title: Komisijas Lēmums (ES) 2016/285 (2015. gada 6. novembris) par valsts atbalstu SA.38545 2014/C (ex 2014/NN), ko Francijas Republika īsteno attiecībā uz Mory-Ducros SAS un MoryGlobal (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 7523) (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               1.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 53/6

         KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2016/285
   (2015. gada 6. novembris)
   par valsts atbalstu SA.38545 2014/C (ex 2014/NN), ko Francijas Republika īsteno attiecībā uz Mory-Ducros SAS un MoryGlobal

         (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 7523)

   (Autentisks ir tikai teksts franču valodā)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
   pēc uzaicinājuma ieinteresētajām personām iesniegt piezīmes saskaņā ar minētajiem pantiem (1),
   tā kā:
   1.   PROCEDŪRA

               (1)

               Pēc neformālām pārrunām ar Komisiju Francija 2014. gada 7. februārī nosūtīja Komisijai informatīvu piezīmi par līdzdalības aizdevuma piešķiršanu uzņēmumam MoryGlobal no Ekonomikas un sociālās attīstības fonda (turpmāk – “FDES”) (2).

               (2)

               Pēc Komisijas mutiska pieprasījuma Francija 2014. gada 2. aprīlī nosūtīja jaunu informatīvu piezīmi.

               (3)

               Divi jauni informācijas pieprasījumi tika nosūtīti 2014. gada 11. aprīlī un 8. maijā, un Francija uz tiem atbildēja 2014. gada 30. aprīļa un 9. maija vēstulē. Šos pieprasījumus papildināja 2014. gada 27. jūnija pieprasījums, uz kuru Francija atbildēja 2014. gada 10. jūlijā.

               (4)

               Pēc Komisijas ierosinājuma 2014. gada 9. jūlijā tika organizēta kopīga sanāksme ar Francijas pārstāvjiem.

               (5)

                  FDES aizdevuma pirmais maksājums tika veikts 2014. gada 18. februārī, un Komisija reģistrēja šo pasākumu nepaziņoto atbalsta pasākumu reģistrā.

               (6)

               Komisija 2014. gada 16. septembra vēstulē paziņoja Francijai savu lēmumu sākt Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk – “LESD”) 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru (turpmāk – “formāla izmeklēšanas procedūra”) attiecībā uz šo atbalsta pasākumu.

               (7)

               Komisijas lēmums par procedūras sākšanu (turpmāk – “procedūras sākšanas lēmums”) ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
                   (3). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par attiecīgo atbalsta pasākumu. Komisija no ieinteresētajām personām nesaņēma nevienu piezīmi šajā sakarībā.

               (8)

               Francija iesniedza savas piezīmes 2014. gada 24. oktobrī. Pēc Komisijas pieprasījuma Francija 2015. gada 12. janvārī un 6. maijā iesniedza papildu informāciju.

         2.   PAMATINFORMĀCIJA

   2.1.   SAŅĒMĒJA UN SITUĀCIJAS APRAKSTS

               (9)

               Grupu Mory-Ducros jo īpaši veido uzņēmums Mory-Ducros SAS (turpmāk – “MD”), kā arī nekustamā īpašuma uzņēmumi SPAD un ARCATIME CAUDAN, kuri ir 100 % MD meitasuzņēmumi.

               (10)

                  MD akcionārs bija Arcole Industries (turpmāk – “Arcole”) – holdinga uzņēmums, kas specializējās grūtībās nonākušu uzņēmumu pārņemšanā un sanācijā. Arcole 2010. gada jūnijā no DHL iegādājās uzņēmumu Ducros Express, bet 2011. gada jūnijā – noteiktus uzņēmuma Mory SA aktīvus pret to sāktās sanācijas procedūras ietvaros. Pēc tam Arcole apvienoja šīs divas darbības MD.

               (11)

                  MD bija otrs lielākais Francijas uzņēmējs ekspressūtījumu un fraktēšanas nozarē pēc Geodis. MD veica četras pamatdarbības, proti, ekspressūtījumi un pārvadājumi valsts mērogā, fraktēšana valsts mērogā, ekspressūtījumi un fraktēšana starptautiskā mērogā un loģistika. Šī uzņēmējdarbības joma Francijā jau no desmitgades sākuma piedzīvoja arvien lielākas grūtības, un tās izraisīja nozīmīgu uzņēmēju apvienošanos un/vai bankrotus. Papildus darbībām ar MD integrētajiem aktīviem vai uzņēmumiem sanācijas procedūru ietvaros jānorāda arī, ka Geodis pārņēma SERNAM – uzņēmēja, kas vēsturiski bija SNCF meitasuzņēmums, – aktīvus pēc tā likvidācijas (4).

               (12)

               Uzņēmums MD2012. gada 31. decembrī bija sasniedzis konsolidēto apgrozījumu EUR 765 miljonu apmērā. MD nodarbināja aptuveni 5 300 darbiniekus, un tam piederēja 85 aģentūras. Tomēr negatīvā ietekme, ko radīja finanšu krīze un augošais citu uzņēmēju konkurences spiediens situācijā, kad ekspressūtījumu un fraktēšanas nozare piedzīvoja grūtības, izraisīja rezultātu pasliktināšanos, ko vēl smagāku padarīja ražošanas izmaksas, kas pārsniedza tirgus cenas, daudzu klientu noteiktie nelabvēlīgie tarifi, kā arī nekustamā īpašuma un ritošā sastāva sliktais stāvoklis, kura cēlonis bija nepietiekami ieguldījumi iepriekšējos finanšu gados.

               (13)

               Pontuāzas (Pontoise) komerctiesa ar 2013. gada 26. novembra spriedumu sāka MD sanācijas procedūru.

               (14)

                  Arcole, tolaik MD vairākuma akcionārs, 2014. gada 3. janvārī iesniedza pārņemšanas piedāvājumu.

               (15)

                  Arcole2014. gada 28. janvārī Pontuāzas komerctiesai iesniedza uzlabotu piedāvājumu kā cesijas plānu, lai varētu pārņemt lielāko daļu MD aktīvu, nododot tos šim nolūkam jaunizveidotam uzņēmumam MoryGlobal.

               (16)

               Ekonomikas un finanšu ministrs 2014. gada 29. janvārī izdeva rīkojumu, ar ko MoryGlobal rīcībā nodeva FDES aizdevumu EUR 17,5 miljonu apmērā, kas izmaksājams vienā vai vairākos maksājumos.

               (17)

               Gaidot oficiālu aizdevuma līguma noslēgšanu starp MoryGlobal un valsti, valsts, kuru pārstāvēja Rūpnieciskās pārstrukturēšanas starpministriju komiteja (turpmāk – “CIRI”), un Arcole2014. gada 30. janvārī parakstīja saprašanās memorandu: Arcole jo īpaši apņēmās ieguldīt kopējo līdzekļu summu EUR 17,5 miljonu apmērā, no kuriem EUR 10 miljonus kā kapitāla pieaugumu, bet EUR 7,5 miljonus kā konvertējamas obligācijas (5).

               (18)

               Pontuāzas komerctiesa 2014. gada 6. februārī ar rīkojumu apstiprināja Arcole iesniegto MD cesijas plānu.

               (19)

               Neraugoties uz kapitāla ieguldīšanu un FDES aizdevumu, Bobiņī (Bobigny) komerctiesa 2015. gada 31. martā pieņēma lēmumu par MoryGlobal likvidāciju.

         2.2.   PASĀKUMU APRAKSTS
   2.2.1.   FDES aizdevums EUR 17,5 miljonu apmērā

               (20)

               Ar 2014. gada 11. februāra vienošanos valsts apstiprināja FDES aizdevumu MoryGlobal EUR 17,5 miljonu apmērā. Saskaņā ar paša aizdevuma noteikumiem tas bija paredzēts daļas no MD darbību un MoryGlobal darbības iegādes finansēšanai.

               (21)

               Bija paredzēts, ka FDES aizdevums tiks atmaksāts, piemērojot fiksētu gada procentu likmi 1 % apmērā. Procenti, kas uzkrāsies līdz galīgās atmaksāšanas datumam, bija jāaprēķina katru gadu, pēc tam tos nepieciešams kapitalizēt un in fine izmaksāt FDES aizdevuma atmaksas termiņā. Atkāpjoties no iepriekš teiktā, gadījumā, ja Arcole tiktu izmaksātas dividendes, to izmaksas datumā un nepārsniedzot izmaksāto dividenžu summu, MoryGlobal bija jāveic to kapitalizēto fiksēto procentu izmaksa, kas uzkrāti līdz minētajam datumam.

               (22)

               Minētajiem procentiem, ko aprēķina pēc fiksētas likmes, bija jāpieskaita arī procenti pēc mainīgas likmes, kuru summa ir vienāda ar finanšu gada laikā apstiprināto un izmaksāto dividenžu kopsummu, no kuras atskaita izmaksāto fiksētās atlīdzības summu.

               (23)

               Kopīgā FDES aizdevuma procentu likme (fiksētā un mainīgā) nedrīkstēja būt mazāka par vidējo procentu likmi, ko Arcole noteicis savu partneru norēķinu kontu atlīdzināšanai.

               (24)

               Aizdevuma atmaksāšana bija jāveic vienā reizē 20 gadus pēc pēdējā aizdevuma maksājuma datuma, proti, 2014. gada 24. aprīļa.

               (25)

                  FDES aizdevums tika nodrošināts ar pirmās kategorijas ķīlu un bez konkursa no vērtspapīru konta, kurā atradās 100 % MoryGlobal vērtspapīru. Visā FDES aizdevuma laikā ieķīlātajā kontā bija jāatrodas vismaz 90 % ieķīlāto MoryGlobal akciju.

               (26)

               Gadījumā, ja Arcole cedētu 100 % savu MoryGlobal vērtspapīru, MoryGlobal būtu jāatmaksā viss saņemtais aizdevums un visas summas, kas jāmaksā saistībā ar šo aizdevumu, kā arī jāsamaksā valstij summa, kuru veido cesijas cenas summa, no kuras atskaita to summu, kuru Arcole jebkurā veidā ieguldījis MoryGlobal, jāsamaksā kopējā atlīdzība par līdzdalības aizdevumu, kas izmaksāts līdz minētās cesijas datumam, un jāsedz visas izmaksas saistībā ar cesiju. Vērtspapīru daļējas cesijas gadījumā jāpiemēro Arcole cedēto vērtspapīru skaita proporcija pret kopējo Arcole vērtspapīru skaitu pirms cesijas.

               (27)

               Viss aizdevums tika izmaksāts trijos pārskaitījumos šādos datumos un par šādām summām: EUR 3 miljoni 2014. gada 18. februārī, EUR 7 miljoni 2014. gada 11. martā un EUR 7,5 miljoni 2014. gada 24. aprīlī.

         2.2.2.   Sociālie pasākumi

               (28)

               Sniedzot paziņojumu presei (6), produktīvās sanācijas, darba, nodarbinātības, profesionālās izglītības un sociālā dialoga ministri, kā arī transporta, jūrlietu un zivsaimniecības pilnvarotais ministrs 2014. gada 6. februārī paziņoja, ka tiks izstrādāts atbalsta plāns MD darba ņēmējiem. Tajā jāparedz turpmāk minētais.

                           —

                           Automātiskais mehānisms – atbalsta pasākumi, uz kuriem atlaistajiem darbiniekiem automātiski ir tiesības saskaņā ar likumu, iesniedzot vienkāršu pieprasījumu. Tādējādi saskaņā ar Profesionālā nodrošinājuma līgumu (CSP) darba ņēmēji var saņemt i) atlīdzību, kas ir gandrīz vienāda ar viņu faktisko neto algu; un ii) speciālās mācības, kas pieejamas, izmantojot atbilstīgos profesionālās karjeras nodrošināšanas līdzekļus.

                           —

                           Diskrecionārais mehānisms – atbalsta pasākumi, kurus Francija var piešķirt vai nepiešķirt. Šie atbalsta pasākumi iedalās divos veidos: i) Francija nodrošina darba ņēmējiem tādus pakalpojumus kā piekļuve vispārējiem konsultantiem vai pārkvalifikācijas mācību kursiem, izveidojot pastiprinātu atbalsta mehānismu (turpmāk – “pastiprināts atbalsta mehānisms”); un ii) piešķir pakāpeniski sarūkošus pagaidu pabalstus, lai divus gadus segtu algas starpību, ja darba ņēmējs stājas mazāk atalgotā darbā, bet nepārsniedzot EUR 300 mēnesī (turpmāk – “sarūkošu pagaidu pabalstu mehānisms”).

               (29)

               Minēto sociālo pasākumu kopējās izmaksas un precīzi to piešķiršanas nosacījumi iepriekš netika konkretizēti.

         3.   PROCEDŪRAS SĀKŠANAS LĒMUMĀ PAUSTĀS ŠAUBAS

   3.1.   VALSTS ATBALSTA KLASIFIKĀCIJA

               (30)

               Procedūras sākšanas lēmumā Komisija apšaubīja ekonomisku priekšrocību esību attiecībā uz FDES aizdevumu un sociālajiem pasākumiem darba ņēmēju aizsardzībai. Kopumā, ņemot vērā Arcole un Francijas sarakstes hronoloģiju, Komisija uzskatīja – bija iespējams, ka FDES aizdevums un sociālie pasākumi tika piešķirti konkrētu sociālu iemeslu dēļ, lai saglabātu darba vietas un ražotnes, un tie nav iemesli, ko ņem vērā saprātīgs ieguldītājs.

         3.1.1.   FDES aizdevums

               (31)

               Vispirms Komisija uzsvēra, ka valsts varas iestāžu iesaistīšanās un atkārtota iejaukšanās, sniedzot dažādus paziņojumus presei, radīja priekšrocības Arcole iesniegtajam pārņemšanas piedāvājumam un tādējādi arī MoryGlobal. Tā Arcole sākotnējais piedāvājums 2014. gada 3. janvārī paredzēja EUR 25 miljonus ārēja finansējuma no juridisku personu – publisko tiesību subjektu – puses, bet šķiet, ka uzlabotajā piedāvājumā 2014. gada 28. janvārīFDES aizdevums EUR 17,5 miljonu apmērā aizstāja šo citu potenciālo ieguldītāju līdzdalību. Tādējādi Komisija apšaubīja, no vienas puses, šādas izstumšanas pamatotību, bet, no otras puses – iespējamību, ka FDES aizdevums tika piešķirts apmaiņā pret nosacījumu uzlabošanu sociālajā jomā.

               (32)

               Turklāt Komisija norādīja, ka Francija, šķiet, pieņēma lēmumu par aizdevuma piešķiršanu, vēl pirms tā iepazinās ar Astoņu konsultantu galīgo ziņojumu, kur tika izklāstīti ieguldījumu rentabilitātes likmes (turpmāk – “TRI”) modelēšanas rezultāti attiecībā uz Arcole ieguldītajiem līdzekļiem un FDES aizdevumu, jo šis ziņojums tika pabeigts tikai 2014. gada 26. janvārī.

               (33)

               Visbeidzot, Komisija apšaubīja arī FDES aizdevuma nosacījumus. Faktiski tie atbilst tāda aizdevuma īpašībām, kas neparedz uzņēmuma dividenžu sadali un vienlaikus – paredz pašu kapitāla ieguldīšanu, ja dividendes sadala.

               (34)

               Gadījumā, kad pasākums tiek analizēts kā aizdevums, Komisija atzina 1 % likmi par neatbilstošu tirgus likmei, jo neatkarīgi no pieņemtās metodikas (piemērojot Komisijas paziņojumu par atsauces likmes un diskonta likmes noteikšanas metodes pārskatīšanu (7) (turpmāk – “2008. gada paziņojums”) vai izmantojot metodi, kuras pamatā ir Bloomberg un Capital IQ dati) Komisija secināja, ka šis aizdevums netika pietiekami atlīdzināts. Turklāt Komisija neuzskatīja, ka datumā, kad iestāsies aizdevuma termiņš, procentu maksājumu atlikšana būs ierasta tirgus prakse. Komisija apšaubīja arī aplēses par sniegto nodrošinājumu vērtību.

               (35)

               Gadījumā, kad pasākums tika analizēts kā pašu kapitāla ieguldīšana, Komisija uzskatīja, ka valsts kā ieguldītājs neatradās tādā pašā riska situācijā kā Arcole, lai gan šā uzņēmuma ieguldījuma summa bija līdzvērtīga valsts ieguldījumam. Faktiski valstij nebija tādas finansiālās ieinteresētības kā uzņēmumam Arcole, kam bija jāgūst ienākumi no iepriekšējiem ieguldījumiem tiesas procesā, turpinot uzņēmuma veikto darbību un tādējādi izvairoties no dārgiem sociāliem pienākumiem. Turklāt Komisija lēsa, ka ieguldīšana vienlaicīgi ar Arcole ieguldījumu bija iespējama tāpēc, ka iejaucās prokurors, pieprasot izņēmumu […] (8). Komisija arī norādīja, ka izmaksas, ko radītu minimāla iespējamība saņemt līdzīgu ieguldījumu uz 20 gadiem, varētu būt aptuveni 7,4 %. Tāpat arī varbūtība saņemt atlīdzību, kas būtiski pārsniegtu 1 %, Komisijai šķita neliela, ņemot vērā dividenžu sadales nejaušo raksturu. Turklāt Komisija norādīja, ka valsts, cenšoties nepieļaut Arcole izstāšanos no MoryGlobal kapitāla, nerīkojas kā privāts ieguldītājs.

               (36)

               Visbeidzot, lai kāda būtu šā pasākuma klasifikācija, Komisija apšaubīja tā konsekvenci attiecībā uz privātā ieguldītāja principu, jo aizdevuma līgumā tika iekļautas rūpnieciska rakstura saistības vides aizsardzības jomā.

         3.1.2.   Sociālie pasākumi

               (37)

               Turklāt Komisija norādīja, ka sociālā rakstura grozījumus, lai sniegtu lielāku atbalstu atlaistajiem MD darba ņēmējiem, kas bija paredzēti pirms uzlabotā piedāvājuma iesniegšanas, šķiet, būtībā pārņēma valsts, īstenojot 2.2.2. punktā minētos sociālos pasākumus. Saskaņā ar patiesu informāciju pārņēmējs uzturēja spēkā priekšlikumu par atlaišanas pabalsta EUR 7 000 apmērā izmaksāšanu katram darba ņēmējam virs likumā paredzētā līmeņa un atteicās šo summu palielināt. Tādējādi šķiet, ka šie pasākumi radīja priekšrocības MoryGlobal, jo daļu no sociālajiem pasākumiem finansēja valsts, nevis minētais uzņēmums. Komisija lēsa, ka gadījumā, ja starp MD un MoryGlobal tika noteikta saimnieciskā pēctecība, atbrīvojot MD no pienākumiem pret darba ņēmējiem, uzskatāms, ka MoryGlobal saimnieciskais stāvoklis bija privileģēts.

         3.2.   SADERĪBAS IZVĒRTĒŠANA

               (38)

               Kaut arī Komisijai neradās nekādas šaubas par to, ka MD ir uzskatāms par grūtībās nonākušu uzņēmumu, Komisija apšaubīja 2014. gada 23. janvārī izveidotā uzņēmuma MoryGlobal statusu.

               (39)

               Turklāt, atzīstot, ka šie pasākumi nebija valsts atbalsts, Francija neiesniedza nekādu analīzi par to saderību. Tāpēc Komisija aicināja Franciju veikt šādu analīzi.

         3.3.   PAR SAIMNIECISKĀS PĒCTECĪBAS PRINCIPU

               (40)

               Komisija atgādināja, ka saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas judikatūru pienākumu atgūt nesaderīgu atbalstu var uzlikt jaunam uzņēmumam, kuram attiecīgais uzņēmums ir nodevis daļu no saviem aktīviem, ja šī aktīvu nodošana ļauj konstatēt saimniecisku pēctecību starp abiem uzņēmumiem (9). Pēc Komisijas domām, bija pietiekams pamats uzskatīt, ka starp MD un MoryGlobal pastāv saimnieciska pēctecība, pamatojoties uz pierādījumu kopumu, kas pārņemts Tiesas judikatūrā. Tāpēc MoryGlobal būtu atbildīgs par jebkuru nesaderīgu atbalstu, ko saņēmis uzņēmums MD.

         4.   FRANCIJAS PIEZĪMES PAR PROCEDŪRAS SĀKŠANAS LĒMUMU

               (41)

               Francija iesniedza savas piezīmes par procedūras sākšanas lēmumu 2014. gada 23. oktobrī.

               (42)

               Turklāt Francija apstrīdēja to, ka solījums piešķirt aizdevumu MoryGlobal un ar to saistītie paziņojumi presei būtu radījuši priekšrocības šim uzņēmumam un privilēģijas Arcole piedāvājumam, jo minētā aizdevuma dēļ Arcole bija iespējams iesniegt uzlabotu piedāvājumu.

         4.1.   VALSTS ATBALSTA KLASIFIKĀCIJA

               (43)

               Francija uzskata, ka tā ir rīkojusies kā saprātīgs ieguldītājs, pieņemot lēmumu piešķirt FDES aizdevumu MoryGlobal. Vispirms tā uzsver, ka nav pareizi apgalvot – valsts lēmumam par šādu ieguldīšanu pamatā nebija nekādas būtiskas informācijas, ko sniegtu ekonomikas un finanšu analīze, jo netika sagaidīts Astoņu konsultantu galīgais ziņojums 2014. gada 26. janvārī. Faktiski šis ziņojums lielākoties tikai atkārtoja to, kas bija pateikts Arcole un CIRI iepriekš veiktajā analīzē par kopīgu ieguldījumu perspektīvām.

               (44)

               Turklāt Komisija nav ņēmusi vērā FDES aizdevuma īpatnības. Būtībā Francija ar FDES finanšu instrumenta starpniecību piešķīra līdzdalības aizdevumu MoryGlobal – jebkura informācija par nepietiekamu atlīdzību, piemērojot norādīto fiksēto likmi, jāanalizē kontekstā ar visu pārējo informāciju par atlīdzību un kapitāla pieaugumu. Francija uzskata, ka Komisija nepamatoti atzina MoryGlobal par uzņēmumu, uz kuru attiecas CCC novērtējums 2008. gada paziņojuma izpratnē. Būtībā MoryGlobal ir uzņēmums bez MD saistībām, kas izveidots, lai īstenotu pēc kolektīvās procedūras pielāgotu stratēģisko plānu. Francija arī uzskata, ka atmaksāšana in fine pretēji Komisijas apgalvojumam ir līdzdalības aizdevumam vispiemērotākais mehānisms. Turklāt Francija ir neizpratnē par to, ka Komisija uzskata iespējamību panākt rentabilitātes rādītāju, kas pārsniegtu 1 %, par nelielu. Šķiet, ka šāda analīze pamatojas uz pieņēmumu, ka, pārņemot dzīvotspējīgākos un rentablākos MD aktīvus, nav iespējams veikt nekādu saprātīgu ieguldījumu. Turklāt Francija vērš uzmanību uz to, ka tās mērķis nav aizkavēt Arcole vai sodīt to par izstāšanos no uzņēmuma kapitāla, bet gan nepalikt vienīgajai šajā kapitālā Arcole izstāšanās gadījumā, un tas atbilst saprātīga ieguldītāja principam.

               (45)

               Visbeidzot, Francija uzskata, ka šis pasākums ir jāanalizē kā kapitāla ieguldījums, kas pari passu veikts kopā ar Arcole.

               (46)

               Tāpat attiecībā uz Komisijas jautājumiem par to, cik atbilstoši privātā ieguldītāja principam ir iekļaut aizdevuma līgumā rūpnieciska rakstura saistības vides aizsardzības jomā, Francija iebilst pret projektu Komisijas paziņojumam par valsts atbalsta jēdzienu saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu (10): “Piemērojot tirgus ekonomikas dalībnieka kritēriju, ir jāņem vērā tikai tādas priekšrocības un pienākumi, kas ir saistīti ar valsts kā ekonomikas dalībnieces statusu, izslēdzot tos, kas ir saistīti ar tās kā valsts varas statusu.”

               (47)

               Turklāt Francija uzskata, ka valsts finansējumam, kas sniegts sociālajiem pasākumiem par labu atlaistajiem darba ņēmējiem, nebija valsts atbalsta raksturs. Faktiski šie pasākumi nesniedza nekādu atbalstu uzņēmumam, jo tie nekādi neaizstāja nevienu uzņēmuma pienākumu pret tā darbiniekiem.

         4.2.   SADERĪBAS IZVĒRTĒŠANA

               (48)

               Francija uzskata, ka, no vienas puses, MoryGlobal bija piemērots pārstrukturēšanas atbalsta saņemšanai kā MD saimnieciskās darbības turpinātājs un, no otras puses – šie atbalsta pasākumi bija saderīgi ar Kopienas pamatnostādnēm par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (11) (turpmāk – “2004. gada pamatnostādnes”). Francija apgalvo, ka pasākumi, kas īstenoti, lai atjaunotu MD/MoryGlobal dzīvotspēju, ir līdzīgi pasākumiem, kas, pamatojoties uz 2004. gada pamatnostādnēm, tika veikti Komisijas apstiprinātā pārstrukturēšanas plāna ietvaros. MD darbības perimetra sašaurināšana ir ļāvusi arī ierobežot pārmērīgus konkurences traucējumus. Visbeidzot, atbalsts ir ierobežots līdz minimumam.

         5.   TREŠO PERSONU PIEZĪMES PAR PROCEDŪRAS SĀKŠANAS LĒMUMU

               (49)

               Neviena trešā persona nav iesniegusi piezīmes par procedūras sākšanas lēmumu.

         6.   ATBALSTA VĒRTĒJUMS

   6.1.   VĒRTĒJUMS PAR ATBALSTA ESĪBU LESD 107. PANTA 1. PUNKTA NOZĪMĒ

               (50)

               Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu “ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”.

               (51)

               Pamatojoties uz šo noteikumu, pasākumu var klasificēt kā valsts atbalstu, ja tas atbilst visiem šādiem nosacījumiem, proti: i) pasākums ir valsts izcelsmes; ii) pasākums ir selektīvs; iii) pasākums rada ekonomiskas priekšrocības saņēmējam; un iv) pasākums rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus un var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm.

               (52)

               Komisija vēlas uzsvērt, ka abu veidu pasākumi, proti, FDES aizdevums, no vienas puses, un sociālie pasākumi, no otras puses, šajā lēmumā tiek aplūkoti atsevišķi tikai analītiskās skaidrības labad. Praksē lēmumi par abiem pasākumiem tika pieņemti vienlaikus un bija cieši saistīti ar kopīgu mērķi nodrošināt MD saimnieciskās darbības turpināšanu, saglabājot vislielāko darba vietu skaitu, kā būs redzams turpmāk šajā lēmumā.

         6.1.1.   Valsts līdzekļu iesaiste un attiecināmība uz valsti

               (53)

                  FDES aizdevums tika piešķirts ar ekonomikas un finanšu ministra rīkojumu, kura izpilde tika uzticēta Valsts kases ģenerāldirektoram. Piešķirtie līdzekļi tika ņemti no īpaša Valsts kases konta, un arī atmaksātā pamatsumma un procenti tika novirzīti Francijas valsts budžetā. Francijas vārdā aizdevumu parakstīja, izmaksāja un pārvaldīja banku iestāde Natixis, pamatojoties uz vienošanos, kas parakstīta starp Natixis un Franciju.

               (54)

               Attiecībā uz sociālajiem pasākumiem 2014. gada 6. februāra paziņojumā presei ir skaidri pateikts, ka tos finansē valsts iestādes.

               (55)

               Tādējādi Komisija secina, ka izvērtējamie pasākumi paredzēja izmantot valsts līdzekļus un ir attiecināmi uz valsti.

         6.1.2.   Selektivitāte

               (56)

               Attiecībā uz FDES aizdevumu Komisija konstatē, ka tas tika piešķirts uzņēmumam, kas guva labumu no MD aktīvu pārņemšanas, proti, MoryGlobal. Kaut arī FDES uzdevums ir piešķirt aizdevumus ekonomikas un sociālajai attīstībai apstākļos, kas paredzēti 2004. gada 26. novembra apkārtrakstā par valsts rīcību, novēršot un risinot uzņēmumu grūtības (12), kas regulē FDES darbību, aizdevumi, ko piešķir FDES, vienmēr tiek izvērtēti katrā gadījumā atsevišķi. Tādējādi nosacījums attiecībā uz selektivitāti tika izpildīts.

               (57)

               Attiecībā uz sociālajiem pasākumiem par labu darbiniekiem Komisija norāda, ka tie iedalās divās grupās – automātiskie un izvēles pasākumi, ko Francija piemēro pēc saviem ieskatiem.

               (58)

                  Automātiskais mehānisms. Francija uzskata, ka CSP ir vispārējo tiesību mehānisms, kas paredzēts Darba kodeksā, un tā uzdevums jo īpaši ir nodrošināt atlaisto darba ņēmēju ienākumu saglabāšanu gandrīz tādā pašā līmenī. CSP, kas izveidots ar 2011. gada 28. jūlija likumu (13), ir paredzēts maksātnespējas vai likvidācijas procesā esošu uzņēmumu darba ņēmējiem. Komisija konstatē, ka MD darba ņēmējiem bija tiesības saņemt šajā līgumā paredzētos pabalstus. Tādējādi Komisija uzskata, ka piešķīrumi, kas izmaksāti atlaistajiem darba ņēmējiem saistībā ar CSP, kā arī summas, kas piesaistītas no kopīgajiem profesionālās karjeras nodrošināšanas fondiem, lai finansētu mācības, neatbilst selektivitātes kritērijam un nav uzskatāmas par valsts atbalstu.

               (59)

                  Diskrecionārais mehānisms. Citādi secinājumi Komisijai radās attiecībā uz otrās grupas pabalstiem, kuri pārsniedza uzņēmumam likumā paredzētos pienākumus un kurus pilnībā finansēja valsts. Pastiprinātā atbalsta mehānisma piešķirtie pabalsti un atbildība, ko valsts uzņēmās, divus gadus sedzot algas starpību darba ņēmējiem, kuri pārkvalificējās, lai strādātu mazāk atalgotu darbu, izrietēja no valsts lēmuma, ar kuru tā izmantoja savas diskrecionārās tiesības un šajā gadījumā attiecināja tās uz konkrētu saņēmēju uzņēmumu; minētās tiesības, tāpat kā sarūkošu pagaidu pabalstu mehānisma nosacījumi, ir definētas Darba kodeksa R.322-6. pantā un ar 2014. gada 22. janvāra rīkojumu, kas pieņemts, lai īstenotu Darba kodeksa R.5123. pantu (14).

               (60)

               Komisija secina, ka par selektīviem ir uzskatāmi tie pasākumi, kas attiecās uz FDES aizdevumu, no vienas puses, un sociālie pasākumi, kas veikti saskaņā ar diskrecionāro mehānismu, no otras puses. Sociālie pasākumi saskaņā ar automātisko mehānismu nav selektīvi. Tāpēc tie nav valsts atbalsta pasākumi un attiecīgi turpmāk šajā lēmumā netiks apskatīti.

         6.1.3.   Ekonomisku priekšrocību esība

   6.1.3.1.   Analīzes ietvars

               (61)

               Ekonomiskas priekšrocības rodas situācijā, kad uzņēmuma finanšu stāvoklis uzlabojas valsts iejaukšanās rezultātā. Tomēr saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, lai novērtētu, vai kāds valsts pasākums ir uzskatāms par atbalstu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē, ir jānovērtē, vai labumu gūstošais uzņēmums saņem ekonomiskas priekšrocības, ko tas nebūtu saņēmis parastos tirgus apstākļos (15).

               (62)

               Valsts iestādes iejaukšanās obligāti nerada priekšrocības saņēmējam un tāpēc nav uzskatāma par atbalstu, ja tā notiek parastos tirgus apstākļos, proti, ja valsts iestāde ir rīkojusies tā, kā līdzīgā situācijā rīkotos saprātīgs ieguldītājs tirgus ekonomikā. Tādējādi, ja tiek konstatēti nozīmīgi tāda paša rakstura ieguldījumi, kas veikti vienlaikus ar valsts iejaukšanos un ko veikuši citi privāti ieguldītāji, kuri uzņēmušies līdzīgus riskus (pari passu), tas var liecināt par to, ka valsts rīkojusies kā saprātīgs uzņēmējs. Visbeidzot, jāizvērtē, vai valsts iejaukšanās pamatā bija ekonomiski vērtējumi, kas ir salīdzināmi ar tiem, ko konkrētās lietas apstākļos pirms minētā ieguldījuma veikšanas būtu licis izstrādāt saprātīgs privāts ieguldītājs, kurš ir iespējami vistuvākā situācijā tai, kādā ir minētā dalībvalsts, lai noskaidrotu šāda ieguldījuma ienesīgumu nākotnē.

         6.1.3.2.   Politiskā situācija valsts pasākumu piešķiršanas laikā

               (63)

               Jākonstatē, ka valsts varas atkārtota iejaukšanās un tās radītā ietekme laikā starp sanācijas procedūras sākšanas datumu 2013. gada 22. novembrī un 2014. gada 6. februāri – datumu, kad šo pārņemšanu ar spriedumu apstiprināja Pontuāzas komerctiesa, – radīja priekšrocības Arcole iesniegtajam pārņemšanas piedāvājumam un tādējādi galu galā arī MoryGlobal. 2013. gada 22. novembrī produktīvās sanācijas ministrs un transporta ministrs publiski paziņoja: “Laikposms, kas tagad sākas, jāizmanto, lai izvērtētu visas iespējamības un paredzētu risinājumus darbības turpināšanai ekonomiski dzīvotspējīgā veidā, saglabājot vislielāko darba vietu skaitu.” (16)2014. gada 10. janvārī produktīvās sanācijas ministrs paziņoja, ka Francija piešķirs aizdevumu EUR 17,5 miljonu apmērā, lai nodrošinātu Arcole piedāvājumu, jo īpaši apmaiņā pret uzlabojumiem sociālajā jomā (17). Saistībā ar to ministrs sniedza paziņojumus par sociālajiem pasākumiem, kas paredzēti MD darba ņēmējiem, apsolot: “algas saglabāšanu vienu gadu, noslēdzot profesionālās nodrošināšanas līgumu”, “jebkuru mācību finansēšanu visos apstiprinātajos profesionālajos projektos” un “daļēju atbildību divu gadu garumā par algas starpību, lai nepieļautu pirktspējas samazināšanos” (18). Visbeidzot, 2014. gada 29. janvārīArcole ģenerāldirektors tika izsaukts pie premjerministra, lai apliecinātu reālu Arcole iesaistīšanos MD pārņemšanas piedāvājumā (19).

         6.1.3.3.   FDES aizdevums

               (64)

                  Par pasākuma juridisko raksturu. Francija uzskata, ka attiecīgajam pasākumam ir divējāds raksturs, jo tas ir vienlaikus gan aizdevums (kas paredz procentu maksājumus), gan kapitāla ieguldījums (kas paredz iespēju maksāt procentus atkarībā no dividendēm). Francija paskaidro, ka gadījumā, ja būtu jāizdara izvēle, šis pasākums būtu jādefinē kā kapitāla ieguldījums, tāpēc to var salīdzināt ar Arcole veikto kapitāla ieguldījumu, arī par summu EUR 17,5 miljonu apmērā. Tādējādi Francija secina, ka abi šie finansējumi ir ieguldīti pari passu un valsts atbalsta nav.

               (65)

                  FDES iejaukšanās pasākumus regulēja ekonomikas un finanšu ministra 2004. gada 26. novembra apkārtraksts (20). Saskaņā ar šo dokumentu FDES var iejaukties, atbalstot grūtībās nonākušus uzņēmumus tikai ar atmaksājamiem aizdevumiem, un to nevar izmantot, lai iegūtu kontroli pār atbalstītajiem uzņēmumiem. Turklāt tas, ka daļa no atlīdzības par šo aizdevumu bija saistīta ar dividenžu izmaksāšanu akcionāram Arcole, nebūt nenozīmēja, ka FDES arī saņēma dividendes – FDES aizdevums daļēji tika atlīdzināts no mainīgajiem procentiem, kuru nomaksu vienkārši izraisīja dividenžu izmaksāšana Arcole. Visbeidzot, pastāvēja acīmredzama asimetrija starp FDES un Arcole tiesībām. Kā piemēru var minēt to, ka FDES nebija jāinformē un vēl jo vairāk – tas nedrīkstēja piedalīties lēmumu pieņemšanā par MoryGlobal vadību un stratēģiskajiem virzieniem, turklāt tas arī nevarēja gūt labumu no iespējamās MoryGlobal kapitāla vērtības palielināšanās.

               (66)

               Tādējādi Komisija atzīst, ka FDES sniegtais atbalsta pasākums ir uzskatāms par aizdevumu, nevis kapitāla ieguldījumu, un, tā kā nebija līdzvērtīgu peļņas perspektīvu, tas nav uzskatāms par pari passu pasākumu Arcole veiktajam kapitāla ieguldījumam. Turklāt un jebkurā gadījumā šī atšķirība starp FDES un Arcole ieguldījumu raksturu kļūst vēl redzamāka, ņemot vērā pastiprināto atbalsta mehānismu un sarūkošu pagaidu pabalstu mehānismu, par ko atbildību uzņēmās Francija. No finansiālā viedokļa raugoties, šī atbildība bija pielīdzināma bezatlīdzības subsīdijai, kas nav atmaksājama un papildināja FDES aizdevumu, ja vien Arcole nepiekristu līdzīgam finanšu ieguldījumam, ņemot vērā gaidāmo peļņu. Francija labākajā gadījumā varēja cerēt uz paša aizdevuma kompensēšanu un atmaksāšanu, bet Arcole kļuva par MoryGlobal akcionāru, kas varēja gaidīt peļņu no savas kapitāla daļas.

               (67)

                  Par Francijas rīcību saprātīga uzņēmēja statusā. Vairāki apstākļi norāda uz to, ka Francija nerīkojās kā saprātīgs uzņēmējs.

               (68)

               Pirmkārt, kā jau minēts 6.1.3.2. punktā, Francijas pārstāvji vairākkārt publiski iesaistījās, lai uzsvērtu, ka Francija iejauksies, atbalstot MD pārņemšanu, un darīs to, lai “saglabātu vislielāko darba vietu skaitu”. Nešķiet, ka minētās nodomu deklarācijas atbilstu saprātīga uzņēmēja rīcībai, kas plāno atbalstīt grūtībās nonākušu uzņēmumu – šādā gadījumā viens no pirmajiem pasākumiem, ko parasti izmanto uzņēmuma izmaksu samazināšanai un atveseļošanai, ir izmaksāto algu apjoma samazināšana. Šie valsts varas apsvērumi un mērķi, kas izpaužas kā algu apjoma palielināšana, var neatbilst saprātīga privātā aizdevēja interesēm, ciktāl tie spēj samazināt aizņēmēja spēju atmaksāt aizņemtās summas.

               (69)

               Visbeidzot, nešķiet, ka Francija būtu saņēmusi “[ekonomiskus vērtējumus], kas ir salīdzināmi ar tiem, ko konkrētās lietas apstākļos pirms minētā ieguldījuma veikšanas būtu licis izstrādāt saprātīgs privāts ieguldītājs, kurš ir iespējami vistuvākā situācijā tai, kādā ir minētā dalībvalsts, lai noskaidrotu šāda ieguldījuma ienesīgumu nākotnē” (21). Atbildot uz procedūras sākšanas lēmumu, Francija apgalvoja, ka Astoņu konsultantu 2014. gada 26. janvāra galīgais ziņojums bija tikai decembrī iesniegto starpposma ziņojumu kopsavilkums. Tomēr, neraugoties uz atkārtotiem Komisijas pieprasījumiem (22), Francija nav iesniegusi šos starpposma ziņojumus, lai Komisija varētu pārbaudīt minēto apgalvojumu. Tāpēc, ņemot vērā Komisijas rīcībā esošo informāciju, jo īpaši dažādu atbildīgo ministru publiskos paziņojumus (23), Komisija uzskata, ka principiālais piešķiršanas lēmums un rīkojums par FDES aizdevuma nosacījumiem tika izdots pirms minētā ziņojuma pabeigšanas, kurā iepazīstināja ar TRI modelēšanas rezultātiem saistībā ar Arcole līdzekļu ieguldīšanu un FDES aizdevumu, un ka Francija pieņēma lēmumu par aizdevuma piešķiršanu, kamēr vēl nebija uzzinājusi minētā ziņojuma rezultātus. Tomēr “ekonomiskie vērtējumi, kas ir veikti pēc minētās priekšrocības piešķiršanas, retrospektīvs konstatējums par attiecīgās dalībvalsts veikta ieguldījuma faktisko ienesīgumu vai vēlāki pamatojumi faktiski veiktās rīcības izvēlei nav pietiekami, lai tiktu pierādīts, ka šī dalībvalsts pirms vai vienlaikus ar šo piešķiršanu ir pieņēmusi šādu lēmumu akcionāres statusā [kā saprātīgs privāts uzņēmējs tirgus ekonomikas apstākļos]” (24).

               (70)

               Turklāt tas, ka Pontuāzas komerctiesas sprieduma pamatojuma daļā nepārprotami norādīts, ka FDES aizdevums ir garantija, kas ļauj nodrošināt uzņēmuma darbības turpināšanu un ilgtspējību, pierāda, ka šis aizdevums radīja priekšrocības MD sanācijas procedūras ietvaros un līdz ar to arī MoryGlobal kā MD darbības turpinātājam pēc tā likvidācijas.

               (71)

               Visbeidzot, pienākumi vides aizsardzības jomā, proti, nomainīt MoryGlobal autoparku, kas paredzēti FDES aizdevuma nosacījumos, pierāda arī to, ka Francija nerīkojās kā saprātīgs uzņēmējs, bet kā valsts vara. Neviens saprātīgs uzņēmējs aizdevuma piešķiršanai grūtībās nonākušam uzņēmumam neizvirza ar augstām izmaksām saistītu nosacījumu atjaunināt attiecīgā uzņēmuma autoparku vienkārši vides aizsardzības apsvērumu dēļ. Nenorādot precīzu pamatojumu, šāds nosacījums pilnībā neatbilst rentabilitātes mērķim, uz ko tiecas aizdevējs. Vides aizsardzības prasību izvirzīšana attiecībā uz autoparku rezultātā rada papildu izmaksas, kas var samazināt aizņēmēja atmaksāšanas spējas.

               (72)

                  Par to, ka Francija nerīkojās kā saprātīgs uzņēmējs attiecībā uz aizdevuma noteikumiem. Vispirms jāteic, ka šis aizdevums ir uzskatāms par nodrošinājumu ieķīlātajam MoryGlobal kapitālam. Ņemot vērā īpaši nedrošo MoryGlobal situāciju, šāds risinājums šķiet vismaz neuzticams. Gadījumā, ja MoryGlobal tiktu nodots likvidācijai un, ņemot vērā to, ka pamatsummas un procentu atmaksāšanai in fine vajadzēja notikt pēc 20 gadiem, FDES nesaņemtu sākotnēji aizdoto summu. No otras puses, šķiet, ka uzņēmumā turēto daļu vērtība bija pat vēl mazāka nekā akcijām, kuru likviditāte bija neliela, kā tas bija novērojams MoryGlobal gadījumā. Iestājoties stagnācijai vai pat pasliktinoties MoryGlobal rezultātiem, arī šo daļu vērtība tiktu stipri ietekmēta. Līdz ar to piešķirtie nodrošinājumi un paredzamā atlīdzība izrādījās neliela, un nešķiet, ka ar to pietiktu Francijas uzņemtā riska kompensēšanai.

               (73)

               Būtībā aizdevums, kas in fine atmaksājams pēc 20 gadiem, rada ievērojamu risku aizdevējam. Turklāt nešķiet, ka procentu maksājumu atlikšana līdz aizdevuma termiņam būtu ierasta prakse, a fortiori uzņēmumam, kas piedzīvojis sanācijas procedūru un kam tāpēc nav kredītvēstures vai pozitīva vērtējuma, un a fortiori ekonomikas nozarē, kas cieš no grūtībām, kuras izklāstītas 10.–12. apsvērumā. Faktiski aizdevējam pienākošos procentu vērtība samazinās, ja to izmaksāšana tiek atlikta līdz aizdevuma termiņam, un tā var sarukt zemāk par nominālo procentu likmi. Šajā gadījumā, kad nominālā rentabilitāte bija 1 %, pietiktu, ja inflācijas rādītājs pārsniegtu šo lielumu, lai aizdevuma reālā rentabilitāte perioda beigās jau būtu negatīva. Tomēr Eiropas Centrālās bankas politika šajā jomā ilgtermiņā paredzēja inflācijas līmeni, kas ir tuvu 2 %, bet nesasniedz tos (25), savukārt Francijas valsts obligāciju likme (Valsts kases aizstājamajām obligācijām) 2014. gada februāra sākumā 10 gadu un 30 gadu periodam tika plānota attiecīgi 2,29 % un 3,27 % apmērā. Attiecīgi šķiet, ka aizdevuma nominālās atlīdzības likmi 1 % var vērtēt kā reālā izteiksmē negatīvu, jo, visticamāk, pēc 20 gadu termiņa iestāšanās tā būs zemāka par inflācijas līmeni. Šāda atlīdzība par FDES aizdevumu nesedza Francijas valsts finansēšanas izmaksas tolaik izdotajām valsts obligācijām, bet attiecās uz daudz riskantāku aktīvu.

               (74)

               Turklāt šā aizdevuma negatīvā rentabilitāte tiek uzsvērta, kad aprēķinos iekļauj izmaksas, ko rada pastiprinātā atbalsta mehānisms un sarūkošu pagaidu pabalstu mehānisms, par ko atbildību uzņēmās Francija. Tādējādi tiek iegūtas summas, kas minētas 90. apsvērumā, proti, šo mehānismu izmaksas Francijas valstij var pārsniegt EUR 10 miljonus pēc nominālvērtības (EUR 4 000 uz vienu darba ņēmēju, bet faktiskais darba ņēmēju skaits tika noteikts kā ne vairāk par 2 732 darba ņēmējiem). Ilustrācijas labad, ja plānotajā laika grafikā FDES aizdevuma izmaksāšanas un atmaksāšanas diskontētā faktiskā neto vērtība ar nemainīgu 20 gadu termiņu (TEC 20) bija 2,90 %, un tā jau bija negatīva par EUR – 5,45 miljoniem, tad, iekļaujot minēto mehānismu izmaksas (26), faktiskā neto vērtība kļūst negatīva jau par summu, kas pārsniedz EUR – 14,62 miljonus (27). Tāpēc saprātīgs uzņēmējs nepiekristu šādai finansēšanai.

               (75)

               Turklāt Francijas iesniegtie modeļi, kas raksturo iekšējo atdeves likmi, pamatojas uz pieņēmumu, ka Arcole izstāsies no MD kapitāla un samaksās valstij līguma laušanas izmaksas, pretējā gadījumā šī rentabilitāte būs daudz zemāka. Tomēr Arcole var arī izlemt palikt minētajā kapitālā. Šādā gadījumā aizdevuma rentabilitāte Francijai aprobežosies ar procentu iekasēšanu. Turklāt minētajā situācijā Arcole gūs labumu no savas līdzdalības vai ar to saistītās neiegūtās virsvērtības lieluma palielināšanās, un šāds labums savukārt nepienāksies valstij. Šajā ziņā jāpiebilst, ka Francijas centieni novērst vai sodīt Arcole par izstāšanos no uzņēmuma kapitāla nekādi neatbilst saprātīga tirgus dalībnieka rīcībai, kuru virza vienīgi apsvērumi par rentabilitāti vairāk vai mazāk ilgākā termiņā. Toties šādu rīcību izskaidro centieni nodrošināt tā uzņēmuma darbības turpināšanu, kura labā Francija iejaucas, atbalstot Arcole […].

               (76)

               Papildus mainīgo procentu izmaksāšana šķiet ārkārtīgi maz ticama, jo MoryGlobal tika izveidots MD likvidācijas procesā, bet šis uzņēmums pats daļēji radās, likvidējot Mory. Turklāt Francijas iesniegtie pieņēmumi paredzēja dividenžu un līdz ar to arī mainīgo procentu izmaksāšanu tikai no 2018., 2019. un 2020. gada, pretējā gadījumā TRI likme nebūs pozitīva. Šajā jautājumā jāuzsver, ka aizdevuma noteikums, kas paredzēja, ka FDES aizdevuma kopējā procentu likme (fiksētā un mainīgā) nedrīkst būt zemāka par vidējo procentu likmi, ko Arcole noteicis savu partneru norēķinu kontu atlīdzināšanai, pēc būtības nevar papildus pamatot aizdevuma piešķiršanas saprātīgumu, ņemot vērā mainīgo procentu izmaksāšanas izteikti hipotētisko raksturu.

               (77)

               Visbeidzot, Francijas iesniegtie iekšējās atdeves likmes aprēķini attiecas tikai uz FDES aizdevumu un nekādi neņem vērā ietekmi, ko radīs pastiprinātā atbalsta mehānisms un sarūkošu pagaidu pabalstu mehānisms, par ko atbildību uzņēmās Francija un par ko lēmumi tika pieņemti tajā pašā laikā, kad par FDES aizdevumu. No plānotajām summām, kas minētas 90. apsvērumā, izriet, ka jo īpaši pirmais mehānisms Francijas valstij var radīt izmaksas, kas pārsniedz EUR 10 miljonus pēc nominālvērtības. Tādējādi saprātīgs uzņēmējs tirgus ekonomikas apstākļos ņemtu vērā visus līdzekļus, ko piesaistījis ieguldījumam, lai novērtētu tā reālo rentabilitāti. Francijas gadījumā, lai novērtētu, vai kopējais valsts finansējums MD darbības turpināšanai nodrošina pietiekamas rentabilitātes perspektīvas, saprātīgs uzņēmējs ņemtu vērā ne tikai aizdevumu, bet arī izmaksas, ko rada pastiprinātā atbalsta mehānisms un sarūkošu pagaidu pabalstu mehānisms, par ko atbildību uzņēmās Francija.

         6.1.3.4.   Sociālie pasākumi – diskrecionārais mehānisms

               (78)

               Attiecībā uz sociālo pasākumu diskrecionāro grupu, kas vienlaikus ietvēra gan pastiprinātā atbalsta mehānismu, gan sarūkošu pagaidu pabalstu mehānismu, Francija izstrādāja divus argumentus, lai izslēgtu ekonomisku priekšrocību esību saņēmējam uzņēmumam. Pirmkārt, Francija uzsvēra, ka šie pabalsti nemazināja MD ieguldījumu darba vietu saglabāšanas jomā. Otrkārt, Francija apgalvoja, ka šie pabalsti tika piešķirti tikai atlaistajiem darba ņēmējiem un tāpēc neradīja priekšrocības uzņēmumam.

               (79)

               Komisija nepiekrīt šādam vērtējumam.

               (80)

               No vienas puses, tā konstatē – apstāklis, ka minēto pasākumu piešķiršanu nodrošināja valsts, pat ja tie bija paredzēti darba ņēmēju atbalstam, galu galā nāca par labu MD un tā akcionāram Arcole saistībā ar tā iesniegto pārņemšanas piedāvājumu, būtiski vienkāršojot darbības pārņemšanas sociālo kontekstu. Komisija šajā jomā norāda, ka Francijas lēmums iedarbināt pastiprinātā atbalsta mehānismu tika pieņemts 2014. gada 22. janvārī, bet Arcole iesniedza savu uzlaboto piedāvājumu Pontuāzas komerctiesā īsi pēc minētā datuma, proti, 2014. gada 28. janvārī. Par sociālā aspekta uzlabošanu, kas notika pirms uzlabotā piedāvājuma iesniegšanas, galvenokārt atbildību uzņēmās Francija, īstenojot iepriekš minētos sociālos pasākumus. Saskaņā ar patiesu informāciju pārņēmējs uzturēja spēkā priekšlikumu par atlaišanas pabalsta EUR 7 000 apmērā izmaksāšanu katram darba ņēmējam virs likumā paredzētā līmeņa un atteicās šo summu palielināt.

               (81)

               No otras puses, Komisija konstatē – nepietiek tikai ar to, ka iejaukšanās pasākumi sedza saņēmēja neobligātos izdevumus, lai izslēgtu iespēju par atbalsta esību. Saskaņā ar Tiesas pastāvīgo judikatūru un Tiesas 1996. gada 26. septembra spriedumā lietā Kimberly Clark Sopalin
                   (28): “Par atbalstu ir atzīstami iejaukšanās pasākumi par labu konkrētiem uzņēmumiem vai produkcijai, pat ja šie iejaukšanās pasākumi finansē izmaksas, ko brīvprātīgi uzņēmies attiecīgais uzņēmums.” Šajā gadījumā Komisija uzskata – ar to vien, ka “diskrecionārās grupas” sociālie pasākumi nemazināja MD ieguldījumu darba vietu saglabāšanā, nepietiek atbalsta neesamības pierādīšanai. Turklāt Tiesa spriedumā lietā Corsica Ferries France/Komisija (29) 83. punktā precizēja, ka “[ņ]emot vērā vienlīdzīgas attieksmes principu (sk. iepriekš 75. punktu), arī dalībvalstīm valsts uzņēmuma likvidācijas gadījumā ir iespēja izmaksāt papildu atlaišanas pabalstus, lai arī to pienākumi a priori nedrīkstētu pārsniegt stingri noteikto likumisko un līgumisko minimumu”. Tomēr Tiesa nākamajā 84. punktā precizēja: “[l]eģitīmu apsvērumu dēļ šo papildu izmaksu uzņemšanās nedrīkst pārsniegt vienīgi sociālo vai pat politisko mērķi, pretējā gadījumā rodas neatbilstība kritērijam par privāto ieguldītāju, kāds tas ir raksturots iepriekš 76.–82. punktā. Nepastāvot pat ilgtermiņa ekonomiskai racionalitātei, tādu izmaksu uzņemšanās, kas pārsniedz stingri noteiktus likumiskus un līgumiskus pienākumus, tātad ir jāuzskata par valsts atbalstu EKL 87. panta 1. punkta izpratnē.” Šajā gadījumā MD nebija valsts uzņēmums. Tāpēc atbildībai, kuru Francija uzņēmās par sociālajiem pasākumiem, nebija nekāda cita pamatojuma kā vien valsts varas rīcība.

               (82)

               Tādējādi pastiprinātā atbalsta mehānisms un sarūkošu pagaidu pabalstu mehānisms radīja priekšrocības MD, jo sociālos izdevumus, arī darba devējam neobligātos, daļēji finansēja Francija, nevis MD un MD nebija pienākuma atmaksāt summas, par kurām atbildību uzņēmās Francija.

         6.1.3.5.   Secinājums par ekonomiskas priekšrocības esību

               (83)

               Attiecīgi FDES aizdevuma, pastiprinātā atbalsta mehānisma un sarūkošu pagaidu pabalstu mehānisma pārbaude gan atsevišķi, gan a fortiori kopumā liecina, ka Francija nav rīkojusies kā saprātīgs uzņēmējs un tās piešķīrums radīja MoryGlobal un MD ekonomiskas priekšrocības, kādas nebija iespējams iegūt tirgus apstākļos. Tādējādi MoryGlobal un MD radās priekšrocības LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

         6.1.3.6.   Atbalsta elements kvantitatīvā izteiksmē

               (84)

               FDES aizdevumā. Attiecībā uz aizdevuma procentu likmi Komisija uzskata, ka 1 % likme pati par sevi neatbilst tirgus nosacījumiem. Faktiski, tā kā nav informācijas, kas liktu apšaubīt 2008. gada paziņojumā minēto procentu likmi, Komisija uzskata, ka, pamatojoties uz to, var aplēst procentu likmi, kas atbilst tirgus nosacījumiem.

               (85)

               Šajā jautājumā jāpiebilst, ka Francija ir iesniegusi pretrunīgus argumentus. Piemēram, atbildot uz procedūras sākšanas lēmumu, saistībā ar Komisijas šaubām par FDES aizdevuma atlīdzināšanu tā paskaidroja, ka: “NewcoMD/MoryGlobal nekad nav saņēmis nevienu novērtējumu un vēl jo mazāk CCC novērtējumu, darbojoties kā uzņēmums bez pasīviem un ar pašu kapitālu, kas izveidots pēc bankrota procedūras pielāgotā (ievēro!) stratēģiskā plāna īstenošanai” (30). Tomēr, analizējot saderību, Francija apgalvoja, ka MoryGlobal ir MD saimnieciskās darbības turpinātājs, tāpēc varēja saņemt pārstrukturēšanas atbalstu, un viens no virsrakstiem Francijas iesniegumā bija šāds: “NewcoMD nav “jaunizveidots uzņēmums” pamatnostādņu nozīmē.” (31)

               (86)

               Šajā gadījumā Komisija konstatē, ka FDES aizdevuma piešķiršanas brīdī MoryGlobal oficiāli bija uzņēmums, kas atbrīvots no MD saistībām, bet ar pašu kapitālu. Tādējādi teorētiski MoryGlobal nevarēja rasties grūtības saņemt finansējumu no privātajiem uzņēmējiem. Praksē, tā kā privātie uzņēmēji nebija gatavi iesaistīties, MoryGlobal bija jāvēršas pie Francijas un FDES. Pēc privāto uzņēmēju domām, MoryGlobal bija atzīstams par uzņēmumu bez noteiktām MD saistībām, tomēr tas bija MD pēctecis, neuzticams uzņēmums, kas tiks nodots likvidācijai dažus gadus pēc pārstrukturēšanas, kura bija tā izveides pamatā. Pamatojoties uz Komisijas rīcībā esošo informāciju, šķiet, ka MD ekonomiskā situācija bija labākais iespējamais salīdzināmais lielums bez nekāda novērtējuma attiecībā uz MoryGlobal. Tāpēc pretēji Francijas apgalvojumiem uz MoryGlobal ir jāattiecina CCC novērtējums.

               (87)

               Turklāt nodrošinājums, kura vērtība ir atkarīga vienīgi no MD darbības pārņemšanas projekta panākumiem, nevis no objektīviem nezūdošiem lielumiem, piemēram, fiziskām precēm, akcijām, ražošanas vai nekustamā īpašuma aktīviem, jāuzskata par nepietiekamu.

               (88)

               Tādējādi, piemērojot 2008. gada paziņojumu, pieņemtajai likmei jābūt 10,53 % (proti, 0,53 %, kas bija Francijas bāzes likme laikā no 2014. gada janvāra līdz martam, un tai jāpieskaita 1 000 bāzes punkti, ņemot vērā piešķirtā nodrošinājuma nelielo vērtību).

               (89)

               Komisija uzskata, ka atbalsta summu veidoja starpības starp i) 10,53 % (Francijas atsauces likme, kurai pieskaitīti 1 000 bāzes punkti), ko piemēroja pamatsummai; un ii) 1 % (FDES aizdevuma likme), ko piemēroja pamatsummai, rēķinot pēc laikposma, kurā šīs summas atradās MoryGlobal rīcībā. Šāda ekonomisko priekšrocību aplēses metode, pamatojoties uz likmju starpību, jāpiemēro procentu summām. Fakts, ka aizdevuma līgums paredzēja mainīgu procentu izmaksāšanu, neliek apšaubīt šo summu. Modeļi, uz kuriem Francija šķietami pamatojās, pieņemot lēmumu par aizdevuma piešķiršanu, neparedzēja dividenžu izmaksu agrāk par 2018. gadu, ne arī ilgāk kā līdz 2020. gadam. Turklāt fakts, ka MoryGlobal tika izveidots MD likvidācijas procesā un arī MD daļēji radās, likvidējot Mory, liecina par to, ka mainīgo procentu izmaksāšana Francijai bija ļoti maz ticama.

               (90)

                  Pastiprinātā atbalsta mehānismā un sarūkošu pagaidu pabalstu mehānismā. Pastiprinātā atbalsta mehānisma ietvaros, kas tika izveidots ar 2014. gada 22. janvāra rīkojumu, lai piemērotu Darba kodeksa R.5123. pantu un Nolīgumu par kolektīvo pastiprinātā atbalsta mehānismu, kas noslēgts starp Franciju un MD maksātnespējas administratoru, Francija piedalījās EUR 4 000 apmērā par katru attiecināmo darba ņēmēju, un maksimālais attiecināmo darba ņēmēju skaits tika noteikts kā 2 732. Tādējādi atbalsta elements atbilst summām, kuras Francija faktiski izmaksāja šā mehānisma ietvaros.

               (91)

               Sarūkošu pagaidu pabalstu mehānisma ietvaros, kas tika izveidots saskaņā ar Darba kodeksa R.5123-9.–R.5123-11. pantu un 2004. gada 26. maija rīkojumu par sarūkošu pagaidu pabalstu nolīgumiem (32), kā arī 2014. gada 6. februāra paziņojumu presei (33), Francija divus gadus maksāja līdz EUR 300 mēnesī MD darba ņēmējiem, kuri pārkvalificējās, lai strādātu mazāk atalgotu darbu. Tādējādi atbalsta elements atbilst summām, kuras Francija faktiski izmaksāja šā mehānisma ietvaros.

         6.1.4.   Ietekme uz konkurenci un tirdzniecību starp dalībvalstīm

               (92)

               Sociālie pasākumi radīja priekšrocības MD, daļēji atbrīvojot to no atbildības, kas paredzēta sociālajā jomā. Gadījumā, ja MD netiktu likvidēts, tā stāvoklis konkurencē ar citiem ekspressūtījumu tirgus dalībniekiem tādējādi tiktu nostiprināts.

               (93)

                  FDES aizdevums deva priekšrocības MoryGlobal, nodrošinot tam papildu līdzekļus. Faktiski tas ļāva šim uzņēmumam saglabāt stiprākas konkurences pozīcijas, nekā tās būtu bez minētā atbalsta. Tādējādi radās draudi godīgai konkurencei starp uzņēmējiem, kas darbojās ekspressūtījumu un fraktēšanas nozarē.

               (94)

               Turklāt ekspressūtījumu un fraktēšanas tirgus ir pilnībā atvērts konkurencei, un tam raksturīga plaša komerciāla sadarbība starp dalībvalstīm. Attiecīgi Komisija secināja, ka izvērtējamo pasākumu radītās priekšrocības uzņēmumam, kas darbojas konkurencei atvērtā tirgū, traucē vai var traucēt konkurenci un spēj ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm.

         6.1.5.   Secinājums par valsts atbalsta esību LESD 107. panta 1. punkta izpratnē

               (95)

                  FDES aizdevums, kā arī pastiprinātā atbalsta mehānisms un sarūkošu pagaidu pabalstu mehānisms ir uzskatāms par valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.

         6.2.   NOVĒRTĒJUMS PAR ATBALSTA PASĀKUMU SADERĪBU AR IEKŠĒJO TIRGU

               (96)

               Valsts atbalsta aizliegums, kas paredzēts LESD 107. panta 1. punktā, nav ne absolūts, ne beznosacījumu aizliegums. Jo īpaši LESD 107. panta 2. un 3. punkts rada juridisku pamatu, lai noteiktus atbalsta pasākumus varētu atzīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu.

               (97)

               Šajā gadījumā Komisija uzskata, ka atbalsta pasākumi ir piešķirti ar mērķi atjaunot grūtībās nonākušu uzņēmumu ilgtermiņa dzīvotspēju. Tāpēc ir jāanalizē, vai izvērtējamie pasākumi ir atzīstami par saderīgiem, pamatojoties uz LESD 107. panta 3. punktu.

         6.2.1.   Piemērojamais juridiskais pamats

               (98)

               Pamatnostādņu par valsts atbalstu grūtībās nonākušu nefinanšu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (34) 137. punkts paredz: “Ja glābšanas vai pārstrukturēšanas atbalsts pilnībā vai daļēji ir piešķirts pēc šo pamatnostādņu publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2014. gada 31. jūlijā) bez Komisijas atļaujas un tādējādi pārkāpj Līguma 108. panta 3. punktu, Komisija tā saderību ar iekšējo tirgu izskata saskaņā ar šīm pamatnostādnēm.” 138. punkts precizē šādi: “Visos pārējos gadījumos tā šo izskatīšanu veic, pamatojoties uz pamatnostādnēm, kas bija piemērojamas atbalsta piešķiršanas laikā.”

               (99)

               Izvērtējamie pasākumi tika piešķirti 2014. gada februārī, tāpēc to saderība jāanalizē saskaņā ar 2004. gada pamatnostādnēm.

               (100)

               Lietā Itālija/Komisija Tiesa atzina: “Jāatgādina, ka dalībvalstij, kura lūdz atļauju piešķirt atbalstu, atkāpjoties no Līguma noteikumiem, ir pienākums sadarboties ar Komisiju. Saskaņā ar šo pienākumu tai tostarp ir pienākums iesniegt visu informāciju, kuras raksturs ļautu šai iestādei pārbaudīt, ka prasīto atkāpju nosacījumi ir izpildīti.” (35) Tādējādi pasākumu saderības novērtējums attiecas arī uz Francijas iesniegto informāciju.

         6.2.2.   Sociālie pasākumi – diskrecionārais mehānisms

               (101)

               Lai uzņēmums varētu izmantot atbalsta pasākumus glābšanai un pārstrukturēšanai, tas ir jāatzīst par grūtībās nonākušu uzņēmumu, kā definēts 2004. gada pamatnostādņu 2.1. punktā. MD atbilda nosacījumiem, lai uz to varētu attiecināt kolektīvās maksātnespējas procedūru. Kā iepriekš norādīts 2.1. punktā, MD2013. gada 26. novembrī ar Pontuāzas komerctiesas lēmumu tika nodots sanācijas procedūrai. Tāpēc tas ir uzskatāms par grūtībās nonākušu uzņēmumu 2004. gada pamatnostādņu 10. punkta izpratnē.

               (102)

               2004. gada pamatnostādņu 34. un 35. punkts paredz, ka atbalsta piešķiršanas nosacījums ir Komisijas apstiprināta pārstrukturēšanas plāna īstenošana attiecībā uz visiem individuālā atbalsta gadījumiem un tam ir jāatjauno uzņēmuma ilgtermiņa dzīvotspēja, pamatojoties uz reāliem pieņēmumiem.

               (103)

               Šajā gadījumā Komisija konstatē, ka Francija tai nav iesniegusi nekādu pārstrukturēšanas plānu. Francijas arguments, saskaņā ar kuru minētais pārstrukturēšanas plāns, kas īstenots, pamatojoties uz Komisijas analīzi, būtu novedis pie tā paša risinājuma, nekādā gadījumā nav pieņemams, jo Komisijai nebija iespējas veikt minēto analīzi. Līdz ar to kritērijs par ilgtermiņa dzīvotspējas atjaunošanu nav izpildīts.

               (104)

               2004. gada pamatnostādņu 38.–42. punkts arī paredz, ka kompensācijas pasākumi ir jāveic saņēmējam uzņēmumam. Šie pasākumi jānosaka, pamatojoties uz kopīgu tirgus izpēti, kas iekļauta pārstrukturēšanas plānā. Ja kompensācijas pasākumi netiek veikti, atbalsts atzīstams par pretēju kopīgām interesēm un attiecīgi – par nesaderīgu ar iekšējo tirgu.

               (105)

               Šajā ziņā Francija nekādā veidā nepiedāvāja nekādus kompensācijas pasākumus. Tāpat kā attiecībā uz pārstrukturēšanas plānu, Francijas arguments, saskaņā ar kuru kompensācijas pasākumu pieņemšana, pamatojoties uz Komisijas analīzi, būtu novedusi pie tā paša risinājuma, nekādā gadījumā nav pieņemams, jo Komisijai nebija iespējas veikt minēto analīzi.

               (106)

               Tāpēc Komisija secina, ka valsts atbalsts MD, kura pamatā bija Francija atbildība par pastiprinātā atbalsta mehānismu un sarūkošu pagaidu pabalstu mehānismu, saskaņā ar 2004. gada pamatnostādnēm nav uzskatāms par valsts atbalstu, kas saderīgs ar iekšējo tirgu LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē.

         6.2.3.
         FDES aizdevums

               (107)

               Vispirms jāatgādina, ka Francija nav iesniegusi ne pārstrukturēšanas plānu, ne kompensācijas pasākumus, kas ļautu nodrošināt MoryGlobal izmaksāto pārstrukturēšanas atbalsta pasākumu saderību. Tāpēc ar 2004. gada pamatnostādnēm nevar pamatot secinājumu par attiecīgā atbalsta saderību ar iekšējo tirgu.

               (108)

               Papildus un pat lieki jānorāda, ka 2004. gada pamatnostādņu 12. punkts paredz: “Šo pamatnostādņu nolūkiem jaunizveidots uzņēmums nav atbilstīgs glābšanas vai pārstrukturēšanas atbalsta saņemšanai pat tad, ja tā sākotnējais finansiālais stāvoklis ir nedrošs. Tas attiecas uz gadījumiem, kad, piemēram, iepriekšēja uzņēmuma likvidācijas rezultātā rodas jauns uzņēmums vai kad tas vienkārši pārņem šāda iepriekšēja uzņēmuma aktīvus.” Šajā gadījumā MoryGlobal tika izveidots 2014. gada 23. janvārī – jau pēc MD likvidācijas. Jebkurā gadījumā MoryGlobal tāpēc nevarēja saņemt valsts atbalstu kā atbalstu pārstrukturēšanai. Turklāt, pat ja MoryGlobal kā MD“saimnieciskās darbības turpinātājs” nebija uzskatāms par jaunizveidotu uzņēmumu 2004. gada pamatnostādņu izpratnē, šis atbalsts nebija atzīstams par saderīgu 107. apsvērumā minēto iemeslu dēļ. Komisija konstatē – vēl jo mazāk tika pierādīts tas, ka MoryGlobal atbilst nosacījumiem, lai to varētu uzskatīt par grūtībās nonākušu uzņēmumu, kas tomēr bija svarīgi, piemērojot 2004. gada pamatnostādnes. Visbeidzot, jānorāda, ka šīs procedūras laikā Francija nav iesniegusi nekādu citu juridisku saderības pamatojumu.

               (109)

               Tāpēc Komisija secina, ka valsts atbalsts MoryGlobal, kas izrietēja no FDES aizdevuma, saskaņā ar 2004. gada pamatnostādnēm nav uzskatāms par valsts atbalstu, kas saderīgs ar iekšējo tirgu LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē.

         7.   ATGŪŠANA UN SAIMNIECISKĀ PĒCTECĪBA

   7.1.   ANALĪZES IETVARS

               (110)

               Saskaņā ar LESD noteikumiem un Tiesas pastāvīgo judikatūru Komisija ir kompetenta pieņemt lēmumu par to, ka attiecīgajai valstij jāatsauc vai jāizmaina atbalsts, ja tā konstatē nesaderību ar iekšējo tirgu. Arī Tiesa vairākkārt ir lēmusi, ka pienākums, kas dalībvalstij uzlikts ar Komisijas lēmumu, atsaukt ar iekšējo tirgu nesaderīgu atbalstu paredz atjaunot iepriekšējo situāciju (36).

               (111)

               Tāpēc Tiesa ir noteikusi, ka šis mērķis ir sasniegts, kad saņēmējs ir atmaksājis summas, kas piešķirtas kā nelikumīgs atbalsts, tādējādi zaudējot priekšrocības, ko tas ieguvis tirgū, salīdzinot ar konkurentiem, un ir atjaunota situācija pirms atbalsta izmaksāšanas (37).

               (112)

               Saskaņā ar judikatūru Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (38) 14. panta 1. punkts paredz: “Kad nelikumīga atbalsta gadījumos tiek pieņemti negatīvi lēmumi, Komisija izlemj, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu atbalstu no saņēmēja (…).”

               (113)

               Tādējādi, ņemot vērā to, ka attiecīgie pasākumi tika īstenoti, pārkāpjot LESD 108. pantu, un ir uzskatāmi par nelikumīgu un nesaderīgu atbalstu, tie ir jāatgūst, lai atjaunotu tirgus situāciju, kāda tā bija pirms piešķiršanas. Tomēr atgūšanai jāattiecas uz laikposmu, kurā saņēmējs guva priekšrocības, proti, laiku starp atbalsta nodošanu saņēmēja rīcībā un tā faktisko atgūšanu. Atgūstamās summas ietver procentus, kas pienākas līdz faktiskajai atmaksāšanai. Saskaņā ar judikatūru atgūstamos procentus jāsāk skaitīt no atbalsta pasākumu faktiskās nodošanas saņēmēja rīcībā (39).

               (114)

               Tādējādi Francijai jāatgūst no MoryGlobal nesaderīgais atbalsts, ko veido FDES aizdevums, un no MD – nesaderīgie atbalsta pasākumi, ko veido pastiprinātā atbalsta mehānisms un sarūkošu pagaidu pabalstu mehānisms.

         7.2.   NESADERĪGĀ ATBALSTA ATGŪŠANA NO MORYGLOBAL

               (115)

               Attiecībā uz MoryGlobal šis uzņēmums pašlaik atrodas likvidācijas procesā. Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru saņēmēja maksātnespēja un nespēja atmaksāt atbalstu nav pietiekams iemesls atbrīvojumam no atmaksāšanas pienākuma (40). Šajā gadījumā iepriekšējās situācijas atjaunošanu, kāda tā bija pirms atbalsta izmaksāšanas, un konkurences traucējumu novēršanu principā var nodrošināt, reģistrējot prasījumu, kas izriet no atbalsta atmaksāšanas, prasījumu reģistrā likvidācijas procedūras ietvaros. Ja dalībvalsts nespēj pilnībā atgūt izmaksāto atbalstu, ar šāda prasījuma reģistrēšanu ir izpildīts atgūšanas pienākums ar nosacījumu, ka procedūra beidzas ar saņēmēja faktisku likvidāciju, proti, tā darbības pārtraukšanu (41).

               (116)

               Šajā ziņā Francija 2015. gada 31. martā iesniedza tiesas norīkotajiem juridiskajiem pārstāvjiem iesniegumu par prasījumu pret MoryGlobal par summu EUR 17 500 000 apmērā kā pamatsummu un par summu EUR 155 916,66 apmērā kā procentiem par FDES aizdevumu. Tomēr šie procenti ir aprēķināti par aizdevuma faktisko ilgumu un pēc līgumā minētās likmes. Šādu prasījumu iesniegšana atbilst parastajiem pienākumiem, kas jāveic kreditoram likvidācijas ietvaros, un nav saistīta ar pienākumiem, kas tam jāveic atbalsta atgūšanas procesā. Lai atgūtu atbalsta summas, kas minētas šajā lēmumā, Francijai jāpieskaita prasījumiem, kas iesniedzami likvidācijas procesā, FDES aizdevumā iekļautā atbalsta atgūšana. Šis atbalsts aprēķināms kā starpība starp piemēroto procentu likmi un 10,53 % likmi attiecībā uz jau pagājušajiem termiņiem, un tā līdz brīdim, kad likvidācijas procedūras ietvaros saskaņā ar Francijas tiesībām procentus pārtrauc uzskaitīt. Šīs summas jāpalielina ar atgūšanas procentiem attiecībā uz laikposmu, kas sākas ar atbalsta nodošanu saņēmēja rīcībā un beidzas ar tā faktisku atmaksāšanu vai šajā gadījumā – ar brīdi, kad procentus pārtrauc uzskaitīt saskaņā ar tiesību normām, kas regulē likvidācijas procesu.

         7.3.   NESADERĪGĀ ATBALSTA ATGŪŠANA NO MD – SAIMNIECISKĀ PĒCTECĪBA

               (117)

               Attiecībā uz pastiprinātā atbalsta mehānismu un sarūkošu pagaidu pabalstu mehānismu no tiem labumu guva MD. Pēc tam MD tika likvidēts un tā aktīvi ar Pontuāzas komerctiesas 2014. gada 6. februāra spriedumu tika nodoti Arcole, kas tos konsolidēja MoryGlobal.

               (118)

               Saskaņā ar judikatūru atgūšanas pienākumu var uzlikt jaunam uzņēmumam, kuram atbalsta saņēmējs uzņēmums ir nodevis daļu no saviem aktīviem, ja šī aktīvu nodošana ļauj konstatēt saimniecisku pēctecību starp abiem uzņēmumiem (42). Būtībā nevar izslēgt to, ka atgūšanas pienākumu attiecina uz citu saimniecisko vienību, ar nosacījumu, ka tiek konstatēts – tā ir attiecīgā atbalsta faktiskā ieguvēja, jo starp abiem uzņēmumiem pastāv saimnieciskā pēctecība. Ja tā notiek, arī saņēmēju darbības pārņēmējiem ir pienākums atmaksāt attiecīgo atbalstu kā nesaderīgu ar iekšējo tirgu.

               (119)

               Tāpēc šajā gadījumā jāizvērtē, vai MD darbības pārņēmējs, proti, MoryGlobal, ir uzskatāms par MD saimnieciskās darbības turpinātāju un tātad ir atbildīgs par tā MD saņemtā atbalsta atmaksāšanu, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu.

               (120)

               Saskaņā ar Tiesas spriedumu lietā Itālija un SIM2 Multimedia/Komisija
                   (43), ar kuru Komisija pamatoja lēmumus par Olympic Airlines, Alitalia un Sernam
                   (44), uzņēmēju saimnieciskās pēctecības analīzes pamatā ir vairāki rādītāji. No vērā ņemamiem apstākļiem judikatūra izceļ šādus apstākļus: i) nodoto aktīvu lielums; ii) cena, par kādu šie aktīvi ir nodoti; iii) pārņēmēju identitāte; iv) brīdis, kurā pārņemšana notikusi; un v) šīs pārņemšanas ekonomiskais pamatojums. Minēto rādītāju kopumu Tiesa apstiprināja 2012. gada 28. marta spriedumā lietā Ryanair/Komisija
                   (45), ar ko Komisija pamatoja lēmumu lietā Alitalia.

               (121)

               Šajā gadījumā Arcole pārņēma visus MD materiālos un nemateriālos aktīvus un konsolidēja tos savā meitasuzņēmumā MoryGlobal. Turklāt gandrīz puse MD darba vietu tika nodota MoryGlobal. Tāpēc jāuzsver, ka Pontuāzas komerctiesas spriedumā tika norādīts – Arcole piedāvājums paredz nodot šim uzņēmumam MD aktīvus, kas nepieciešami būtiskas MD darbības daļas saglabāšanai ekspressūtījumu, loģistikas un fraktēšanas nozarē.

               (122)

               Turklāt cenu, par kādu šie aktīvi tika iegādāti, noteica Pontuāzas komerctiesa MD maksātnespējas procedūras ietvaros. Komerctiesas spriedumā tika paskaidrots: “Šajā gadījumā tika konstatēts, ka vienīgi piedāvājums, ko iesniedzis uzņēmums Arcole Industries, paredzot aizstāšanas klauzulu, ir pienācīgi izskatāms un izvērtējams.” Tāpēc cena, par kādu notika cesija, neveidojās, konfrontējot vairākus konkurējošus piedāvājumus. Tādējādi cenu, par kādu Arcole iegādājās MD aktīvus, nevar atzīt par tirgus darījuma cenu.

               (123)

               Turklāt MD un MoryGlobal bija viens un tas pats vairākuma akcionārs – Arcole. Arcole arī spēja pārņemt MD aktīvus pēc tā likvidācijas tikai, izmantojot ārkārtas izņēmumu, ko pieprasīja Republikas prokurors […].

               (124)

               Visbeidzot, MoryGlobal turpināja MD darbību ekspressūtījumu, fraktēšanas un loģistikas jomā, kā Arcole bija skaidri norādījis, pārņemot MD. Tāpēc jāuzsver, ka vienā no tiesas apsvērumiem bija norādīts: “Tā ka šī pārņemšana, iespējams, ļaus nodrošināt arī uzņēmuma darbības turpināšanu un tā ilgtspēju, ņemot vērā sniegtās garantijas.” Turklāt MoryGlobal pārņēma visus tirdzniecības nosaukumus, tiesības bez jebkāda ierobežojuma sevi dēvēt par MD darbības pārņēmēju Francijā un ārvalstīs, kā arī visas prečzīmes.

               (125)

               Rezultātā, ņemot vērā nodoto aktīvu lielumu, šo aktīvu nodošanas cenu, pārņēmēju identitāti un šīs pārņemšanas ekonomisko pamatojumu, Komisija secina, ka starp MD un MoryGlobal pastāv saimnieciskā pēctecība.

               (126)

               Tātad saskaņā ar pastiprinātā atbalsta mehānismu un sarūkošu pagaidu pabalstu mehānismu atgūstamās atbalsta summas jāpieprasa no MoryGlobal. Tāpēc šis prasījums jāreģistrē prasījumu reģistrā MoryGlobal likvidācijas procedūras ietvaros.

         8.   SECINĀJUMI

               (127)

               Komisija konstatē, ka, piešķirot FDES aizdevumu MoryGlobal un uzņemoties atbildību par pastiprinātā atbalsta mehānismu un sarūkošu pagaidu pabalstu mehānismu MD vietā, Francija ir nelikumīgi sniegusi valsts atbalstu, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu. Tāpēc Francijai jāatgūst šo atbalsta pasākumu summa un procenti no MoryGlobal vai gadījumā, ja pilnīga atmaksāšana nav iespējama attiecīgā uzņēmuma likvidācijas procedūras dēļ, jānodrošina faktiska MoryGlobal likvidācija.

               (128)

               Komisija secina, ka pasākumi, ko Francija piešķīrusi atlaistajiem MD darba ņēmējiem saskaņā ar profesionālās nodrošināšanas līgumu, nav valsts atbalsts saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Valsts atbalsts, kas izriet no Ekonomikas un sociālās attīstības fonda (FDES) aizdevuma, kas 2014. gada 11. februārī piešķirts MoryGlobal, tādā mērā, kādā piemērotā procentu likme ir zemāka par šajā lēmumā aprēķināto likmi, pamatojoties uz Komisijas paziņojumu par atsauces likmes un diskonta likmes noteikšanas metodes pārskatīšanu, proti, 10,53 %, kuru Francijas Republika nelikumīgi piešķīrusi MoryGlobal, pārkāpjot Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 3. punktu, ir nesaderīgs ar iekšējo tirgu.
   2.   Valsts atbalsts, kas izriet no pastiprinātā atbalsta mehānisma, kas izveidots saskaņā ar 2014. gada 22. janvāra rīkojumu, lai piemērotu Darba kodeksa R.5123. pantu un Nolīgumu par kolektīvo pastiprinātā atbalsta mehānismu, kas noslēgts starp Francijas Republiku un Mory-Ducros SAS maksātnespējas administratoru, kuru Francijas Republika nelikumīgi piešķīrusi Mory-Ducros SAS, pārkāpjot Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 3. punktu, ir nesaderīgs ar iekšējo tirgu.
   3.   Valsts atbalsts, kas izriet no sarūkošu pagaidu pabalstu mehānisma, kas izveidots saskaņā ar Darba kodeksa R.5123-9.–R.5123-11. pantu un 2004. gada 26. maija rīkojumu par sarūkošu pagaidu pabalstu nolīgumiem, kuru Francijas Republika nelikumīgi piešķīrusi Mory-Ducros SAS, pārkāpjot Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 3. punktu, ir nesaderīgs ar iekšējo tirgu.
   2. pants
   Sociālie pasākumi, kurus Francijas Republika piešķīrusi atlaistajiem Mory-Ducros SAS darba ņēmējiem saskaņā ar profesionālās nodrošināšanas līgumu, nav atbalsts Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. panta 1. punkta nozīmē.
   3. pants
   1.   Francijas Republikai jānodrošina, lai 1. pantā minētos atbalsta pasākumus uzņēmums MoryGlobal atmaksā pats savā vārdā un kā Mory-Ducros SAS saimnieciskās darbības turpinātājs.
   2.   Atgūstamajās summās ir iekļaujami procenti, sākot no datuma, kad atbalsts nodots saņēmēja rīcībā, līdz šo summu faktiskai atgūšanai.
   3.   Procentus aprēķina no saliktās bāzes summas saskaņā ar noteikumiem, kas paredzēti Komisijas Regulas (EK) Nr. 794/2004 (46) V nodaļā.
   4. pants
   1.   Lēmuma 1. pantā minētā atbalsta atgūšana ir tūlītēja un efektīva.
   2.   Francijas Republika nodrošina, lai šis lēmums tiktu īstenots četru mēnešu laikā pēc tā paziņošanas datuma.
   5. pants
   1.   Divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas Francijas Republika iesniedz Komisijai šādu informāciju:

               a)

               kopsumma (pamatsumma un procenti), kas atgūstama no saņēmēja;

               b)

               šā lēmuma izpildei jau veikto un plānoto pasākumu sīks apraksts;

               c)

               dokumenti, kas pierāda, ka saņēmējs ir brīdināts par atbalsta atmaksāšanu.

         2.   Francijas Republika regulāri informē Komisiju par valsts pasākumu gaitu, kas veikti šā lēmuma īstenošanai, līdz 1. pantā minētā atbalsta pilnīgai atgūšanai. Pēc vienkārša Komisijas pieprasījuma tā tūlīt sniedz informāciju gan par jau veiktajiem, gan plānotajiem pasākumiem šā lēmuma izpildei. Tā iesniedz arī sīku informāciju par atbalsta summām un procentiem, kas jau atgūtas no saņēmēja.
   6. pants
   Šis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.

      Briselē, 2015. gada 6. novembrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas locekle

         Margrethe VESTAGER

      (1)  OV C 24, 23.1.2015., 32. lpp.

      (2)  Uzņēmuma nosaukums sākotnēji bija Newco MD, bet 2014. gada 14. februārī tas tika nomainīts uz MoryGlobal. Skaidrības labad šajā lēmumā tiks lietots vienīgi nosaukums MoryGlobal.

      (3)  Skatīt 1. zemsvītras piezīmi.

      (4)  Tiesas 2015. gada 17. septembra spriedums lietā C-33/14 P Mory u. c./Komisija, ECLI:EU:C:2015:609, jo īpaši 2.–15. punkts.

      (5)  Šī vienošanās paredzēja arī MD pārņemšanas finansēšanu, izmantojot faktoringu par summu EUR 15 miljonu apmērā.

      (6)  http://www.developpement-durable.gouv.fr/IMG/pdf/CP_-_MORY_DUCROS_AM_MS_et_FC_-_06-02-2014.pdf

      (7)  OV C 14, 19.1.2008., 6. lpp.

      (8)  Konfidenciāla informācija.

      (9)  Tiesas 2012. gada 28. marta spriedums lietā T-123/09 Ryanair/Komisija, ECLI:EU:T:2012:164, 155. punkts.

      (10)  Projekts Komisijas paziņojumam par valsts atbalsta jēdzienu saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu, 80. punkts, pieejams vietnē: http://ec.europa.eu/competition/consultations/2014_state_aid_notion/draft_guidance_lv.pdf

      (11)  OV C 244, 1.10.2004., 2. lpp.

      (12)  Francijas Republikas Oficiālais Vēstnesis Nr. 279, 1.12.2004., 20468. lpp.

      (13)  2011. gada 28. jūlija Likums Nr. 2011-893 par pārmaiņu attīstību un profesionālās karjeras nodrošināšanu, Francijas Republikas Oficiālais Vēstnesis Nr. 174, 29.7.2011., 12914. lpp.

      (14)  Francijas Republikas Oficiālais Vēstnesis Nr. 0024, 29.1.2014., 1681. lpp.

      (15)  Tiesas 1999. gada 29. jūnija spriedums lietā C-256/97 DMT, ECLI:EU:C:1999:332, 22. punkts.

      (16)  Directmatin.fr, 2013. gada 22. novembrī: MD: Montebourg et Cuvillier se saisissent du dossier, http://www.directmatin.fr/france/2013-11-22/MD-montebourg-et-cuvillier-se-saisissent-du-dossier-616172.

      (17)  Les Echos, 2014. gada 10. janvārī: Mory Ducros: l'État va soutenir l'offre d'Arcole, annonce Montebourg, http://www.lesechos.fr/10/01/2014/lesechos.fr/0203235311692_MD---l-État-va-soutenir-l-offre-d-arcole--annonce-montebourg.htm.

      (18)  Libération, 2014. gada 12. janvārī: Montebourg au secours de Mory Ducros, http://www.liberation.fr/economie/2014/01/12/montebourg-au-secours-de-MD_972338.

      (19)  Nord Eclair, 2014. gada 29. janvārī: Mory Ducros: le patron d'Arcole Industries convoqué à Matignon (Montebourg), http://www.nordeclair.fr/france-monde/MD-le-patron-d-arcole-industries-convoque-a-ia0b0n353355.

      (20)  Skatīt 11. zemsvītras piezīmi.

      (21)  Tiesas (virspalātas) 2012. gada 5. jūnija spriedums lietā C-124/10 P Komisija/EDF, ECLI:EU:C:2012:318, 84. punkts.

      (22)  Komisijas 2014. gada 2. decembra un 2015. gada 16. jūlija informācijas pieprasījumi Francijai.

      (23)  Skatīt 15.–18. zemsvītras piezīmi.

      (24)  Spriedums lietā Komisija/EDF, kas iepriekš minēts 20. zemsvītras piezīmē, 85. punkts.

      (25)  https://www.ecb.europa.eu/press/pressconf/2013/html/is130502.en.html

      (26)  Izmaksas EUR 10 miljonu apmērā, kuras tiek vienkāršoti aplēstas kā pilnā apmērā izmaksājamas 2016. gadā (N + 3. gadā). Šāda vienkāršošana, tāpat kā nemainīga 20 gadu termiņa izmantošana, nosakot diskonta likmi, liecina par piesardzīgu un konservatīvu pieeju.

      (27)  Šīs summas ir aprēķinātas, diskontējot kapitalizējamo procentu likmi (1 % gadā), kas jāizmaksā termiņā (N + 20. gadā), un pamatsummu; šis kopums ir atskaitīts no pamatsummas EUR 17,5 miljonu apmērā un diskontētajām mehānismu izmaksām. Izmantotā diskonta likme ir TEC 202014. gada 3. februārī. Šo likmi iegūst, lineāri interpolējot aktuālo atdeves likmi divām Valsts kases vērtībām, kas visvairāk atbilst termiņam “n gadi” (iestājoties 20 gadu termiņam): https://www.banque-france.fr/economie-et-statistiques/changes-et-taux/les-indices-obligataires.html.

      (28)  Tiesas 1996. gada 26. septembra spriedums lietā C-241/94 Francija/Komisija, ECLI:EU:C:1996:353, 30. punkts.

      (29)  Tiesas 2012. gada 11. septembra spriedums lietā T-565/08 Corsica Ferries France/Komisija, ECLI:EU:T:2012:415.

      (30)  Francijas 2014. gada 23. oktobra atbilde, 13. lpp.

      (31)  Francijas 2014. gada 23. oktobra atbilde, 19. lpp.

      (32)  Francijas Republikas Oficiālais Vēstnesis Nr. 135, 12.6.2004., 10466. lpp.

      (33)  Skatīt 6. zemsvītras piezīmi.

      (34)  OV C 249, 31.7.2014., 1. lpp.

      (35)  Tiesas 1993. gada 28. aprīļa spriedums lietā C-364/90 Itālija/Komisija, ECLI:EU:C:1993:157, 20. punkts.

      (36)  Tiesas 1994. gada 14. septembra spriedums lietā C-278/92, C-279/92 un C-280/92 Spānija/Komisija, ECLI:EU:C:1994:325, 75. punkts.

      (37)  Tiesas 1999. gada 17. jūnija spriedums lietā C-75/97 Beļģija/Komisija, ECLI:EU:C:1999:311, 64. un 65. punkts.

      (38)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp.).

      (39)  Tiesas 2002. gada 30. janvāra spriedums lietā T-35/99 Keller un Keller Meccanica/Komisija, ECLI:EU:T:2002:19, 106.–109. punkts.

      (40)  Tiesas 2004. gada 29. aprīļa spriedums lietā C-277/00 Vācija/Komisija, ECLI:EU:C:2004:238, 85. punkts; Tiesas 1986. gada 15. janvāra spriedums lietā C-52/84 Komisija/Beļģija, ECLI:EU:C:1986:3, 14. punkts; Tiesas 1990. gada 21. marta spriedums lietā C-142/87 Beļģija/Komisija, ECLI:EU:C:1990:125, 60.–62. punkts.

      (41)  Tiesas 2012. gada 11. decembra spriedums lietā C-610/10 Komisija/Spānija, ECLI:EU:C:2012:781, 104. punkts.

      (42)  Tiesas 2012. gada 28. marta spriedums lietā T-123/09 Ryanair/Komisija, ECLI:EU:T:2012:164, 155. punkts.

      (43)  Tiesas 2003. gada 8. maija spriedums lietā C-328/1999 un C-399/00 Itālija un SIM 2 Multimedia/Komisija, ECLI:EU:C:2003:252.

      (44)  Komisijas 2008. gada 17. septembra lēmums par valsts atbalstu N 321/2008, N 322/2008 un N 323/2008 – Grieķija – Olympic Airlines/Olympic Airways Services noteiktu aktīvu pārdošana; Komisijas 2008. gada 12. novembra lēmums par valsts atbalstu N 510/2008 – Itālija – Alitalia aktīvu pārdošana; Komisijas 2012. gada 4. aprīļa lēmums SA.34547 – Francija – SERNAM grupas aktīvu pārņemšana maksātnespējas procesā.

      (45)  Spriedums lietā Ryanair Ltd/Komisija, kas iepriekš minēts 41. zemsvītras piezīmē.

      (46)  Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (ES) 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 140, 30.4.2004., 1. lpp.).


title: Padomes ģenerālsekretāra/augstā pārstāvja kopējās ārpolitikas un drošības politikas lietās lēmums (2001. gada 8. jūnijs) par to, kā piemērot Padomes Lēmumu par Eiropas Savienības militārā personāla ieviešanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001D0442

Oficiālais Vēstnesis L 155 , 12/06/2001 Lpp. 0018 - 0018

		Padomes ģenerālsekretāra/augstā pārstāvja kopējās ārpolitikas un drošības politikas lietās Lēmums(2001. gada 8. jūnijs)par to, kā piemērot Padomes Lēmumu par Eiropas Savienības militārā personāla ieviešanu(2001/442/KĀDP)PADOMES ĢENERĀLSEKRETĀRS/AUGSTAIS PĀRSTĀVIS KOPĒJĀS ĀRPOLITIKAS UN DROŠĪBAS POLITIKAS LIETĀS,ņemot vērā 5. pantu Padomes 2001. gada 22. janvāra Lēmumā 2001/80/KĀDP attiecībā uz Eiropas Savienības militārā personāla ieviešanu (OV L 27, 30.1.2001., 7. lpp.), kas paredz to, ka lēmums ir spēkā no dienas, kura jānosaka Ģenerālsekretāram/Augstajam pārstāvim pēc apspriešanās ar Politikas un drošības komiteju un Militāro komiteju,ņemot vērā Militārās komitejas (tās sanāksmes notiek aizsardzības vadītāju līmenī) 2001. gada 23. maija atzinumu,ņemot vērā Politikas un drošības komitejas 2001. gada 29. maijā atzinumu,IR PIEŅĒMIS ŠĀDU LĒMUMU.1. Padomes 2001. gada 22. janvāra Lēmumu 2001/80/KĀDP par Eiropas Savienības militārā personāla ieviešanu piemēro no 2001. gada 11. jūnija.2. Šo lēmumu publicē Oficiālajā Vēstnesī.Briselē, 2001. gada 8. jūnijāJavier Solanaģenerālsekretārs/augstais pārstāvis--------------------------------------------------