un ieguldījumu sertifikātiem, kā arī zemi un nekustamo īpašumu, norādot arī dzīvesbiedra profesionālo darbību) iesniedz Revīzijas palātas priekšsēdētājam, kurš tās glabā kā neizpaužamus datus, un ka šādas deklarācijas netiek publicētas;

               9.

               atkārtoti aicina – uzskatot to par principiālu un pārredzamības īstenošanai svarīgu jautājumu – izvirzīt prasību, lai visu ES iestāžu locekļi iesniedz finansiālo interešu deklarāciju, kam jābūt pieejamai internetā ar publiska reģistra starpniecību; nepiekrīt Revīzijas palātas viedoklim, ka tai būtu jāgaida, līdz būs pieejams visās ES iestādēs piemērojams standarta formāts; ierosina katrā iestādē iecelt neatkarīgus uzraudzītājus, kuru uzdevums būtu katru gadu sagatavot un publiskot ziņojumus par saņemtajām deklarācijām;

               10.

               prasa, lai Revīzijas palāta nākamajā darbības pārskatā iekļauj nodaļu, kurā sīki aprakstīti pasākumi, kas gada laikā veikti saistībā ar iepriekšējiem Parlamenta lēmumiem par budžeta izpildes apstiprināšanu, tostarp sniedzot arī iespējamos ieteikumu nepildīšanas skaidrojumus;

               11.

               norāda – lai gan Finanšu regulā ir izdarīti grozījumi, tajā ietvertie iepirkuma procedūras noteikumi joprojām ir pārāk apgrūtinoši mazākām iestādēm, piemēram, Revīzijas palātai, it īpaši saistībā ar konkursiem par līgumslēgšanas tiesībām par salīdzinoši nelielām summām; aicina Komisiju, kad tā veic sagatavošanās darbu pirms turpmāku Finanšu regulas grozījumu priekšlikumu izstrādes, plaši apspriesties ar Revīzijas palātas ģenerālsekretāru un administrāciju, lai nodrošinātu, ka galīgajā projektā to viedoklis ir pilnībā ņemts vērā.

      (1)  OV L 77, 16.3.2007.

      (2)  OV C 287, 10.11.2008., 1. lpp.

      (3)  OV C 286, 10.11.2008., 1. lpp.

      (4)  OV C 318, 12.12.2008., 1. lpp.

      (5)  OV C 287, 10.11.2008., 111. lpp.

      (6)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (7)  2005. gadā – EUR 107 500 000.


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (ES, Euratom) 2015/1616 (2015. gada 29. aprīlis) par Eiropas Savienības 2013. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija un izpildaģentūras

text:
               30.9.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 255/25

      EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS (ES, EURATOM) 2015/1616
      (2015. gada 29. aprīlis)
      par Eiropas Savienības 2013. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija un izpildaģentūras
      EIROPAS PARLAMENTS,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Savienības 2013. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Savienības konsolidētos pārskatus par 2013. finanšu gadu (COM(2014) 510 – C8-0140/2014) (2),

                  —

                  ņemot vērā Komisijas ziņojumu par turpmāko rīcību attiecībā uz 2012. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu (COM(2014) 607) un Komisijas dienestu darba dokumentus, kas tam pievienoti (SWD(2014) 285 un SWD(2014) 286),

                  —

                  ņemot vērā Komisijas 2014. gada 11. jūnija paziņojumu “Kopsavilkuma pārskats par Komisijas sasniegumiem vadības jomā 2013. gadā” (COM(2014) 342),

                  —

                  ņemot vērā Komisijas ikgadējo ziņojumu par Savienības finanšu novērtējumu, pamatojoties uz sasniegtajiem rezultātiem (COM(2014) 383), un Komisijas dienestu darba dokumentus, kas tam pievienoti (SWD(2014) 200, SWD(2014) 201),

                  —

                  ņemot vērā Komisijas ikgadējo ziņojumu budžeta izpildes apstiprinātājiestādei par 2013. gadā veiktajām iekšējām revīzijām (COM(2014) 615) un Komisijas dienestu darba dokumentu, kurš tam pievienots (SWD(2014) 293),

                  —

                  ņemot vērā Revīzijas palātas pārskatu par budžeta izpildi 2013. finanšu gadā un iestāžu atbildes (3), kā arī tās īpašos ziņojumus,

                  —

                  ņemot vērā Ombuda dažādos lēmumus un ieteikumus attiecībā uz Komisiju un to, kā iestādes īsteno šos ieteikumus iedzīvotāju interesēs,

                  —

                  ņemot vērā deklarāciju (4) par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, kuru Revīzijas palāta sniegusi par 2013. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2015. gada 17. februāra ieteikumu par apstiprinājumu, ko sniedz Komisijai par 2013. finanšu gada budžeta izpildi (05303/2015 – C8-0053/2015),

                  —

                  ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 317., 318. un 319. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma 106.a pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5),

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (6) un jo īpaši tās 62., 164., 165. un 166. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 93. pantu un V pielikumu,

                  —

                  ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un citu attiecīgo komiteju atzinumus (A8-0101/2015),

                  A.

                  tā kā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 17. panta 1. punktu Komisija uzņemas atbildību par budžeta izpildi un programmu pārvaldību un saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 317. pantu budžeta izpildi veic sadarbībā ar dalībvalstīm un ievērojot pareizas finanšu pārvaldības principu,

         1.

            sniedz Komisijai apstiprinājumu par Eiropas Savienības 2013. finanšu gada vispārējā budžeta izpildi;

         2.

            izklāsta savus konstatējumus rezolūcijā, kas ir neatņemama daļa no lēmumiem par Eiropas Savienības 2013. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija un izpildaģentūras, kā arī 2015. gada 29. aprīļa Rezolūcijā par Eiropas Revīzijas palātas īpašajiem ziņojumiem saistībā ar apstiprinājuma sniegšanu Komisijai par 2013. finanšu gada budžeta izpildi (7);

         3.

            uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Padomei, Komisijai, Eiropas Savienības Tiesai, Revīzijas palātai un Eiropas Investīciju bankai, kā arī dalībvalstu parlamentiem un valsts un reģionālajām revīzijas iestādēm un nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

               Priekšsēdētājs

            Martin SCHULZ

               Ģenerālsekretārs

            Klaus WELLE

         (1)  OV L 66, 8.3.2013.

         (2)  OV C 403, 13.11.2014., 1. lpp.

         (3)  OV C 398, 12.11.2014., 1. lpp.

         (4)  OV C 403, 13.11.2014., 128. lpp.

         (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

         (6)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

         (7)  Šajā dienā pieņemtie teksti, P8_TA(2015)0119 (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 68. lpp.).


title: Eiropadomes Lēmums ( 2009. gada 1. decembris ), ar ko ievēl Eiropadomes priekšsēdētāju

text:
               2.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 315/48

      EIROPADOMES LĒMUMS

   (2009. gada 1. decembris),
   ar ko ievēl Eiropadomes priekšsēdētāju
   (2009/879/ES)
   EIROPADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 15. panta 5. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Lisabonas Līgumu ir ieviests jaunais Eiropadomes priekšsēdētāja amats,

               (2)

               Būtu jāievēl Eiropadomes priekšsēdētājs,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Herman VAN ROMPUY kungs tiek ievēlēts par Eiropadomes priekšsēdētāju uz laika posmu no 2009. gada 1. decembra līdz 2012. gada 31. maijam.
   2. pants
   Šo lēmumu Herman VAN ROMPUY kungam paziņo Padomes ģenerālsekretārs.
   To publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2009. gada 1. decembrī

            Eiropadomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         F. REINFELDT


title: Komisijas lēmums (1995. gada 21. aprīlis), ar ko attiecībā uz salmonellu nosaka papildu garantijas dējējvistu sūtījumiem uz Somiju un Zviedriju

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31995D0161

Oficiālais Vēstnesis L 105 , 09/05/1995 Lpp. 0044 - 0046

		Komisijas lēmums(1995. gada 21. aprīlis),ar ko attiecībā uz salmonellu nosaka papildu garantijas dējējvistu sūtījumiem uz Somiju un Zviedriju(96/161/EK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1990. gada 15. oktobra Direktīvu 90/539/EEK par dzīvnieku veselības nosacījumiem attiecībā uz mājputnu un inkubējamu olu tirdzniecību Kopienā un to importu no trešām valstīm [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Austrijas, Somijas un Zviedrijas Pievienošanās aktu, un jo īpaši tās 9. panta b) punkta 2. apakšpunktu,tā kā Komisija ir apstiprinājusi Somijas un Zviedrijas iesniegtās darbības programmas salmonellas kontrolei; tā kā šajās programmās iekļauti īpaši pasākumi attiecībā uz dējējvistām, proti, produktīvajiem mājputniem, kurus audzē, lai ražotu olas patēriņam;tā kā 1994. gada 10. jūnijā Veterinārijas komiteja izveidoja mājputnu invazīvās salmonellas serotipu sarakstu;tā kā jānosaka garantijas, kas ir līdzvērtīgas tām, kuras īsteno Somija un Zviedrija saskaņā ar darbības programmām;tā kā šīm papildu garantijām jo īpaši jāpamatojas uz to mājputnu mikrobioloģiskajiem pārbaudēm, kurus paredzēts nosūtīt uz Somiju un Zviedriju;tā kā jāizstrādā noteikumi, kā mikrobioloģiskās pārbaudes veicamas paraugiem, paredzot paraugu ņemšanas metodi, ņemamo paraugu skaitu un mikrobioloģisko metodi paraugu pārbaudei;tā kā šīs garantijas nav jāattiecina uz saimēm, kurām piemēro programmu, kas atzīta par līdzvērtīgu Somijas un Zviedrijas īstenotajai programmai;tā kā Somijā un Zviedrijā sūtījumiem, kuru izcelsme ir trešās valstīs, jāpiemēro vismaz tikpat stingri ievešanas noteikumi kā šajā lēmumā noteiktie;tā kā šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās veterinārijas komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsDējējvistām, proti, produktīvajiem mājputniem, kurus audzē, lai ražotu olas patēriņam, un kurus paredzēts sūtīt uz Somiju un Zviedriju, izdara mikrobioloģisko testu, ņemot paraugus no mājputnu izcelsmes saimes.2. pantsMikrobioloģiskos testus, kas minēti 1. pantā, izdara, kā noteikts I pielikumā.3. pants1. Dējējvistām, kuras sūta uz Somiju un Zviedriju, ir klāt II pielikumā norādītais apliecinājums.2. Šā panta 1. punktā paredzēto apliecinājumu var:- vai nu pievienot Direktīvas 90/539/EEK IV pielikuma 3. parauga sertifikātam,- vai iekļaut pirmajā ievilkumā minētajā sertifikātā.4. pantsPapildu garantijas, kas paredzētas ar šo lēmumu, neattiecina uz saimēm, kurām piemēro programmu, kas, saskaņā ar Direktīvas 90/539/EEK 32. pantā noteikto procedūru, atzīta par līdzvērtīgu Somijas un Zviedrijas īstenotajai programmai.5. pantsŠo lēmumu pārskata, vēlākais, līdz 1996. gada 31. decembrim. Pārskatīšanas pamatā ir ziņojums, ko sagatavojusi Somija un Zviedrija, ņemot vērā gūto pieredzi, un tas jāiesniedz, vēlākais, līdz 1996. gada 30. septembrim.6. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē, 1995. gada 21. aprīlīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisFranz Fischler[1] OV L 303, 31.10.1990., 6. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMS1. Vispārīgi noteikumiIzcelsmes saime jātur izolēti 15 dienas.Mikrobioloģiskais tests jāveic 10 dienu laikā pirms sūtījuma nosūtīšanas.Mikrobioloģiskajā testā jāietver šādi invazīvie serotipi:- Salmonella gallinarum,- Salmonella pullorum,- Salmonella enteritidis,- Salmonella berta,- Salmonella typhimurium,- Salmonella thompson,- Salmonella infantis.2. Paraugu ņemšanas metodeApvienotais fekāliju paraugs, kurā katru paraugu veido atsevišķi svaigu fekāliju paraugi — no tiem katrs sver vismaz vienu gramu —, ir jāņem izlases veidā noteiktā skaitā punktu ēkā, kurā putni tiek turēti, vai, ja putniem saimniecībā iespējams brīvi iekļūt vairāk nekā vienā ēkā, tie jāņem no katras tās ēku grupas saimniecībā, kurā putni tiek turēti.3. Ņemamo paraugu skaitsParaugu skaitam jābūt tādam, lai būtu iespējams ar vismaz 95 % ticamību noteikt 5 % salmonellas klātbūtni.4. Paraugu pārbaudēm paredzētā mikrobioloģiskā testēšanaSalmonellas izolēšana jāveic, izmantojot Starptautiskās standartizācijas organizācijas standartmetodi ISO 6579: 1993.--------------------------------------------------II PIELIKUMS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------