title: 2011/118/ES: Padomes Lēmums ( 2011. gada 18. janvāris ) par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas neatļauti

text:
               25.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 52/45

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 18. janvāris)
   par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Gruziju par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas neatļauti
   (2011/118/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 79. panta 3. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunkta v) daļu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Padomes 2010. gada 8. novembra Lēmumu 2010/687/EK (1) Nolīgums starp Eiropas Savienību un Gruziju par vīzu atvieglotu izsniegšanu (turpmāk “nolīgums”) tika parakstīts Eiropas Savienības vārdā 2010. gada 17. jūnijā, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               (2)

               Nolīgums būtu jāapstiprina.

               (3)

               Ar nolīgumu izveido Apvienoto atpakaļuzņemšanas komiteju, kas var pieņemt savu reglamentu. Ir lietderīgi paredzēt vienkāršotu procedūru, lai izstrādātu Savienības nostāju šajā jautājumā.

               (4)

               Saskaņā ar 3. pantu 21. protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Apvienotā Karaliste ir paziņojusi, ka tā vēlas piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (5)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu 21. protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (6)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu 22. protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Gruziju par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas neatļauti (turpmāk “nolīgums”).
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs ieceļ personu, kura ir tiesīga Savienības vārdā veikt nolīguma 23. panta 2. punktā paredzēto paziņošanu, lai paustu Savienības piekrišanu uzņemties šā nolīguma saistības (2).
   3. pants
   Komisija, kurai palīdz dalībvalstu eksperti, pārstāv Savienību Apvienotajā atpakaļuzņemšanas komitejā, kas izveidota saskaņā ar nolīguma 18. pantu.
   4. pants
   Apspriedusies ar īpašu Padomes ieceltu komiteju, Komisija nosaka Savienības nostāju Apvienotajā atpakaļuzņemšanas komitejā attiecībā uz komitejas reglamenta pieņemšanu saskaņā ar nolīguma 18. panta 5. punktu.
   5. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2011. gada 18. janvārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         MATOLCSY Gy.

      (1)  OV L 294, 12.11.2010., 9. lpp.

      (2)  Nolīguma spēkā stāšanās datumu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

    ---documentbreak---

               25.2.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 52/47

         NOLĪGUMS
   starp Eiropas Savienību un Gruziju par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas neatļauti
   AUGSTĀS LĪGUMSLĒDZĒJAS PUSES,
   EIROPAS SAVIENĪBA, turpmāk “Savienība”,
   un
   GRUZIJA,
   APŅĒMUŠĀS veicināt savu sadarbību, lai efektīvāk apkarotu nelikumīgu imigrāciju,
   VĒLOTIES ar šo nolīgumu un uz savstarpīguma pamata paredzēt ātras un efektīvas procedūras, lai varētu identificēt un drošā un pienācīgā veidā atgriezt personas, kuras neatbilst vai vairs neatbilst ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nosacījumiem attiecībā uz Gruzijas vai kādas Eiropas Savienības dalībvalsts teritoriju, un sadarbības garā veicināt šādu personu tranzītu,
   UZSVEROT, ka šis nolīgums neskar tādas Savienības, tās dalībvalstu un Gruzijas tiesības, saistības un pienākumus, kas izriet no starptautiskām tiesībām, un jo īpaši no 1950. gada 4. novembra Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas un 1951. gada 28. jūlija Konvencijas par bēgļu statusu, kurā grozījumi izdarīti ar 1967. gada 31. janvāra Protokolu par bēgļu statusu,
   ŅEMOT VĒRĀ, ka saskaņā ar 21. protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Īrija nepiedalīsies šajā nolīgumā, ja vien tā saskaņā ar minēto protokolu nepaziņo par vēlmi piedalīties,
   ŅEMOT VĒRĀ, ka šis nolīgums ietilpst Līguma par Eiropas Savienības darbību trešās daļas V sadaļas darbības jomā un tā noteikumi neattiecas uz Dānijas Karalisti saskaņā ar Protokolu par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību,
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   1. pants
   Definīcijas
   Šajā nolīgumā:

               a)

               “līgumslēdzējas puses” ir Gruzija un Savienība;

               b)

               “Gruzijas pilsonis” ir jebkura persona, kurai ir Gruzijas pilsonība;

               c)

               “dalībvalsts pilsonis” ir jebkura persona, kurai ir kādas dalībvalsts pilsonība, kā noteikts Savienībā;

               d)

               “dalībvalsts” ir jebkura Eiropas Savienības dalībvalsts, kurai ir saistošs šis nolīgums;

               e)

               “trešās valsts pilsonis” ir jebkura persona, kurai ir tādas valsts pilsonība, kas nav Gruzija vai kāda no dalībvalstīm;

               f)

               “bezvalstnieks” ir jebkura persona, kurai nav nevienas valsts pilsonības;

               g)

               “uzturēšanās atļauja” ir Gruzijas vai kādas dalībvalsts izsniegta jebkura veida atļauja, kas personai dod tiesības uzturēties attiecīgās valsts teritorijā. Tas neattiecas uz pagaidu atļaujām, kas atļauj uzturēties attiecīgās valsts teritorijā saistībā ar patvēruma pieteikuma vai uzturēšanās atļaujas pieteikuma izskatīšanu;

               h)

               “vīza” ir Gruzijas vai dalībvalsts izsniegta atļauja vai pieņemts lēmums, kas vajadzīgs, lai ieceļotu attiecīgajā teritorijā vai šķērsotu to tranzītā. Tas neattiecas uz lidostas tranzīta vīzām;

               i)

               “pieprasījuma iesniedzēja valsts” ir valsts (Gruzija vai kāda no dalībvalstīm), kura iesniedz atpakaļuzņemšanas pieprasījumu saskaņā ar šā nolīguma 7. pantu vai tranzīta pieteikumu saskaņā ar šā nolīguma 14. pantu;

               j)

               “pieprasījuma saņēmēja valsts” ir valsts (Gruzija vai kāda no dalībvalstīm), kurai iesniedz atpakaļuzņemšanas pieprasījumu saskaņā ar šā nolīguma 7. pantu vai tranzīta pieteikumu saskaņā ar šā nolīguma 14. pantu;

               k)

               “kompetentā iestāde” ir jebkura Gruzijas valsts iestāde vai kādas dalībvalsts iestāde, kurai uzticēta šā nolīguma īstenošana saskaņā ar tā 19. panta 1. punkta a) apakšpunktu;

               l)

               “tranzīts” ir pieprasījuma saņēmējas valsts teritorijas šķērsošana, ko veic trešās valsts pilsonis vai bezvalstnieks, kad viņš dodas no pieprasījuma iesniedzējas valsts uz galamērķa valsti;

               m)

               “pierobežas apgabals” ir 5 km josla no jūras ostām, tostarp muitas zonām, kā arī no dalībvalstu un Gruzijas starptautiskajām lidostām.

         I   IEDAĻA

      GRUZIJAS ATPAKAĻUZŅEMŠANAS PIENĀKUMI

   2. pants
   Savas valsts pilsoņu atpakaļuzņemšana
   1.   Pēc dalībvalsts pieprasījuma Gruzija bez papildu formalitātēm, kas nav paredzētas šajā nolīgumā, uzņem atpakaļ visas personas, kuras neatbilst vai vairs neatbilst spēkā esošajiem ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nosacījumiem attiecībā uz pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts teritoriju, ja ir pierādīts vai, balstoties uz sniegtiem prima facie pierādījumiem, var pamatoti uzskatīt, ka šīs personas ir Gruzijas pilsoņi.
   2.   Gruzija arī uzņem atpakaļ:

               a)

               personu, kas minētas 1. punktā, nepilngadīgos neprecētos bērnus neatkarīgi no viņu dzimšanas vietas vai pilsonības, izņemot, ja viņiem ir patstāvīgas uzturēšanās tiesības pieprasījuma iesniedzējā dalībvalstī vai viņiem ir citas dalībvalsts izsniegta derīga uzturēšanās atļauja; un

               b)

               personu, kas minētas 1. punktā, laulātos, kuriem ir citas valsts pilsonība, ar noteikumu, ka viņiem ir tiesības ieceļot un uzturēties Gruzijas teritorijā vai saņemt tiesības ieceļot un uzturēties Gruzijā, izņemot, ja viņiem ir patstāvīgas uzturēšanās tiesības pieprasījuma iesniedzējā dalībvalstī vai viņiem ir citas dalībvalsts izsniegta derīga uzturēšanās atļauja.

         3.   Gruzija arī uzņem atpakaļ personas, kurām pēc ieceļošanas dalībvalsts teritorijā atņemta Gruzijas pilsonība, kuras ir to zaudējušas vai kuras atteikušās no tās, ja vien šī dalībvalsts vismaz nav solījusi šīs personas naturalizēt.
   4.   Pēc tam, kad Gruzija ir apstiprinājusi atpakaļuzņemšanas pieprasījumu, Gruzijas kompetentā diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārā iestāde neatkarīgi no atpakaļ uzņemamās personas vēlmēm nekavējoties un ne vēlāk kā 3 darba dienās izsniedz atpakaļ uzņemamās personas atgriešanai nepieciešamo ceļošanas dokumentu ar derīguma termiņu 90 dienas. Ja Gruzija trīs darba dienās nav izsniegusi ceļošanas dokumentu, tad uzskata, ka tā piekrīt izmantot ES standarta ceļošanas dokumentu izraidīšanas vajadzībām (1).
   5.   Ja juridisku vai faktisku iemeslu dēļ attiecīgo personu nevar pārsūtīt pirms sākotnēji izdotā ceļošanas dokumenta derīguma termiņa beigām, Gruzijas kompetentā diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārā iestāde trīs darba dienās pagarina ceļošanas dokumenta termiņu vai, ja nepieciešams, izsniedz jaunu ceļošanas dokumentu ar tādu pašu derīguma termiņu. Ja Gruzija trīs darba dienās nav izsniegusi jaunu ceļošanas dokumentu vai pagarinājusi tā derīguma termiņu, tad uzskata, ka tā piekrīt izmantot ES standarta ceļošanas dokumentu izraidīšanas vajadzībām (2).
   3. pants
   Trešās valsts pilsoņu un bezvalstnieku atpakaļuzņemšana
   1.   Pēc dalībvalsts pieprasījuma Gruzija bez papildu formalitātēm, kas nav paredzētas šajā nolīgumā, uzņem atpakaļ visus trešās valsts pilsoņus vai bezvalstniekus, kuri neatbilst vai vairs neatbilst spēkā esošajiem ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nosacījumiem attiecībā uz pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts teritoriju, ja ir pierādīts vai, balstoties uz sniegtiem prima facie pierādījumiem, var pamatoti uzskatīt, ka:

               a)

               atpakaļuzņemšanas pieprasījuma iesniegšanas laikā šādām personām ir derīga vīza vai uzturēšanās atļauja, ko izsniegusi Gruzija; vai

               b)

               šādas personas nelegāli tieši ieceļojušas dalībvalsts teritorijā pēc tam, kad tās uzturējušās Gruzijas teritorijā vai šķērsojušas to tranzītā.

         2.   Šā panta 1. punktā noteiktais atpakaļuzņemšanas pienākums neattiecas uz gadījumiem, kad:

               a)

               trešās valsts pilsonis vai bezvalstnieks bijis tikai gaisa ceļojuma tranzītā caur Gruzijas starptautisko lidostu; vai

               b)

               pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts trešās valsts pilsonim vai bezvalstniekam ir izsniegusi vīzu vai uzturēšanās atļauju pirms vai pēc ieceļošanas tās teritorijā, izņemot gadījumus, ja:

                           i)

                           šai personai ir vīza vai uzturēšanās atļauja ar garāku derīguma termiņu, ko izsniegusi Gruzija;

                           ii)

                           pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts vīza vai uzturēšanās atļauja iegūta, izmantojot viltotus vai nepatiesus dokumentus vai sniedzot nepatiesus apgalvojumus; vai

                           iii)

                           šī persona neievēro ar vīzu saistītos nosacījumus;

               c)

               pieprasījuma saņēmēja valsts ir izraidījusi trešās valsts pilsoni vai bezvalstnieku uz viņa izcelsmes valsti vai uz kādu trešo valsti.

         3.   Pēc tam, kad Gruzija ir apstiprinājusi atpakaļuzņemšanas pieprasījumu, tā nekavējoties un ne vēlāk kā trīs darba dienās izsniedz personai, kuras atpakaļuzņemšana ir apstiprināta, ceļošanas dokumentu izraidīšanas vajadzībām. Ja Gruzija trīs darba dienās nav izsniegusi ceļošanas dokumentu, tad uzskata, ka tā piekrīt izmantot ES standarta ceļošanas dokumentu izraidīšanas vajadzībām.
   II   IEDAĻA

      SAVIENĪBAS ATPAKAĻUZŅEMŠANAS PIENĀKUMI

   4. pants
   Savas valsts pilsoņu atpakaļuzņemšana
   1.   Pēc Gruzijas pieprasījuma dalībvalsts bez papildu formalitātēm, kas nav paredzētas šajā nolīgumā, uzņem atpakaļ visas personas, kuras neatbilst vai vairs neatbilst spēkā esošajiem ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nosacījumiem attiecībā uz Gruzijas teritoriju, ja ir pierādīts vai, balstoties uz sniegtiem prima facie pierādījumiem, var pamatoti uzskatīt, ka šīs personas ir attiecīgās dalībvalsts pilsoņi.
   2.   Dalībvalsts uzņem atpakaļ arī:

               a)

               personu, kas minētas 1. punktā, nepilngadīgos neprecētos bērnus neatkarīgi no viņu dzimšanas vietas vai pilsonības, izņemot, ja viņiem ir patstāvīgas uzturēšanās tiesības Gruzijā; un

               b)

               personu, kas minētas 1. punktā, laulātos, kuriem ir citas valsts pilsonība, ar noteikumu, ka viņiem ir tiesības ieceļot un uzturēties pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts teritorijā vai saņemt tiesības ieceļot un uzturēties pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts teritorijā, izņemot, ja viņiem ir patstāvīgas uzturēšanās tiesības Gruzijā.

         3.   Dalībvalsts uzņem atpakaļ arī personas, kurām pēc ieceļošanas Gruzijas teritorijā atņemta dalībvalsts pilsonība vai kuras atteikušās no tās, ja vien Gruzija nav vismaz solījusi šīs personas naturalizēt.
   4.   Pēc tam, kad pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts ir apstiprinājusi atpakaļuzņemšanas pieprasījumu, šās dalībvalsts kompetentā diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārā iestāde neatkarīgi no atpakaļ uzņemamās personas vēlmēm nekavējoties un ne vēlāk kā 3 darba dienās izsniedz atpakaļ uzņemamās personas atgriešanai nepieciešamo ceļošanas dokumentu ar derīguma termiņu 90 dienas. Ja pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts trīs darba dienās nav izsniegusi ceļošanas dokumentu, tad uzskata, ka tā piekrīt izmantot Gruzijas standarta ceļošanas dokumentu izraidīšanas vajadzībām.
   5.   Ja juridisku vai faktisku iemeslu dēļ attiecīgo personu nevar pārsūtīt pirms sākotnēji izdotā ceļošanas dokumenta derīguma termiņa beigām, pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts kompetentā diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārā iestāde trīs darba dienās pagarina ceļošanas dokumenta termiņu vai, ja nepieciešams, izsniedz jaunu ceļošanas dokumentu ar tādu pašu derīguma termiņu. Ja pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts trīs darba dienās nav izsniegusi jaunu ceļošanas dokumentu vai pagarinājusi tā derīguma termiņu, tad uzskata, ka tā piekrīt izmantot Gruzijas standarta ceļošanas dokumentu izraidīšanas vajadzībām.
   5. pants
   Trešās valsts pilsoņu un bezvalstnieku atpakaļuzņemšana
   1.   Pēc Gruzijas pieprasījuma dalībvalsts bez papildu formalitātēm, kas nav paredzētas šajā nolīgumā, uzņem atpakaļ visus trešās valsts pilsoņus un bezvalstniekus, kuri neatbilst vai vairs neatbilst spēkā esošajiem ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nosacījumiem attiecībā uz Gruzijas teritoriju, ja ir pierādīts vai, balstoties uz sniegtiem prima facie pierādījumiem, var pamatoti uzskatīt, ka:

               a)

               atpakaļuzņemšanas pieprasījuma iesniegšanas laikā šādām personām ir derīga vīza vai uzturēšanās atļauja, ko izsniegusi pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts; vai

               b)

               šādas personas nelegāli un tieši ieceļojušas Gruzijas teritorijā pēc tam, kad tās uzturējušās pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts teritorijā vai šķērsojušas to tranzītā.

         2.   Šā panta 1. punktā noteiktais atpakaļuzņemšanas pienākums neattiecas uz gadījumiem, kad:

               a)

               trešās valsts pilsonis vai bezvalstnieks bijis tikai gaisa ceļojuma tranzītā caur pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts starptautisko lidostu; vai

               b)

               Gruzija trešās valsts pilsonim vai bezvalstniekam ir izsniegusi vīzu vai uzturēšanās atļauju pirms vai pēc ieceļošanas tās teritorijā, izņemot gadījumus, ja:

                           i)

                           šai personai ir vīza vai uzturēšanās atļauja ar garāku derīguma termiņu, ko izsniegusi pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts; vai

                           ii)

                           Gruzijas vīza vai uzturēšanās atļauja iegūta, izmantojot viltotus vai nepatiesus dokumentus vai sniedzot nepatiesus apgalvojumus; vai

                           iii)

                           šī persona neievēro ar vīzu saistītos nosacījumus;

               c)

               pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts ir izraidījusi trešās valsts pilsoni vai bezvalstnieku uz viņa izcelsmes valsti vai uz kādu trešo valsti.

         3.   Šā panta 1. punktā minētais atpakaļuzņemšanas pienākums attiecas uz dalībvalsti, kas izsniegusi vīzu vai uzturēšanās atļauju. Ja divas vai vairākas dalībvalstis izsniegušas vīzu vai uzturēšanās atļauju, 1. punktā minētais atpakaļuzņemšanas pienākums attiecas uz dalībvalsti, kas izsniegusi dokumentu, kam ir garāks derīguma termiņš, vai – ja vienam vai vairākiem no tiem beidzies derīguma termiņš – dokumentu, kas joprojām ir derīgs. Ja visiem dokumentiem beidzies derīguma termiņš, 1. punktā minētais atpakaļuzņemšanas pienākums attiecas uz dalībvalsti, kas izsniegusi dokumentu, kam ir nesenākais derīguma termiņš. Ja šādus dokumentus nevar uzrādīt, 1. punktā minēto atpakaļuzņemšanas pienākumu uzņemas pēdējā dalībvalsts, no kuras persona ir izceļojusi.
   4.   Pēc tam, kad pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts ir apstiprinājusi atpakaļuzņemšanas pieprasījumu, tā nekavējoties un ne vēlāk kā trīs darba dienās izsniedz personai, kuras atpakaļuzņemšana ir apstiprināta, ceļošanas dokumentu izraidīšanas vajadzībām. Ja dalībvalsts trīs darba dienās nav izsniegusi ceļošanas dokumentu, tad uzskata, ka tā piekrīt izmantot Gruzijas standarta ceļošanas dokumentu izraidīšanas vajadzībām.
   III   IEDAĻA

      ATPAKAĻUZŅEMŠANAS KĀRTĪBA

   6. pants
   Principi
   1.   Ievērojot 2. punktu, lai pārsūtītu personu, kas jāuzņem atpakaļ, pamatojoties uz vienu no 2. līdz 5. pantā minētajiem pienākumiem, ir jāiesniedz atpakaļuzņemšanas pieprasījums pieprasījuma saņēmējas valsts kompetentai iestādei.
   2.   Ja atpakaļ uzņemamai personai ir derīgs ceļošanas dokuments vai personas apliecība, šādas personas pārsūtīšanai nav vajadzīgs pieprasījuma iesniedzējas valsts pieprasījums par atpakaļuzņemšanu vai rakstisks paziņojums pieprasījuma saņēmējas valsts kompetentajai iestādei, kā minēts 11. panta 1. punktā.
   3.   Neskarot 2. punkta noteikumus, ja persona ir aizturēta pieprasījuma iesniedzējas valsts pierobežas apgabalā (tostarp lidostās) pēc robežas nelikumīgas šķērsošanas, personai ierodoties tieši no pieprasījuma saņēmējas valsts teritorijas, pieprasījuma iesniedzēja valsts var iesniegt atpakaļuzņemšanas pieprasījumu divās dienās pēc šīs personas aizturēšanas (paātrinātā procedūra).
   7. pants
   Atpakaļuzņemšanas pieprasījums
   1.   Iespēju robežās atpakaļuzņemšanas pieprasījumā jāiekļauj šāda informācija:

               a)

               ziņas par atpakaļ uzņemamo personu (piemēram, vārdi, uzvārdi, dzimšanas datums un, ja iespējams, dzimšanas vieta un pēdējā dzīvesvieta) un vajadzības gadījumā arī ziņas par nepilngadīgajiem neprecētajiem bērniem un/vai laulātajiem;

               b)

               savas valsts pilsoņu gadījumā – norādes par pierādījumiem vai prima facie pierādījumiem par pilsonību;

               c)

               trešās valsts pilsoņu un bezvalstnieku gadījumā – norādes par pierādījumiem vai prima facie pierādījumiem par trešās valsts pilsoņu un bezvalstnieku atpakaļuzņemšanas nosacījumiem un nelikumīgu ieceļošanu un uzturēšanos;

               d)

               atpakaļ uzņemamās personas fotogrāfija;

               e)

               pirkstu nospiedumi.

         2.   Iespēju robežās atpakaļuzņemšanas pieprasījumā jāiekļauj arī šāda informācija:

               a)

               norāde par to, ka pārvietojamai personai var būt vajadzīga palīdzība vai aprūpe, ja attiecīgā persona ir skaidri izteikusi piekrišanu šādai norādei;

               b)

               jebkurš cits aizsardzības vai drošības pasākums vai informācija par personas veselību, kas varētu būt vajadzīgi konkrētajā pārsūtīšanas gadījumā.

         3.   Kopēja veidlapa, kas izmantojama atpakaļuzņemšanas pieprasījumiem, ir pievienota šim nolīgumam kā 5. pielikums.
   4.   Atpakaļuzņemšanas pieprasījumu var iesniegt, izmantojot visus saziņas līdzekļu veidus, tostarp elektroniskos saziņas līdzekļus.
   8. pants
   Pierādījumi attiecībā uz pilsonību
   1.   Saskaņā ar 2. panta 1. punktu un 4. panta 1. punktu pilsonību var pierādīt jo īpaši ar šā nolīguma 1. pielikumā minētajiem dokumentiem, tostarp tādiem, kuru derīguma termiņš ir beidzies pirms ne vairāk kā sešiem mēnešiem. Ja šādus dokumentus uzrāda, dalībvalstis un Gruzija savstarpēji atzīst attiecīgo pilsonību, neveicot papildu izmeklēšanu. Pilsonību nevar pierādīt ar viltotiem dokumentiem.
   2.   Saskaņā ar 2. panta 1. punktu un 4. panta 1. punktu pilsonību ar prima facie pierādījumiem var pierādīt jo īpaši ar šā nolīguma 2. pielikumā minētajiem dokumentiem, pat ja to derīguma termiņš ir beidzies. Ja uzrāda šādus dokumentus, dalībvalstis un Gruzija uzskata, ka pilsonība ir konstatēta, ja vien tās nevar pierādīt citādi. Pilsonību nevar pierādīt prima facie ar viltotiem dokumentiem.
   3.   Ja nevar uzrādīt nevienu no 1. vai 2. pielikumā minētajiem dokumentiem vai ja tie ir nepietiekami, attiecīgās pieprasījuma saņēmējas valsts kompetentās diplomātiskās un konsulārās pārstāvniecības pēc pieprasījuma iesniedzējas valsts lūguma, kas pievienots atpakaļuzņemšanas pieprasījumam, veic pasākumus, lai bez liekas kavēšanas un vēlākais četrās darba dienās pēc atpakaļuzņemšanas pieprasījuma saņemšanas intervētu atpakaļ uzņemamo personu, lai konstatētu tās pilsonību. Intervēšanas kārtību var noteikt šā nolīguma 19. pantā paredzētajos īstenošanas protokolos.
   9. pants
   Pierādījumi attiecībā uz trešās valsts pilsoņiem un bezvalstniekiem
   1.   Šā nolīguma 3. panta 1. punktā un 5. panta 1. punktā paredzēto trešās valsts pilsoņu un bezvalstnieku atpakaļuzņemšanas nosacījumu izpildi var jo īpaši pierādīt ar šā nolīguma 3. pielikumā minētajiem pierādījumiem; to nevar pierādīt ar viltotiem dokumentiem. Dalībvalstis un Gruzija savstarpēji atzīst jebkurus tādus pierādījumus, neveicot papildu izmeklēšanu.
   2.   Šā nolīguma 3. panta 1. punktā un 5. panta 1. punktā paredzēto trešās valsts pilsoņu un bezvalstnieku atpakaļuzņemšanas nosacījumu izpildi prima facie var jo īpaši pierādīt ar šā nolīguma 4. pielikumā minētajiem pierādījumiem; to nevar pierādīt ar viltotiem dokumentiem. Ja uzrāda tādu prima facie pierādījumu, dalībvalstis un Gruzija uzskata, ka nosacījumi ir konstatēti, ja vien tās nevar pierādīt citādi.
   3.   Ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nelikumību konstatē no attiecīgās personas ceļošanas dokumentiem, kuros trūkst vajadzīgās vīzas vai citas uzturēšanās atļaujas attiecībā uz pieprasījuma iesniedzējas valsts teritoriju. Pieprasījuma iesniedzējas valsts paziņojums par konstatējumu, ka attiecīgajai personai nav vajadzīgo ceļošanas dokumentu, vīzas vai uzturēšanas atļaujas, tāpat ir nelikumīgas ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās prima facie pierādījums.
   10. pants
   Termiņi
   1.   Atpakaļuzņemšanas pieprasījums jāiesniedz pieprasījuma saņēmējas valsts kompetentai iestādei ne vēlāk kā sešos mēnešos no dienas, kad pieprasījuma iesniedzējas valsts kompetentā iestāde ir ieguvusi informāciju par to, ka trešās valsts pilsonis vai bezvalstnieks neatbilst vai vairs neatbilst nosacījumiem, kas ir spēkā attiecībā uz ieceļošanu, atrašanos vai uzturēšanos. Ja iesniegt pieprasījumu laikā traucē juridiski vai faktiski šķēršļi, termiņu pēc pieprasījuma iesniedzējas valsts lūguma var pagarināt, bet tikai līdz brīdim, kamēr šie šķēršļi tiks novērsti.
   2.   Atbilde uz atpakaļuzņemšanas pieprasījumu ir jāsniedz rakstiski:

               a)

               ja pieprasījums iesniegts saskaņā ar paātrināto procedūru (6. panta 3. punkts) – divās darba dienās; vai

               b)

               visos pārējos gadījumos – 12 kalendārajās dienās.

         Šis termiņš sākas no atpakaļuzņemšanas pieprasījuma saņemšanas dienas. Ja šajā termiņā nav saņemta atbilde, tiek uzskatīts, ka pārsūtīšanai piekrīt.
   3.   Atpakaļuzņemšanas pieprasījuma noraidījumam rakstiski norāda iemeslus.
   4.   Pēc apstiprinājuma saņemšanas vai attiecīgi pēc 2. punktā minēto termiņu beigām attiecīgo personu pārsūta trīs mēnešu laikā. Pēc pieprasījuma iesniedzējas valsts lūguma šo termiņu var pagarināt uz tik ilgu laiku, cik nepieciešams juridisko vai praktisko šķēršļu novēršanai.
   11. pants
   Pārsūtīšanas kārtība un transportēšanas veidi
   1.   Neskarot 6. panta 2. punkta noteikumus, pirms personas atgriešanas pieprasījuma iesniedzējas valsts kompetentās iestādes vismaz trīs darba dienas iepriekš rakstiski paziņo pieprasījuma saņēmējas valsts kompetentām iestādēm par pārsūtīšanas datumu, ieceļošanas punktu, iespējamiem konvojiem un citiem ar pārsūtīšanu saistītiem jautājumiem.
   2.   Transportēšanu var veikt pa gaisu vai sauszemi. Atgriešanai pa gaisu var izmantot ne tikai Gruzijas vai dalībvalstu nacionālos pārvadātājus, un to var veikt, izmantojot plānotus reisus vai pieprasījuma saņēmējas valsts pilsoņu gadījumā – čārterreisus. Konvojētas atgriešanas gadījumā šādus konvojus izvēlas ne tikai no pieprasījuma iesniedzējas valsts pilnvarotām personām, bet izmantojot arī citas, ar noteikumu, ka tās ir Gruzijas vai jebkuras dalībvalsts pilnvarotas personas.
   12. pants
   Kļūdaina atpakaļuzņemšana
   Pieprasījuma iesniedzēja valsts uzņem atpakaļ jebkuru personu, kura uzņemta atpakaļ pieprasījuma saņēmējā valstī, ja 6 mēnešos (trešās valsts pilsoņu un bezvalstnieku gadījumā – 12 mēnešos) pēc attiecīgās personas pārsūtīšanas ir noskaidrots, ka nav izpildītas šā nolīguma 2. līdz 5. pantā noteiktās prasības.
   Šādos gadījumos šā nolīguma procedurālos noteikumus piemēro mutatis mutandis, un ir jāpaziņo visa pieejamā informācija par atpakaļ uzņemamās personas patieso identitāti un pilsonību.
   IV   IEDAĻA

      TRANZĪTA OPERĀCIJAS

   13. pants
   Principi
   1.   Dalībvalstīm un Gruzijai jāveic trešo valstu pilsoņu vai bezvalstnieku tranzīts tikai tajos gadījumos, kad šādas personas tieši atgriezt uz galamērķa valsti nevar.
   2.   Gruzija atļauj trešo valstu pilsoņu vai bezvalstnieku tranzītu, ja to lūdz dalībvalsts, un dalībvalsts atļauj trešo valstu pilsoņu vai bezvalstnieku tranzītu, ja to lūdz Gruzija, ja ir nodrošināts turpmākais ceļojums iespējamās citās tranzītvalstīs un atpakaļuzņemšana galamērķa valstī.
   3.   Gruzija vai dalībvalsts var atteikt tranzītu:

               a)

               ja trešās valsts pilsonim vai bezvalstniekam galamērķa valstī vai citā tranzītvalstī draud spīdzināšana, necilvēcīga vai pazemojoša apiešanās vai sods, vai nāves sods, vai vajāšana viņa rases, reliģijas, pilsonības, piederības kādai sociālai grupai vai viņa politiskās pārliecības dēļ;

               b)

               ja trešās valsts pilsonim vai bezvalstniekam pieprasījuma saņēmējā valstī vai citā tranzītvalstī draud kriminālsankcijas; vai

               c)

               sabiedrības veselības, valsts drošības, sabiedriskās kārtības vai citu pieprasījuma saņēmējas valsts interešu dēļ.

         4.   Gruzija vai dalībvalsts var atcelt jebkādu izsniegtu atļauju, ja vēlāk rodas vai kļūst zināmi 3. punktā minētie apstākļi, kas traucē tranzīta operācijai, vai ja turpmākais ceļojums iespējamās tranzītvalstīs vai atpakaļuzņemšana galamērķa valstī vairs nav nodrošināti. Šajā gadījumā, ja vajadzīgs, pieprasījuma iesniedzēja valsts nekavējoties uzņem atpakaļ trešās valsts pilsoni vai bezvalstnieku.
   14. pants
   Tranzīta procedūra
   1.   Pieprasījums par tranzīta operāciju jāiesniedz pieprasījuma saņēmējas valsts kompetentajai iestādei rakstiskā veidā, un tajā jābūt šādai informācijai:

               a)

               tranzīta veids (pa gaisu vai sauszemi), citas iespējamās tranzītvalstis un paredzētais galamērķis;

               b)

               attiecīgās personas dati (piemēram, vārds, uzvārds, pirmslaulību uzvārds, citi vārdi, kas ir lietoti/pēc kuriem persona ir pazīstama, vai pseidonīmi, dzimšanas datums, dzimums un, ja iespējams, dzimšanas vieta, pilsonība, valoda, ceļošanas dokumenta veids un numurs);

               c)

               paredzētā ieceļošanas vieta, pārvešanas laiks un iespējamā konvoja izmantošana;

               d)

               deklarācija par to, ka no pieprasījuma iesniedzējas valsts viedokļa 13. panta 2. punkta nosacījumi ir izpildīti un ka nav zināmi nekādi iemesli atteikumam saskaņā ar 13. panta 3. punktu.

         Vienotā veidlapa, kas izmantojama tranzīta pieteikumiem, pievienota šim nolīgumam kā 6. pielikums.
   2.   Pieprasījuma saņēmēja valsts piecās kalendārajās dienās pēc pieteikuma saņemšanas rakstiski informē pieprasījuma iesniedzēju valsti par savu piekrišanu, apstiprinot ieceļošanas vietu un paredzēto ieceļošanas laiku, vai arī informē to par atteikumu un šāda atteikuma iemesliem.
   3.   Ja tranzīta operācija notiek ar gaisa transportu, atpakaļ uzņemamo personu un iespējamos pavadītājus atbrīvo no pienākuma saņemt lidostas tranzīta vīzu.
   4.   Pieprasījuma saņēmējas valsts kompetentās iestādes pēc abpusējām apspriedēm palīdz veikt tranzīta operācijas, jo īpaši novērojot attiecīgās personas un nodrošinot šim nolūkam piemērotus līdzekļus.
   5.   Personu tranzītu veic 30 dienās pēc piekrišanas saņemšanas saistībā ar pieprasījumu.
   V   IEDAĻA

      IZMAKSAS

   15. pants
   Transporta un tranzīta izmaksas
   Neskarot kompetento iestāžu tiesības atgūt ar atpakaļuzņemšanu saistītās izmaksas no atpakaļ uzņemamām personām vai trešām personām, visas transporta izmaksas līdz galamērķa valsts robežai, kas radušās saistībā ar atpakaļuzņemšanu un tranzīta operācijām saskaņā ar šo nolīgumu, sedz pieprasījuma iesniedzēja valsts.
   VI   IEDAĻA

      DATU AIZSARDZĪBA UN NEIETEKMĒŠANAS KLAUZULA

   16. pants
   Datu aizsardzība
   Personas datus paziņo tikai tad, ja šāda paziņošana ir vajadzīga Gruzijas vai dalībvalsts kompetentajām iestādēm šā nolīguma īstenošanai. Personas datu apstrādi un darbu ar tiem konkrētā gadījumā nosaka Gruzijas tiesību akti un, ja datu apstrādes iestāde ir dalībvalsts kompetentā iestāde, Direktīva 95/46/EK un attiecīgās dalībvalsts tiesību akti, kas pieņemti saskaņā ar minēto direktīvu. Papildus piemēro šādus principus:

               a)

               personas datu apstrāde jāveic godīgi un likumīgi;

               b)

               personas dati jāvāc konkrētam, precīzi formulētam un likumīgam nolūkam, lai īstenotu šo nolīgumu, un ne paziņotāja iestāde, ne saņēmēja iestāde nedrīkst tos turpmāk apstrādāt veidā, kas nav saderīgs ar šiem nolūkiem;

               c)

               personas datiem jābūt adekvātiem, atbilstīgiem un samērīgiem apjoma ziņā ar nolūkiem, kādiem tie savākti un/vai tālāk apstrādāti, jo īpaši paziņotie personas dati drīkst attiekties tikai uz:

                           i)

                           ziņām par pārsūtamo personu (piemēram, vārdi, uzvārdi, jebkādi bijuši vārdi, citi vārdi, kas lietoti/pēc kuriem persona ir pazīstama, vai pseidonīmi, dzimums, ģimenes stāvoklis, dzimšanas datums un vieta, pašreizējā un jebkāda agrākā pilsonība);

                           ii)

                           pasi, personas apliecību vai vadītāja apliecību (numurs, derīguma termiņš, izdošanas datums, izdevēja iestāde, izdošanas vieta);

                           iii)

                           starpnolaišanos un maršrutiem;

                           iv)

                           citu informāciju, kas vajadzīga, lai identificētu pārvietojamo personu vai lai pārbaudītu atpakaļuzņemšanas prasības saskaņā ar šo nolīgumu;

               d)

               personas datiem jābūt precīziem un vajadzības gadījumā atjauninātiem;

               e)

               personas dati jāuzglabā veidā, kas pieļauj datu subjektu identifikāciju ne ilgāk, kā tas vajadzīgs nolūkiem, kuriem datus vāca vai kuriem tos turpmāk apstrādā;

               f)

               gan paziņotāja iestāde, gan saņēmēja iestāde veic visus atbilstīgos pasākumus, lai vajadzības gadījumā nodrošinātu labošanu, dzēšanu vai piekļuves noslēgšanu gadījumos, kad apstrāde neatbilst šā panta noteikumiem, īpaši, ja šie dati nav adekvāti, piederīgi, precīzi, vai ja tie ir pārmērīgi attiecībā uz apstrādes nolūkiem. Tas paredz to, ka otra puse ir jāinformē par jebkādu datu labošanu, dzēšanu un bloķēšanu;

               g)

               saņēmēja iestāde pēc pieprasījuma informē paziņotāju iestādi par paziņoto datu izmantošanu un par iegūtajiem rezultātiem;

               h)

               personas datus drīkst izplatīt tikai kompetentajām iestādēm. Tālāka paziņošana citām struktūrām notiek tikai ar paziņotājas iestādes iepriekšēju piekrišanu;

               i)

               paziņotāju un saņēmēju iestāžu pienākums ir rakstveidā reģistrēt personas datu paziņošanu un saņemšanu.

         17. pants
   Neietekmēšanas klauzula
   1.   Šis nolīgums neierobežo Savienības, dalībvalstu un Gruzijas tiesības, pienākumus un atbildību, kas izriet no starptautiskiem tiesību aktiem un jo īpaši no:

               a)

               1951. gada 28. jūlija Konvencijas par bēgļu statusu, kurā grozījumi izdarīti ar 1967. gada 31. janvāra Protokolu par bēgļu statusu;

               b)

               starptautiskām konvencijām, kas nosaka dalībvalsti, kura ir atbildīga par patvēruma pieteikuma izskatīšanu;

               c)

               1950. gada 4. novembra Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas un tās protokoliem;

               d)

               ANO 1984. gada 10. decembra Konvencijas pret spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu izturēšanos vai sodīšanu;

               e)

               starptautiskām konvencijām par izdošanu un tranzītu;

               f)

               daudzpusējām starptautiskām konvencijām un nolīgumiem par citu valstu pilsoņu atpakaļuzņemšanu, piemēram, 1944. gada 7. decembra konvencijas par starptautisko civilo aviāciju.

         2.   Šis nolīgums nekādā gadījumā neliedz personas atgriešanu saskaņā ar citu oficiāli vai neoficiāli panāktu vienošanos.
   VII   IEDAĻA

      ĪSTENOŠANA UN PIEMĒROŠANA

   18. pants
   Apvienotā atpakaļuzņemšanas komiteja
   1.   Līgumslēdzējas puses sniedz savstarpēju palīdzību šā nolīguma piemērošanā un interpretēšanā. Tālab tās izveido apvienotu atpakaļuzņemšanas komiteju (turpmāk “komiteja”), kas jo īpaši veic šādus uzdevumus:

               a)

               uzraudzīt šā nolīguma piemērošanu;

               b)

               lemt par īstenošanas pasākumiem, kas vajadzīgi šā nolīguma vienādai piemērošanai;

               c)

               regulāri apmainīties ar informāciju par īstenošanas protokoliem, kurus saskaņā ar šā nolīguma 19. pantu izstrādājušas atsevišķas dalībvalstis un Gruzija;

               d)

               ieteikt grozījumus šajā nolīgumā un tā pielikumos.

         2.   Komitejas lēmumi ir saistoši līgumslēdzējām pusēm.
   3.   Komitejas sastāvā ir Savienības un Gruzijas pārstāvji.
   4.   Komiteja vajadzības gadījumā tiekas pēc kādas līgumslēdzējas puses lūguma.
   5.   Komiteja izstrādā savu reglamentu.
   19. pants
   Īstenošanas protokoli
   1.   Pēc dalībvalsts vai Gruzijas lūguma Gruzija un dalībvalsts izstrādā īstenošanas protokolu, kurā cita starpā ir iekļauti noteikumi par:

               a)

               kompetento iestāžu norīkošanu, robežšķērsošanas punktiem un kontaktpunktu apmaiņu;

               b)

               nosacījumiem konvojētām atgriešanām, tostarp trešo valstu pilsoņu un bezvalstnieku tranzītu konvoja pavadībā;

               c)

               līdzekļiem un dokumentiem papildus tiem, kas uzskaitīti šā nolīguma 1. līdz 4. pielikumā;

               d)

               atpakaļuzņemšanas kārtību paātrinātās procedūras gadījumā; un

               e)

               interviju procedūru.

         2.   Šā panta 1. punktā minētie īstenošanas protokoli stājas spēkā tikai pēc tam, kad par tiem ir paziņots 18. pantā minētajai atpakaļuzņemšanas komitejai.
   3.   Gruzija piekrīt piemērot jebkuru noteikumu īstenošanas protokolā, kuru tā izstrādājusi ar kādu dalībvalsti, arī savās attiecībās ar jebkuru citu dalībvalsti, ja to lūdz pēdējā minētā dalībvalsts.
   20. pants
   Saistība ar dalībvalstu divpusējiem atpakaļuzņemšanas nolīgumiem vai pasākumiem
   Šā nolīguma noteikumiem ir priekšroka attiecībā pret tiem pārējo divpusējo nolīgumu vai pasākumu noteikumiem par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas neatļauti, kas ir noslēgti vai var tikt noslēgti saskaņā ar 19. pantu starp atsevišķām dalībvalstīm un Gruziju, ciktāl to noteikumi ir nesaderīgi ar šo nolīgumu.
   VIII   IEDAĻA

      NOBEIGUMA NOTEIKUMI

   21. pants
   Teritoriālā piemērošana
   1.   Ievērojot 2. punktu, šo nolīgumu piemēro teritorijā, kurā piemēro Līgumu par Eiropas Savienību un Līgumu par Eiropas Savienības darbību, un Gruzijas teritorijā.
   2.   Šo nolīgumu piemēro Īrijas teritorijā tikai saskaņā ar paziņojumu, ko šajā sakarā Eiropas Savienība iesniegusi Gruzijai. Šo nolīgumu nepiemēro Dānijas Karalistes teritorijā.
   22. pants
   Nolīguma grozījumi
   Līgumslēdzējas puses var grozīt vai papildināt šo nolīgumu, savstarpēji vienojoties. Grozījumus un papildinājumus sagatavo kā atsevišķus protokolus, kas ir šā nolīguma neatņemama sastāvdaļa, un tie stājās spēkā saskaņā ar šā nolīguma 23. pantā aprakstīto procedūru.
   23. pants
   Stāšanās spēkā, darbības ilgums un izbeigšana
   1.   Līgumslēdzējas puses šo nolīgumu ratificē vai apstiprina saskaņā ar savām attiecīgajām procedūrām.
   2.   Šis nolīgums stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad pēdējā līgumslēdzēja puse rakstveidā ir paziņojusi otrai, ka šā panta pirmajā punktā minētās procedūras ir pabeigtas.
   3.   Šo nolīgumu piemēro Īrijai otrā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad ir iesniegts 21. panta 2. punktā minētais paziņojums.
   4.   Šis nolīgums ir noslēgts uz nenoteiktu laiku.
   5.   Katra līgumslēdzēja puse var denonsēt šo nolīgumu, oficiāli paziņojot par to otrai līgumslēdzējai pusei. Nolīgums zaudē spēku pēc sešiem mēnešiem no šāda paziņojuma datuma.
   24. pants
   Pielikumi
   Šā nolīguma 1. līdz 6. pielikums ir tā neatņemama sastāvdaļa.

      Nolīgums ir sagatavots Briselē, 2010. gada 22. novembrī divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu, zviedru un gruzīnu valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l’Union européenne
         Per l’Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen

         За Грузия
         Por Georgia
         Za Gruzii
         For Georgien
         Für Georgien
         Gruusia nimel
         Για τη Γεωργία
         For Georgia
         Pour la Géorgie
         Per la Georgia
         Gruzijas vārdā –
         Gruzijos vardu
         Grúzia részéről
         Għall-Georġja
         Voor Georgië
         W imieniu Gruzji
         Pela Geórgia
         Pentru Georgia
         Za Gruzínsko
         Za Gruzijo
         Georgian puolesta
         För Georgien

      (1)  Saskaņā ar ES Padomes 1994. gada 30. novembra ieteikumā noteikto formu.

      (2)  Turpat.
   1. PIELIKUMS

      KOPĒJAIS TO DOKUMENTU SARAKSTS, KURU UZRĀDĪŠANA IR UZSKATĀMA PAR PILSONĪBAS PIERĀDĪJUMU

      (2. PANTA 1. PUNKTS, 4. PANTA 1. PUNKTS UN 8. PANTA 1. PUNKTS)

               —

               Jebkāda veida pases (valsts pases, diplomātiskās pases, dienesta pases, grupu pases un aizvietotājpases, tostarp bērnu pases),

               —

               personas apliecības (tostarp pagaidu apliecības),

               —

               pilsonības apliecības un cita veida oficiāli dokumenti, kuros minēta vai nepārprotami norādīta pilsonība.

         2. PIELIKUMS

      KOPĒJAIS TO DOKUMENTU SARAKSTS, KURU UZRĀDĪŠANA IR UZSKATĀMA PAR PRIMA FACIE PILSONĪBAS PIERĀDĪJUMU

      (2. PANTA 1. PUNKTS, 4. PANTA 1. PUNKTS UN 8. PANTA 2. PUNKTS)

   Ja pieprasījuma saņēmēja valsts ir kāda no dalībvalstīm vai Gruzija:

               —

               šā nolīguma 1. pielikumā uzskaitītie dokumenti, kuru derīguma termiņš ir beidzies vairāk nekā pirms sešiem mēnešiem,

               —

               šā nolīguma 1. pielikumā minēto dokumentu fotokopijas,

               —

               autovadītāja apliecības vai to fotokopijas,

               —

               dzimšanas apliecības vai to kopijas,

               —

               uzņēmumu izsniegtās identifikācijas kartes vai to kopijas,

               —

               liecinieku paziņojumi,

               —

               attiecīgās personas paziņojumi un valoda, kādā tā runā, tostarp oficiālas pārbaudes rezultāti,

               —

               jebkurš cits dokuments, kas var palīdzēt noteikt attiecīgās personas pilsonību,

               —

               militārā dienesta apliecības un militārās identifikācijas kartes,

               —

               jūrnieka grāmatiņas un kapteiņa dienesta apliecības,

               —

               ceļošanas atļauja, ko izsniegusi pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts.

         Ja pieprasījuma saņēmēja valsts ir Gruzija:

               —

               identitātes apliecinājums, kura pamatā ir meklēšana Vīzu informācijas sistēmā (1),

               —

               to dalībvalstu gadījumā, kas neizmanto Vīzu informācijas sistēmu: pozitīva identifikācija, balstoties uz šo dalībvalstu datiem par vīzu pieteikumiem.

      (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 767/2007 (2008. gada 9. jūlijs) par Vīzu informācijas sistēmu (VIS) un datu apmaiņu starp dalībvalstīm saistībā ar īstermiņa vīzām (VIS regula), OV L 218, 13.8.2008., 60. lpp.
   3. PIELIKUMS

      KOPĒJAIS TO DOKUMENTU SARAKSTS, KURI IR UZSKATĀMI PAR PIERĀDĪJUMU TREŠO VALSTU PILSOŅU UN BEZVALSTNIEKU ATPAKAĻUZŅEMŠANAS NOSACĪJUMIEM

      (3. PANTA 1. PUNKTS, 5. PANTA 1. PUNKTS UN 9. PANTA 1. PUNKTS)

               —

               Vīza un/vai uzturēšanās atļauja, ko izsniegusi pieprasījuma saņēmēja valsts,

               —

               iebraukšanas/izbraukšanas zīmogi vai līdzīgi apstiprinājumi attiecīgās personas ceļošanas dokumentā vai cita veida pierādījums par iebraukšanu/izbraukšanu (piemēram, fotogrāfiju veidā).

         4. PIELIKUMS

      KOPĒJAIS TO DOKUMENTU SARAKSTS, KURI IR UZSKATĀMI PAR PRIMA FACIE PIERĀDĪJUMU TREŠO VALSTU PILSOŅU UN BEZVALSTNIEKU ATPAKAĻUZŅEMŠANAS NOSACĪJUMIEM

      (3. PANTA 1. PUNKTS, 5. PANTA 1. PUNKTS UN 9. PANTA 2. PUNKTS)

               —

               Pieprasījuma iesniedzējas valsts attiecīgo iestāžu veikts vietas un apstākļu apraksts, kuros attiecīgā persona ir pārtverta pēc ieceļošanas šīs valsts teritorijā,

               —

               starptautiskas organizācijas (piemēram, UNHCR) sniegtas ziņas par personas identitāti un/vai tās uzturēšanos,

               —

               ģimenes locekļu, ceļabiedru u. tml. sniegtie paziņojumi/informācijas apstiprinājumi,

               —

               attiecīgās personas paziņojums,

               —

               informācija, kas apliecina, ka attiecīgā persona ir izmantojusi kurjera vai ceļojumu biroja pakalpojumus,

               —

               oficiāli paziņojumi, jo īpaši tādi, kurus veikuši robežkontroles dienesta darbinieki un citi liecinieki, kuri var apliecināt, ka attiecīgā persona ir šķērsojusi robežu,

               —

               attiecīgās personas oficiāls paziņojums tiesvedībā vai administratīvajā procesā,

               —

               jebkāda veida dokumenti, apliecinājumi un rēķini (piemēram, viesnīcas rēķini, ārsta/zobārsta apmeklējuma kartes, valsts/privātu iestāžu ieejas kartes, automašīnu nomas līgumi, kredītkaršu kvītis u. tml.), kas skaidri apliecina, ka attiecīgā persona ir uzturējusies pieprasījuma saņēmējas valsts teritorijā,

               —

               biļetes un/vai pasažieru saraksti lidmašīnu, vilcienu, tālsatiksmes autobusu un kuģu maršrutos, kuros norādīts personas vārds un kas pierāda attiecīgās personas uzturēšanos un pārvietošanos saņēmējas valsts teritorijā.

         5. PIELIKUMS

   6. PIELIKUMS

   KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR 3. PANTA 1. PUNKTU UN 5. PANTA 1. PUNKTU
   Puses vienojas, ka šo noteikumu nozīmē persona “ieceļo tieši” no Gruzijas teritorijas, ja šāda persona ieceļo dalībvalsts teritorijā, pa ceļam nešķērsojot nevienu trešo valsti, vai, ja pieprasījuma saņēmēja valsts ir viena no dalībvalstīm, persona ieceļo Gruzijas teritorijā, pa ceļam nešķērsojot nevienu trešo valsti. Gaisa ceļojuma tranzīta uzturēšanos trešā valstī neuzskata par ieceļošanu.
   KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR DĀNIJU
   Līgumslēdzējas puses ņem vērā, ka šo nolīgumu nepiemēro Dānijas Karalistes teritorijai, kā arī Dānijas Karalistes pilsoņiem. Šādos apstākļos ir lietderīgi, ka Gruzija un Dānija noslēdz atpakaļuzņemšanas nolīgumu ar tādiem pašiem noteikumiem kā šajā nolīgumā.
   KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR ĪSLANDI UN NORVĒĢIJU
   Līgumslēdzējas puses ņem vērā ciešās attiecības starp Eiropas Savienību un Īslandi un Norvēģiju, jo īpaši ņemot vērā 1999. gada 18. maija Nolīgumu par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā. Šādos apstākļos ir lietderīgi, ka Gruzija ar Īslandi un Norvēģiju noslēdz atpakaļuzņemšanas nolīgumu ar tādiem pašiem noteikumiem kā šajā nolīgumā.
   KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR ŠVEICI
   Līgumslēdzējas puses ņem vērā ciešās attiecības starp Eiropas Savienību un Šveici, jo īpaši ņemot vērā Nolīgumu par Šveices asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, kas stājās spēkā 2008. gada 1. martā. Šādos apstākļos ir lietderīgi, ka Gruzija ar Šveici noslēdz atpakaļuzņemšanas nolīgumu ar tādiem pašiem noteikumiem kā šajā nolīgumā.


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (ES) 2017/1680 (2017. gada 27. aprīlis) par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta 2015. finanšu gada pārskatu apstiprināšanu

text:
               29.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 252/249

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS (ES) 2017/1680
   (2017. gada 27. aprīlis)
   par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta 2015. finanšu gada pārskatu apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta 2015. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta 2015. finanšu gada pārskatiem ar Institūta atbildi (1),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību (2), kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, kuru Revīzijas palāta sniegusi par 2015. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2017. gada 21. februāra ieteikumu par apstiprinājumu, ko sniedz Institūtam par 2015. finanšu gada budžeta izpildi (05873/2017 – C8-0077/2017),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Regulu (EK) Nr. 294/2008 par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta izveidi (4) un jo īpaši tās 21. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1271/2013 par finanšu pamatregulu struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 208. pantā (5), un jo īpaši tās 108. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 94. pantu un IV pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A8-0127/2017),

               1.

               apstiprina Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta 2015. finanšu gada pārskatus;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu nosūtīt Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai un nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Antonio TAJANI

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 449, 1.12.2016., 112. lpp.

      (2)  Skatīt 1. zemsvītras piezīmi.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 97, 9.4.2008., 1. lpp.

      (5)  OV L 328, 7.12.2013., 42. lpp.


title: Eiropas Parlamenta Un Padomes lēmums Nr. 466/2002/EK (2002. gada 1. marts) par Kopienas rīcības programmu to nevalstisko organizāciju veicināšanai, kuru galvenā darbības joma ir vides aizsardzība

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002D0466

Oficiālais Vēstnesis L 075 , 16/03/2002 Lpp. 0001 - 0006

		Eiropas Parlamenta Un Padomes lēmums Nr. 466/2002/EK(2002. gada 1. marts)par Kopienas rīcības programmu to nevalstisko organizāciju veicināšanai, kuru galvenā darbības joma ir vides aizsardzībaEIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 175. panta 1. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,saskaņā ar Līguma [3] 251. pantā noteikto procedūru,tā kā:(1) Līgumā paredzēts izstrādāt un īstenot Kopienas vides politiku un ir noteikti šīs politikas mērķi un principi.(2) Rīcības programma, kas ieviesta ar Padomes 1997. gada 16. decembra Lēmumu 97/872/EK par Kopienas rīcības programmu to nevalstisko organizāciju veicināšanai, kuru galvenā darbības joma ir vides aizsardzība [4], beidzas 2001. gada 31. decembrī. Programmu novērtēja Komisija un pašreizējie un bijušie subsīdijas saņēmēji un izteica atbalstu tam, lai programma tiktu atsākta vai pārskatīta.(3) Sestā vides rīcības programma atzīst, ka jāpiešķir pilsoņiem attiecīgas pilnvaras, un tā ierosina veidot plašu dialogu ar vides politikā ieinteresētajām personām. Lai nevalstiskās organizācijās (turpmāk — NVO) varētu piedalīties šādā dialogā, Sestā vides rīcības programma paredz, ka nevalstiskajām organizācijām vajadzīgs attiecīgs atbalsts, tostarp Kopienas finansējums.(4) NVO, kas darbojas vides aizsardzības jomā, jau parādījušas, ka tās var dot ieguldījumu Kopienas vides politikā, kura noteikta Līguma 174. pantā, aktīvi iesaistoties konkrētos vides aizsardzības pasākumos un darbībās, lai veicinātu vispārēju apziņu, ka, ņemot vērā ilgtspējīgu attīstību, jāaizsargā vide. Šajā programmā var piedalīties arī tās NVO, kas darbojas dzīvnieku aizsardzības jomā, ja vien šāda darbība veicina vides aizsardzības mērķu sasniegšanu.(5) NVO ir svarīgas, lai saskaņotu un Komisijai darītu zināmu informāciju un uzskatus par tādiem jauniem tematiem, kas rodas saistībā ar dabas aizsardzību un pārrobežu vides problēmām, ko dalībvalsts līmenī vai attiecīgā līmenī nevar atrisināt vai neatrisina pilnībā. NVO labi izprot sabiedrības bažas par vidi, tādēļ tā var veicināt šos uzskatus un virzīt uz Komisiju.(6) Vides NVO piedalās ekspertu grupās, Kopienas iestāžu sagatavošanas un īstenošanas komitejās, sniedzot svarīgu ieguldījumu Kopienas politikā, programmās un iniciatīvās, un nodrošina vajadzīgo līdzsvaru ar citām vides jomā ieinteresētām personām, tostarp ražotājiem/uzņēmējiem, arodbiedrībām un patērētāju organizācijām.(7) Jāveicina tādas NVO, kas, iesaistot ieinteresētās personas, spēj valsts, reģionālā un vietējā līmenī sekmēt viedokļu apmaiņu par perspektīvām, problēmām un iespējamiem risinājumiem un īstenot ar Kopienas mēroga vides problēmām saistītās attiecīgās darbības. Šādā nolūkā programma vērsta vienīgi uz tām NVO un tiem NVO tīkliem, kas darbojas Eiropas līmenī.(8) Programma jāpaplašina ģeogrāfiski, lai iekļautu kandidātvalstu NVO, ņemot vērā, cik tās ir svarīgas, veicinot vides acquis sabiedrisku atzīšanu un tā noteiktāku īstenošanu.(9) Lai lemtu par programmas turpināšanu, ņemot vērā pieredzi, kas gūta pirmajos trīs šā lēmuma īstenošanas gados, jāveic tās darbības novērtējums.(10) Par gada apropriācijām jālemj budžeta lēmējinstitūcijai budžeta procedūrā.(11) Šis lēmums visam programmas darbības laikam nosaka finanšu shēmu, kas ir budžeta lēmējinstitūcijas pamats gada budžeta procedūras īstenošanā atbilstīgi 33. punktam Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un budžeta procedūras uzlabošanu, kas 1999. gada 6. maijā noslēgts starp Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju [5],IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.1. pants1. Ar šo nosaka Kopienas rīcības programmu to nevalstisko organizāciju (NVO) veicināšanai, kuru galvenā darbības joma ir vides aizsardzība.2. Šīs programmas galvenais mērķis ir veicināt tās NVO, kuru galvenā darbības joma ir vides aizsardzība un uzlabošana Eiropas līmenī. Šādai darbībai jāaptver ieguldījums vai spēja sniegt ieguldījumu Kopienas vides politikas un tiesību aktu izstrādāšanā un īstenošanā dažādos Eiropas reģionos.3. Programma veicina sistemātisku NVO iesaistīšanu visos Kopienas vides politikas veidošanas procesa posmos, nodrošinot attiecīgu pārstāvību ieinteresēto personu apspriežu sanāksmēs un atklātajās izskatīšanās. Programma arī palīdz nostiprināt nelielas reģionālās vai vietējās organizācijas, kas strādā, lai piemērotu acquis communautaire attiecībā uz vidi un ilgtspējīgu attīstību attiecīgajā vietējā teritorijā.2. pantsLai kāda NVO varētu pretendēt uz subsīdiju, tai jāatbilst pielikumam un jābūt šādai:a) tai jābūt neatkarīgai un bezpeļņas juridiskai personai, kas galvenokārt darbojas vides aizsardzības un uzlabošanas jomā, vides mērķi vēršot par labu sabiedrības interesēm un tiecoties panākt ilgtspējīgu attīstību;b) tai jādarbojas Eiropas līmenī atsevišķi vai vairāku koordinētu organizāciju veidā ar tādu struktūru (dalībniekiem) un darbību, kas aptver vismaz trīs Eiropas valstis. Tomēr pieļaujams, ka tā aptver divas Eiropas valstis, ja vien tās galvenais darbības mērķis ir atbalstīt Kopienas vides politikas attīstību un īstenošanu, kas sīkāk aprakstīta 1. panta 2. un 3. punktā;c) tās darbībai konkrēti jāatbilst principiem, uz kuriem balstās Sestā vides rīcības programma, un jāsaskan ar 5. pantā noteiktajām prioritārajām jomām;d) tai jābūt izveidotai saskaņā ar likumu vairāk nekā pirms diviem gadiem, un tās gada pārskatiem par iepriekšējiem diviem gadiem jābūt reģistrēta revidenta apstiprinātiem. Izņēmuma apstākļos Komisija var piešķirt atkāpi no šīm divām prasībām ar noteikumu, ka šāda rīcība nebūs pretrunā Kopienas finanšu interešu aizstāvībai.3. pantsProgrammā var piedalīties tādas Eiropas NVO, kas ir reģistrētas:a) dalībvalstīs;b) asociētajās valstīs [6] saskaņā ar nosacījumiem, kas iekļauti attiecīgajos Eiropas līgumos, to papildu protokolos un attiecīgo asociācijas padomju lēmumos;c) Kiprā, Maltā vai Turcijā saskaņā ar nosacījumiem un procedūrām, par ko jāvienojas ar šīm valstīm, vaid) Balkānu valstīs, kas piedalās Dienvidaustrumeiropas valstu [7] stabilizācijas un asociācijas procesā, saskaņā ar nosacījumiem un procedūrām, par ko jāvienojas ar šīm valstīm.4. pants1. Komisija katru gadu līdz 30. septembrim Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī publicē uzaicinājumu iesniegt priekšlikumus par subsīdijām nākamajam kalendārajam gadam. Turklāt Komisija izmanto citus piemērotus līdzekļus, kas ir tās rīcībā, tostarp elektroniskos sabiedrības saziņas līdzekļus, lai iepazīstinātu potenciālos subsīdijas saņēmējus ar programmu.2. Uzaicinājumā iesniegt priekšlikumus ir iekļauta informācijas pakete un noteikti atbilstības, atlases un piešķiršanas kritēriji (tostarp sīkas ziņas par paredzēto svēruma sistēmu), un pieteikumu iesniegšanas, novērtēšanas un apstiprināšanas procedūra.3. Pēc piedāvājumu novērtēšanas Komisija katru gadu līdz 31. decembrim, izņemot gadījumus, kad aizkavējusies Kopienas budžeta pieņemšana, lemj par to, kuras organizācijas saņems finansējumu nākamajā gadā. Pamatojoties uz šo lēmumu, Komisija vienojas ar subsīdijas saņēmēju, nosakot maksimālo subsīdijas summu, maksāšanas veidus, kontroles un uzraudzības pasākumus un mērķus, kas jāsasniedz ar subsīdijas palīdzību. Maksājumus veic nekavējoties.5. pants1. Ņemot vērā, cik svarīga ir ilgtspējīga attīstība un Eiropas pilsoņu veselības un dzīves kvalitāte, šīs programmas sniegtais atbalsts jo īpaši ir vērsts uz Sestās vides rīcības programmas prioritārajām jomām, kas sagrupētas šādās četrās galvenajās pozīcijās:a) klimata izmaiņu ierobežošana;b) daba un bioloģiskā daudzveidība — unikālu resursu aizsardzība;c) veselība un vide;d) dabas resursu un atkritumu ilgtspējīgas apsaimniekošanas nodrošināšana.Sestās vides rīcības programmas ceturtajā darbības gadā to pārskatīs un — vajadzības gadījumā — labos un atjauninās, lai ņemtu vērā jaunākās norises un informāciju.Papildus iepriekšminētajām jomām prioritāra ir arī vides izglītība un Kopienas tiesību aktu īstenošana un izpilde vides jomā.2. Atlases un piešķiršanas procesu veic četros posmos, kas sīkāk aprakstīti pielikuma A daļā.6. pants1. NVO, kas atrodas Kopienā, subsīdija nepārsniedz 70 % no pretendenta vidējiem pārbaudītajiem gada attaisnotajiem izdevumiem iepriekšējo divu gadu laikā, savukārt NVO, kas atrodas kandidātvalstīs vai Balkānu valstīs, 80 %; subsīdija nepārsniedz 80 % arī no pretendenta attaisnotajiem izdevumiem kārtējā gadā.Summu katru gadu nosaka saskaņā ar noteiktu svēruma sistēmu, kurā ņem vērā 5. panta 2. punktā minētajā un pielikuma A daļā aprakstītajā novērtējumā iegūtos punktus un pielikuma C daļā noteiktos principus.2. Šīs programmas subsīdijas saņēmējs var brīvi izlietot subsīdiju, lai subsīdijas gadā pēc saviem ieskatiem segtu savus attaisnotos izdevumus. Par attaisnotiem uzskatāmi visi izdevumi, kas subsīdijas saņēmējam rodas subsīdijas gadā, izņemot pielikuma D daļas 2. iedaļā minētos. Subsīdijas saņēmēji var arī izmaksāt finansējumu partneriem vai dalīborganizācijām saskaņā ar norādījumiem, kas precizēti apstiprinātajā darba programmā.3. Subsīdijas summa kļūst galīga tikai pēc tam, kad Komisija ir pieņēmusi pārbaudīto finanšu pārskatu, pārliecinoties, ka Kopienas līdzekļi ir izlietoti saskaņā ar attiecīgajiem noteikumiem 1977. gada 21. decembra Finanšu Regulā par Eiropas Kopienu vispārējo budžetu [8].Galīgo maksājumu attiecīgi samazina, ja Kopienas subsīdiju kopsumma no šīs vai kādām citām programmām pārsniedz 80 % no subsīdijas saņēmēja pārbaudītajiem attaisnotajiem izdevumiem attiecīgajā gadā.4. Turklāt, ja pārbaudītajā subsīdijas gada finanšu pārskatā redzams, ka subsīdijas saņēmēja kopējie ieņēmumi, izņemot tos ieņēmumus, ko regulāri atzīst par neattaisnotiem izdevumiem, pārsniedz attaisnotos izdevumus, tad galīgo maksājumu samazina vai vajadzības gadījumā iekasē summas starpību. Saskaņā ar Līguma 256. pantu piemēro iekasēšanas rīkojumus.5. Lai nodrošinātu vides NVO piešķirto subsīdiju efektivitāti, Komisija subsīdijas gadā veic vajadzīgos pasākumus, lai pārliecinātos, vai izvēlētā organizācija joprojām atbilst prasībām par subsīdiju piešķiršanu. Konkrēti vajadzīga sistemātiska shēma subsīdijas saņēmēja veikuma uzraudzībai subsīdijas gadā, kā arī jau paveiktā novērtēšanai.6. Neizraudzītajiem pretendentiem Komisija sniedz pamatojumu, kādēļ konkrētā NVO neatbilst prasībām, sniedzot pietiekamu skaidrojumu, pēc kura var noteikt, kādas izmaiņas vajadzīgas, pirms iesniedz jaunu pieteikumu.7. pants1. Šī programma sākas 2002. gada 1. janvārī un beidzas 2006. gada 31. decembrī.2. Ar šo programmas īstenošanai ir piešķirts finansējums laikposmam no 2000. gada līdz 2006. gadam 32 miljonu EUR apmērā.3. Ņemot vērā finanšu plānu, gada apropriācijas apstiprina budžeta lēmējinstitūcija.8. pants1. Lai aizsargātu Kopienas finanšu intereses pret krāpšanu un citiem pārkāpumiem, saskaņā ar Padomes Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 [9] Kopiena, īstenojot šo programmu, var veikt pārbaudes uz vietas un inspekcijas. Ja nepieciešams, Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) veic izmeklēšanu, ko reglamentē Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1073/1999 [10].2. Subsīdijas saņēmējs piecus gadus pēc pēdējā maksājuma glabā Komisijai pieejamus visus apliecinošos dokumentus, tostarp pārbaudīto finanšu pārskatu par izdevumiem, kas radušies subsīdijas gadā. Subsīdijas saņēmējs gādā par to, lai vajadzības gadījumā Komisijai pieejami apliecinošie dokumenti, kas atrodas pie partneriem vai dalībniekiem.9. pants1. Ja obligātie pārskati neatbilst gaidītajiem rezultātiem, tiesības pretendēt uz programmas finansējumu nākamajā gadā var tikt zaudētas. Ja neatbilstība atkārtojas divus gadus pēc kārtas, tiesības saņemt finansējumu atlikušajos programmas gados tiek zaudētas.2. Ja NVO saņem Komisijas iekasēšanas rīkojumu tīšu pārkāpumu dēļ, nolaidības vai krāpšanas izraisītu pārkāpumu dēļ, tā automātiski zaudē tiesības saņemt finansējumu atlikušajos programmas gados.3. Ja Komisija revīzijās vai pārbaudēs uz vietas atklāj pārkāpumus, nesaimniecisku rīcību vai krāpšanu, kas saistīta ar subsīdiju, subsīdijas saņēmējam atkarībā no lietas nopietnības (ar tiesībām pārsūdzēt lēmumu) piemēro vienu vai vairākus šādus administratīvos pasākumus un sodus:a) subsīdijas anulēšana;b) sodanauda līdz 50 % no iekasēšanas rīkojuma summas;c) tiesību zaudēšana saņemt citu Kopienas finansējumu programmas atlikušajos gados;d) izslēgšana no attiecīgajiem Komisijas dialoga mehānismiem atlikušajos programmas gados.10. pantsSubsīdijas saņēmēju sarakstu un tiem iedalīto summu katru gadu publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.11. pantsKomisija katru gadu līdz 30. aprīlim sniedz dalībvalstīm un Eiropas Parlamentam ziņojumu par subsīdiju sadalījuma gaitu kārtējam gadam un par subsīdiju piešķiršanas rezultātiem iepriekšējā gadā. Ziņojumā iekļauj skaidrojumu par to, kā Komisija izvēlējusies subsīdijas saņēmējus kārtējam gadam. Komisija katru gadu līdz 30. jūnijam sasauc ieinteresēto personu sanāksmi, lai apspriestu šo pārskatu.Vēlākais, līdz 2004. gada 31. decembrim Komisijas iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs programmas mērķu sasniegšanu pirmajos trīs gados un, ja nepieciešams, ierosina veikt vajadzīgos labojumus, ņemot vērā to, vai programma tiks turpināta vai ne. Šā ziņojuma pamatā ir ziņojumi par subsīdijas saņēmēju veikuma rezultātiem, un tajā īpaši ir novērtēta viņu spēja sasniegt 1. pantā un pielikumā noteiktos mērķus.Eiropas Parlaments un Padome saskaņā ar Līgumu lemj par programmas turpināšanu no 2007. gada 1. janvāra. Šajā nolūkā Komisija pirms ierosinājumu izteikšanas veic rezultātu iekšēju novērtējumu.12. pantsŠis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Briselē, 2002. gada 1. martāEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsP. CoxPadomes vārdā —priekšsēdētājsR. De Miguel[1] OV C 270 E, 25.9.2001., 125. lpp.[2] Atzinums sniegts 2001. gada 18. oktobrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] Eiropas Parlamenta 2001. gada 23. oktobra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts), Padomes 2001. gada 6. decembra Kopējā nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Eiropas Parlamenta 2002. gada 16. janvāra Lēmums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[4] OV L 354, 30.12.1997., 25. lpp.[5] OV C 172, 18.6.1999., 1. lpp.[6] Bulgārija, Čehija, Igaunija, Latvija, Lietuva, Polija, Rumānija, Slovākija, Slovēnija un Ungārija.[7] Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Albānija, Dienvidslāvijas Federatīvā Republika, Bosnija un Hercogovina un Horvātija.[8] OV L 356, 31.12.1977., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 762/2001 (OV L 111, 20.4.2001., 1. lpp.).[9] OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.[10] OV L 136, 31.5.1999., 1. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSA. ATLASES UN PIEŠĶIRŠANAS PROCESA ČETRI POSMI1. Atsijā tos pieteikumus, kuri neatbilst tehniskajām/administratīvajām prasībām par finansējuma pieprasījuma iesniegšanu saskaņā ar šo programmu. Tie pieteikumi, kas nav pilnīgi vai nav pietiekami detalizēti, pieteikumi, kas nav aizpildīti saskaņā ar pieteikuma veidlapā ietvertajām instrukcijām, vai tādi, kas iesniegti pēc izziņotā termiņa, neatbilst šai programmai.2. Atsijā tos pieteikumus, kuri neatbilst subsīdijas piešķiršanas kritērijiem, kas norādīti 2. un 3. pantā.3. Atlikušos derīgos pieteikumus salīdzinoši novērtē pēc šādiem turpmāk B daļā norādītiem kritērijiem:a) cik lielā mērā pieteikums, precīzāk, piedāvātā darba programma atbilst programmas mērķiem, kas aprakstīti 1. pantā, un programmas prioritātēm, kas aprakstītas 5. pantā;b) vadības un darbības kvalitāte;c) vēriens, efektivitāte un iedarbība.Katram paturētajam pretendentam, lai varētu salīdzināt, piešķir noteiktu punktu skaitu.4. Nosakot to pieteikumu kopu, kam uzsāks piešķiršanas procedūru, patur vienīgi tos, kuru saņemto punktu summa pārsniedz Komisijas noteikto slieksni.B. ASPEKTI, PĒC KURIEM NOVĒRTĒ PRETENDENTUSTos pretendentus, kas sekmīgi izturējuši A daļā izklāstītos pirmos divus atlases posmus, vērtē pēc šādiem kritērijiem.1. Cik lielā mērā pieteikums atbilst programmas mērķiemAspekti, pēc kuriem vērtē pretendentu, kā arī viņa piedāvāto programmu:a) atbilstība politikai (attiecībā uz Sesto vides rīcības programmu, jaunu Eiropas pārvaldi, ilgtspējīgu attīstību, paplašināšanos, Dienvidaustrumeiropas valstu stabilizācijas un asociācijas procesu, Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu partnerības attīstību, integrāciju, dzimumu līdztiesību);b) atbilstība un ietekme, kāda iespējama, iesaistoties Kopienas vides politikas veidošanā un īstenošanā;c) spēja reprezentēt dažādas Eiropas reģionu sabiedrības bažas un idejas un spēja sniegt ierosinājumus par to, kā risināt vides problēmas;d) atbilstība vides apziņas kāpināšanā un zināšanu uzlabošanā gan vispār, gan saistībā ar Kopienas vides politiku;e) spēja veidot dalībvalstu un kandidātvalstu savstarpējus organizāciju tīklus; spēja veicināt sadarbību ar publiskā un privātā sektora organizācijām un piesaistīt daļēju finansējumu no ārējiem avotiem.Pretendentu vērtē pēc katra minētā aspekta saistībā ar spēju izpildīt D daļas piemēros norādītos NVO uzdevumus.2. Vadības un darbības kvalitāteNovērtē šādus aspektus:a) organizatoriskā struktūra, personāla atbilstība un cilvēkresursu vadība;b) iekšējais lēmumu pieņemšanas process, saistība ar dalībniekiem, tostarp vienošanās nodrošināt dalībnieku kopuma iesaistīšanu politikas izstrādē un politikas popularizēšanā;c) stratēģiskā pieeja, mērķorientācija un plānošanas prakse;d) pārvalde, budžeta kontrole un finanšu vadība;e) atskaites prakse (iekšējā vai ārējā);f) iekšējais novērtējums un kvalitātes kontrole, pieredzes apgūšana (mācības);g) tehniskā/zinātniskā kompetence.3. Vēriens, efektivitāte un iedarbībaNovērtē šādus aspektus:a) organizācijas un tās darbības vispārējā publicitāte;b) ārējie sakari un efektivitāte (ar citām personām vides jomā, piemēram, vietējām un reģionālajām iestādēm, uzņēmējiem un ražotājiem, patērētāju grupām, arodbiedrībām, citām NVO un plašu sabiedrību).C. SUBSĪDIJAS APMĒRA NOTEIKŠANASubsīdiju aprēķina pēc pretendenta prognozētajiem kopējiem attaisnotajiem izdevumiem subsīdijas gadā, saskaņā ar šādiem principiem noteikti ņemot vērā viņa vidējos pārbaudītos izdevumus iepriekšējos divos gados.1. Ja visi pārējie parametri ir vienādi, tad tās NVO subsīdijas summa, kurai ir vairāk attiecīgo darbību (kas noteikts pēc tās divu iepriekšējo gadu pārbaudīto gada izdevumu vidējā apmēra un prognozētajiem kopējiem attaisnotajiem izdevumiem subsīdijas gadā), parasti būs lielāka nekā tās NVO subsīdijas summa, kurai ir mazāk attiecīgo darbību. Tomēr sadalījums nav lineārs, tādējādi subsīdijas saņēmējiem, kuriem ir mazāk attiecīgo darbību, tiks noteikta relatīvi augstāka atbalsta likme.2. Ja visi pārējie parametri ir vienādi, tad tās NVO, kas saņem augstākus salīdzinošā novērtējuma punktus, saņems lielākas summas nekā pretendenti, kuri saņēmuši mazāk punktu.3. Ja NVO pieprasījusi kādu noteiktu summu, tad piešķirtā subsīdija nekādā ziņā nepārsniedz šo summu.D. ATTAISNOTIE IZDEVUMI1. Visi izdevumi, kas radušies subsīdijas saņēmējam subsīdijas gadā, uzskatāmi par attaisnotiem, izņemot 2. iedaļā uzskaitītos. Attaisnotie izdevumi var segt, piemēram, šādas darbības:a) tādas informācijas un tādu uzskatu saskaņošana un paziņošana Komisijai, kas balstās uz plašas sabiedrības bažām un uzskatiem par jaunām un topošām perspektīvām, ko dalībvalsts līmenī vai attiecīgā līmenī nevar atrisināt vai neatrisina pilnībā;b) sagatavošanas darbs un izpēte, kas vajadzīgi, lai piedalītos ekspertu grupās, Kopienas institūciju sagatavošanas un īstenošanas komitejās, sniedzot svarīgu ieguldījumu Kopienas politikā, programmās un iniciatīvās, un vajadzīgā līdzsvara sasniegšana ar citām vides jomā ieinteresētajām personām, tostarp ražotājiem/uzņēmējiem, arodbiedrībām un patērētāju organizācijām;c) iesaistot ieinteresētās personas valsts, reģiona un vietējā līmenī, viedokļu apmaiņas veicināšana par problēmām un iespējamiem risinājumiem, kas saistīti ar Kopienas mēroga vides problēmām. Šeit ietilpst arī zināšanu nodošana un sinerģijas nodrošināšana, izmantojot vienotu informācijas tīklu;d) vides apziņas celšana un zināšanu uzlabošana gan par vispārējiem vides aspektiem, gan Kopienas vides politiku;e) darbības izvēršana — īpaši, lai Eiropas līmenī veicinātu mazu NVO, jaunu NVO tīklu un kandidātvalstu un Balkānu valstu NVO iesaistīšanu.2. Subsīdijas saņēmēja veikti maksājumi un ar trešām personām noslēgti līgumi, kuros ir turpmāk uzskaitīto kategoriju elementi, uzskatāmi par neattaisnotiem:a) izklaide, viesu uzņemšana, nevajadzīgi vai nepārdomāti izdevumi;b) izdevumi, kas acīmredzami neiekļaujas subsīdijas gadam noteiktajā subsīdijas saņēmēja darba programmā;c) parādu atmaksa, procentu maksājumu parāds, pārnestie zaudējumi;d) izmaksas, kas attiecas uz izmantoto kapitālu, investīcijas vai rezerves, ko atliek subsīdijas saņēmēja aktīvu nostiprināšanai;e) ieguldījumi natūrā;f) privātie izdevumi;g) noziedzīgas/nelikumīgas darbības.--------------------------------------------------


title: 2013/628/ES: Padomes Lēmums ( 2013. gada 22. oktobris ) par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Armēnijas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu

text:
               31.10.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 289/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2013. gada 22. oktobris)
   par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Armēnijas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu
   (2013/628/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tā 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu 2013/2/ES (1) Komisija 2012. gada 17. decembrī parakstīja Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Armēnijas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu (“nolīgums”), ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               (2)

               Nolīgums būtu jāapstiprina.

               (3)

               Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (2); tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (4)

               Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (3); tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (5)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Armēnijas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz nolīguma 14. panta 1. punktā paredzēto paziņojumu (4).
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2013. gada 22. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  OV L 3, 8.1.2013., 1. lpp.

      (2)  OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.

      (3)  OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.

      (4)  Datumu, kad nolīgums stāsies spēkā, Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēs Padomes Ģenerālsekretariāts.


title: Padomes Lēmums ( 2008. gada 25. septembris ), ar ko ieceļ un nomaina Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra valdes locekļus

text:
               1.10.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 249/4

      PADOMES LĒMUMS

   (2008. gada 25. septembris),
   ar ko ieceļ un nomaina Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra valdes locekļus
   (2008/C 249/02)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EEK) Nr. 337/75 (1975. gada 10. februāris), ar ko izveido Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centru, un jo īpaši tās 4. pantu (1),
   ņemot vērā darba ņēmēju pārstāvju kandidātu sarakstus, ko Padomei iesniegusi Komisija,
   tā kā:

               (1)

               Ar 2006. gada 18. septembra lēmumu (2) Padome iecēla Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra valdes locekļus uz laikposmu no 2006. gada 18. septembra līdz 2009. gada 17. septembrim.

               (2)

               Johannes HYLANDER kungam (Zviedrija) atkāpjoties no amata, Centra valdē ir atbrīvojusies locekļa vieta darba ņēmēju pārstāvju kategorijā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Ar šo turpmāk minēto personu ieceļ par Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra valdes locekli uz atlikušo pilnvaru laiku līdz 2009. gada 17. septembrim:

               DARBA ŅĒMĒJU ORGANIZĀCIJU PĀRSTĀVJI

               ZVIEDRIJA

                  Ulrika HEKTOR kundze

      Briselē, 2008. gada 25. septembrī

         Padomes vārdā —
         priekšsēdētājs
         L. CHATEL

      (1)  OV L 39, 13.2.1975., 1. lpp.

      (2)  OV C 240, 5.10.2006., 1. lpp.


title: Eiropola valdes 2007. gada 20. marta — Lēmums par kontroles mehānismu, ar ko pārbauda datu ieguves likumību no datorizētās savāktās informācijas sistēmas

text:
               29.3.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 72/30

      EIROPOLA VALDES2007. gada 20. marta

      LĒMUMS

   par kontroles mehānismu, ar ko pārbauda datu ieguves likumību no datorizētās savāktās informācijas sistēmas
   (2007/C 72/14)
   EIROPOLA VALDE,
   ņemot vērā Konvenciju par Eiropas Policijas biroja izveidošanu, kas balstās uz K3. pantu Līgumā par Eiropas Savienību (1), kas grozīts ar Padomes 2003. gada 27. novembra aktu, ar ko, pamatojoties uz Konvencijas par Eiropas Policijas biroja izveidošanu (Eiropola Konvencija) 43. panta 1. punktu, izstrādā protokolu, ar kuru groza šo Konvenciju (2) (turpmāk tekstā — “protokols”) un jo īpaši tā 16. pantu,
   pēc konsultācijām ar Apvienoto uzraudzības iestādi (3),
   tā kā:

               (1)

               ar protokola 1. panta 8. punktu groza Eiropola Konvencijas 16. pantu, kas paredz, ka Eiropolam jāizveido piemērots kontroles mehānisms, ar kuru varētu pārbaudīt datu ieguves likumību no datorizētās savāktās informācijas sistēmas, kas minēta Eiropola Konvencijas 6. un 6.a pantā, kas ir grozīti ar Protokolu,

               (2)

               dalībvalstu un trešo personu sniegtajiem datiem, kurus jāiekļauj analīzes darba datnēs un informācijas sistēmā un kurus apstrādā saskaņā ar Padomes 1998. gada 3. novembra akta 3. panta pieņemtajiem noteikumiem, kas piemērojami Eiropola analīzes datnēm (4) un saskaņā ar Eiropola Konvencijas 6.a pantu, kas minēts protokolā, arī jāattiecas uz kontroles mehānismu, kas paredzēts Eiropola Konvencijas grozītajā 16. pantā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropolam ir jāizveido kontroles mehānisms, lai nodrošinātu, ka attiecībā uz visiem iegūtajiem datiem, tostarp datiem, kas mēģināti iegūt, no datorizētās savāktās informācijas sistēmas, kas minēta Eiropola Konvencijas 6. un 6.a pantā būtu pieejama vismaz šāda informācija:

               1)

               vienreizējais atsauces nummurs, kas attiecas uz ieguvi vai mēģināto ieguvi,

               2)

               kurš elements no datorizētās savāktās informācijas sistēmas, kas minēta Eiropola Konvencijas 6. un 6.a pantā, ir ticis izmantots vai apskatīts,

               3)

               lietotāja atpazīšana,

               4)

               ieguves, tostarp mēģinātās ieguves, vai konsultācijas datums un laiks,

               5)

               attiecīgā analīzes darba datne vai datne, ja piemērojama,

               6)

               personas vai personu identitāte, kas datus ir pieprasījuši, ieguvuši vai tiem piekļuvuši, vai datu ieguves ieraksta identificēšana.

         2. pants
   Informāciju, kas apkopota saskaņā ar 1. pantu ir atļauts izmantot Eiropola amatpersonām, lai nodrošinātu saskaņu ar Eiropola noteikumiem par datu aizsardzību, kā arī uzraudzības iestādēm, kas minētas Eiropola Konvencijas 23. un 24. pantā, tikai lai pārbaudītu datu ieguves likumību no datorizētās savāktās informācijas sistēmas, kas minēta Europola Konvencijas 6. un 6.a pantā.
   3. pants
   Informāciju, kas apkopota saskaņā ar 1. pantu, dzēš pēc sešiem mēnešiem, izņemot gadījumus, kad dati ir vajadzīgi turpmākai pārbaudei.
   4. pants
   Eiropolam, ja tas pieņem lēmumu apstrādāt datus, jāievēro datu apstrādes un datu drošības noteikumi, kas minēti Eiropola Konvencijā, jo īpaši 14. panta 3. punktā un 25. pantā, kā arī to īstenošanas noteikumi.
   5. pants
   Valdes 1999. gada 9. jūnija lēmumu par ziņojumu sagatavošanu attiecībā uz piekļuvi personas datiem un 2001. gada 28. februāra lēmumu par ziņojumu sagatavošanu attiecībā uz piekļuvi personas datiem informācijas sistēmā līdz ar to svītro.
   6. pants
   Šis lēmums stājas spēkā 2007. gada 19. aprīlī.

      Hāgā 2007. gada 20. martā

            Valdes priekšsēdētājs,
         Hans-Jürgen FÖRSTER

      (1)  OV C 316, 27.11.1995., 2. lpp.

      (2)  OV C 2, 6.1.2004., 1. lpp.

      (3)  skatīt 2006. gada 19. oktobra Atzinumu 06/40

      (4)  OV C 26, 30.1.1999., 1. lpp.