title: 2005/39/EK: Komisijas Lēmums (2004. gada 30. decembris) par finansējumu Kopienas dzīvnieku veselības politikas ārējam novērtējumam un izmaksu un nosacījumu pētījumam attiecībā uz finansēšanas instrumentu, kas aptver riskus, kas saistīti ar mājlopu epizootijām ES

text:
               21.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 19/76

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2004. gada 30. decembris)
   par finansējumu Kopienas dzīvnieku veselības politikas ārējam novērtējumam un izmaksu un nosacījumu pētījumam attiecībā uz finansēšanas instrumentu, kas aptver riskus, kas saistīti ar mājlopu epizootijām ES
   (2005/39/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1990. gada 26. jūnija Lēmumu 90/424/EEK par izdevumiem veterinārajā jomā (1), un jo īpaši tā 20. pantu,
   ņemot vērā Komisijas 2004. gada 11. marta Lēmumu SEK/2004/120 par Eiropas Kopienu vispārējā budžeta izpildes iekšējiem noteikumiem, un jo īpaši tā 15. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Lēmumu 90/424/EEK Kopienai jāveic pašai vai jāpalīdz dalībvalstīm veikt tehniskus un zinātniskus pasākumus, kas vajadzīgi, lai pilnīgotu Kopienas tiesību aktus veterinārijas jomā, kā arī veterināro izglītību vai apmācību.

               (2)

               Ņemot vērā ieteikumus, kas izvirzīti starptautiskajā konferencē par mutes un nagu sērgas kontroli un profilaksi (2001. gada decembris) pieņemtās rekomendācijas, jaunas problēmas saistībā ar ļoti lipīgu dzīvnieku slimību kontroli un varbūtējo vajadzību pēc jaunām finansēšanas programmām, kas aptvertu šādu uzliesmojumu sekas, jāveic papildu pārskatīšana.

               (3)

               Lai īstenotu šo pārskatīšanu, darba programmas sakarā jāveic divi turpmāk minētie pasākumi.

               (4)

               Pirmkārt, jāizvērtē Kopienas izdevumu programmas, lai novērtētu to, kā pārvaldīti piešķirtie līdzekļi, un veicinātu pārvaldi, kas pamatojas uz gūto pieredzi, īpašu uzmanību pievēršot pārvaldes stratēģijai un izvērtēšanai pēc paveiktā.

               (5)

               Šim ārējam un neatkarīgajam Kopienas dzīvnieku veselības politikas finansiālo aspektu vērtējumam jāpalīdz Komisijas dienestiem definēt politikas iespējas, kam dodama priekšroka nākotnē, pamatojoties uz nozīmīguma kritēriju.

               (6)

               Otrkārt, pēc Eiropas Parlamenta pieprasījuma jāveic pētījums (izmēģinājuma projekts saskaņā ar Finanšu regulas 49. panta 2. punktu), kurā tiktu analizētas izmaksas un nosacījumi attiecībā uz finansēšanas instrumentu, kas aptver ar mājlopu epizootijām ES saistītus riskus. Šī pētījuma mērķis būs pārbaudīt ar šādu risku saistīto finansēšanas instrumentu alternatīvu iespējas un novērtēt to varbūtējās izmaksas, lai noteiktu to, kā tie ietekmēs valstu un ES budžetu, kā arī pieņemamos valstu atbalsta līmeņus tiešu zaudējumu gadījumā.

               (7)

               Šā pētījuma rezultāti varētu būt bāze, lai saskaņotu ES finansēšanas programmas ar mērķi panākt vismaz vienlīdzīgus noteikumus visiem ES zemniekiem, kā arī analizētu veterinārā fonda nākotni paplašinātajā Kopienā.

               (8)

               Saskaņā ar 2004. gada budžeta izpildes iekšējo noteikumu 15. pantu, arī ikgadējo darba programmu var uzskatīt par finansēšanas lēmumu, ja tā ir pietiekami detalizēta un ietver šajā lēmumā paredzēto novērtējumu, pētījumu un pārskatīšanu.

               (9)

               Apropriācijām, kuras saskaņā ar Finanšu regulas 49. panta 2. punkta a) apakšpunktu var izmantot bez tiesību pamatakta, tomēr jābūt apstiprinātam ar tādu Komisijas lēmumu, kas nodrošina līdzvērtīgu pamatregulējumu.

               (10)

               Tālab šim lēmumam jābūt pamatregulējumam, kas ir līdzvērtīgs finansēšanas lēmumam atbilstīgi 75. panta 2. punktam Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2).

               (11)

               Šajā lēmumā paredzētais pasākums ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         PIEŅEM ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Šā lēmuma pielikumā minētie pasākumi tiek apstiprināti to finansēšanas nolūkiem.

      Briselē, 2004. gada 30. decembrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 224, 18.8.1990., 19. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 806/2003 (OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.).

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.
   PIELIKUMS
   1.   Kopienas dzīvnieku veselības politikas ārējais novērtējums un nozīmīguma novērtējums, kas paredzēts tam, lai definētu politikas iespējas, kam nākotnē dodama priekšroka šajā jomā.
   Budžeta pozīcija: 17.04.02. – citi pasākumi
   Pamatakts: Lēmums 90/424/EEK
   Izpildes kārtība un laika plānojums: Šis ārējais novērtējums un nozīmīguma vērtējums tiks veikts, slēdzot pamatlīgumu. Atklātas procedūras konkurss saistībā ar šo pamatlīgumu tiks izsludināts 2004. gada pēdējā ceturksnī.
   Izmaksas: maksimālā summa EUR 530 000.
   2.   Pētījums “Izmaksas un nosacījumi attiecībā uz finansēšanas instrumentu, kas aptver ar mājlopu epizootijām saistītus riskus ES”.
   Budžeta pozīcija: 17.01.04.04.
   Izmēģinājuma projekts saskaņā ar Finanšu regulas 49. panta 2. punktu.
   Izpildes kārtība un laika plānojums: Atklātas procedūras konkurss saistībā ar šo pamatlīgumu tiks izsludināts gada pēdējā ceturksnī.
   Izmaksas: maksimālā summa EUR 500 000.


title: 2006/291/EK,Euratom: Komisijas Lēmums ( 2006. gada 7. aprīlis ) par Komisijas informācijas atkalizmantošanu

text:
               20.4.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 107/38

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2006. gada 7. aprīlis)
   par Komisijas informācijas atkalizmantošanu
   (2006/291/EK, Euratom)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 218. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 131. pantu,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, un jo īpaši tā 28. panta 1. punktu un 41. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Jaunās informācijas un komunikāciju tehnoloģijas ir radījušas nepieredzētas iespējas apkopot un apvienot dažādu informācijas avotu saturu.

               (2)

               Publiskā sektora informācija ir neizmantots resurss, kas varētu būt pamats jauniem informācijas sabiedrības produktiem un pakalpojumiem ar pievienoto vērtību. Publiskā sektora informācijas ekonomisko potenciālu Komisija uzsvēra savā 2001. gada 23. oktobra paziņojumā (1)“e-Eiropa 2002: ES pamatnoteikumu izstrāde publiskā sektora informācijas izmantošanai”.

               (3)

               Pašas Komisijas un citu institūciju rīcībā ir daudz dažādu veidu dokumentu, ko varētu atkārtoti izmantot informācijas produktiem un pakalpojumiem ar pievienoto vērtību un kuru saturs varētu būt noderīgs resurss gan uzņēmumiem, gan iedzīvotājiem.

               (4)

               Tiesības piekļūt Komisijas dokumentiem reglamentē Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regula (EK) Nr. 1049/2001 par publisku piekļuvi Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentiem (2).

               (5)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvā 2003/98/EK (3) ir noteikti obligātie noteikumi publiskā sektora informācijas atkalizmantošanai Eiropas Savienībā. Direktīvas apsvērumos dalībvalstis ir mudinātas neaprobežoties ar šo noteikumu minimumu un pieņemt datu pieejamības politiku, kas atļautu plaši izmantot publiskā sektora iestāžu rīcībā esošos dokumentus.

               (6)

               Savā paziņojumā “e-Eiropa 2002: ES pamatnoteikumu izstrāde publiskā sektora informācijas izmantošanai” Komisija paziņoja par ES institūciju informācijas atkalizmantošanas politikas atjaunināšanu. Šajā sakarā ir veikti vairāki konkrēti pasākumi, piemēram, pieņemta jauna Eiropas Kopienu Statistikas biroja informācijas izplatīšanas politika un notikusi virzība uz to, lai Eurlex portālu padarītu brīvi pieejamu.

               (7)

               Viens no jaunās Komisijas iniciatīvas “i2010 – Eiropas informācijas sabiedrība izaugsmei un nodarbinātībai” mērķiem ir veicināt ar Eiropas jautājumiem saistītas informācijas radīšanu un apriti. Lai panāktu plašu Komisijas dokumentu atkalizmantošanu, šajā Lēmumā kā daļa no iniciatīvas i2010 ir noteikti nosacījumi tās veikšanai.

               (8)

               Atklāta atkalizmantošanas politika Komisijā sekmēs jaunas saimnieciskās darbības, veicinās plašāku Kopienas informācijas izmantošanu un izplatīšanu, uzlabos Eiropas institūciju tēlu to darbības atklātuma un pārredzamības ziņā un novērsīs nevajadzīgu administratīvo apgrūtinājumu informācijas izmantotājiem un Komisijas dienestiem.

               (9)

               Šis lēmums jāīsteno un jāpiemēro, pilnībā ievērojot principus, kas attiecas uz personas datu aizsardzību atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regulai (EK) Nr. 45/2001 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (4).

               (10)

               Šis lēmums neattiecas uz dokumentiem, kuru atkalizmantošanu Komisija nevar atļaut, piemēram, ievērojot trešās puses intelektuālā īpašuma tiesības, vai arī tad, ja dokumenti ir saņemti no citām iestādēm,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Priekšmets
   Ar šo lēmumu noteikti nosacījumi Komisijas rīcībā vai tās uzdevumā Eiropas Kopienu Oficiālo publikāciju biroja (Publikāciju biroja) rīcībā esošo dokumentu atkalizmantošanai, lai veicinātu plašāku informācijas atkalizmantošanu, uzlabotu Komisijas tēlu attiecībā uz tās darbības atklātumu un novērstu nevajadzīgu administratīvo apgrūtinājumu atkalizmantotājiem un Komisijas dienestiem.
   2. pants
   Piemērošanas joma
   1.   Šis lēmums attiecas uz publiskiem dokumentiem, ko izstrādājusi Komisija vai arī tās uzdevumā – publiskās un privātās struktūras:

               a)

               kurus publikāciju veidā, tīmekļa vietnēs vai ar informācijas izplatīšanas līdzekļu palīdzību atklātībai zināmus darījusi Komisija vai Publikāciju birojs tās uzdevumā, vai arī

               b)

               uz dokumentiem, kas nav publicēti saimniecisku vai cita veida praktisku iemeslu dēļ, piemēram, pētījumiem, ziņojumiem un citu informāciju.

         2.   Šo lēmumu nepiemēro:

               a)

               programmatūrai vai dokumentiem, uz ko attiecas rūpnieciskā īpašuma tiesības, piemēram, patentiem, preču zīmēm, reģistrētiem dizainparaugiem, logo un nosaukumiem;

               b)

               dokumentiem, kuru atkalizmantošanu Komisija nevar atļaut, ievērojot trešās puses intelektuālā īpašuma tiesības;

               c)

               Kopīgā pētniecības centra pētījumu rezultātiem;

               d)

               dokumentiem, kas darīti pieejami, ievērojot īpašus noteikumus, kas reglamentē privileģētu piekļuvi dokumentiem.

         3.   Lēmumu piemēro, pilnībā ievērojot indivīdu aizsardzības noteikumus attiecībā uz personas datu apstrādi, un jo īpaši Regulu (EK) Nr. 45/2001.
   4.   Šis lēmums neskar un nekādi neietekmē Regulu (EK) Nr. 1049/2001.
   3. pants
   Definīcijas
   Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:

               1)

               “dokuments” ir:

                           a)

                           jebkura satura informācija neatkarīgi no līdzekļiem (rakstīta uz papīra vai saglabāta elektroniskā veidā vai arī kā skaņas, attēla vai audiovizuāls ieraksts);

                           b)

                           šādas informācijas jebkāda daļa;

               2)

               “atkalizmantošana” ir dokumentu izmantošana, ko veic fiziskas vai juridiskas personas komerciāliem vai nekomerciāliem mērķiem, kas nav sākotnējais dokumenta izstrādāšanas mērķis. Dokumentu apmaiņa starp Komisiju un citām publiskā sektora iestādēm, kas izmanto šos dokumentus, vienīgi pildot to publiskos uzdevumus, nav atkalizmantošana;

               3)

               “personas dati” ir dati, kā definēts Direktīvas 45/2001/EK 2. panta a) apakšpunktā.

         4. pants
   Vispārējs princips
   Ievērojot 2. panta 2. un 3. punktā noteiktos ierobežojumus, visi dokumenti ir atkalizmantojami komerciāliem vai nekomerciāliem mērķiem atbilstoši tālāk noteiktajiem nosacījumiem. Ja iespējams, dokumentus dara pieejamus, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus.
   5. pants
   Atkalizmantošanas pieteikumu apstrāde
   1.   Lai ierobežotu vajadzību iesniegt individuālus atkalizmantošanas pieteikumus, Komisijas dienesti attiecīgos gadījumos dara zināmu (piemēram, ar vispārīgiem paziņojumiem tīmekļa vietnēs), vai dokumenti ir atkalizmantojami.
   2.   Pieteikumus dokumentu atkalizmantošanai izskata nekavējoties. Pieteikuma iesniedzējam nosūta saņemšanas apstiprinājumu. 15 darba dienu laikā pēc pieteikuma reģistrēšanas Komisijas dienests vai Publikāciju birojs vai nu atļauj atkalizmantot pieprasīto dokumentu un attiecīgā gadījumā izsniedz tā kopiju, vai arī rakstveida atbildē informē par pilnīgu vai daļēju atteikumu, norādot iemeslus.
   3.   Izņēmuma gadījumos, piemēram, ja pieteikums attiecas uz ļoti apjomīgu dokumentu vai ļoti lielu dokumentu skaitu, vai ja pieteikumu ir nepieciešams tulkot, 2. punktā paredzēto termiņu var pagarināt par 15 darba dienām ar nosacījumu, ka pieteikuma iesniedzējs ir iepriekš informēts un saņēmis sīkus paskaidrojumus.
   4.   Atteikuma gadījumā Komisijas dienests vai Publikāciju birojs informē pieteikuma iesniedzēju par tiesībām iesniegt prasību Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesā vai sūdzību Eiropas ombudam atbilstoši attiecīgi EK Līguma 230. un 195. pantā vai Euratom līguma 146. pantā un 107. panta d) apakšpunktā paredzētajiem nosacījumiem.
   5.   Ja atteikums ir pamatots ar 2. panta 2. punkta b) apakšpunktu, atbildē pieteikuma iesniedzējam iekļauj norādi uz fizisko vai juridisko personu — tiesību īpašnieku, ja tas ir zināms, vai arī licenciāru, no kura Komisija ir ieguvusi attiecīgo materiālu, ja tas ir zināms.
   6. pants
   Pieejamie formāti
   Ja tas ir iespējams un ir lietderīgi, dokumentus dara pieejamus jebkādā iepriekš esošā formātā vai valodā, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus.
   Tas neietver pienākumu radīt, atjaunināt vai pielāgot dokumentus, lai izpildītu pieteikuma prasības, ne arī pienākumu izsniegt dokumentu izrakstus, ja tas būtu saistīts ar nesamērīgām pūlēm, kas pārsniedz vienkāršas darbības robežas.
   Lēmums arī nerada pienākumu Komisijai tulkot pieprasītos dokumentus citās valodās, nekā tie jau ir pieejami pieteikuma iesniegšanas brīdī.
   Pamatojoties uz šo lēmumu, Komisijai vai Publikāciju birojam nevar pieprasīt turpināt izgatavot noteikta veida dokumentus vai uzglabāt tos noteiktā formātā, lai fiziskas vai juridiskas personas tos varētu atkalizmantot.
   7. pants
   Tarifikācijas principi
   1.   Faktiski dokumentu atkalizmantošana ir bez maksas.
   2.   Īpašos gadījumos var pieprasīt segt robežizmaksas, kas radušās saistībā ar dokumentu pavairošanu un izplatīšanu.
   3.   Gadījumos, kad Komisija nolemj veikt dokumenta pielāgošanu, lai tas atbilstu konkrēta pieteikuma prasībām, pieteikuma iesniedzējam var pieprasīt segt ar pielāgošanu saistītās izmaksas. Izvērtējot nepieciešamību pieprasīt segt šādas izmaksas, ņem vērā pielāgošanai veltāmās pūles, kā arī iespējamo labumu, ko atkalizmantošana var sniegt Kopienai, piemēram, attiecībā uz informācijas izplatīšanu par Kopienas darbībām vai Komisijas tēlu sabiedrībā.
   8. pants
   Pārredzamība
   1.   Jebkurus piemērojamus nosacījumus un standarta maksas par dokumentu atkalizmantošanu nosaka iepriekš un publicē, izmantojot elektroniskos saziņas līdzekļus, ja tas ir iespējams un ir lietderīgi.
   2.   Dokumentu meklēšana tiks atvieglota, veicot praktiskus pasākumus, piemēram, darot zināmus galveno pieejamo atkalizmantošanai dokumentu sarakstus.
   9. pants
   Atļaujas
   Dokumentu atkalizmantošanu var atļaut bez nosacījumiem vai arī izvirzīt nosacījumus, attiecīgos gadījumos iekļaujot tos atļaujā vai atrunā. Standarta atkalizmantošanas nosacījumos ir paredzēts tas, ka atkalizmantotāja pienākums ir apstiprināt dokumentu avotu, nemainīt dokumentu satura sākotnējo nozīmi un tas, ka Komisija nav atbildīga par jebkādām atkalizmantošanas sekām. Nosacījumi nedrīkst nevajadzīgi ierobežot atkalizmantošanas iespējas.
   10. pants
   Nediskriminācija un aizliegums slēgt ekskluzīvas vienošanās
   1.   Visi piemērojamie dokumentu atkalizmantošanas nosacījumi ir nediskriminējoši attiecībā uz salīdzināmām atkalizmantošanas kategorijām.
   2.   Dokumentu atkalizmantošana ir pieejama visiem iespējamiem tirgus dalībniekiem. Ekskluzīvas tiesības netiek piešķirtas.
   3.   Tomēr, ja ekskluzīvas tiesības ir nepieciešamas, lai sniegtu pakalpojumu sabiedrības interesēs, šādu tiesību piešķiršanas iemesla pamatotību regulāri pārskata, un jebkurā gadījumā to pārskata reizi trijos gados. Jebkuras ekskluzīvas vienošanās ir pārskatāmas, un tās dara zināmas atklātībai.
   11. pants
   Īstenošana
   Saskaņā ar Komisijas reglamenta 14. pantu pilnvaras Komisijas vārdā pieņemt lēmumus par atkalizmantošanas pieteikumiem ir deleģētas ģenerāldirektoriem un dienesta vadītājiem. Ģenerāldirektori un dienesta vadītāji veic nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu ar savā atbildības sfērā esošajiem dokumentiem saistīto procedūru atbilstību šā lēmuma prasībām. Šādā nolūkā tie izraugās amatpersonu, kas izskata atkalizmantošanas pieteikumus un saskaņo ģenerāldirektorāta vai departamenta nostāju.
   12. pants
   Pārskatīšana
   Šo lēmumu pārskata trīs gadus pēc tam, kad tas ir stājies spēkā. Veicot pārskatīšanu, īpaši jāpievērš uzmanība šā lēmuma iespējamai piemērošanai Kopīgā pētniecības centra izpētes rezultātiem.
   13. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2006. gada 7. aprīlī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas locekle

         Viviane REDING

      (1)  KOM(2001) 607 galīgais.

      (2)  OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.

      (3)  OV L 345, 31.12.2003., 90. lpp.

      (4)  OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.


title: Padomes Lēmums 2008/613/KĀDP ( 2008. gada 24. jūlijs ), ar ko īsteno Kopējo nostāju 2004/694/KĀDP par turpmākiem pasākumiem, lai atbalstītu sekmīgu Starptautiskā Kara noziegumu tribunāla bijušajai Dienvidslāvijai ( ICTY ) mandāta īstenošanu

text:
               25.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 197/63

      PADOMES LĒMUMS 2008/613/KĀDP
   (2008. gada 24. jūlijs),
   ar ko īsteno Kopējo nostāju 2004/694/KĀDP par turpmākiem pasākumiem, lai atbalstītu sekmīgu Starptautiskā Kara noziegumu tribunāla bijušajai Dienvidslāvijai (ICTY) mandāta īstenošanu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Kopējo nostāju 2004/694/KĀDP (1) un jo īpaši tās 2. pantu saistībā ar Līguma par Eiropas Savienību 23. panta 2. punkta otro ievilkumu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Kopējo nostāju 2004/694/KĀDP Padome ir pieņēmusi pasākumus, lai iesaldētu visus līdzekļus un saimnieciskos resursus, kas pieder fiziskām personām, kuras uzskaitītas minētās kopējās nostājas pielikumā un kuras apsūdz ICTY.

               (2)

               Pēc Stojan ZUPLJANIN kunga nodošanas ICTY uzraudzībā 2008. gada 21. jūnijā viņa vārds no saraksta būtu jāizsvītro.

               (3)

               Tādēļ attiecīgi būtu jāpielāgo saraksts, kas pievienots pielikumā Kopējai nostājai 2004/694/KĀDP,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Kopējās nostājas 2004/694/KĀDP pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikumu.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   3. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2008. gada 24. jūlijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         B. HORTEFEUX

      (1)  OV L 315, 14.10.2004., 52. lpp. Kopējā nostājā grozījumi izdarīti ar Padomes Lēmumu 2007/449/KĀDP (OV L 169, 29.6.2007., 75. lpp.), un tā pagarināta ar Kopējo nostāju 2007/635/KĀDP (OV L 256, 2.10.2007., 30. lpp.).

      PIELIKUMS
      1. pantā minēto personu saraksts

                  Persona

                  Iemesls

                  1.

                  Vārds: HADZIC Goran (vīrietis)
                  Dzimšanas datums: 7.9.1958.
                  Dzimšanas vieta: Vinkovci, Horvātija
                  Serbijas valstspiederīgais

                     ICTY apsūdzēta persona, kas joprojām atrodas brīvībā

                     Apsūdzība: 2004. gada 4. jūnijs

                     Lietas Nr.: IT-04-75

                  2.

                  Vārds: KARADZIC Radovan (vīrietis)
                  Dzimšanas datums: 19.6.1945.
                  Dzimšanas vieta: Petnjica, Savnik municipalitāte, Melnkalne
                  Bosnijas un Hercegovinas valstspiederīgais

                     ICTY apsūdzēta persona, kas joprojām atrodas brīvībā

                     Sākotnējā apsūdzība: 1995. gada 25. jūlijs; otrā apsūdzība: 1995. gada 16. novembris; grozītā apsūdzība: 2000. gada 31. maijs

                     Lietas Nr.: IT-95-5/18

                  3.

                  Vārds: MLADIC Ratko (vīrietis)
                  Dzimšanas datums: 12.3.1948.
                  Dzimšanas vieta: Bozanovici, Kalinovik municipalitāte, Bosnija un Hercegovina
                  Bosnijas un Hercegovinas valstspiederīgais

                     ICTY apsūdzēta persona, kas joprojām atrodas brīvībā

                     Sākotnējā apsūdzība: 1995. gada 25. jūlijs; otrā apsūdzība: 1995. gada 16. novembris; grozītā apsūdzība: 2002. gada 8. novembris

                     Lietas Nr.: IT-95-5/18


title: 2014/452/ES: Padomes Lēmums ( 2014. gada 8. jūlijs ) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumiem EEZ līguma 31. protokolā par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības

text:
               12.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 205/15

         PADOMES LĒMUMS
   (2014. gada 8. jūlijs)
   par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumiem EEZ līguma 31. protokolā par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības

      (2014/452/ES)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 19. panta 2. punktu, 21. panta 2. punktu, kā arī 114., 168., 169. un 197. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2894/94 (1994. gada 28. novembris) par Eiropas Ekonomikas zonas līguma īstenošanas kārtību (1) un jo īpaši tās 1. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu (2) (“EEZ līgums”) stājās spēkā 1994. gada 1. janvārī.

               (2)

               Ievērojot EEZ līguma 98. pantu, EEZ Apvienotā komiteja inter alia var lemt par EEZ līguma 31. protokola grozīšanu.

               (3)

               EEZ līguma 31. protokolā ir ietverti noteikumi un kārtība attiecībā uz sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības.

               (4)

               Būtu lietderīgi paplašināt EEZ līguma Līgumslēdzēju pušu sadarbību, aptverot arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1381/2013 (3).

               (5)

               Tāpēc EEZ līguma 31. protokols būtu attiecīgi jāgroza, lai šāda paplašināta sadarbība varētu notikt no 2014. gada 1. janvāra.

               (6)

               Tādēļ Savienības nostājai EEZ Apvienotajā komitejā būtu jābalstās uz pievienoto lēmuma projektu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostāja, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz ierosinātajiem grozījumiem EEZ līguma 31. protokolā par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības, ir balstīta uz EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projektu, kas pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2014. gada 8. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. C. PADOAN

      (1)  OV L 305, 30.11.1994., 6. lpp.

      (2)  OV L 1, 3.1.1994., 3. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1381/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido programmu “Tiesības, vienlīdzība un pilsonība” laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam (OV L 354, 28.12.2013., 62. lpp.).

      PROJEKTS
      EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. .../2014
      (... gada ...),
      ar ko groza EEZ līguma 31. protokolu par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības
      EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 86. un 98. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Būtu lietderīgi paplašināt EEZ līguma Līgumslēdzēju pušu sadarbību, aptverot arī Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1381/2010 (2013. gada 17. septembris), ar ko izveido programmu “Tiesības, vienlīdzība un pilsonība” laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam (1).

                  (2)

                  Tāpēc EEZ Līguma 31. protokols būtu jāgroza, lai šāda paplašināta sadarbība varētu notikt no 2014. gada 1. janvāra,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      EEZ līguma 31. protokola 5. pantu groza šādi:

                  1)

                  panta 5. punktā pēc vārdiem “programmā, kas minēta trīspadsmitajā ievilkumā, – no 2012. gada 1. janvāra” iekļauj vārdus “programmā, kas minēta četrpadsmitajā ievilkumā, – no 2014. gada 1. janvāra”;

                  2)

                  panta 8. punktam pievieno šādu ievilkumu:

                              “—

                                 32013 R 1381: Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1381/2013 (2013. gada 17. decembris), ar ko izveido programmu “Tiesības, vienlīdzība un pilsonība” laikposmam no 2014. gada līdz 2020. gadam (OV L 354, 28.12.2013., 62. lpp.).
                              Lihtenšteina piedalās tikai tajās programmas aktivitātēs, kuras finansē no budžeta pozīcijām 33 01 04 01 (Atbalsta izdevumi tiesībām un pilsonībai) un 33 02 02 (Nediskriminācijas un vienlīdzības veicināšana).
                              Norvēģija ir atbrīvota no dalības un finansiāla ieguldījuma šajā programmā.”

            2. pants
      Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc pēdējā paziņojuma iesniegšanas saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu (2).
      To piemēro no 2014. gada 1. janvāra.
      3. pants
      Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.

         Briselē,

               EEZ Apvienotās komitejas vārdā –

               priekšsēdētājs

               EEZ Apvienotās komitejas

               sekretāri

         (1)  OV L 354, 28.12.2013., 62. lpp.

         (2)  [Konstitucionālās prasības nav norādītas.] [Konstitucionālās prasības ir norādītas.]


title: Padomes Lēmums 2005/876/TI ( 2005. gada 21. novembris ) par tādas informācijas apmaiņu, ko iegūst no sodāmības reģistra

text:
               9.12.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 322/33

      PADOMES LĒMUMS 2005/876/TI
   (2005. gada 21. novembris)
   par tādas informācijas apmaiņu, ko iegūst no sodāmības reģistra
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, un jo īpaši tā 31. pantu un 34. panta 2. punkta c) apakšpunktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu (1),
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (2),
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 29. pantu Eiropas Savienība ir sev izvirzījusi mērķi nodrošināt pilsoņiem augsta līmeņa drošību brīvības, drošības un tiesiskuma telpā. No šā mērķa izriet, ka dalībvalstu kompetentās iestādes apmainās ar informāciju par to personu sodāmību, kas dzīvo dalībvalstu teritorijā.

               (2)

               Saskaņā ar Eiropadomes 1999. gada 15. līdz 16. oktobra Tamperes sanāksmes secinājumiem Padome 2000. gada 29. novembrī pieņēma pasākumu programmu, lai īstenotu savstarpēju atzīšanu krimināltiesību jomā (3). Šis lēmums veicina programmas 3. pasākumā paredzēto mērķu sasniegšanu, kas paredz ieviest tādu standarta veidlapu pieprasījumiem attiecībā uz sodāmību, kas ir līdzīga Šengenas struktūru izstrādātajai veidlapai un tulkota visās Savienības oficiālajās valodās.

               (3)

               13. un 22. pantā 1959. gada 20. aprīļa Eiropas Konvencijā par savstarpējo palīdzību krimināllietās (4) ir paredzētas sistēmas informācijas nodošanai starp Līgumslēdzējām pusēm attiecībā uz sodāmību, taču minētās sistēmas ir pārāk lēnas, lai atbilstu tiesu iestāžu sadarbības vajadzībām tādā zonā kā Eiropas Savienība.

               (4)

               Gala ziņojums par pirmo izvērtēšanu – savstarpēja palīdzība krimināllietās (5) aicināja dalībvalstis vienkāršot dokumentu nodošanas procedūras starp valstīm, vajadzības gadījumā izmantojot standarta veidlapas, lai atvieglotu savstarpējo palīdzību krimināllietās.

               (5)

               2004. gada 25. martā Eiropadome uzdeva Padomei apsvērt pasākumus informācijas apmaiņai attiecībā uz sodāmību par teroristu nodarījumiem un iespējas veidot Eiropas Sodāmības un tiesību zaudēšanas reģistru, un Komisija savā paziņojumā par pasākumiem, kas jāveic terorisma un citu smagu noziegumu apkarošanai, jo īpaši, lai uzlabotu informācijas apmaiņu, uzsvēra to cik nozīmīgs ir efektīvs mehānisms informācijas nodošanai attiecībā uz sodāmību un tiesību zaudēšanu.

               (6)

               Šis lēmums respektē subsidiaritātes principu, kas minēts Līguma par Eiropas Savienību 2. pantā un Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 5. pantā, jo atsevišķās dalībvalstīs nevar pietiekami īstenot uzlabojumus sistēmās informācijas nodošanai starp dalībvalstīm attiecībā uz sodāmību un šim nolūkam ir vajadzīga saskaņota darbība Eiropas Savienības līmenī. Saskaņā ar minētajā 5. pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai.

               (7)

               Uzlabojumi sistēmās informācijas nodošanai attiecībā uz sodāmību paredz, ka par vienā dalībvalstī citas dalībvalsts valstspiederīgajam piespriestu sodu pēdējā minētā dalībvalsts ir informēta pēc iespējas ātrāk un ka katra dalībvalsts var visīsākajā laikā no citām dalībvalstīm iegūt tai vajadzīgo informāciju no sodāmības reģistriem.

               (8)

               Šis lēmums papildina un atvieglina tos esošos mehānismus informācijas nodošanai attiecībā uz sodāmību, kuru pamatā ir spēkā esošās konvencijas. It īpaši noteikumi par pieprasījumiem sniegt informāciju, ko iegūst no sodāmības reģistra, neaizstāj tiesu iestādēm pieejamo iespēju savstarpēji tieši nodot informāciju attiecībā uz sodāmības reģistru, piemērojot 6. panta 1. punktu Konvencijā par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpēju palīdzību krimināllietās, kas izstrādāta ar Padomes 2000. gada 29. maija Aktu (6). Tas tomēr dalībvalsts centrālajai iestādei paredz specifiskas tiesības attiecīgās valsts tiesību aktos noteiktos apstākļos nosūtīt citas dalībvalsts centrālajai iestādei līgumu sniegt informāciju no sodāmības reģistra.

               (9)

               Personas datus, ko apstrādā saskaņā ar šo lēmumu, aizsargās saskaņā ar principiem, kas iestrādāti Eiropas Padomes 1981. gada 28. janvāra Konvencijā par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu automātisku apstrādi.

               (10)

               Ievērojot Eiropas Padomes Ieteikumu Nr. R (84) 10 par sodāmības reģistru un notiesāto personu rehabilitāciju, sodāmības reģistra izveidošanas galvenais mērķis ir informēt krimināltiesu sistēmas atbildīgās iestādes par tiesājamā iepriekšējo sodāmību, lai pieņemamo lēmumu pielāgotu konkrētajam stāvoklim. Tā kā jebkāda cita sodāmības reģistra izmantošana, kas varētu apdraudēt notiesātās personas sociālās rehabilitācijas iespējas, ir pēc iespējas jāierobežo, tad saskaņā ar šo lēmumu nodotās informācijas izmantošanu mērķiem bez saistības ar kriminālprocesu var ierobežot saskaņā ar pieprasījuma iesniedzējas valsts un pieprasījuma saņēmējas valsts tiesību aktiem.

               (11)

               Šis lēmums respektē pamattiesības un ievēro principus, kas atzīti Līguma par Eiropas Savienību 6. pantā un vēlreiz apliecināti Eiropas Savienības Pamattiesību hartā.

               (12)

               Šis lēmums dalībvalstīm neuzliek par pienākumu reģistrēt savā sodāmības reģistrā sodus vai informāciju par kriminālprocesu, kas tām nav jāreģistrē atbilstoši saviem tiesību aktiem.

               (13)

               Šis lēmums neattiecas uz nolēmumu vai to kopiju nodošanu,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Centrālā iestāde
   1.   Šā lēmuma 2. un 3. panta vajadzībām katra dalībvalsts norīko centrālo iestādi. Informācijas nosūtīšanai saskaņā ar 2. pantu un atbilžu sniegšanai uz pieprasījumiem saskaņā ar 3. pantu dalībvalstis tomēr var norīkot vienu vai vairākas centrālās iestādes.
   2.   Katra dalībvalsts informē Padomes Ģenerālsekretariātu un Komisiju par iestādi, kas norīkota saskaņā ar 1. punktu. Padomes Ģenerālsekretariāts šo informāciju dara zināmu dalībvalstīm un Eurojust.
   2. pants
   Bez pieprasījuma sniegta informācija par sodāmību
   Katra centrālā iestāde bez kavēšanās informē pārējo dalībvalstu centrālās iestādes par sodāmības reģistrā reģistrēto šo dalībvalstu valstspiederīgo sodāmību un turpmākiem pasākumiem. Ja attiecīgā persona ir divu vai vairāk citu dalībvalstu valstspiederīgais, informāciju sniedz visām šīm dalībvalstīm, ja vien attiecīgā persona nav tās dalībvalsts valstspiederīgais, kuras teritorijā viņš notiesāts.
   3. pants
   Pieprasījums sniegt informāciju par sodāmību
   1.   Ja tiek prasīts sniegt informāciju no dalībvalsts sodāmības reģistra, centrālā iestāde var citas dalībvalsts centrālajai iestādei saskaņā ar saviem tiesību aktiem iesniegt pieprasījumu sniegt informāciju no sodāmības reģistra un ar to saistītu informāciju. Visus pieprasījumus sniegt informāciju nosūta, izmantojot pieprasījuma veidlapu, kas paredzēta pielikumā.
   Ja persona pieprasa informāciju par savu sodāmību, tās dalībvalsts centrālā iestāde, kurā pieprasījums iesniegts, var saskaņā ar savas valsts tiesību aktiem nosūtīt citas dalībvalsts centrālajai iestādei pieprasījumu sniegt informāciju no sodāmības reģistra un ar to saistītu informāciju, ja attiecīgā persona ir vai ir bijusi pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts vai pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts iedzīvotājs vai valstspiederīgais.
   2.   Saskaņā ar attiecīgās valsts normatīvajiem aktiem vai praksi pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts centrālā iestāde nekavējoties – un noteikti ne vēlāk kā desmit darbadienās pēc pieprasījuma saņemšanas – nosūta atbildi pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts centrālajai iestādei, izmantojot pielikumā paredzēto veidlapu. Atbildē ir informācija, kas saņemta saskaņā ar 2. pantu un reģistrēta pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts sodāmības reģistrā.
   Ja pieprasījums par attiecīgo personu ir iesniegts saskaņā ar šā panta 1. punkta otro daļu, šā punkta pirmajā daļā minētais termiņš nepārsniedz divdesmit darbadienas pēc pieprasījuma saņemšanas.
   3.   Ja pieprasījuma saņēmējai dalībvalstij ir vajadzīga turpmāka informācija, lai identificētu personu, uz kuru attiecas pieprasījums, tā nekavējoties konsultējas ar pieprasījuma iesniedzēju dalībvalsti, lai sniegtu atbildi desmit darbadienās pēc prasītās papildu informācijas saņemšanas.
   4.   Kopā ar atbildi nosūta sodāmību sarakstu, ievērojot attiecīgās valsts tiesību aktos paredzētos nosacījumus.
   5.   Pieprasījumus, atbildes un pārējo atbilstošo informāciju var nosūtīt, izmantojot jebkurus līdzekļus, ar ko var iegūt rakstisku apliecinājumu apstākļos, kuri ļauj pieprasījuma saņēmējai dalībvalstij noteikt autentiskumu.
   4. pants
   Personas datu izmantošanas nosacījumi
   1.   Personas datus, kas saskaņā ar 3. pantu paziņoti kriminālprocesa vajadzībām, pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts var izmantot vienīgi kriminālprocesā, kura sakarā tie pieprasīti, kā norādīts pielikumā paredzētajā veidlapā.
   2.   Personas datus, kuri saskaņā ar 3. pantu paziņoti mērķiem bez saistības ar kriminālprocesu, pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts var izmantot saskaņā ar saviem tiesību aktiem vienīgi tiem mērķiem, kādiem tie pieprasīti, un ņemot vērā ierobežojumus, ko pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts norādījusi veidlapā.
   3.   Šis pants neattiecas uz personas datiem, kurus dalībvalsts ir ieguvusi saskaņā ar šo lēmumu un kuru izcelsme ir šajā pašā dalībvalstī.
   5. pants
   Valodas
   Veidlapu pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts nosūta pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts valsts valodā vai vienā no valsts valodām. Pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts atbild vai nu vienā no tās valsts valodām, vai arī kādā citā valodā, kas pieņemama abām dalībvalstīm. Šā lēmuma pieņemšanas laikā vai vēlāk ikviena dalībvalsts var, iesniedzot paziņojumu Padomes Ģenerālsekretariātam, norādīt, kuras ir Eiropas Kopienu iestāžu oficiālās valodas, ko tā pieņem. Padomes Ģenerālsekretariāts šo informāciju paziņo dalībvalstīm.
   6. pants
   Saistība ar citiem juridiskiem instrumentiem
   1.   Attiecībā uz dalībvalstīm šis lēmums papildina un sekmē 1959. gada 20. aprīļa Eiropas Konvencijas par savstarpēju palīdzību krimināllietās 13. un 22. panta, tās 1978. gada 17. marta (7) un 2001. gada 8. novembra (8), Papildprotokolu, 2000. gada 29. maija Konvencijas par Eiropas Savienības dalībvalstu savstarpējo palīdzību krimināllietās (9) un tās 2001. gada 16. oktobra Protokola (10) īstenošanu.
   2.   Šā lēmuma vajadzībām dalībvalstis atsakās no tiesībām savā starpā izmantot savas atrunas, ko iesniedz saistībā ar 13. pantu 1959. gada 20. aprīļa Eiropas Konvencijā par savstarpēju palīdzību krimināllietās. Šis lēmums neietekmē atrunas, ko iesniedz saistībā ar minētās konvencijas 22. pantu. Šādas atrunas var iesniegt saistībā ar šā lēmuma 2. pantu.
   3.   Šis lēmums neietekmē tādu labvēlīgāku noteikumu piemērošanu, kas paredzēti dalībvalstu divpusējos vai daudzpusējos nolīgumos.
   7. pants
   Īstenošana
   Dalībvalstis šo lēmumu īsteno pēc iespējas ātrāk un noteikti ne vēlāk kā līdz 2006. gada 21. maijam.
   8. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2005. gada 21. novembrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. STRAW

      (1)  OV C 322, 29.12.2004., 9. lpp.

      (2)  Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts.

      (3)  OV C 12, 15.1.2001., 10. lpp.

      (4)  Eiropas Padome, Eiropas Līgumu sērija, Nr. 30.

      (5)  OV C 216, 1.8.2001., 14. lpp.

      (6)  OV C 197, 12.7.2000., 1. lpp.

      (7)  Eiropas Padome, Eiropas Līgumu sērija, Nr. 99.

      (8)  Eiropas Padome, Eiropas Līgumu sērija, Nr. 182.

      (9)  OV C 197, 12.7.2000., 3. lpp.

      (10)  OV C 326, 21.11.2001., 1. lpp.

      PIELIKUMS
      Veidlapa, kas minēta 3., 4. un 5. pantā Padomes Lēmumā 2005/876/TI (2005. gada 21. novembris) par tādas informācijas apmaiņu, ko iegūst no sodāmības reģistra