title: 2014/253/ES: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums ( 2014. gada 16. aprīlis ) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar 13. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (Spānijas pieteikums EGF/2012/004 ES/ Grupo Santana )

text:
               7.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 134/42

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
   (2014. gada 16. aprīlis)
   par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar 13. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (Spānijas pieteikums EGF/2012/004 ES/Grupo Santana)
   (2014/253/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izveidi (1) un jo īpaši tās 12. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1309/2013 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (2014–2020) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1927/2006 (2) un jo īpaši tās 23. panta otro daļu,
   ņemot vērā Padomes 2013. gada 2. decembra Regulu (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (3), un jo īpaši tās 12. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (4) un jo īpaši tā 13. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds (EGF) tika izveidots, lai sniegtu papildu atbalstu darbiniekiem, kuri atlaisti no darba tādēļ, ka globalizācijas dēļ ir notikušas lielas strukturālas izmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos, un lai palīdzētu viņiem no jauna iekļauties darba tirgū.

               (2)

               EGF nepārsniedz maksimālo gada apjomu EUR 150 miljonu apmērā (2011. gada cenās), kā noteikts Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 12. pantā.

               (3)

               Spānija 2012. gada 16. maijā iesniedza pieteikumu par EGF izmantošanu saistībā ar atlaišanas gadījumiem uzņēmumā Grupo Santana un 15 piegādes un pakārtotās ražošanas uzņēmumos, un līdz 2013. gada 28. novembrim sniedza papildu informāciju. Šis pieteikums atbilst Regulas (EK) Nr. 1927/2006 10. pantā minētajām finansiālā ieguldījuma noteikšanas prasībām. Tādēļ Komisija ierosina izmantot līdzekļus EUR 1 964 407 apmērā.

               (4)

               Lai gan Regula (EK) Nr. 1927/2006 ir atcelta, saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 23. panta otro daļu to turpina piemērot pieteikumiem, kas iesniegti līdz 2013. gada 31. decembrim;

               (5)

               Tādēļ EGF būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu saistībā ar Spānijas iesniegto pieteikumu,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības 2014. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, lai piešķirtu EUR 1 964 407 saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2014. gada 16. aprīlī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         D. KOURKOULAS

      (1)  OV L 406, 30.12.2006., 1. lpp.

      (2)  OV L 347, 20.12.2013., 855. lpp.

      (3)  OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.

      (4)  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.


title: Izpildu Komitejas lēmums (1999. gada 28. aprīlis) par vispārējiem principiem, kas reglamentē informatoru atlīdzību (SCH/Com–ex (99)8 Rev. 2)

text:
Avis juridique important

|

41999D0008

Official Journal L 239 , 22/09/2000 P. 0417 - 0419

Izpildu komitejas Lēmums(1999. gada 28. aprīlis)par vispārējiem principiem, kas reglamentē informatoru atlīdzību(SCH/Com-ex (99)8 Rev. 2)IZPILDU KOMITEJA,ņemot vērā Šengenas līguma Īstenošanas konvencijas 132. pantu,ņemot vērā iepriekšminētās konvencijas 70. līdz 76. pantu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.Ar šo Lēmumu Izpildu Komiteja apstiprina Centrālās grupas Lēmumu (1999. gada 22. marts) par vispārējiem principiem, kas reglamentē informatoru samaksu (SCH/C (99)25, SCH/Stup (98)72 Rev.).Luksemburgā, 1999. gada 28. aprīlīPriekšsēdētājsC. H. SchapperSCH/Stup (98)72 Rev. 2Temats: Vispārēji principi, kas reglamentē informatoru samaksu1. IevadsStarptautiskie noziegumi, kas saistīti ar narkotikām, citu veidu smagi noziegumi un organizētā noziedzība ir pieaugoša problēma, kas ietekmē arī Šengenas valstis.Noziedznieki, jo īpaši narkotiku nelikumīgā tirdzniecībā iesaistītie, darbojas aizvien profesionālāk un elastīgi pielāgojas jauniem ģeopolitiskajiem, juridiskajiem, ekonomiskajiem un tehnoloģiskajiem apstākļiem, izmantojot uzņēmējdarbības struktūras un sasaistot nelikumīgus komercdarījumus ar likumīgām saimnieciskām darbībām. Lai sasniegtu mērķus, viņi arī ir gatavi rīkoties nežēlīgi, draudot vai lietojot vardarbību pret cilvēkiem un īpašumu un cenšoties manipulēt ar politiķiem, uzņēmējiem un valsts amatpersonām, viņu galvenā motivācija ir ienākumu maksimāla palielināšana un varas iegūšana.Ar narkotikām saistītas noziedzības tīkla darbību raksturo specializācija, darba dalīšana un sadrumstalotība. Nelikumīgos ienākumus "reinvestē" jaunās noziedzīgās darbībās vai iegulda likumīgās saimnieciskās darbībās, lai gūtu ietekmi un radītu noziedzīgu monopolu.Pat īpašas izmeklēšanas metodes kļūst aizvien neefektīvākas. Tādējādi slepenas informācijas operatīva iegūšana un tādu operatīvas izmeklēšanas metožu izmantošana kā sistemātiska izvērtēšana ir kļuvušas par aizvien svarīgākiem paņēmieniem, ar kuriem identificē organizēto noziedzību narkotiku jomā un cīnās pret to. Šajā sakarā īpaša uzmanība jāpievērš sistemātiskai, koordinētai un mērķtiecīgai informatoru izmantošanai.Informatoriem jāiegūst noziedznieku uzticība, lai varētu atklāt noziedzīgu organizāciju un struktūru uzbūvi.Tādēļ prezidentūra veica izpēti Šengenas valstīs (skatīt dokumentu SCH/Stup (98)25). Pēc tam izplatīja dokumentu SCH/Stup (98)60, Rev., kurā izklāstīti rezultāti. Izpēte parādīja, ka Šengenas valstīs ievērojami atšķiras tiesību akti un daļēji arī juridiskā prakse attiecībā uz informatoru samaksu. Tāpēc Narkotiku darba grupa 1998. gada 21. oktobra sanāksmē vienojās izveidot vienotas nesaistošas pamatnostādnes par informatoru samaksu un nemateriālo labumu garantijām.Vispārējie principi, kas reglamentē informatoru samaksu, ir izmantojami Šengenas valstīs kā pamatnostādnes, kuras nav obligātas, un ir paredzēti, lai veicinātu muitas un policijas sadarbības turpmāku uzlabošanu šajā sarežģītajā jomā. Tie ir arī kritēriji tām Šengenas valstīm, kuras pašlaik izstrādā vai precizē līdzīgus noteikumus.2. Vispārīgie noteikumiInformatoru motivācija sadarbībai ar policiju vai muitas iestādēm bieži ir finansiāla. Tādēļ, ņemot vērā reālo tirgus situāciju, ir jānodrošina tādi finansiāli stimuli, kas atbilst viņu personiskajiem apstākļiem, iemaņām, kas nepieciešamas konkrētajai darbībai, ar to saistītajam riskam un izmeklēšanas rezultātam. Ekonomiskie apsvērumi arī ir faktors, jo informatoriem par darbu bieži maksā maz.Nodrošinot, ka šīs pamatnostādnes ievēro visās Šengenas valstīs, tiek radītā atbilstība taktiskajām un juridiskajām prasībām, kuras piemēro ar narkotikām saistītu lietu izmeklēšanai, vienlaikus ņemot vērā arī īpašās divpusējās un reģionālās iezīmes un nodarījuma īpatnības. Cita starpā tas arī novērstu "informatoru tūrisma" rašanos, kad policijas spēki un muitas iestādes, kuras izmanto informatorus, sacenšas savā starpā divpusējā līmenī vai ar citiem dienestiem visās Šengenas valstīs.3. PrincipiŠie principi neskar valstu tiesību aktus.Informatoru samaksa ir tieši proporcionāla izmeklēšanas rezultātam, veicot kriminālvajāšanu, un/vai apdraudējumam, ko novērš informatora izmantošana, no vienas puses, un informatora līdzdalībai un radītajam personiskajam riskam, no otras puses. Finanšu stimuls nedrīkst rosināt informatoru izdarīt pārkāpumu.Konkrētie kritēriji ir šādi.- Informācijas daudzums un tās radītie rezultāti, piemēram, konfiscēto narkotiku vērtība un nozīme, aizturēto noziedznieku skaits un nozīme un/vai konfiscētās mantas vērtība.- Informācijas kvalitāte, piemēram, stratēģiski vai taktiski noderīga informācija par noziedznieku izmantotajiem paņēmieniem un materiāltehnisko nodrošinājumu, noziedzīgo organizāciju mērķiem, veidu, kādā tās reaģē uz tiesību aizsardzības iestāžu veiktajiem pasākumiem.- Informatora personiskās īpašības, piemēram, līdzdalības pakāpe operācijā, īpašas grūtības, risks un apdraudējums, uzticamība un motivācija.- Noziedznieku struktūras/organizācijas nozīme vai tās locekļu noziedzīgo darbību izmeklēšanas nozīme, to ietekme kriminālajā vidē, iefiltrēšanās pakāpe sabiedriskajā dzīvē, faktiski vai potenciāli radītais kaitējums, lietas sociālā nozīme un pakāpe, kādā tā iesakņojusies vietējā kriminālajā vidē, informācija, ko izmanto arī stratēģiskiem mērķiem.Samaksa par sadarbību parasti ir atkarīga no lietas. Nav jācenšas informatoram nodrošināt iztikas līdzekļus uz nenoteiktu laikposmu.Informatori var izmantot arī īpašus aizsardzības pasākumus vai palīdzību pēc uzdevuma veikšanas (piemēram, liecinieku aizsardzība) un var vienoties par sociālās aizsardzības nodrošināšanu.Informatoram radušās izmaksas (izdevumus) var atmaksāt īpašos gadījumos.Samaksu veic pēc uzdevuma pabeigšanas. Maksāšanu pa daļām var veikt pēc uzdevuma daļas pabeigšanas. Avansu nemaksā.Informatora ienākumiem tomēr piemēro valsts tiesību aktos paredzētos nodokļus un sociālo apdrošināšanu.Parasti informatora izmantošanas izmaksas sedz policija vai muitas iestāde. Ja izmeklēšana ir jāveic kopīgi vairākām Šengenas struktūrām, tad sākumā jāpanāk vienošanos par to, kā sadalīt izmaksas. Trešo pušu iemaksas parasti neiekļauj informatora samaksā.Nemateriālos labumus var arī paredzēt dažādo Šengenas valstu tiesību aktos un uzskatīt par materiālām iemaksām. Šajā sakarā jāņem vērā tas, kāds materiāla labuma veids, cik tas ir svarīgs informatoram un kādas rada izmaksas valstij, kas to nodrošina. Nemateriālo labumu kategorijā ietilpst arī informatora aizsargāšana bīstamās situācijās, apcietinājuma režīma atvieglošana un pilnīga vai daļēja atbrīvošana no soda atbilstoši valsts tiesību aktiem.Ja informators rīkojas neatbilstoši, piemēram, neievērojot vienošanos, konkrētajā gadījumā izdarot noziedzīgu nodarījumu, apzināti vai aiz neuzmanības sniedzot nepatiesu informāciju, apzināti neievērojot saņemtos norādījumus vai tīši novirzoties no taktiskajām direktīvām, tad samaksu var samazināt, ieturēt vai atgūt kopumā atkarībā no informatora pārkāpuma smaguma. Ja šādā situācijā ir ietekmētas vai var tikt ietekmētas divas vai vairāk Šengenas valstis, tad attiecīgās valstu aģentūras pēc iespējas drīz sniedz paziņojumu ("brīdinājumu").Kompetentās centrālās iestādes apmainās ar informāciju par pašreizējiem maksājumu kritērijiem dažādās valstīs.


title: 2011/138/ES: Padomes Lēmums ( 2011. gada 28. februāris ), ar ko groza Lēmumu 2010/248/ES, ar kuru koriģē piemaksas, kas paredzētas Lēmumā 2003/479/EK un Lēmumā 2007/829/EK par noteikumiem, kas jāpiemēro attiecībā uz valstu ekspertiem un militāro personālu, kuri norīkoti uz Padomes Ģenerālsekretariātu

text:
               4.3.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 59/41

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 28. februāris),
   ar ko groza Lēmumu 2010/248/ES, ar kuru koriģē piemaksas, kas paredzētas Lēmumā 2003/479/EK un Lēmumā 2007/829/EK par noteikumiem, kas jāpiemēro attiecībā uz valstu ekspertiem un militāro personālu, kuri norīkoti uz Padomes Ģenerālsekretariātu
   (2011/138/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 41. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 240. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Ar Padomes Lēmuma 2003/479/EK (1) 15. panta 7. punktu un Padomes Lēmuma 2007/829/EK (2) 15. panta 6. punktu paredz, ka dienas un ikmēneša pabalstus valstu ekspertiem un militārajam personālam, kuri norīkoti uz Padomes Ģenerālsekretariātu, koriģē katru gadu bez atpakaļejoša spēka, pamatojoties uz Briselē un Luksemburgā strādājošu Savienības amatpersonu pamatalgu koriģēšanu.

               (2)

               Ar Padomes Lēmumu 2010/248/ES (3) no 2010. gada 1. maija tika piemēroti koeficienti, kas noteikti Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 1296/2009 (2009. gada 23. decembris), ar ko no 2009. gada 1. jūlija koriģē Eiropas Savienības ierēdņu un pārējo darbinieku atalgojumu un pensijas, kā arī korekcijas koeficientus, kurus piemēro šim atalgojumam un pensijām (4).

               (3)

               Ar 2010. gada 24. novembra spriedumu lietā C-40/10 Tiesa atcēla 2. pantu un 4. līdz 18. pantu Regulā (ES, Euratom) Nr. 1296/2009, ar kuru 2009. gada ikgadējai korekcijai noteica koeficientu + 1,85 % apmērā. Padome ar Regulu (ES, Euratom) Nr. 1190/2010 (5) grozīja Regulu (ES, Euratom) Nr. 1296/2009, 2009. gada ikgadējai korekcijai nosakot koeficientu + 3,7 % apmērā.

               (4)

               Attiecīgi būtu jāgroza Lēmums 2010/248/ES,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu 2010/248/ES ar šo groza šādi:

               1)

               lēmuma 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “1.   Lēmuma 2003/479/EK 15. panta 1. punktā un Lēmuma 2007/829/EK 15. panta 1. punktā minētās summas EUR 30,75 un EUR 122,97 attiecīgi aizstāj ar EUR 31,89 un EUR 127,52.;”

               2)

               lēmuma 1. panta 2. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “2.   Lēmuma 2003/479/EK 15. panta 2. punktā un Lēmuma 2007/829/EK 15. panta 2. punktā tabulu aizstāj ar šādu tabulu:

                              “Attālums starp darbā pieņemšanas vietu un norīkojuma vietu
                              (km)

                              Summa EUR

                              0 – 150

                              0,00

                              > 150

                              81,96

                              > 300

                              145,72

                              > 500

                              236,81

                              > 800

                              382,54

                              > 1 300

                              601,13

                              > 2 000

                              719,55” ”

               3)

               lēmuma 1. panta 3. punktu aizstāj ar šādu punktu:
               “3.   Lēmuma 2003/479/EK 15. panta 4. punktā minēto summu EUR 30,75 aizstāj ar EUR 31,89.”

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2010. gada 1. maija.

      Briselē, 2011. gada 28. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         FELLEGI T.

      (1)  OV L 160, 28.6.2003., 72. lpp.

      (2)  OV L 327, 13.12.2007., 10. lpp.

      (3)  OV L 110, 1.5.2010., 31. lpp.

      (4)  OV L 348, 29.12.2009., 10. lpp.

      (5)  OV L 333, 17.12.2010., 1. lpp.


title: 2006/890/Euratom: Komisijas Lēmums ( 2006. gada 4. decembris ) attiecībā uz Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdzamo pamatnolīgumu par daudzpusējo vides un kodolprogrammu Krievijas Federācijā un tā protokolu par prasībām, tiesvedību un zaudējumu atlīdzināšanu (izziņots ar dokumenta numuru K(2006) 5219)

text:
               8.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 343/85

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2006. gada 4. decembris)
   attiecībā uz Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā noslēdzamo pamatnolīgumu par daudzpusējo vides un kodolprogrammu Krievijas Federācijā un tā protokolu par prasībām, tiesvedību un zaudējumu atlīdzināšanu
   (izziņots ar dokumenta numuru K(2006) 5219)
   (2006/890/Euratom)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 101. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Padomes 2000. gada 10. aprīļa lēmumu pieņemtajām direktīvām Komisija piedalījās sarunās ar Krievijas Federāciju par pamatnolīgumu par daudzpusējo vides un kodolprogrammu Krievijas Federācijā un tā protokolu par prasībām, tiesvedību un zaudējumu atlīdzināšanu.

               (2)

               Pamatnolīgums par daudzpusējo Krievijas federācijas vides programmu kodolenerģijas jomā (MNEPR) un Pamatnolīguma par MNEPR protokols par prasībām, tiesvedību un atlīdzināšanu tika parakstīti Stokholmā 2003. gada 21. maijā.

               (3)

               Pamatnolīgumu parakstīja Eiropas Kopiena, Eiropas Atomenerģijas kopiena, Norvēģija, Zviedrija Dānija, Somija, Beļģija, Francija, Vācija, Apvienotā Karaliste, Nīderlande un Krievija.

               (4)

                  MNEPR pamatnolīgums nosaka daudzpusēju tiesisko pamatu ar kodolenerģiju saistītiem projektiem, ko veic Rietumu valstis Krievijas ziemeļrietumos, Protokola par prasībām, tiesvedību un atlīdzināšanu mērķis ir regulēt atbildības jautājumus, kas rodas no veiktajām darbībām šajā jomā.

               (5)

                  MNEPR uzdevums ir atbalstīt projektus, kas risina jautājumus saistībā ar radioaktīviem atkritumiem un izmantotu kodoldegvielu, atomzemūdeņu un atomledlaužu ekspluatācijas pārtraukšanu Krievijas Federācijā. Sākotnēji tas attiecās uz ziemeļrietumu reģionu, bet pamatnolīgums nosaka, ka MNEPR var attiekties arī uz projektiem vai jebkura cita veida sadarbību, kas saistīta ar kodolenerģiju, ieskaitot kodoldrošību, ja iesaistītās puses par to vienojas.

               (6)

               Esošais divpusējais Saprašanās memorands, ko 1995. gadā parakstīja Eiropas Komisija Kopienu vārdā un Krievijas Federācija, kas attiecas uz tehniskās palīdzības programmu īstenošanu kodoldrošības jomā un nosaka atbildību kodolnegadījumu situācijās, nebūs attiecināms uz projektiem saistībā ar Kodoldrošības sadarbības jauno instrumentu.

               (7)

               Visas ES dalībvalstis, kas parakstījušas pamatnolīgumu, ir nodevušas ratifikācijas dokumentus uzglabātājiem, kā pēdējā to izdarīja Apvienotā Karaliste, kas pamatnolīgumu ratificēja 2006. gada aprīlī.

               (8)

               Eiropas Atomenerģijas kopiena tagad var parakstīt MNEPR pamatnolīgumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Ar šo Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā ir noslēgts Pamatnolīgums par daudzpusējo vides un kodolprogrammu Krievijas Federācijā un tā papildu protokols par prasībām, tiesvedību un zaudējumu atlīdzināšanu.
   2.   Pamatnolīguma un tā papildu protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.
   Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

      Briselē, 2006. gada 4. decembrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas locekle

         Benita FERRERO-WALDNER

   Framework Agreement on a Multilateral Nuclear Environmental Programme in the Russian Federation
   The Government of the Kingdom of Belgium, the Government of the Kingdom of Denmark, the Government of the Republic of Finland, the Government of the French Republic, the Government of the Federal Republic of Germany, the Government of the Kingdom of the Netherlands, the Government of the Kingdom of Norway, the Government of the Russian Federation, the Government of the Kingdom of Sweden, the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, the Government of the United States of America, the European Community, and the European Atomic Energy Community (hereinafter referred to as the Parties),

      Noting the Joint Convention on the Safety of Spent Fuel Management and on the Safety of Radioactive Waste Management of 5 September 1997 (hereinafter referred to as the Joint Convention);

      Noting that the Joint Convention stipulates that spent fuel and radioactive waste within military or defence programmes should be managed in accordance with the objectives stated in that Convention even though they are excluded from it except as provided in Article 3 thereof;

      Noting also the Convention on Nuclear Safety of 17 June 1994;

      Recalling the importance the Joint Convention attaches to international cooperation in enhancing the safety of spent fuel and radioactive waste management through bilateral and multilateral mechanisms;

      Reaffirming the importance the Parties attach to the principles embodied in relevant international conventions on nuclear liability for the provision of international assistance in this field;

      Recognising the work of the Contact Expert Group for International Radwaste Projects established under the auspices of the International Atomic Energy Agency to deal with issues regarding international cooperation in radioactive waste management and related issues in the Russian Federation, and its contribution to the development of a comprehensive International Action Plan;

      Desiring to facilitate practical cooperation to enhance the safety of spent fuel and radioactive waste management in the Russian Federation, in particular through the implementation of projects in the Russian Federation that may be identified by the Contact Expert Group for International Radwaste Projects;

      Recalling the Declaration of Principles by members and observers of the Barents Euro-Arctic Council representing Denmark, Finland, France, Germany, Iceland, Italy, the Netherlands, Norway, Poland, the Russian Federation, Sweden, the United Kingdom and the United States regarding the Multilateral Nuclear Environmental Programme in the Russian Federation signed at Bodø (Norway) on 5 March 1999 in which the participants declared their readiness to negotiate a multilateral Framework Agreement covering the necessary conditions for the provision of international assistance in this field,
   HAVE AGREED AS FOLLOWS:
   Article 1
   Multilateral Nuclear Environmental Programmein the Russian Federation (MNEPR)
   1.   The Parties hereby establish a framework to facilitate cooperation in the area of safety of spent nuclear fuel and radioactive waste management in the Russian Federation. This framework shall be referred to as the ‘Multilateral Nuclear Environmental Programme in the Russian Federation’ (MNEPR). The MNEPR shall apply to projects undertaken between contributors and recipients or any other form of cooperation agreed by them. It may also apply to projects or any other form of cooperation in other areas of nuclear activities, including nuclear safety, if so agreed by the Parties concerned.
   2.   The Parties shall seek to avoid duplication of assistance activities and to ensure that such activities are complementary to activities under other multilateral or bilateral funds, agreements, mechanisms or arrangements.
   Article 2
   Definitions
   For the purposes of this Agreement the following terms shall have the following meanings:

               Technical aid (assistance)

               :

               Any form of gratuitous aid and/or contribution provided under this Agreement or under any Implementing Agreement, or otherwise agreed to by the Russian Party and the Contributing Party or Parties (hereinafter referred to as ‘assistance’);

               Contributor

               :

               Any Party other than the Russian Party or any entity authorised by such Party to provide assistance under the MNEPR;

               Recipient

               :

               The Russian Party or any other Russian entity authorised by the Russian Party to serve as beneficiary of assistance and partner for the realisation of a project under the MNEPR;

               Implementing Agreement

               :

               An agreement between one or more recipients and one or more contributors for the provision of assistance for the realisation of a project under the MNEPR.

         Article 3
   Modes of cooperation under the MNEPR
   1.   Assistance under the MNEPR may be provided through:

               (a)

               Implementing Agreements between one or more recipients and any one of the contributors (Bilateral mode);

               (b)

               Implementing Agreements between one or more recipients and several contributors whereby a common financing arrangement will not be established (Multilateral simple mode);

               (c)

               Implementing Agreements between one or more recipients and several contributors whereby a common financing arrangement will be established (Multilateral funding mode); or

               (d)

               any other mechanism agreed by the recipient(s) and contributor(s) concerned.

         2.   Except as otherwise provided in this Agreement, the terms and conditions of this Agreement shall apply to all assistance provided under paragraph 1 of this Article. The provisions of this Agreement may also apply to activities undertaken before its entry into force if so agreed by the Parties involved in those activities.
   3.   The provision of assistance by the contributors under this Agreement shall be subject to the availability of appropriated funds.
   Article 4
   MNEPR Committee
   1.   To facilitate cooperation and to exchange information under the MNEPR, the Parties hereby establish the MNEPR Committee. The MNEPR Committee shall be composed of one authorised official/governmental representative of each of the Parties, who shall also serve as a contact point for all questions of relevance to the MNEPR.
   2.   The MNEPR Committee may:

               —

               discuss the development and implementation of projects and any other form of cooperation under this Agreement,

               —

               discuss relevant activities under other bilateral or multilateral agreements or arrangements,

               —

               coordinate funding for projects under Article 3(1)(c),

               —

               identify obstacles and problems encountered in the implementation of projects, and make recommendations regarding their resolution,

               —

               establish working groups as required for the functioning of the MNEPR Committee,

               —

               discuss and make recommendations on other matters relevant to the operation of MNEPR activities,
               and

               —

               invite States, intergovernmental organisations or regional economic integration organisations being subject to public international law to accede in accordance with Article 16.

         3.   The MNEPR Committee shall adopt its Rules of Procedure.
   4.   The MNEPR Committee shall elect two co-chairpersons for 12-month periods from among representatives of the Parties, one from among the Contributing Parties and one representing the Russian Party.
   5.   The MNEPR Committee may decide to admit as observers any interested State, intergovernmental organisation or regional economic integration organisation being subject to public international law not party to this Agreement. Where a coordinator has been designated according to Article 5, that coordinator shall be admitted as an observer to meetings of the MNEPR Committee, where relevant.
   6.   Decisions and recommendations of the MNEPR Committee shall be made by consensus.
   Article 5
   Coordinator of multilateral funding under the MNEPR
   1.   The Contributing Parties to a common financing arrangement, as referred to in Article 3.1(c), may designate a coordinator for such an arrangement.
   2.   The rights and obligations of the Contributing Parties under this Agreement apply equally to the Coordinator where the coordinator performs activities on behalf of the contributors.
   Article 6
   Specific undertakings
   1.   The Parties shall promote activities necessary for the implementation of projects under the MNEPR.
   2.   The Russian Party shall ensure the prompt issuance of, inter alia, licences, permits, approvals and the prompt customs clearances necessary for the efficient implementation of projects. The Russian Party shall ensure the provision of data and information necessary for the implementation of specific projects within the framework of this Agreement. The Russian Party shall grant access to sites and facilities necessary for the implementation of specific projects within the framework of this Agreement. Should such access be restricted according to the provisions of the legislation of the Russian Federation, mutually acceptable procedures shall be developed in the Implementing Agreements. The Implementing Agreements shall also define the procedures for, and the scope of, the information to be transferred.
   3.   The provision of assistance shall be complemented by Russian resources. Such resources may be contributed in kind or otherwise for the implementation of projects under the MNEPR.
   Article 7
   Claims, legal proceedings and indemnification
   1.   This Agreement is supplemented by a Protocol containing provisions on claims, legal proceedings and indemnification in respect of claims against contributors and their personnel or contractors, subcontractors, consultants, suppliers or subsuppliers of equipment, goods and services at any tier and their personnel, for any loss or damage of whatsoever nature arising from activities undertaken pursuant to this Agreement.
   2.   The Protocol and its Annex shall not apply to any Party that does not become a party to the Protocol.
   3.   Any Party that does not become a party to the Protocol may conclude with the Russian Party a separate agreement covering claims, legal proceedings and indemnification in respect of claims for any loss or damage of whatsoever nature arising from activities undertaken pursuant to this Agreement.
   Article 8
   Use and retransfer of assistance
   1.   Unless the written consent of the contributor has first been obtained, the recipient shall not transfer title to, or possession of, any assistance provided pursuant to this Agreement to any entity, other than an officer, employee or agent of that contributor or that recipient and shall not permit the use of such assistance for purposes other than those for which it has been furnished.
   2.   The Russian Party shall take all reasonable measures within its power to ensure the security of, ensure the appropriate use of, and prevent the unauthorised transfer of assistance provided pursuant to this Agreement.
   Article 9
   Exemption from taxes or similar charges
   1.   The Russian Party shall exempt assistance provided under this Agreement from customs duties, profits taxes, other taxes and similar charges. The Russian Party shall take all necessary steps to ensure that no local or regional taxes are levied on assistance provided under this Agreement. These steps will include the provision of letters from competent local and/or regional authorities confirming that no taxes will be levied on assistance provided under this Agreement. Such letters of confirmation covering localities and regions where projects under this Agreement will be carried out shall be deposited with at least one of the depositaries before the start of implementation of the projects.
   2.   The Russian Party shall exempt remuneration to foreign natural persons and to Russian citizens not ordinarily resident in the Russian Federation for work undertaken and services performed by such persons for the implementation of assistance under this Agreement from income tax, social security tax contributions, and similar charges within the territory of the Russian Federation. With regard to remuneration exempted by this paragraph, the Russian Party shall not have any obligations in terms of any charges and payments to the persons indicated in this paragraph, at the expense of the social security system or any other government funds.
   3.   The Contributing Parties and their personnel, their contractors, subcontractors, suppliers and subsuppliers may import into, and export out of, the Russian Federation equipment, supplies, materials or services required to implement this Agreement. In addition to the provisions regarding assistance, temporary importation and exportation shall not be subject to customs duties, license fees, undue restrictions, taxes or similar charges.
   4.   In addition to the preceding paragraphs, persons and entities participating in the implementation of the programmes in the framework of this Agreement within the territory of the Russian Federation are entitled to exemption from value added tax and other charges with regard to equipment and goods purchased within the territory of the Russian Federation for the implementation of the projects or the programmes in the framework of this Agreement, as well as works done and services rendered within the territory of the Russian Federation.
   5.   Imposition of taxation shall be regarded as a valid reason for suspension or termination of an assistance project, or not to initiate an assistance project.
   6.   The Russian Party shall be responsible for procedures ensuring the implementation of this Article.
   Necessary certificates shall be issued by the relevant competent authority.
   Article 10
   Accounts, audits and examinations
   1.   Each recipient shall maintain proper accounts of all assistance funding received from contributors, and furnish such accounts, together with full supporting documentation, to the contributor or contributors concerned at regular intervals, as specified in the relevant Implementing Agreement or as otherwise agreed.
   2.   Upon request, representatives of a contributor shall have the right, within 60 days of making the request, to examine the use of any assistance provided by that contributor in accordance with this Agreement, at sites of their location or use if possible, and shall have the right to audit and examine any and all related records or documentation for a period of seven years after the completion or early termination of the project in question, unless another period is specified in the Implementing Agreement. The practical details of such audits and examinations shall be set out in the Implementing Agreements.
   Article 11
   Intellectual property
   The Parties shall provide in Implementing Agreements, as appropriate, effective protection and allocation of rights to intellectual property transmitted or created under this Agreement.
   Article 12
   Status of personnel and entry and exit of personnel
   1.   The Russian Party shall facilitate the entry and exit of employees of the Contributing Parties to this Agreement and their personnel and contractors, subcontractors, consultants, suppliers and subsuppliers and their personnel into and out of the territory of the Russian Federation for the purpose of carrying out activities in accordance with this Agreement.
   2.   The Russian Party shall accredit military and civilian personnel of the Contributing Parties, including employees of the Commission of the European Communities present in the territory of the Russian Federation in order to carry out activities related to the provision of assistance under this Agreement, as administrative and technical personnel of the respective diplomatic missions, the mission of the Commission of the European Communities and the missions of intergovernmental organisations, in the Russian Federation. After entry into force of this Agreement, the Parties will consult on the number of such personnel covered by this paragraph. The accreditation of such personnel shall have no effect on the number of accredited personnel permitted at Russian diplomatic missions in the Contributing Parties.
   3.   The Russian Party guarantees that the contractors, subcontractors, consultants, suppliers, subsuppliers and their personnel as referred to in paragraph 1 of this Article may import and re-export out of the territory of the Russian Federation all of their personal household effects as well as foodstuffs for their personal use without being liable to any customs duties, taxes, or similar charges. Duty-free import into and re-export out of the Russian Federation of one motor vehicle per family is allowed, provided that the vehicle is used only within the period of the relevant contract and is re-exported at the end of this period.
   Article 13
   Settlement of disputes
   Any disagreement between two or more Parties concerning the interpretation of this Agreement, or its implementation, shall be resolved through consultations. Consultations shall take place not later than three months after one of the Parties submits such a request in writing to the other Party or Parties.
   Article 14
   Awarding of contracts
   In the event that a Party awards a contract for the acquisition of goods and services, including construction, to implement this Agreement, such contracts shall be awarded in accordance with the laws and regulations of that Party, or such other laws and regulations as that Party may choose. Russian companies can also be used as contractors or subcontractors.
   Article 15
   Modifications and amendments
   1.   Any modification or amendment to this Agreement, and any additional protocol to it, may be made by agreement among the Parties to this Agreement.
   2.   Any modification or amendment made pursuant to this Article shall be subject to ratification, acceptance or approval by all of the Parties. Modifications or amendments shall enter into force for all Parties 30 days following the date of receipt by at least one of the depositaries of the last notification of ratification, acceptance or approval.
   Article 16
   Accession
   1.   This Agreement shall be open for accession by any State, intergovernmental organisation or regional economic integration organisation being subject to public international law upon invitation by the MNEPR Committee.
   2.   This Agreement shall enter into force for the acceding Party 30 days following the date of receipt by at least one of the depositaries of the acceding Party's instrument of accession and the last of the notifications by the Parties expressing concurrence.
   Article 17
   Depositaries
   The Minister of Foreign Affairs of the Russian Federation and the Secretary General of the Organisation for Economic Cooperation and Development are hereby designated as depositaries. The depositaries shall fulfil their duties in accordance with Article 77 of the Vienna Convention on the Law of Treaties of 23 May 1969 and shall consult each other in the fulfilment of their duties.
   Article 18
   Entry into force, duration, withdrawal and termination
   1.   This Agreement shall be subject to ratification, acceptance or approval. Instruments of ratification, acceptance or approval shall be deposited with at least one of the depositaries. It shall enter into force on the 30th day following the date of receipt of such instruments from the Russian Party and from one other signatory, and shall remain in force for a period of five years from that date. For each signatory depositing such an instrument thereafter, this Agreement shall enter into force for it 30 days following the receipt by at least one of the depositaries of such instrument and shall remain in force until the expiration of its original five-year period.
   2.   This Agreement shall be extended automatically for further periods of five years. Any Party may request at least one of the depositaries at least 90 days before the expiration of the five-year period to convene a meeting of the Parties to consider the termination, modification or amendment of this Agreement
   3.   Any Party may withdraw from this Agreement upon giving 90 days written notification to at least one of the depositaries. The MNEPR Committee shall immediately be seized of the matter and shall make recommendations to the Parties on the further continuation of the Agreement.
   4.   The obligations under Articles 8 to 11, Article 12 first and third paragraphs, and Article 13 of this Agreement shall remain in effect regardless of any subsequent transfer of ownership of the object of cooperation, and regardless of any termination of, or withdrawal from, this Agreement, or the expiration of its validity.
   5.   Notwithstanding any termination of this Agreement, it shall continue to apply to any Implementing Agreement which the Parties to such Implementing Agreement agree to continue, for the duration of such Implementing Agreement.
   6.   Where a Party withdraws from this Agreement but continues to be a Party to an Implementing Agreement, this Agreement shall continue to apply to such Party with respect to its participation in such Implementing Agreement.
   7.   This Agreement shall be applied on a provisional basis from the date of its signature.

         Done at Stockholm on 21 May 2003 in the English, French and Russian languages, all texts being equally authentic, in two originals of which one shall be deposited in the archives of the Ministry of Foreign Affairs of the Russian Federation and one in the archives of the Organisation for Economic Cooperation and Development. Duly certified copies of this Agreement shall be transmitted to the signatories and acceding Parties. In the event of any dispute or divergence in relation to this Agreement the English text shall prevail for the purposes of interpretation.

    ---documentbreak---

               8.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 343/92

         PROTOCOL
   on Claims, Legal Proceedings and Indemnification to the Framework Agreement on a Multilateral Nuclear Environmental Programme in the Russian Federation
   The Government of the Kingdom of Belgium, the Government of the Kingdom of Denmark, the Government of the Republic of Finland, the Government of the French Republic, the Government of the Federal Republic of Germany, the Government of the Kingdom of the Netherlands, the Government of the Kingdom of Norway, the Government of the Russian Federation, the Government of the Kingdom of Sweden, the Government of the United Kingdom of Great Britain and Northern Ireland, the European Community, and the European Atomic Energy Community (hereinafter referred to as the Parties),

      Reaffirming their commitment to achieving the purposes of the Framework Agreement on a Multilateral Nuclear Environmental Programme in the Russian Federation signed on 21 May 2003 (hereinafter referred to as the Agreement),

      Convinced of the need to establish provisions ensuring that claims against the Contributing Parties and their personnel or contractors, subcontractors, consultants, suppliers or subsuppliers of equipment, goods or services at any tier and their personnel, for any loss or damage of whatsoever nature arising from activities undertaken pursuant to the Agreement are not brought by the Russian Party and, if brought by a third party, are indemnified by the Russian Party,
   HAVE AGREED AS FOLLOWS:
   Article 1
   1.   The definitions contained in Article 2 of the Agreement shall apply to this Protocol as fully and effectively as if they were set forth in full herein.
   2.   For the purposes of this Protocol, the following terms shall have the following meanings:

               nuclear incident

               :

               Any occurrence or series of occurrences having the same origin which causes nuclear damage.

               nuclear damage

               :

                           (i)

                           loss of life, any personal injury or any loss of, or damage to, property which arises out of or results from the radioactive properties or a combination of radioactive properties with toxic, explosive or other hazardous properties of nuclear fuel or radioactive products or waste in, or of nuclear material coming from, originating in, or sent to, a nuclear installation;

                           (ii)

                           any other loss or damage so arising or resulting if and to the extent that the law of the competent court so provides; and

                           (iii)

                           if the law of the State in which the nuclear installation of the liable operator is situated so provides, loss of life, any personal injury or any loss of, or damage to, property which arises out of or results from other ionising radiation emitted by any other source of radiation inside a nuclear installation.

         3.   For the purposes of this Protocol, whenever both nuclear damage and damage other than nuclear damage have been caused by a nuclear incident, or jointly by a nuclear incident and one or more other occurrences, such other damage shall, to the extent that it is not reasonably separable from the nuclear damage, be deemed, for the purposes of this Protocol, to be nuclear damage caused by that nuclear incident.
   Article 2
   1.   With the exception of claims for injury or damage against individuals arising from omissions or acts of such individuals done with intent to cause injury or damage, the Russian Party shall bring no claims or legal proceedings of any kind against the contributors and their personnel or contractors, subcontractors, consultants, suppliers or subsuppliers of equipment, goods or services at any tier and their personnel, for any loss or damage of whatsoever nature, including but not limited to personal injury, loss of life, direct, indirect and consequential damage to property owned by the Russian Federation arising from activities undertaken pursuant to the Agreement. This paragraph shall not apply to the enforcement of the express provisions of a contract.
   2.   With the exception of claims for nuclear damage against individuals arising from omissions or acts of such individuals done with intent to cause damage, the Russian Party shall provide for the adequate legal defence of and indemnify, and shall bring no claims or legal proceedings against the contributors and their personnel, or any contractors, subcontractors, consultants, suppliers, or subsuppliers of equipment, goods or services at any tier and their personnel in connection with third party claims, in any court or forum, arising from activities undertaken pursuant to the Agreement, for nuclear damage occurring within or outside the territory of the Russian Federation, that results from a nuclear incident occurring within the territory of the Russian Federation.
   3.   Upon request by a Party, the Russian Party or its authorised representative shall issue an indemnity confirmation letter to any contractor, subcontractor, consultant, supplier or subsupplier confirming the provisions of this Protocol. A standard form of such Indemnity Confirmation Letter is enclosed as an integral part of this Protocol.
   4.   The Parties may consult as appropriate, on claims and proceedings under this Article.
   5.   Any payments related to the indemnification in paragraph 2 of this Article shall be made promptly and shall be freely transferable to the beneficiary in its national currency.
   6.   Contributors, contractors, subcontractors, consultants, suppliers or subsuppliers of equipment, goods or services at any tier and their personnel may refer any dispute concerning the implementation of obligations under this Article to arbitration in accordance with UNCITRAL Arbitration Rules, if such dispute has not been resolved amicably within 90 days of its submission to the Russian Party. Any arbitration award shall be final and binding on the parties to the dispute.
   7.   Nothing in this Article shall be construed as acknowledging the jurisdiction of any court or forum outside the Russian Federation over third party claims to which paragraph 2 of this Article applies, except as provided for in paragraph 6 of this Article and in any other case where the Russian Federation has pledged itself to acknowledge and execute a legal decision on the basis of provisions of international agreements.
   8.   Nothing in this Article shall be construed as waiving the immunity of the Parties with respect to potential third party claims that may be brought against any of them.
   Article 3
   1.   This Protocol is open for signature by any signatory to the Agreement.
   2.   This Protocol is subject to ratification, acceptance or approval by signatories that are Parties to the Agreement. Instruments of ratification, acceptance or approval shall be deposited with at least one of the depositaries of the Agreement.
   3.   This Protocol shall be open to accession by any Party that has acceded to the Agreement.
   4.   Accession shall be effected by the deposit of an instrument of accession with at least one of the depositaries of the Agreement.
   5.   The depositaries of this Protocol shall be the depositaries of the Agreement and shall fulfil their duties in accordance with Article 77 of the Vienna Convention on the Law of Treaties of 23 May 1969 and shall consult each other in the fulfilment of their duties.
   Article 4
   1.   Subject to the entry into force of the Agreement, this Protocol shall enter into force on the 30th day following the date of receipt by at least one of the depositaries of the instruments of ratification, acceptance or approval referred to in Article 3(2) from the Russian Federation and from any other signatory to this Protocol and it shall remain in force for a period of five years from that date. For each signatory ratifying, accepting or approving thereafter, this Protocol shall enter into force for it on the 30th day following the receipt by at least one of the depositaries of the instruments of ratification, acceptance or approval referred to in Article 3(2) and it shall remain in force until the expiration of its original five-year period.
   2.   For each Party acceding to this Protocol, it shall enter into force for it 30 days following the receipt by at least one of the depositaries of the instrument of accession referred to in Article 3(4) and it shall remain in force until the expiration of the original five-year period mentioned in paragraph 1 of this Article.
   3.   This Protocol shall be extended automatically for further periods of five years. Any Party may request at least one of the depositaries, at least 90 days before the expiration of the five-year period, to convene a meeting of the Parties to consider the continuation, modification or amendment of this Protocol.
   4.   Any Party may withdraw from this Protocol upon giving 90 days written notification to at least one of the depositaries. The MNEPR Committee shall immediately be seized of the matter and shall make recommendations to the Parties on the further continuation of this Protocol and the Agreement.
   5.   The obligations under this Protocol shall remain in effect regardless of any subsequent transfer of ownership of the object of cooperation, and regardless of any termination of, or withdrawal from, this Protocol or the Agreement, or the expiration of their validity.

               6.

                           (a)

                           Notwithstanding any termination of this Protocol, it shall continue to apply to any Implementing Agreement which the Parties to such Implementing Agreement agree to continue, for the duration of such Implementing Agreement.

                           (b)

                           Where a Party withdraws from this Protocol but continues to be a Party to an Implementing Agreement, this Protocol shall continue to apply to such Party with respect to its participation in such Implementing Agreement.

         7.   Where,

               (a)

               the Vienna Convention on Civil Liability for Nuclear Damage of 21 May 1963 (hereinafter referred to as the Vienna Convention) and the Joint Protocol relating to the Application of the Vienna Convention and the Paris Convention of 21 September 1988 (hereinafter referred to as the Joint Protocol) have both come into force for the Russian Federation, and

               (b)

               the Vienna Convention or the Paris Convention on Third Party Liability in the Field of Nuclear Energy of 29 July 1960 and the Joint Protocol have both come into force for any other Party to this Protocol, such other Party may, in its discretion and by notice in writing to the Russian Federation, terminate the application of Article 2(2) of this Protocol as between it and the Russian Federation with respect to any activity undertaken pursuant to the Agreement to which these instruments apply. The Russian Federation and such other Party shall each inform the other in writing of the dates upon which such instruments come into force in their respective territories.

         8.   This Protocol shall be applied on a provisional basis from the date of its signature.

         Done at Stockholm on 21 May 2003 in the English, French and Russian languages, all texts being equally authentic, in two originals of which one shall be deposited in the archives of the Ministry of Foreign Affairs of the Russian Federation and one in the archives of the Organisation for Economic Cooperation and Development. Duly certified copies of this Protocol shall be transmitted to the signatories and acceding Parties. In the event of any dispute or divergence in relation to this Protocol the English text shall prevail for the purposes of interpretation (1).

      (1)  It may be useful to provide that a copy of the letter also be sent to the Government of the country in which the Contractor carries on business.
   ANNEX
   Model of an INDEMNITY CONFIRMATION LETTER to be provided by the Ministry of the Russian Federation for Atomic Energy to [contractor]
   Dear Sirs,
   The Government of the Russian Federation and [name of other Party] are Parties to the Framework Agreement on a Multilateral Nuclear Environmental Programme in the Russian Federation (hereinafter referred to as the MNEPR Agreement) of 21 May 2003 to facilitate cooperation in the area of safety of spent nuclear fuel and radioactive waste in the Russian Federation. They are also Parties to the Protocol to the MNEPR Agreement on Claims, Legal Proceedings and Indemnification of 21 May 2003 (hereinafter referred to as the Protocol).
   The Ministry of the Russian Federation for Atomic Energy, acting on behalf of the Government of the Russian Federation, hereby acknowledges that [contractor] has entered into an [Implementing Agreement/Agreement/Contract] with [recipient] on [date] to provide assistance for the implementation of the MNEPR Project known as [project name]. The persons and entities identified in the attached list are the [contractor’s] personnel, subcontractors, suppliers, subsuppliers and consultants who will be providing equipment, goods or services pursuant to the [Implementing Agreement/Agreement/Contract]. [Contractor] may amend this list, from time to time, upon notification to the Ministry of the Russian Federation for Atomic Energy or its authorised representative for the implementation of the [project name].
   The Ministry of the Russian Federation for Atomic Energy, acting on behalf of the Government of the Russian Federation, confirms that in accordance with Articles 2(1) and 2(2) of the Protocol,

               a)

               with the exception of claims for injury or damage against individuals arising from omissions or acts of such individuals done with intent to cause injury or damage, it will bring no claims or legal proceedings of any kind against [contractor] and its personnel or subcontractors, consultants, suppliers or subsuppliers of equipment, goods or services at any tier and their personnel identified in the attached list as amended from time to time, for any loss or damage of whatsoever nature, including but not limited to personal injury, loss of life, direct, indirect and consequential damage to property owned by the Russian Federation arising from activities undertaken pursuant to the MNEPR Agreement, it being agreed that this paragraph shall not apply to the enforcement of the express provisions of a contract; and

               b)

               with the exception of claims for nuclear damage against individuals arising from omissions or acts of such individuals done with intent to cause damage, it shall provide for the adequate legal defence of, and indemnify, and shall bring no claims or legal proceedings against [contractor] and its personnel or any subcontractors, consultants, suppliers, or subsuppliers of equipment, goods or services at any tier and their personnel identified in the attached list as amended from time to time, in connection with third-party claims, in any court or forum, arising from activities undertaken pursuant to the MNEPR Agreement, for nuclear damage occurring within or outside the territory of the Russian Federation, that results from a nuclear incident occurring within the territory of the Russian Federation.

         The Ministry of the Russian Federation for Atomic Energy, acting on behalf of the Government of the Russian Federation, agrees that any dispute, controversy or claim arising out of or relating to this Indemnity Confirmation Letter, including its existence or validity, shall be referred to and finally resolved by arbitration in accordance with UNCITRAL Arbitration Rules if such dispute has not been resolved amicably within 90 days of its submission to the Government of the Russian Federation for resolution. The appointing authority for the purposes of the UNCITRAL Arbitration Rules shall be the Stockholm Chamber of Commerce. The place of arbitration shall be the Arbitration Institute of the Stockholm Chamber of Commerce, Stockholm, Sweden and Swedish law shall apply. Where the UNCITRAL Arbitration Rules do not provide for a particular situation the arbitration tribunal shall determine the course of action to be followed.
   This Indemnity Confirmation Letter shall enter into force upon signature by the Ministry of the Russian Federation for Atomic Energy, acting on behalf of the Government of the Russian Federation, and it shall remain in effect in accordance with the MNEPR Agreement and the Protocol.
   …
   (Signature)
   (Title)
   (Authorised representative of the Ministry of the Russian Federation for Atomic Energy)
   …
   (Date)


title: 2009/478/EK: Padomes Lēmums ( 2009. gada 6. aprīlis ) par to, lai parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu

text:
               30.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 169/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2009. gada 6. aprīlis)
   par to, lai parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu
   (2009/478/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 62. panta 2. punkta b) apakšpunkta i) punktu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Regula (EK) Nr. 539/2001 (1), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot Eiropas Savienības ārējās robežas, ir jābūt vīzām (negatīvais saraksts), kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (pozitīvais saraksts), tika grozīta ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1932/2006 (2), inter alia Antigvu un Barbudu pārceļot no negatīvā saraksta uz pozitīvo sarakstu. Turklāt Regulā (EK) Nr. 1932/2006 paredzēts, ka atbrīvojums piemērojams vienīgi no dienas, kad stājas spēkā Eiropas Kopienas un Antigvas un Barbudas nolīgums par vīzu atcelšanu.

               (2)

               Padome ar 2008. gada 5. jūnija lēmumu pilnvaroja Komisiju risināt sarunas attiecībā uz Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu.

               (3)

               Sarunas par nolīgumu sākās 2008. gada 18. jūlijā un noslēdzās 2008. gada 16. oktobrī.

               (4)

               Briselē 2008. gada 19. novembrī parafētais nolīgums būtu jāparaksta un jāapstiprina pievienotās deklarācijas. Nolīgums būtu jāpiemēro provizoriski, kamēr tiek pabeigtas procedūras tā formālai noslēgšanai.

               (5)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, un neskarot minētā protokola 4. pantu, minētās dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un minētajām valstīm šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo Kopienas vārdā tiek apstiprināta Nolīguma parakstīšana starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu (turpmāk – “nolīgums”), ņemot vērā tā noslēgšanu.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Kopienas vārdā tiek apstiprinātas šim lēmumam pievienotās deklarācijas.
   3. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Kopienas vārdā parakstīt nolīgumu, ņemot vērā tā noslēgšanu.
   4. pants
   Nolīgumu provizoriski piemēro no tā parakstīšanas dienas (3), kamēr tiek pabeigtas procedūras tā formālai noslēgšanai.

      Luksemburgā, 2009. gada 6. aprīlī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. POSPÍŠIL

      (1)  OV L 81, 21.3.2001., 1. lpp.

      (2)  OV L 405, 30.12.2006., 23. lpp.

      (3)  Nolīguma parakstīšanas dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ ISLANDI, NORVĒĢIJU, ŠVEICI UN LIHTENŠTEINU
   Līgumslēdzējas puses ņem vērā ciešās attiecības starp Eiropas Kopienu un Norvēģiju, Islandi, Šveici un Lihtenšteinu, jo īpaši ņemot vērā 1999. gada 18. maija un 2004. gada 26. oktobra nolīgumus par šo valstu iesaistīšanos Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.
   Šādos apstākļos ir vēlams, ka Norvēģijas, Islandes, Šveices un Lihtenšteinas iestādes, no vienas puses, un Antigva un Barbuda, no otras puses, nekavējoties noslēdz divpusējus nolīgumus par īstermiņa vīzu atcelšanu ar tādiem pašiem nosacījumiem kā šajā nolīgumā.
   KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR TO PERSONU KATEGORIJAS INTERPRETĀCIJU, KURAS CEĻO AR MĒRĶI VEIKT APMAKSĀTU DARBU, ATBILSTOŠI ŠĀ NOLĪGUMA 3. PANTA 2. PUNKTĀ PAREDZĒTAJAM
   Vēloties nodrošināt vienotu interpretāciju, Līgumslēdzējas puses vienojas, ka šajā nolīgumā to personu kategorija, kuras veic apmaksātu darbu, aptver personas, kas otras Līgumslēdzējas puses teritorijā ieceļo nolūkā veikt algotu darbu/atlīdzinātu darbību kā darbinieks vai pakalpojumu sniedzējs.
   Pie šīs personu kategorijas nepieder:

               —

               uzņēmēji, t. i., personas, kas ceļo uzņēmējdarbības apspriežu nolūkā (un nav nodarbinātas otras Līgumslēdzējas puses valstī),

               —

               sportisti un mākslinieki, kas veic darbību pēc ad hoc principa,

               —

               žurnālisti, kurus nosūtījuši viņu mītnes valsts plašsaziņas līdzekļi, un

               —

               uzņēmumu iekšējie praktikanti.

         Šīs deklarācijas īstenošanu uzrauga Apvienotā komiteja atbilstīgi savai kompetencei saskaņā ar šā nolīguma 6. pantu, un tā var ierosināt pielāgojumus, ja tā uzskata tos par vajadzīgiem, pamatojoties uz Līgumslēdzēju pušu pieredzi.
   KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR TO, KĀ INTERPRETĒT TRĪS MĒNEŠU LAIKPOSMU SEŠU MĒNEŠU LAIKĀ PĒC DIENAS, KAD PIRMO REIZI IECEĻOTS, ATBILSTOŠI ŠĀ NOLĪGUMA 4. PANTA NOTEIKUMIEM
   Līgumslēdzējas puses vienojas, ka trīs mēnešu maksimālais laikposms sešu mēnešu laikā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots Antigvas un Barbudas teritorijā vai Šengenas zonā, kā paredzēts šā nolīguma 4. pantā, nozīmē vai nu nepārtrauktu apmeklējumu, vai vairākus secīgus apmeklējumus, kuru ilgums jebkuru sešu mēnešu laikā kopā nepārsniedz trīs mēnešus.
   KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR PILSOŅU INFORMĒŠANU PAR VĪZU ATCELŠANAS NOLĪGUMU
   Ņemot vērā pārskatāmības nozīmību Eiropas Savienības un Antigvas un Barbudas pilsoņiem, Līgumslēdzējas puses vienojas nodrošināt informācijas izplatīšanu pilnā apjomā par vīzu atcelšanas nolīguma saturu un sekām, kā arī par saistītajiem jautājumiem, piemēram, ieceļošanas nosacījumiem.
    ---documentbreak---

               30.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 169/3

         NOLĪGUMS
   starp Eiropas Kopienu un Antigvu un Barbudu par īstermiņa vīzu atcelšanu
   EIROPAS KOPIENA, turpmāk “Kopiena”, un
   ANTIGVA UN BARBUDA, turpmāk abas kopā “Līgumslēdzējas puses”,
   NOLŪKĀ vēl vairāk pilnveidot draudzīgās attiecības starp Līgumslēdzējām pusēm un vēloties atvieglot ceļošanu, nodrošinot bezvīzu ieceļošanu un īstermiņa uzturēšanos saviem pilsoņiem,
   ŅEMOT VĒRĀ Padomes Regulu (EK) Nr. 1932/2006 (2006. gada 21. decembris), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 539/2001, ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (1), inter alia sešas trešās valstis, tostarp Antigvu un Barbudu, pārceļot uz to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņi ir atbrīvoti no īstermiņa uzturēšanās vīzas prasības Eiropas Savienības (ES) dalībvalstīs,
   ŅEMOT VĒRĀ to, ka Regulas (EK) Nr. 1932/2006 2. pantā paredzēts, ka attiecībā uz šīm sešām valstīm atbrīvojums no vīzas prasības ir piemērojams tikai no dienas, kad stājas spēkā nolīgums par vīzu atbrīvojumiem, kas noslēdzams starp Eiropas Kopienu un attiecīgo valsti,
   ATZĪSTOT, ka vairāku dalībvalstu pilsoņi ir atbrīvoti no vīzas prasības, ceļojot uz Antigvu un Barbudu uz laikposmu, kas nepārsniedz sešus mēnešus, kamēr citu dalībvalstu pilsoņiem tiek piemērota vīzas prasība,
   VĒLOTIES nodrošināt vienlīdzīgas attieksmes principu pret visiem ES pilsoņiem,
   ŅEMOT VĒRĀ to, ka šis nolīgums neattiecas uz personām, kas ceļo nolūkā veikt apmaksātu darbu savas īstermiņa uzturēšanās laikā, un tādējādi šai personu kategorijai turpina piemērot attiecīgos Kopienas tiesību aktu un dalībvalstu tiesību aktu, un Antigvas un Barbudas tiesību aktu noteikumus par vīzas prasību vai atbrīvojumu no tās, kā arī par piekļuvi nodarbinātībai,
   ŅEMOT VĒRĀ Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju un Protokolu par Šengenas acquis iekļaušanu Eiropas Savienības sistēmā, kas pievienoti Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   1. pants
   Mērķis
   Šis nolīgums paredz bezvīzu ceļošanu Eiropas Savienības pilsoņiem un Antigvas un Barbudas pilsoņiem, kas ceļo uz otras Līgumslēdzējas puses teritoriju, ne vairāk kā uz trīs mēnešiem sešu mēnešu laikā.
   2. pants
   Definīcijas
   Šajā nolīgumā:

               a)

               “dalībvalsts” ir jebkura Eiropas Savienības dalībvalsts, izņemot Apvienoto Karalisti un Īriju;

               b)

               “Eiropas Savienības pilsonis” ir dalībvalsts, kā tā definēta a) punktā, valstspiederīgais;

               c)

               “Antigvas un Barbudas pilsonis” ir jebkura persona, kurai ir Antigvas un Barbudas pilsonība;

               d)

               “Šengenas zona” ir zona bez iekšējām robežām, kas aptver to dalībvalstu teritorijas, kā tās definētas a) punktā, kurās Šengenas acquis tiek piemērots pilnībā.

         3. pants
   Piemērošanas joma
   1.   Eiropas Savienības pilsoņi, kuriem ir derīga dalībvalsts izsniegta parastā, diplomātiskā vai dienesta/oficiālā pase, Antigvas un Barbudas teritorijā var ieceļot un uzturēties bez vīzas tik ilgu laikposmu, kā noteikts 4. panta 1. punktā.
   Antigvas un Barbudas pilsoņi, kuriem ir derīga Antigvas un Barbudas izsniegta parastā, diplomātiskā vai dienesta/oficiālā pase, dalībvalstu teritorijā var ieceļot un uzturēties bez vīzas tik ilgu laikposmu, kā noteikts 4. panta 2. punktā.
   2.   Šā panta 1. punkts neattiecas uz personām, kas ceļo ar mērķi veikt apmaksātu darbu.
   Attiecībā uz šo personu kategoriju katra dalībvalsts var saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 539/2001 4. panta 3. punktu lemt par vīzas prasības piemērošanu vai tās atcelšanu Antigvas un Barbudas pilsoņiem.
   Attiecībā uz šo personu kategoriju Antigva un Barbuda var saskaņā ar saviem tiesību aktiem lemt par vīzas prasības piemērošanu vai atcelšanu katras dalībvalsts pilsoņiem atsevišķi.
   3.   Šajā nolīgumā paredzēto vīzu atcelšanu piemēro, neskarot Līgumslēdzēju pušu tiesību aktus, kas saistīti ar ieceļošanas un īstermiņa uzturēšanās nosacījumiem. Dalībvalstis un Antigva un Barbuda patur tiesības atteikt ieceļošanu un īstermiņa uzturēšanos savā teritorijā, ja viens vai vairāki no šiem nosacījumiem nav izpildīti.
   4.   Vīzu atcelšana ir piemērojama neatkarīgi no transporta veida, kas izmantots Līgumslēdzēju pušu robežu šķērsošanai.
   5.   Šajā nolīgumā neaptvertos jautājumus reglamentē Kopienas tiesību akti, dalībvalstu tiesību akti vai Antigvas un Barbudas tiesību akti.
   4. pants
   Uzturēšanās ilgums
   1.   Eiropas Savienības pilsoņi Antigvas un Barbudas teritorijā var uzturēties ne ilgāk kā trīs mēnešus sešu mēnešu laikā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots valsts teritorijā.
   2.   Antigvas un Barbudas pilsoņi Šengenas zonā var uzturēties ne ilgāk kā trīs mēnešus sešu mēnešu laikā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots jebkuras tādas dalībvalsts teritorijā, kura pilnībā piemēro Šengenas acquis. Trīs mēnešu laikposmu sešu mēnešu laikā aprēķina neatkarīgi no jebkuras uzturēšanās reizes dalībvalstī, kura Šengenas acquis vēl nepiemēro pilnībā.
   Antigvas un Barbudas pilsoņi var uzturēties ne ilgāk kā trīs mēnešus sešu mēnešu laikā pēc dienas, kad pirmo reizi ieceļots katras tādas dalībvalsts teritorijā, kura Šengenas acquis vēl pilnībā nepiemēro, neatkarīgi no uzturēšanās laika, kas aprēķināts attiecībā uz Šengenas zonu.
   3.   Šis nolīgums neietekmē Antigvas un Barbudas un dalībvalstu iespējas saskaņā ar valsts tiesību aktiem un Kopienas tiesību aktiem noteikt uzturēšanās laiku, kas ir ilgāks par trim mēnešiem.
   5. pants
   Teritoriālā piemērošana
   1.   Attiecībā uz Francijas Republiku šā nolīguma noteikumus piemēro vienīgi Francijas Republikas Eiropas teritorijā.
   2.   Attiecībā uz Nīderlandes Karalisti šā nolīguma noteikumus piemēro vienīgi Nīderlandes Karalistes Eiropas teritorijā.
   6. pants
   Apvienotā komiteja nolīguma pārvaldībai
   1.   Līgumslēdzējas puses izveido ekspertu apvienoto komiteju (turpmāk – “komiteja”), kurā ir Eiropas Kopienas pārstāvji un Antigvas un Barbudas pārstāvji. Kopienu pārstāv Eiropas Komisija.
   2.   Komitejai ir, inter alia, šādi uzdevumi:

               a)

               uzraudzīt šā nolīguma īstenošanu;

               b)

               ierosināt šā nolīguma grozījumus vai papildinājumus;

               c)

               risināt domstarpības, kas radušās sakarā ar šā nolīguma noteikumu interpretāciju vai piemērošanu.

         3.   Komiteju sasauc pēc vajadzības, ja to lūdz viena no Līgumslēdzējām pusēm.
   4.   Komiteja pieņem savu reglamentu.
   7. pants
   Saistība starp šo nolīgumu un divpusējiem vīzu atcelšanas nolīgumiem starp dalībvalstīm un Antigvu un Barbudu
   Šis nolīgums prevalē pār jebkuru tādu divpusējo nolīgumu vai pasākumu noteikumiem, kuri noslēgti starp atsevišķām dalībvalstīm un Antigvu un Barbudu, ciktāl to noteikumi aptver jautājumus, kas ir šā nolīguma darbības jomā.
   8. pants
   Nobeiguma noteikumi
   1.   Līgumslēdzējas puses šo nolīgumu ratificē vai apstiprina saskaņā ar to attiecīgajām iekšējām procedūrām, un tas stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad Līgumslēdzējas puses viena otrai ir paziņojušas par iepriekšminēto procedūru pabeigšanu.
   2.   Nolīgums ir noslēgts uz neierobežotu laiku, ja vien tas netiek izbeigts saskaņā ar 5. punktu.
   3.   Šo nolīgumu var grozīt, Līgumslēdzējām pusēm rakstiski vienojoties. Grozījumi stājas spēkā pēc tam, kad Līgumslēdzējas puses ir paziņojušas viena otrai par šim nolūkam vajadzīgo iekšējo procedūru pabeigšanu.
   4.   Katra Līgumslēdzēja puse var pilnīgi vai daļēji apturēt šā nolīguma darbību, jo īpaši sabiedriskās kārtības, valsts drošības vai sabiedrības veselības aizsardzības, nelegālās imigrācijas apsvērumu dēļ vai arī tad, ja jebkura Līgumslēdzēja puse atjauno vīzas prasību. Lēmumu par apturēšanu otrai Līgumslēdzējai pusei paziņo ne vēlāk kā divus mēnešus pirms tās stāšanās spēkā. Līgumslēdzēja puse, kas apturējusi šā nolīguma piemērošanu, nekavējoties informē otru Līgumslēdzēju pusi, tiklīdz apturēšanas iemesli vairs nepastāv.
   5.   Katra Līgumslēdzēja puse var izbeigt šā nolīguma darbību, par to rakstiski paziņojot otrai Līgumslēdzējai pusei. Šis nolīgums zaudē spēku 90 dienas pēc minētā paziņojuma dienas.
   6.   Antigva un Barbuda var apturēt vai izbeigt šā nolīguma darbību vienīgi attiecībā uz visām dalībvalstīm.
   7.   Kopiena var apturēt vai izbeigt šā nolīguma darbību vienīgi attiecībā uz visām tās dalībvalstīm.

      Briselē, divos eksemplāros, 2009. gada 28. maijā, angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā; visi teksti ir vienlīdz autentiski.

         За Европейската общност
         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Pentru Comunitatea Europeană
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen

         За Антигуа и Барбуда
         Por Antigua y Barbuda
         Za Antiguu a Barbudu
         For Antigua and Barbuda
         Für Antigua und Barbuda
         Antigua ja Barbuda nimel
         Για την Αντίγκουα και Μπαρμπούντα
         For Antigua and Barbuda
         Pour Antigua-et-Barbuda
         Per Antigua e Barbuda
         Antigvas un Barbudas vārdā
         Antigvos ir Barbudos vardu
         Antigua és Barbuda részéről
         Għal Antigwa u Barbuda
         Voor Antigua en Barbuda
         W imieniu Antigui i Barbudy
         Por Antígua e Barbuda
         Pentru Antigua și Barbuda
         Za Antiguu a Barbudu
         Za Antigvo in Barbudo
         Antigua ja Barbudan puolesta
         För Antigua och Barbuda

      (1)  OV L 405, 30.12.2006., 23. lpp.


title: Padomes lēmums (2003. gada 6. jūnijs) par nolīguma parakstīšanu starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm par izdošanu un savstarpēju juridisku palīdzību krimināllietās

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003D0516

Oficiālais Vēstnesis L 181 , 19/07/2003 Lpp. 0025 - 0026

		Padomes lēmums(2003. gada 6. jūnijs)par nolīguma parakstīšanu starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm par izdošanu un savstarpēju juridisku palīdzību krimināllietās(2003/516/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, un jo īpaši tā 24. un 38. pantu,tā kā:(1) Eiropas Savienības dalībvalstis krimināllietās sadarbojas ar Amerikas Savienotajām Valstīm, pamatojoties uz divpusējiem nolīgumiem, konvencijām, līgumiem, attiecīgo valstu tiesību aktiem un vienošanās dokumentiem.(2) Eiropas Savienība ir apņēmusies uzlabot minēto sadarbību, lai spētu efektīvi apkarot īpaši starptautisko noziedzību un terorismu.(3) Padome 2002. gada 26. aprīlī nolēma pilnvarot prezidentvalsti, kurai palīdz Komisija, uzsākt sarunas ar Amerikas Savienotajām Valstīm; prezidentvalsts risināja sarunas ar Amerikas Savienotajām Valstīm par diviem nolīgumiem par starptautisku sadarbību krimināllietās, vienu nolīgumu par savstarpēju juridisku palīdzību un otru nolīgumu par izdošanu.(4) Pēc nolīgumu noslēgšanas tie jāparaksta Eiropas Savienības vārdā. Parakstīšanas laikā Eiropas Savienība sniedz šādu paziņojumu:"Eiropas Savienība paziņo, ka pašlaik notiek brīvības, drošības un tiesiskuma telpas pilnveidošana, kas var ietekmēt nolīgumus ar Savienotajām Valstīm. Savienība rūpīgi apsvērs minēto pilnveidošanu, jo īpaši saistībā ar Nolīguma par izdošanu 10. panta 2. punktu. Savienība vēlēsies konsultēties ar Savienotajām Valstīm, lai rastu risinājumus jebkuriem attīstības procesiem, kas ietekmē nolīgumus, ieskaitot, ja vajadzīgs, nolīgumu pārskatīšanu. Savienība paziņo, ka 10. pants nerada precedentu sarunām ar trešām valstīm."(5) Nolīgumu 3. panta 2. punkts paredz, ka Amerikas Savienotās Valstis un Savienības dalībvalstis apmainīsies ar rakstiskiem dokumentiem par divpusējo nolīgumu piemērošanu. Nolīguma par savstarpēju juridisko palīdzību 3. panta 3. punkts paredz līdzīgas saistības tām dalībvalstīm, kurām ar Savienotajām Valstīm nav divpusēju nolīgumu par savstarpēju juridisko palīdzību. Lai izstrādātu šādus rakstiskus dokumentus, dalībvalstis saskaņo savu rīcību ar Padomi,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pants1. Ar šo Padomes priekšsēdētāju pilnvaro norīkot personu(-as), kurai(-ām) ir pilnvaras Eiropas Savienības vārdā parakstīt nolīgumus, lai tos vēlāk noslēgtu.2. Nolīgumu un tiem pievienoto paskaidrojumu teksts, kuri fiksē Eiropas Savienības un Amerikas Savienoto Valstu saprašanos, ir pievienots šim lēmumam.2. pants1. Dalībvalstis veic nepieciešamos pasākumus, lai izstrādātu rakstiskus dokumentus starp dalībvalstīm un Amerikas Savienotajām Valstīm, ko paredz Nolīguma par izdošanu 3. panta 2. punkts un Nolīguma par savstarpēju juridisku palīdzību 3. panta 2. un 3. punkts.2. Atbilstoši šā panta 1. punktam dalībvalstis saskaņo savas darbības Padomē.3. pantsNolīgumu piemērošanas teritorijas paplašināšanas gadījumā saskaņā ar Nolīguma par izdošanu 20. panta 1. punkta b) apakšpunkta otro ievilkumu vai Nolīguma par savstarpēju juridisku palīdzību 16. panta 1. punkta b) apakšpunkta otro ievilkumu, Padome vienprātīgi pieņem lēmumu Eiropas Savienības vārdā.4. pantsŠo lēmumu un tā pielikumus publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.Luksemburgā, 2003. gada 6. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Chrisochoïdis--------------------------------------------------


               21.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 346/110

         P8_TA(2015)0096
   Komisāra amata kandidātu finansiālo interešu deklarāciju pārbaude (Reglamenta XVI pielikuma 1. panta a) apakšpunkta interpretācija)
   Eiropas Parlamenta 2015. gada 28. aprīļa lēmums par komisāra amata kandidātu finansiālo interešu deklarāciju pārbaudi (Reglamenta XVI pielikuma 1. panta a) apakšpunkta interpretācija) (2015/2047(REG))
   (2016/C 346/19)

      Eiropas Parlaments,

               —

               ņemot vērā Konstitucionālo lietu komitejas priekšsēdētājas 2015. gada 9. aprīļa vēstuli,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 226. pantu,

               1.

               nolemj piemērot šādu Reglamenta XVI pielikuma 1. panta a) apakšpunkta interpretāciju:"
               “Komisāra amata kandidāta finansiālo interešu deklarācijas pārbaude, ko veic par juridiskajiem jautājumiem atbildīgā komiteja, ietver ne tikai pārbaudi par to, vai deklarācija ir pilnībā aizpildīta, bet arī to, vai no deklarācijas satura varētu būt iespējams interešu konflikts. Tādā gadījumā par uzklausīšanu atbildīgajai komitejai jālemj, vai no komisāra amata kandidāta ir vai nav nepieciešama papildu informācija.”

               2.

               uzdod priekšsēdētajam informatīvos nolūkos nosūtīt šo lēmumu Padomei un Komisijai.