title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 779/2007/EK ( 2007. gada 20. jūnijs ), ar ko laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam kā daļu no Vispārējas programmas Pamattiesības un tiesiskums izveido īpašu programmu, lai novērstu un apkarotu vardarbību pret bērniem, jauniešiem un sievietēm un lai aizsargātu cietušos un riska grupas (programma Daphne III )

text:
               3.7.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 173/19

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 779/2007/EK
   (2007. gada 20. jūnijs),
   ar ko laikposmam no 2007. gada līdz 2013. gadam kā daļu no Vispārējas programmas “Pamattiesības un tiesiskums” izveido īpašu programmu, lai novērstu un apkarotu vardarbību pret bērniem, jauniešiem un sievietēm un lai aizsargātu cietušos un riska grupas (programma Daphne III)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 152. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
   ņemot vērā Reģionu komitejas atzinumu (2),
   saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru (3),
   tā kā:

               (1)

               Līgumā ir paredzēts, ka, nosakot un īstenojot visas Kopienas politikas jomas un darbības, ir jānodrošina augsts cilvēku veselības aizsardzības līmenis; Līguma 3. panta 1. punkta p) apakšpunktā noteikts, ka Kopienas darbībām jāpalīdz nodrošināt augsta veselības aizsardzības līmeņa sasniegšanu.

               (2)

               Kopienas darbībām būtu jāpapildina valstu politikas jomas, kuru mērķis ir uzlabot sabiedrības veselību un likvidēt cilvēku veselības apdraudējuma avotus.

               (3)

               Gan publiskajās, gan privātajās dzīves jomās notiekoša fiziska, seksuāla un psiholoģiska vardarbība pret bērniem, jauniešiem un sievietēm, tostarp vardarbības draudi, piespiešana vai patvaļīga brīvības atņemšana, ir pārkāpums pret šo personu tiesībām uz dzīvību, drošību, brīvību, cieņu, kā arī fizisko un emocionālo integritāti un nopietns apdraudējums vardarbībā cietušo fiziskajai un garīgajai veselībai. Šāda vardarbība, kas ir Kopienā plaši izplatīta, ir patiess pamattiesību pārkāpums, kā arī kaitējums veselībai un šķērslis drošas, brīvas un taisnīgas pilsonības izmantošanai.

               (4)

               Pasaules Veselības organizācija (PVO) veselību definē kā pilnīgas fiziskas, garīgas un sociālas labklājības stāvokli, un ne tikai kā stāvokli, kurā nav slimību vai fiziska vājuma. Saskaņā ar PVO asamblejas 1996. gada rezolūciju vardarbība visā pasaulē ir lielākā sabiedrības veselības problēma. PVO 2002. gada 3. oktobra pārskatā par vardarbību un veselību iesaka veicināt svarīgākos profilakses pasākumus, stiprināt palīdzību vardarbībā cietušajiem un paplašināt sadarbību un informācijas apmaiņu attiecībā uz vardarbības novēršanu.

               (5)

               Šie principi ir atzīti daudzās konvencijās, deklarācijās un protokolos, ko pieņēmušas nozīmīgākās starptautiskās organizācijas un iestādes, piemēram, Apvienoto Nāciju Organizācija, Starptautiskā Darba organizācija (SDO), Pasaules sieviešu konference un Komerciālas bērnu seksuālas izmantošanas apkarošanas pasaules kongress.

               (6)

               Vardarbības apkarošana būtu jāaplūko saistībā ar Eiropas Savienības Pamattiesību hartā (4) un to papildinošajos skaidrojumos atzītajām pamattiesībām, ievērojot hartas juridisko statusu, kurā, inter alia, ir atzītas tiesības uz cieņu, līdztiesību un solidaritāti. Tajā ietverti vairāki īpaši panti, kas attiecas uz fiziskās un garīgās integritātes aizsardzību un veicināšanu, vienlīdzīgu attieksmi pret vīriešiem un sievietēm, bērna tiesībām un nediskriminēšanu, kā arī atzīts necilvēcīgas vai pazemojošas izturēšanās, verdzības un piespiedu darba, kā arī bērnu darba aizliegums. Hartā ir atzīts, ka, nosakot un īstenojot visas Kopienas politikas jomas un darbības, ir jānodrošina augsts cilvēku veselības aizsardzības līmenis.

               (7)

               Eiropas Parlaments ir aicinājis Komisiju izstrādāt un īstenot rīcības programmas, lai apkarotu tādu vardarbību, inter alia, 2000. gada 19. maija Rezolūcijā par Komisijas paziņojumu Padomei un Eiropas Parlamentam “Par turpmākiem sieviešu tirdzniecības apkarošanas pasākumiem” (5); 2001. gada 20. septembra Rezolūcijā par sieviešu dzimumorgānu kropļošanu (6); 2006. gada 17. janvāra Rezolūcijā par iespējami seksuāli ekspluatējamu sieviešu un bērnu tirdzniecības novēršanas stratēģijām (7); un 2006. gada 2. februāra Rezolūcijā par pašreizējo stāvokli pret sievietēm vērstas vardarbības apkarošanā un iespējamām nākotnes darbībām (8).

               (8)

               Kopienas rīcības programma, kura izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 293/2000/EK (2000. gada 24. janvāris), ar ko pieņem Kopienas rīcības programmu (programma Daphne) (2000–2003) par preventīviem pasākumiem, lai apkarotu vardarbību pret bērniem, jauniešiem un sievietēm (9), ir palīdzējusi Eiropas Savienībā veicināt informētību, kā arī paplašināt un konsolidēt sadarbību starp dalībvalstu organizācijām, kas darbojas vardarbības apkarošanas jomā.

               (9)

               Kopienas rīcības programma, kura izveidota ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 803/2004/EK (2004. gada 21. aprīlis), ar ko pieņem Kopienas rīcības programmu (2004–2008), lai novērstu un apkarotu vardarbību pret bērniem, jauniešiem un sievietēm un aizsargātu cietušos un riska grupas (programma Daphne II) (10), turpināja attīstīt programmas Daphne gūtos rezultātus; saskaņā ar Lēmuma Nr. 803/2004/EK 8. panta 2. punktu Komisija veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu gada apropriāciju atbilstību jaunajiem finanšu plāniem.

               (10)

               Ir vēlams nodrošināt programmu Daphne un Daphne II atbalstīto projektu nepārtrauktību.

               (11)

               Ir svarīgi un vajadzīgi atzīt smago tūlītējo un ilgtermiņa iespaidu, kāds vardarbībai pret bērniem, jauniešiem un sievietēm ir uz viņu fizisko un garīgo veselību, psiholoģisko un sociālo attīstību, vienlīdzīgām iespējām un uz personām, ģimenēm un kopienām, kā arī augsto sociālo un ekonomisko cenu, ko maksā sabiedrība kopumā.

               (12)

               Vardarbība pret sievietēm notiek dažādos veidos, sākot ar vardarbību ģimenē, kas ir izplatīta visos sabiedrības līmeņos, līdz kaitīgiem tradicionāliem paradumiem, kas saistīti ar fizisku vardarbību pret sievietēm, piemēram, dzimumorgānu kropļošanu un slepkavībām goda dēļ, kas ir īpaša veida vardarbība pret sievietēm.

               (13)

               Atbilstīgi ar šo lēmumu izveidotajai programmai (“programma”) bērni, jaunieši vai sievietes, kas ir bijuši liecinieki uzbrukumam kādam tuviniekam, būtu jāuzskata par vardarbībā cietušajiem.

               (14)

               Saistībā ar vardarbības, tostarp bērnu, jauniešu un sieviešu ļaunprātīgas izmantošanas un seksuālas izmantošanas, novēršanu, kā arī saistībā ar cietušo un riska grupu aizsardzību Eiropas Savienība var nodrošināt pievienoto vērtību galvenokārt dalībvalstu veiktām darbībām, izmantojot šādus līdzekļus: informācijas, pieredzes un paraugprakses izplatīšanu un apmaiņu; inovatīvas pieejas sekmēšanu; prioritāšu kopīgu noteikšanu; kontaktu dibināšanu pēc vajadzības; Kopienas mēroga projektu atlasi, tostarp tādu projektu, ar ko atbalsta bezmaksas palīdzības dienesta telefonu bērniem un palīdzības dienesta telefonu pazudušiem un seksuāli izmantotiem bērniem; visu iesaistīto pušu motivēšanu un mobilizēšanu; un Eiropas mēroga informētību veicinošas kampaņas pret vardarbību. Šādām darbībām vajadzētu ietvert arī atbalstu bērniem, jauniešiem un sievietēm, kas ir cilvēku tirdzniecības upuri.

               (15)

               Tā kā jautājumus saistībā ar vardarbības pamatcēloņiem un sekām bieži var efektīvi risināt vietējās un reģionālās organizācijas sadarbībā ar līdzīgām citu dalībvalstu organizācijām, šajā programmā atbilstīga vieta būtu jānodrošina vietējā un reģionālā līmeņa preventīvajiem pasākumiem un darbībām cietušo atbalstam.

               (16)

               Ņemot vērā to, ka šā lēmuma mērķus – proti, novērst un apkarot pret bērniem, jauniešiem un sievietēm vērstu vardarbību visās tās formās – nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs, jo ir vajadzīga informācijas apmaiņa Kopienas mērogā un paraugprakses izplatīšana visā Kopienā, un to, ka sakarā ar vajadzību pēc koordinētas un daudzdisciplīnu pieejas un sakarā ar programmas apjomu vai iespaidu minētos mērķus var labāk sasniegt Kopienas līmenī, Kopiena var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minēto mērķu sasniegšanai.

               (17)

               Ar šo lēmumu visam programmas laikam paredz finansējumu, kas budžeta lēmējinstitūcijai ikgadējās budžeta procedūras laikā ir galvenā atsauce, kā paredzēts 37. punktā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Iestāžu nolīgumā (2006. gada 17. maijs) par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (11).

               (18)

               Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (2002. gada 25. jūnijs) par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (12), turpmāk – “Finanšu regula”, un Komisijas Regula (EK, Euratom) Nr. 2342/2002 (2002. gada 23. decembris), ar ko paredz īstenošanas kārtību Regulai (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (13), kuras aizsargā Kopienas finanšu intereses, ir jāpiemēro, budžeta instrumentu izvēlē ievērojot vienkāršības un konsekvences principu, ierobežojot to gadījumu skaitu, kad Komisija saglabā tiešu atbildību par to īstenošanu un pārvaldību, kā arī ievērojot vajadzīgo samērīgumu starp resursu apjomu un administratīvo apgrūtinājumu, kas ir saistīts ar to izmantošanu.

               (19)

               Tāpat arī būtu jāveic attiecīgi pasākumi, lai novērstu nelikumības un krāpšanu un lai atgūtu zaudētus, nepamatoti izmaksātus vai nepareizi izlietotus līdzekļus, kā noteikts Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (14), Padomes Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (1996. gada 11. novembris) par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (15), un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1073/1999 (1999. gada 25. maijs) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF) (16).

               (20)

               Finanšu regulā paredzēts, ka attiecībā uz darbības dotācijām ir jābūt pieņemtam pamataktam.

               (21)

               Šā lēmuma īstenošanai vajadzīgie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes Lēmumu 1999/468/EK (1999. gada 28. jūnijs), ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (17).

               (22)

               Sieviešu un vīriešu samērīga dalība lēmumu pieņemšanas procesā ir būtisks elements, lai panāktu patiesu līdztiesību starp sievietēm un vīriešiem. Tādēļ dalībvalstīm būtu jādara viss, kas ir viņu spēkos, lai 10. pantā minētās komitejas izveidē panāktu dzimumu līdzsvaru,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Temats un darbības joma
   1.   Nolūkā palīdzēt nodrošināt augstu līmeni aizsardzībai pret vardarbību un tādējādi stiprināt fiziskās un garīgās veselības aizsardzību, ar šo lēmumu, pamatojoties uz programmās Daphne un Daphne II ietvertajiem politikas principiem un mērķiem, kā daļu no vispārējās programmas “Pamattiesības un tiesiskums” izveido īpašu programmu, lai novērstu un apkarotu vardarbību pret bērniem, jauniešiem un sievietēm un lai aizsargātu cietušos un riska grupas (“programma Daphne III”), turpmāk – “programma”.
   2.   Programma aptver laikposmu no 2007. gada 1. janvāra līdz 2013. gada 31. decembrim.
   3.   Programmas vajadzībām termins “bērni” attiecas uz vecuma grupu no 0 līdz 18 gadiem saskaņā ar starptautiskiem bērna tiesību instrumentiem.
   4.   Tomēr uzskata, ka projektiem ar darbībām, kas īpaši paredzētas tādām atbalsta saņēmēju grupām kā, piemēram, “pusaudžiem” (13 līdz 19 gadus veciem) vai personām vecumā no 12 līdz 25 gadiem, mērķa kategorija ir “jaunieši”.
   2. pants
   Vispārējie mērķi
   1.   Programmas mērķis ir sekmēt bērnu, jauniešu un sieviešu aizsardzību pret vardarbību visās tās formās un sasniegt augsta līmeņa veselības aizsardzību, labklājību un sociālo kohēziju.
   2.   Neskarot Eiropas Kopienas mērķus un pilnvaras, programmas vispārējie mērķi veicina, jo īpaši attiecībā uz bērniem, jauniešiem un sievietēm, Kopienas politikas virzienu attīstību, un jo īpaši to politikas virzienu attīstību, kuri saistīti ar sabiedrības veselības aizsardzību, cilvēktiesībām un dzimumu līdztiesību, kā arī darbības bērnu tiesību aizsardzības jomā un cilvēku tirdzniecības un seksuālas izmantošanas apkarošanu.
   3. pants
   Īpašais mērķis
   Programmas īpašais mērķis ir palīdzēt novērst un apkarot vardarbību visās tās formās, kas publiskā un privātā vidē notiek pret bērniem, jauniešiem un sievietēm, tostarp arī cilvēku tirdzniecību un seksuālu izmantošanu, veicot preventīvus pasākumus un nodrošinot atbalstu un aizsardzību cietušajiem un riska grupām. To panāk, īstenojot turpmāk norādītās starpvalstu darbības vai cita veida darbības, kā minēts 4. pantā:

               a)

               palīdzot nevalstiskajām organizācijām (NVO) un citām organizācijām, kas darbojas šajā jomā, kā minēts 7. pantā, un stimulējot tās;

               b)

               izstrādājot un īstenojot informētību veicinošas darbības konkrētām grupām, piemēram, konkrētām profesijām, kompetentām iestādēm, atsevišķām plašas sabiedrības daļām un riska grupām, nolūkā gan uzlabot izpratni par absolūtu neiecietību pret vardarbību un sekmēt tās īstenošanu, gan veicināt atbalstu cietušajiem un mudināt informēt kompetentās iestādes par vardarbības gadījumiem;

               c)

               izplatot programmās Daphne un Daphne II gūtos rezultātus, tostarp tos pielāgojot, nododot tālāk un izmantojot citiem atbalsta saņēmējiem vai citos ģeogrāfiskajos apgabalos;

               d)

               apzinot un izvēršot darbības, kas sekmē pozitīvu attieksmi pret personām, kurām draud vardarbība, proti, īstenojot pieeju, kas vairo cieņu pret šādām personām, kā arī veicina viņu labklājību un pašapliecināšanos;

               e)

               izveidojot un atbalstot daudzdisciplinārus kontaktu tīklus, lai stiprinātu sadarbību starp NVO un citām organizācijām, kas darbojas šajā jomā;

               f)

               nodrošinot ar pierādījumiem pamatotas informācijas un zināšanu bāzes paplašināšanos, informācijas un paraugprakses apmaiņu, apzināšanu un izplatīšanu, tostarp izmantojot pētniecību, apmācības, mācību braucienus un personāla apmaiņu;

               g)

               izstrādājot un izmēģinot izpratni veicinošus un izglītojošus materiālus par to, kā novērst vardarbību pret bērniem, jauniešiem un sievietēm, kā arī papildinot un pielāgojot jau esošus materiālus, lai tos varētu izmantot citos ģeogrāfiskajos apgabalos vai citām mērķa grupām;

               h)

               pētot parādības saistībā ar vardarbību un tās iespaidu gan uz cietušajiem, gan sabiedrību kopumā, tostarp uz veselības aprūpes, sociālajām un ekonomiskajām izmaksām, lai pret vardarbības pamatcēloņiem vērstos visos sabiedrības līmeņos;

               i)

               izstrādājot un īstenojot atbalsta programmas cietušajiem un riska grupām, kā arī intervences programmas vainīgajiem, vienlaikus nodrošinot cietušo drošību.

         4. pants
   Darbību veidi
   Lai īstenotu 2. un 3. pantā izklāstītos vispārējos un īpašos mērķus, programma saskaņā ar gada darba programmās paredzētiem nosacījumiem atbalsta šādus darbību veidus:

               a)

               īpašas Komisijas veiktas darbības, piemēram, analīzi un pētniecību, aptaujas un apsekojumus, rādītāju un metodoloģiju izstrādi, datu un statistikas vākšanu, attīstīšanu un izplatīšanu, seminārus, konferences un ekspertu sanāksmes, sabiedrisku kampaņu un pasākumu organizēšanu, palīdzības dienesta un tīmekļa vietņu izveidi un uzturēšanu, informatīvu materiālu (tostarp IT lietojumprogrammu un mācību resursu) sagatavošanu un izplatīšanu, ieinteresēto pušu ideju ģeneratoru izveidi un veicināšanu, kas sniegtu ekspertu konsultācijas saistībā ar vardarbību, atbalstu citiem valstu ekspertu tīkliem, kā arī analītiskas, pārraudzības un izvērtēšanas darbības;

               b)

               saskaņā ar gada darba programmās izklāstītiem nosacījumiem – īpašus starpvalstu projektus, kuri izraisa Kopienas ieinteresētību un kuros ir iesaistītas vismaz divas dalībvalstis;

               c)

               saskaņā ar gada darba programmās izklāstītiem nosacījumiem – atbalstu darbībām, ko veic NVO vai citas organizācijas, kuras īsteno mērķus, kas Eiropā izraisa vispārēju ieinteresētību saistībā ar 2. pantā izklāstītajiem programmas vispārējiem mērķiem.

         5. pants
   Trešo valstu dalība
   Programmas darbībās var piedalīties šādas valstis:

               a)

               valstis, ar ko Eiropas Savienība ir parakstījusi Pievienošanās līgumu;

               b)

               kandidātvalstis, kas izmanto pirmspievienošanās stratēģiju – saskaņā ar vispārējiem principiem un vispārējiem noteikumiem minēto valstu dalībai Kopienas programmās, kas noteikti, attiecīgi, pamatnolīgumā un Asociācijas padomes lēmumos;

               c)

               EBTA valstis, kas ir EEZ līguma puses, – saskaņā ar minētā nolīguma noteikumiem;

               d)

               Rietumbalkānu valstis – saskaņā ar kārtību, ko ar šīm valstīm izveido, izmantojot pamatnolīgumus par vispārējiem principiem šo valstu dalībai Kopienas programmās.

         Projektos var iesaistīt kandidātvalstis, kas nepiedalās programmā, ja tas tām palīdzētu pievienošanās priekšdarbos, vai citas trešās valstis, kas nepiedalās programmā, ja tas palīdz sasniegt projektu mērķus.
   6. pants
   Atbalsta saņēmēju un mērķa grupas
   1.   Programma ir vērsta uz bērniem, jauniešiem un sievietēm, kas ir vardarbībā cietušie vai var kļūt par vardarbībā cietušajiem.
   2.   Programmas galvenās mērķa grupas ir, inter alia, ģimenes, skolotāji un izglītības darbinieki, sociālie darbinieki, policija un robežsargi, vietējās, valsts un militārās iestādes, vecākais un vidējais medicīnas personāls, tiesu iestāžu darbinieki, NVO, arodorganizācijas un reliģiskās kopienas.
   7. pants
   Piekļuve programmai
   Programma ir atvērta privātām vai publiskām organizācijām un iestādēm (vietējām iestādēm atbilstīgā līmenī, universitāšu fakultātēm un pētniecības centriem), kas darbojas, lai novērstu un apkarotu vardarbību pret bērniem, jauniešiem un sievietēm, aizsargātu pret šādu vardarbību, sniegtu atbalstu cietušajiem, īstenotu mērķtiecīgas darbības, mudinot atteikties no vardarbības vai palīdzot mainīt attieksmi un izturēšanos pret neaizsargātām grupām un vardarbībā cietušajiem.
   8. pants
   Intervences veidi
   1.   Kopienas finansējumam var būt šādas juridiskas formas:

               —

               dotācijas,

               —

               publiska iepirkuma līgumi.

         2.   Kopienas dotācijas piešķir, izskatot pieteikumus, kas saņemti pēc publicēta uzaicinājuma iesniegt priekšlikumus, izņemot attiecīgi pamatotus ārkārtējas steidzamības gadījumus vai gadījumus, kad saņēmēja iezīmju dēļ attiecīgās darbības sakarā nav citas izvēles. Kopienas dotācijas piešķir kā darbības dotācijas un dotācijas pasākumiem. Līdzfinansējuma maksimālo apjomu nosaka gada darba programmās.
   3.   Turklāt izdevumus var darīt pieejamus papildpasākumiem, izmantojot publiskā iepirkuma līgumus; šādā gadījumā Kopienas līdzekļi sedz to pakalpojumu un preču iegādi, kas tieši saistīti ar šīs programmas mērķiem. Tas attiecas, inter alia, uz izdevumiem par informāciju un saziņu, sagatavošanos, īstenošanu, pārraudzību, kontroli un izvērtēšanu saistībā ar projektiem, politikas jomām, programmām un tiesību aktiem.
   9. pants
   Īstenošanas pasākumi
   1.   Komisija īsteno Kopienas palīdzību saskaņā ar Finanšu regulu.
   2.   Programmas īstenošanas nolūkā Komisija, ievērojot 2. pantā izklāstītos šīs programmas vispārējos mērķus, pieņem gada darba programmu, kurā norāda tās īpašos mērķus, tematiskās prioritātes, 8. pantā paredzēto papildpasākumu aprakstu un, vajadzības gadījumā, citu darbību sarakstu. Gada darba programmā nosaka minimālo procentuālo apjomu gada izdevumiem, ko piešķir dotācijām.
   3.   Gada darba programmu pieņem saskaņā ar 10. panta 2. punktā minēto vadības procedūru.
   4.   Šā lēmuma īstenošanai vajadzīgos pasākumus, kas attiecas uz pārējiem jautājumiem, pieņem saskaņā ar 10. panta 3. punktā minēto konsultēšanās procedūru.
   5.   Izvērtēšanas un piešķiršanas procedūrās attiecībā uz dotācijām, pasākumiem ņem vērā, inter alia, šādus kritērijus:

               a)

               vispārējos un īpašos mērķus, kā norādīts 2. un 3. pantā, un dažādās jomās veiktus pasākumus, kā norādīts 3. pantā, un atbilstību gada darba programmai;

               b)

               ierosinātās darbības kvalitāti attiecībā uz tās koncepciju, organizāciju, izklāstu un paredzētajiem rezultātiem;

               c)

               pieprasītā Kopienas finansējuma apjomu un izmaksu efektivitāti paredzēto rezultātu aspektā;

               d)

               paredzēto rezultātu ietekmi uz programmas vispārējiem un īpašajiem mērķiem, kas noteikti 2. un 3. pantā, un uz dažādās jomās veiktajiem pasākumiem, kā norādīts 3. pantā;

               e)

               inovācijas aspektu.

         6.   Šā lēmuma 4. panta c) punktā minētos darbības dotāciju pieteikumus izvērtē, ņemot vērā:

               a)

               atbilstību šīs programmas mērķiem;

               b)

               plānoto darbību kvalitāti;

               c)

               attiecīgo darbību iespējamo sviras iedarbību uz sabiedrību;

               d)

               veikto darbību ģeogrāfisko iespaidu;

               e)

               pilsoņu iesaisti attiecīgo struktūru organizācijā;

               f)

               ierosinātās darbības izmaksu efektivitāti.

         10. pants
   Komiteja
   1.   Komisijai palīdz komiteja.
   2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
   Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā paredzētais termiņš ir divi mēneši.
   3.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Lēmuma 1999/468/EK 3. un 7. pantu, ņemot vērā tā 8. pantu.
   4.   Komiteja pieņem savu reglamentu.
   11. pants
   Papildināmība
   1.   Tiecas nodrošināt sinerģiju un papildināmību ar citiem Kopienas instrumentiem, jo īpaši ar vispārējām programmām “Drošība un brīvību garantēšana” un “Solidaritāte un migrācijas plūsmu regulācija”, 7. Pētniecības un attīstības pamatprogrammu, kā arī ar programmām veselības aizsardzības jomā, programmu “Nodarbinātība un sociālās solidaritāte – PROGRESS” un programmu “Drošāks internets plus”. Tāpat tiecas nodrošināt papildināmību ar Eiropas Dzimumu līdztiesības institūta darbībām. Sadarbībā ar dalībvalstīm izstrādā statistikas elementu informācijai par vardarbību, pēc vajadzības izmantojot Kopienas Statistikas programmu.
   2.   Programma var līdzekļus izmantot kopīgi ar citiem Kopienas instrumentiem, jo īpaši ar vispārējām programmām “Drošība un brīvību garantēšana” un “Solidaritāte un migrācijas plūsmu regulācija”, kā arī ar 7. Pētniecības un attīstības pamatprogrammu, lai īstenotu darbības, kas atbilst visu programmu mērķiem.
   3.   Saskaņā ar šo lēmumu finansētas darbības tam pašam nolūkam nesaņem palīdzību no citiem Kopienas finanšu instrumentiem. Komisija nodrošina to, ka šīs programmas atbalsta saņēmēji sniedz Komisijai informāciju par finansējumu, ko tie saņēmuši no Eiropas Savienības vispārējā budžeta un citiem avotiem, kā arī informāciju par iesniegtajiem finansējuma pieteikumiem.
   12. pants
   Līdzekļu piešķiršana
   1.   Šā lēmuma īstenošanai paredzētais finansējums 1. pantā paredzētajam laikposmam ir EUR 116,85 miljoni.
   2.   Piešķīrumus programmā paredzētajām darbībām iekļauj Eiropas Savienības vispārējā budžeta gada apropriācijās. Gada apropriācijas piešķir budžeta lēmējinstitūcija atbilstīgi finanšu shēmai.
   13. pants
   Pārraudzība
   1.   Attiecībā uz visām programmas finansētajām darbībām Komisija nodrošina, ka atbalsta saņēmējs iesniedz tehniskus un finanšu pārskatus par darba gaitu. Turklāt trīs mēnešos pēc darbības pabeigšanas iesniedz gala pārskatu. Pārskatu formu un saturu nosaka Komisija.
   2.   Komisija nodrošina, ka līgumos un nolīgumos, ko slēdz programmas īstenošanas gaitā, jo īpaši paredz Komisijas (vai tās pilnvarotu pārstāvju) veiktu uzraudzību un finanšu kontroli, vajadzības gadījumā veicot pārbaudes uz vietas, tostarp izlases pārbaudes, kā arī Revīzijas palātas veiktas revīzijas.
   3.   Piecus gadus pēc pēdējā maksājuma attiecībā uz katru darbību, Komisija prasa, lai finansiālās palīdzības saņēmējs glabā pieejamus Komisijai visus pamatojuma dokumentus par izdevumiem attiecībā uz darbību.
   4.   Pamatojoties uz 1. un 2. punktā minēto pārskatu un izlases pārbaužu rezultātiem, Komisija vajadzības gadījumā koriģē finansiālā atbalsta sākotnēji apstiprināto apjomu vai piešķiršanas nosacījumus, kā arī maksājumu grafiku.
   5.   Komisija veic visus vajadzīgos pasākumus, lai pārliecinātos, ka finansētās darbības veic pareizi un saskaņā ar šo lēmumu un Finanšu regulu.
   14. pants
   Kopienas finanšu interešu aizsardzība
   1.   Komisija nodrošina, ka, īstenojot saskaņā ar šo lēmumu finansētas darbības, ir aizsargātas Kopienas finanšu intereses, piemērojot preventīvus pasākumus pret krāpšanu, korupciju un jebkādām citām nelikumīgām darbībām, veicot efektīvas pārbaudes un atgūstot nepamatoti izmaksātas summas, un – ja tiek konstatētas nelikumības – piemērojot iedarbīgas, samērīgas un preventīvas sankcijas saskaņā ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95, Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 un Regulu (EK) Nr. 1073/1999.
   2.   Kopienas darbībās, ko finansē saskaņā ar programmu, Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 un Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 piemēro jebkādam Kopienas tiesību normu pārkāpumam – tostarp tādu līgumsaistību pārkāpumam, kuras radušās, pamatojoties uz programmu –, ko rada saimnieciskās darbības subjekta darbība vai bezdarbība un kas kaitē vai var kaitēt Eiropas Savienības vispārējam budžetam vai atbilstīgi tam pārvaldītiem budžetiem, radot nepamatotus izdevumus.
   3.   Ja Komisija konstatē pārkāpumus, tostarp to, ka nav ievērots šis lēmums vai atsevišķais lēmums, vai līgums vai nolīgums, ar ko piešķir attiecīgo finansiālo atbalstu, vai ja atklājas, ka bez Komisijas piekrišanas darbībā ir ieviestas izmaiņas, kas ir pretrunā projekta būtībai vai īstenošanas nosacījumiem, Komisija samazina, aptur vai atgūst darbībai piešķirto finansiālās palīdzības summu.
   4.   Ja nav ievēroti termiņi vai ja darbības īstenošanā gūtie panākumi attaisno tikai daļu no piešķirtās finansiālās palīdzības, Komisija prasa, lai atbalsta saņēmējs noteiktā termiņā iesniedz apsvērumus. Ja atbalsta saņēmējs nesniedz apmierinošu atbildi, Komisija var atcelt atlikušo finansiālo palīdzību un prasīt atmaksāt jau izmaksātās summas.
   5.   Visas nepamatoti izmaksātās summas atmaksā Komisijai. Summām, kas nav atmaksātas laikā, pieskaita procentus saskaņā ar Finanšu regulā paredzētajiem nosacījumiem.
   15. pants
   Izvērtēšana
   1.   Programmu regulāri pārrauga, lai sekotu tajā paredzēto darbību īstenošanai.
   2.   Komisija nodrošina programmas regulāru, neatkarīgu, ārēju izvērtēšanu.
   3.   Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei:

               a)

               ne vēlāk kā 2011. gada 31. martā – starpposma izvērtējuma ziņojumu par gūtajiem rezultātiem un par programmas īstenošanas kvalitātes un kvantitātes aspektiem, pievienojot finansēto projektu un pasākumu sarakstu;

               b)

               ne vēlāk kā 2012. gada 31. maijā – paziņojumu par programmas turpināšanu;

               c)

               ne vēlāk kā 2014. gada 31. decembrī – ex post izvērtējuma ziņojumu par programmas īstenošanu un rezultātiem.

         16. pants
   Projektu publicēšana
   Komisija katru gadu publicē to projektu sarakstu, kurus finansē saskaņā ar programmu, kopā ar katra projekta īsu aprakstu.
   17. pants
   Pārejas pasākumi
   Ar šo Lēmums Nr. 803/2004/EK tiek atcelts. Darbības, kas ir sāktas saskaņā ar minēto lēmumu, līdz to pabeigšanai turpina reglamentēt minētais lēmums.
   18. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2007. gada 20. jūnijā.

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         G. GLOSER

      (1)  OV C 69, 21.3.2006., 1. lpp.

      (2)  OV C 192, 16.8.2006., 25. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta 2006. gada 5. septembra Atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts), Padomes 2007. gada 5. marta Kopējā nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Eiropas Parlamenta 2007. gada 22. maija Nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

      (4)  OV C 364, 18.12.2000., 1. lpp.

      (5)  OV C 59, 23.2.2001., 307. lpp.

      (6)  OV C 77 E, 28.3.2002., 126. lpp.

      (7)  OV C 287 E, 24.11.2006., 75. lpp.

      (8)  OV C 288 E, 25.11.2006., 66. lpp.

      (9)  OV L 34, 9.2.2000., 1. lpp.

      (10)  OV L 143, 30.4.2004., 1. lpp.

      (11)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

      (12)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1995/2006 (OV L 390, 30.12.2006., 1. lpp.).

      (13)  OV L 357, 31.12.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 478/2007 (OV L 111, 28.4.2007., 13. lpp.).

      (14)  OV L 312, 23.12.1995., 1. lpp.

      (15)  OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.

      (16)  OV L 136, 31.5.1999., 1. lpp.

      (17)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2006/512/EK (OV L 200, 22.7.2006., 11. lpp.).


title: 2012/418/ES: Padomes Lēmums ( 2011. gada 21. decembris ) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Partnerattiecību un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Irākas Republiku, no otras puses, un provizoriski piemērotu dažus tā noteikumus

text:
               31.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 204/18

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 21. decembris)
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Partnerattiecību un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Irākas Republiku, no otras puses, un provizoriski piemērotu dažus tā noteikumus
   (2012/418/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 79. panta 3. punktu, 91. pantu, 100. pantu, 192. panta 1. punktu, 194., 207. un 209. pantu saistībā ar 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 23. martā pilnvaroja Komisiju risināt sarunas par tirdzniecības un sadarbības nolīgumu ar Irākas Republiku.

               (2)

               Pēc Komisijas priekšlikuma Padome 2009. gada 27. oktobrī atļāva veikt izmaiņas sarunu risināšanas norādījumos, lai paaugstinātu nolīguma statusu, nosaukumā jēdzienu “tirdzniecība” aizstājot ar jēdzienu “partnerattiecības” un izveidojot Sadarbības padomi ministru līmenī.

               (3)

               Partnerattiecību un sadarbības nolīgums starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Irākas Republiku, no otras puses (“nolīgums”), būtu jāparaksta. Dažas nolīguma daļas būtu jāpiemēro provizoriski, līdz tiek pabeigtas procedūras tā noslēgšanai.

               (4)

               Nolīguma noteikumi, kas ir Līguma par Eiropas Savienības darbību trešās daļas V sadaļas darbības jomā, ir saistoši Apvienotajai Karalistei un Īrijai kā atsevišķām līgumslēdzējām pusēm, nevis kā Eiropas Savienības daļām, ja vien Eiropas Savienība kopā ar Apvienoto Karalisti un/vai Īriju nav kopīgi paziņojušas Irākai, ka Apvienotajai Karalistei vai Īrijai noteikumi ir saistoši kā Eiropas Savienības daļām saskaņā ar 21. protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību. Ja Apvienotajai Karalistei un/vai Īrijai noteikumi pārstāj būt saistoši kā Eiropas Savienības daļām saskaņā ar 21. protokola 4.a pantu, Eiropas Savienība kopā ar Apvienoto Karalisti un/vai Īriju nekavējoties informē Irāku par jebkādām izmaiņām to nostājā, un šādā gadījumā tām nolīguma noteikumi joprojām ir saistoši katrai atsevišķi. Tas pats attiecas uz Dāniju saskaņā ar 22. protokolu par Dānijas nostāju, kurš pievienots minētajiem līgumiem,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā atļauj parakstīt Partnerattiecību un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Irākas Republiku, no otras puses, ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.
   3. pants
   Līdz tiek pabeigtas procedūras, kas vajadzīgas, lai nolīgums stātos spēkā, nolīguma 2. pantu, kā arī II, III un V sadaļu – vienīgi tiktāl, ciktāl tas attiecas uz Savienības kompetencē esošiem jautājumiem – saskaņā ar tā 117. pantu provizoriski piemēro no trešā mēneša pirmās dienas pēc dienas, kad Savienība un Irāka ir paziņojušas viena otrai par to, ka ir pabeigtas vajadzīgās procedūras, lai nolīgumu varētu piemērot provizoriski.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2011. gada 21. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. DOWGIELEWICZ


title: 2011/371/ES: Padomes Lēmums ( 2011. gada 20. jūnijs ), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekļa aizstājēju no Austrijas

text:
               25.6.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 166/27

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 20. jūnijs),
   ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekļa aizstājēju no Austrijas
   (2011/371/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
   ņemot vērā Austrijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2009. gada 22. decembrī un 2010. gada 18. janvārī pieņēma Lēmumu 2009/1014/ES (1) un Lēmumu 2010/29/ES (2), ar ko laikposmam no 2010. gada 26. janvāra līdz 2015. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

               (2)

               Pēc Johanna MIKL-LEITNER kundzes pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies viena Reģionu komitejas locekļa aizstājēja vieta.

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku līdz 2015. gada 25. janvārim Reģionu komitejā par locekļa aizstājēju tiek iecelta:

               —

                  Barbara SCHWARZ kundze, Amt der NÖ Landesregierung.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2011. gada 20. jūnijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         MATOLCSY Gy.

      (1)  OV L 348, 29.12.2009., 22. lpp.

      (2)  OV L 12, 19.1.2010., 11. lpp.