title: 2013/296/ES: Padomes Lēmums ( 2013. gada 13. maijs ) par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Moldovas Republiku, ar kuru groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Moldovas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu

text:
               20.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 168/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2013. gada 13. maijs)
   par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Moldovas Republiku, ar kuru groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Moldovas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu
   (2013/296/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tā 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu 2012/353/ES (1)2012. gada 27. jūnijā tika parakstīts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Moldovas Republiku, ar kuru groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Moldovas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu (“nolīgums”), ņemot vērā tā noslēgšanu.

               (2)

               Nolīgums būtu jāapstiprina.

               (3)

               Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (2); tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (4)

               Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (3); tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (5)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu 22. Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Moldovas Republiku, ar kuru groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Moldovas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs norīko personu, kas ir tiesīga Eiropas Savienības vārdā sniegt nolīguma 2. pantā paredzēto paziņojumu, lai paustu Eiropas Savienības piekrišanu uzņemties šā nolīguma saistības (4).
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2013. gada 13. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. COVENEY

      (1)  OV L 174, 4.7.2012., 4. lpp.

      (2)  OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.

      (3)  OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.

      (4)  Nolīguma spēkā stāšanās datumu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
    ---documentbreak---

               20.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 168/1

         NOLĪGUMS
   starp Eiropas Savienību un Moldovas Republiku, ar kuru groza Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Moldovas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu
   EIROPAS SAVIENĪBA,
   un
   MOLDOVAS REPUBLIKA,
   turpmāk “Puses”,
   ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Moldovas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu, kurš stājās spēkā 2008. gada 1. janvārī,
   VĒLOTIES vēl vairāk atvieglot tiešus personiskus kontaktus,
   ATZĪSTOT, cik svarīgi ir attiecīgā laikposmā ieviest bezvīzu ceļošanas režīmu Moldovas Republikas pilsoņiem ar nosacījumu, ka ir izpildīti priekšnoteikumi labi pārvaldītai un drošai mobilitātei,
   ŅEMOT VĒRĀ Protokolu par Šengenas acquis iekļaušanu Eiropas Savienības sistēmā un Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienoti Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un, apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Apvienoto Karalisti un Īriju,
   ŅEMOT VĒRĀ Protokolu par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un apstiprinot, ka šā nolīguma noteikumi neattiecas uz Dāniju,
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   1. pants
   Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Moldovas Republiku par vīzu atvieglotu izsniegšanu (turpmāk – “nolīgums”) groza saskaņā ar šā panta noteikumiem:

               1)

               nosaukumā vārdu “Kopienu” aizstāj ar vārdu “Savienību”;

               2)

               nolīguma 2. panta 1. un 2. punktā un 3. panta e) apakšpunktā vārdu “Kopienas” aizstāj ar vārdu “Eiropas Savienības”;

               3)

               nolīguma 4. panta 1. punktu groza šādi:

                           a)

                           punkta d) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                       “d)

                                       šoferiem, kas veic starptautiskos kravu un pasažieru pārvadājumus uz dalībvalstu teritorijām ar transportlīdzekļiem, kas reģistrēti Moldovas Republikā:

                                                   —

                                                   Moldovas Republikas valsts starptautiskās autotransporta pārvadātāju apvienības rakstveida pieprasījums, kurā norādīts braucienu mērķis, ilgums un biežums;”;

                           b)

                           punkta f) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                       “f)

                                       žurnālistiem un tehniskajiem darbiniekiem, kas tos profesionālā statusā pavada:

                                                   —

                                                   apliecība vai cits dokuments, ko izsniegusi arodorganizācija vai pieteikuma iesniedzēja darba devējs, kas apliecina, ka attiecīgā persona ir kvalificēts žurnālists, un norāda, ka brauciena mērķis ir veikt žurnālista darbu, vai kas apliecina, ka attiecīgā persona ir tehniskais darbinieks, kas profesionālā statusā pavada žurnālistu;”;

                           c)

                           punkta k) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                                       “k)

                                       tuviem radiniekiem – laulātajam, bērniem (tostarp adoptētiem bērniem), vecākiem (tostarp aizbildņiem), vecvecākiem un mazbērniem, kas apmeklē Moldovas Republikas pilsoņus, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā, vai Eiropas Savienības pilsoņus, kas dzīvo savas valstspiederības dalībvalsts teritorijā:

                                                   —

                                                   uzņemošās personas rakstveida uzaicinājums;”;

                           d)

                           pievieno šādu apakšpunktu:

                                       “p)

                                       oficiālo Eiropas Savienības pārrobežu sadarbības programmu, piemēram, Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta (EKPI), dalībniekiem:

                                                   —

                                                   rakstveida uzaicinājums no uzņēmējorganizācijas.”;

               4)

               nolīguma 5. panta 1. līdz 3. punktu aizstāj ar šādiem:
               “1.   Dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu uz pieciem gadiem šādu kategoriju personām:

                           a)

                           valstu un reģionālo valdību un parlamentu, Augstākās tiesas un Konstitucionālās tiesas locekļiem, pildot to dienesta pienākumus, ja tie ar šo nolīgumu nav atbrīvoti no vīzu prasības;

                           b)

                           oficiālu delegāciju pastāvīgajiem dalībniekiem, kas pēc Moldovas Republikai adresēta oficiāla ielūguma regulāri piedalās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko dalībvalstu teritorijā rīko starpvaldību organizācijas;

                           c)

                           laulātiem un bērniem (tostarp adoptētiem bērniem), kas ir jaunāki par 21 gadu vai atrodas apgādībā, un vecākiem (tostarp aizbildņiem), kuri apmeklē Moldovas Republikas pilsoņus, kas likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijā, vai Eiropas Savienības pilsoņus, kas dzīvo savas valstspiederības dalībvalsts teritorijā;

                           d)

                           darījumu cilvēkiem un uzņēmējdarbības organizāciju pārstāvjiem, kuri regulāri ceļo uz dalībvalstīm;

                           e)

                           žurnālistiem un tehniskajiem darbiniekiem, kas tos profesionālā statusā pavada.

                     Atkāpjoties no pirmās daļas, ja nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir acīmredzami attiecināts uz īsāku laikposmu, daudzkārtējās ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz minēto laikposmu, īpaši tad, ja:

                           —

                           punkta a) apakšpunktā minēto personu dienesta pilnvaru termiņš,

                           —

                           punkta b) apakšpunktā minēto personu oficiālas delegācijas pastāvīga dalībnieka statusa spēkā esības termiņš,

                           —

                           punkta c) apakšpunktā minētajām personām Moldovas Republikas pilsoņu, kas likumīgi uzturas Eiropas Savienībā, likumīgas uzturēšanās atļaujas derīguma termiņš,

                           —

                           punkta d) apakšpunktā minēto personu uzņēmējdarbības organizācijas pārstāvja statusa vai darba līguma spēkā esības termiņš, vai

                           —

                           punkta e) apakšpunktā minēto personu darba līguma termiņš

                     ir īsāks nekā pieci gadi.
               2.   Dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu uz vienu gadu šādu kategoriju pilsoņiem ar noteikumu, ka iepriekšējā gadā tie ir saņēmuši vismaz vienu vīzu un to ir izmantojuši atbilstoši apmeklētās valsts tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos:

                           a)

                           oficiālu delegāciju dalībniekiem, kas pēc Moldovas Republikai adresēta oficiāla ielūguma regulāri piedalās sanāksmēs, apspriedēs, pārrunās vai apmaiņas programmās, kā arī pasākumos, ko starpvaldību organizācijas rīko dalībvalstu teritorijā;

                           b)

                           pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvjiem, kuri regulāri ceļo uz dalībvalstīm ar mērķi izglītoties, apmeklēt seminārus un konferences, tostarp apmaiņas programmu ietvaros;

                           c)

                           brīvo profesiju pārstāvjiem, kas piedalās starptautiskās izstādēs, konferencēs, simpozijos, semināros vai citos līdzīgos pasākumos un regulāri dodas uz dalībvalstīm;

                           d)

                           šoferiem, kas veic starptautiskos kravu un pasažieru pārvadājumus uz dalībvalstu teritorijām ar transportlīdzekļiem, kas reģistrēti Moldovas Republikā;

                           e)

                           apkalpju locekļiem starptautiskajos vilcienos, refrižeratoros un lokomotīvēs, kuri dodas uz dalībvalstu teritorijām;

                           f)

                           personām, kas piedalās zinātnes, kultūras un mākslas pasākumos, tostarp universitātes un citās apmaiņas programmās un kas regulāri dodas uz dalībvalstīm;

                           g)

                           studentiem un pēcdiploma studentiem, kuri regulāri ceļo ar mērķi mācīties vai izglītoties, tostarp saskaņā ar apmaiņas programmām;

                           h)

                           starptautisku sporta pasākumu dalībniekiem un personām, kas tos profesionālā statusā pavada;

                           i)

                           sadraudzības pilsētu vai citu apdzīvotu vietu organizēto oficiālo apmaiņas programmu dalībniekiem;

                           j)

                           oficiālo Eiropas Savienības pārrobežu sadarbības programmu, piemēram, Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta (EKPI), dalībniekiem.

                     Atkāpjoties no pirmās daļas, ja nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri ir nepārprotami attiecināts uz īsāku laikposmu, daudzkārtējās ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz minēto laikposmu.
               3.   To kategoriju personām, kas minētas 2. punktā, dalībvalstu diplomātiskās pārstāvniecības un konsulārie dienesti izsniedz daudzkārtējās ieceļošanas vīzas ar derīguma termiņu no diviem līdz pieciem gadiem ar noteikumu, ka iepriekšējos divos gados tie ir izmantojuši uz vienu gadu izsniegto daudzkārtējo ieceļošanas vīzu atbilstīgi apmeklētās valsts tiesību aktiem par ieceļošanu un uzturēšanos, ja vien nepieciešamība vai nodoms ceļot bieži vai regulāri nav acīmredzami attiecināts uz īsāku laikposmu – šādā gadījumā daudzkārtējās ieceļošanas vīzas derīguma termiņu ierobežo uz minēto laikposmu.”;

               5)

               nolīguma 6. pantu groza šādi:

                           a)

                           panta 2. punktā:

                                       i)

                                       ievadvārdus aizstāj ar šādiem:
                                       “2.   Neskarot 4. punktu, šādu kategoriju personas ir atbrīvotas no maksas par vīzu pieteikumu izskatīšanu:”;

                                       ii)

                                       punkta a) apakšpunktā pievieno šādus vārdus:
                                       “vai Eiropas Savienības pilsoņus, kas dzīvo savas valstspiederības dalībvalsts teritorijā”;

                                       iii)

                                       punkta j) apakšpunktā pievieno šādus vārdus:
                                       “un tehniskie darbinieki, kas tos profesionālā statusā pavada;”;

                                       iv)

                                       pievieno šādus apakšpunktus:

                                                   “p)

                                                   bezpeļņas organizāciju rīkotu semināru, konferenču, sporta, kultūras un izglītības pasākumu dalībniekiem, kas ir vecumā līdz 25 gadiem;

                                                   q)

                                                   pilsoniskās sabiedrības organizāciju pārstāvjiem, kuru ceļojuma mērķis ir apmācība, semināri un konferences, tostarp arī apmaiņas programmu ietvaros;

                                                   r)

                                                   oficiālo Eiropas Savienības pārrobežu sadarbības programmu, piemēram, Eiropas kaimiņattiecību un partnerības instrumenta (EKPI), dalībniekiem.”;

                                       v)

                                       pievieno šādu daļu:
                                       “Pirmā daļa attiecas arī uz gadījumiem, kad ceļojuma mērķis ir tranzīts.”;

                           b)

                           pievieno šādu punktu:
                           “4.   Ja dalībvalsts vīzas izsniegšanas nolūkā sadarbojas ar ārpakalpojumu sniedzēju, ārpakalpojumu sniedzējs var iekasēt maksu par pakalpojumu. Minētā maksa ir samērīga ar izmaksām, kas ārpakalpojuma sniedzējam radušās, pildot tā uzdevumus, un tā nepārsniedz EUR 30. Dalībvalstis saglabā iespēju, ka visi pieteikuma iesniedzēji var pieteikumus iesniegt tieši to konsulātos. Ārpakalpojumu sniedzējs savas darbības veic saskaņā ar Vīzu kodeksu un pilnībā ievērojot Moldovas Republikas tiesību aktus.”;

               6)

               iekļauj šādu pantu:
               “6.a pants
               Pieteikuma iesniegšana bez pieteikuma iesniedzēja klātbūtnes
               Dalībvalstu konsulāti var nepiemērot prasību ierasties personīgi, ja pieteikuma iesniedzējs ir tiem pazīstams kā godīgs un uzticams cilvēks, ja vien pieteikuma iesniedzējam netiek prasīts ierasties personīgi biometrisko identifikatoru iegūšanas nolūkā.”;

               7)

               nolīguma 8. pantu aizstāj ar šādu:
               “8. pants
               Izceļošana dokumentu nozaudēšanas vai zādzības gadījumā
               Eiropas Savienības pilsoņi un Moldovas Republikas pilsoņi, kas ir nozaudējuši savus personu apliecinošus dokumentus vai kuriem minētie dokumenti ir nozagti, uzturoties Moldovas Republikas vai dalībvalstu teritorijā, var bez vīzas vai citas atļaujas atstāt Moldovas Republikas vai dalībvalstu teritoriju ar dalībvalstu vai Moldovas Republikas diplomātiskās pārstāvniecības vai konsulārā dienesta izdotiem derīgiem personu apliecinošiem dokumentiem, kas dod tiesības šķērsot robežu.”;

               8)

               nolīguma 10. pantu groza šādi:

                           a)

                           virsrakstu aizstāj ar šādu:

                              “Diplomātiskās un dienesta pases”;

                           b)

                           panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
                           “2.   Moldovas Republikas pilsoņi, kas ir derīgu biometrisko dienesta pasu turētāji, var ieceļot, izceļot vai tranzītā šķērsot dalībvalstu teritorijas bez vīzas.”;

                           c)

                           pievieno šādu punktu:
                           “3.   Personas, kas minētas šā panta 1. un 2. punktā, drīkst uzturēties dalībvalstu teritorijās ne ilgāk kā 90 dienas 180 dienu laikposmā.”;

               9)

               nolīguma 12. panta 1. punktu groza šādi:

                           a)

                           pirmajā teikumā vārdu “Kopienas” aizstāj ar vārdu “Savienības”;

                           b)

                           otrajā teikumā vārdu “Kopienu” aizstāj ar vārdiem “Eiropas Savienību” un vārdus “Eiropas Kopienu Komisija” aizstāj ar vārdiem “Eiropas Komisija”;

               10)

               nolīguma 13. pantu groza šādi:

                           a)

                           esošo punktu numurē kā 1. punktu;

                           b)

                           pievieno šādu punktu:
                           “2.   Noteikumus divpusējos nolīgumos vai vienošanās, ko atsevišķas dalībvalstis noslēgušas ar Moldovas Republiku pirms šā nolīguma stāšanās spēkā, kuri paredz nebiometrisko dienesta pasu turētāju atbrīvošanu no vīzas prasības, piemēro arī turpmāk, neskarot attiecīgo dalībvalstu vai Moldovas Republikas tiesības denonsēt šos divpusējos nolīgumus vai vienošanās vai pārtraukt to piemērošanu.”;

               11)

               nolīguma 14. pantā iekļauj šādu pirmo daļu:
               “Moldovas Republika var atkal ieviest vīzas prasību tikai visu dalībvalstu pilsoņiem vai konkrētām pilsoņu kategorijām, nevis atsevišķu dalībvalstu pilsoņiem vai konkrētām pilsoņu kategorijām.”

         2. pants
   Šo nolīgumu Puses ratificē vai apstiprina saskaņā ar savām attiecīgajām procedūrām, un tas stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc datuma, kad pēdējā Puse paziņo otrai Pusei par iepriekš minēto procedūru pabeigšanu.

      Briselē, divtūkstoš divpadsmitā gada divdesmit septītajā jūnijā divos eksemplāros visās Pušu oficiālajās valodās, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen
         Pentru Uniunea Europeană

         3a Република Молдова
         Por la República de Moldavia
         Za Moldavskou republiku
         For Republikken Moldova
         Für die Republik Moldau
         Moldova Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία της Μολδαβίας
         For the Republic of Moldova
         Pour la République de Moldavie
         Per la Repubblica moldova
         Moldovas Republikas vārdā –
         Moldovos Respublikos vardu
         A Moldovai Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika tal-Moldova
         Voor de Republiek Moldavië
         W imieniu Republiki Mołdawii
         Pela República da Moldova
         Pentru Republica Moldova
         Za Moldavskú republiku
         Za Republiko Moldavijo
         Moldovan tasavallan puolesta
         För Republiken Moldavien
         Pentru Republica Moldova

   KOPĪGA DEKLARĀCIJA PAR SADARBĪBU JAUTĀJUMOS, KAS SAISTĪTI AR CEĻOŠANAS DOKUMENTIEM
   Puses vienojas, ka Apvienotajai komitejai, kas izveidota ar nolīguma 12. pantu, uzraugot nolīguma īstenošanu, jāizvērtē attiecīgo ceļošanas dokumentu aizsardzības līmeņa ietekme uz nolīguma darbību. Tāpēc Puses vienojas regulāri informēt viena otru par pasākumiem, kas veikti, lai novērstu vairāku ceļošanas dokumentu vienlaicīgu esību, izstrādātu ceļošanas dokumentu aizsardzības tehniskos aspektus, kā arī par pasākumiem saistībā ar ceļošanas dokumentu personalizācijas procesu.
   EIROPAS SAVIENĪBAS DEKLARĀCIJA PAR DOKUMENTIEM, KAS JĀIESNIEDZ, PIEPRASOT ĪSTERMIŅA VĪZAS
   Eiropas Savienība saskaņā ar Vīzu kodeksa 48. panta 1. punkta a) apakšpunktu izveidos saskaņotu apliecinošo dokumentu sarakstu, lai nodrošinātu, ka pieteikumu iesniedzējiem no Moldovas Republikas principā tiek prasīts iesniegt tos pašus apliecinošos dokumentus. Eiropas Savienība informēs Moldovas Republiku Komitejā, kad šāds saraksts būs sastādīts. Eiropas Savienība arī informēs Moldovas Republikas pilsoņus saskaņā ar Vīzu kodeksa 47. panta 1. punkta a) apakšpunktu.
   EIROPAS SAVIENĪBAS DEKLARĀCIJA PAR SADARBĪBU AR ĀRPAKALPOJUMU SNIEDZĒJIEM
   Eiropas Savienība apņemas ārpakalpojumus vīzu pieteikumu pieņemšanai izmantot vienīgi kā pašu pēdējo līdzekli, ja pastāv konkrēti apstākļi vai iemesli saistībā ar vietējo situāciju, piemēram, liels pieteikumu iesniedzēju skaits neļauj pieteikumu pieņemšanu un datu savākšanu organizēt savlaicīgā veidā un pieņemamos apstākļos vai nav iespējams citādi nodrošināt pienācīgu visas attiecīgās trešās valsts teritorijas apkalpošanu; un citi sadarbības veidi izrādās nelietderīgi attiecīgajai dalībvalstij.
   EIROPAS SAVIENĪBAS DEKLARĀCIJA PAR ATVIEGLOJUMIEM ĢIMENES LOCEKĻIEM
   Eiropas Savienība ņem vērā Moldovas Republikas ieteikumu paplašināt ģimenes locekļu, kuriem ir tiesības izmantot vīzu atvieglotās izsniegšanas priekšrocības, definīciju, kā arī to, cik lielu nozīmi Moldovas Republika piešķir šīs kategorijas personu pārvietošanās vienkāršošanai.
   Lai atvieglotu pārvietošanos paplašinātam personu lokam, kas ģimenes saitēm saistītas ar Moldovas Republikas pilsoņiem, kuri likumīgi uzturas dalībvalstu teritorijās, vai Eiropas Savienības pilsoņiem, kas dzīvo savas valstspiederības dalībvalsts teritorijā (jo īpaši brāļiem, māsām un viņu bērniem), Eiropas Savienība aicina dalībvalstu konsulārās iestādes pilnībā izmantot Vīzu kodeksā paredzētās iespējas atvieglot vīzas izsniegšanu minētās kategorijas personām, tostarp vīzas pieteikuma iesniedzējiem pieprasīto dokumentāro pierādījumu vienkāršošanu, atbrīvošanu no pieteikuma izskatīšanas maksas un atbilstošos gadījumos daudzkārtējas ieceļošanas vīzas izsniegšanu.
   KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR ŠVEICI UN LIHTENŠTEINU
   Puses ņem vērā ciešās attiecības starp Savienību un Šveici un Lihtenšteinu, jo īpaši atbilstoši 2004. gada 26. oktobra nolīgumam par šo valstu iesaistīšanos Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.
   Šādos apstākļos ir vēlams, lai Šveices un Lihtenšteinas un Moldovas Republikas iestādes nekavējoties noslēgtu divpusējus nolīgumus par īstermiņa vīzu atvieglotu izsniegšanu ar līdzīgiem noteikumiem, kādi ir grozītajā nolīgumā.


title: 2014/469/ES: Padomes Lēmums, kas pieņemts, vienojoties ar Komisijas priekšsēdētāju ( 2014. gada 17. jūlijs ), un ar ko ieceļ Eiropas Komisijas locekli

text:
               18.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 212/16

         PADOMES LĒMUMS,
   kas pieņemts, vienojoties ar Komisijas priekšsēdētāju
   (2014. gada 17. jūlijs),
   un ar ko ieceļ Eiropas Komisijas locekli

      (2014/469/ES)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 246. panta otro daļu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 9. februārī pieņēma Lēmumu 2010/80/ES (2), ar ko ieceļ Eiropas Komisiju uz laiku līdz 2014. gada 31. oktobrim.

               (2)

               Komisijas priekšsēdētājs José Manuel DURÃO BARROSO kungs 2014. gada 18. jūnija vēstulē Padomi informēja, ka Janusz LEWANDOWSKI kungs ir atkāpies no Komisijas locekļa amata un ka šis lēmums ir stājies spēkā no 2014. gada 30. jūnija.

               (3)

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 246. panta otro daļu uz atlikušo pilnvaru laiku brīvajā amata vietā, kas radusies atkāpšanās gadījumā, jāstājas jaunam tādas pašas pilsonības loceklim.

               (4)

               Tādēļ būtu jāieceļ jauns Komisijas loceklis,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Vienojoties ar Komisijas priekšsēdētāju José Manuel DURÃO BARROSO kungu, Padome par Komisijas locekli uz atlikušo pilnvaru laiku līdz 2014. gada 31. oktobrim ieceļ Jacek DOMINIK kungu.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2014. gada 17. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. GOZI

      (1)  2014. gada 16. jūlija atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  OV L 38, 11.2.2010., 7. lpp.


title: Padomes Lēmums (ES) 2016/1995 (2016. gada 11. novembris) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas sarakstā, tai pievienojoties Eiropas Savienībai

text:
               16.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 308/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2016/1995
   (2016. gada 11. novembris)
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas sarakstā, tai pievienojoties Eiropas Savienībai
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Horvātijas Republikai pievienojoties Savienībai, Padome 2013. gada 15. jūlijā pilnvaroja Komisiju saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu sākt sarunas ar dažām citām Pasaules Tirdzniecības organizācijas dalībvalstīm.

               (2)

               Komisija risināja sarunas, ievērojot Padomes pieņemtās sarunu norādes.

               (3)

               Minētās sarunas ir pabeigtas, un 2016. gada 12. jūlijā tika parafēts Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku saskaņā ar 1994. gada GATT XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas sarakstā, tai pievienojoties Eiropas Savienībai (“nolīgums”).

               (4)

               Nolīgums būtu jāparaksta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo atļauj Savienības vārdā parakstīt Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Brazīlijas Federatīvo Republiku saskaņā ar 1994. gada GATT XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Horvātijas Republikas sarakstā, tai pievienojoties Eiropas Savienībai, ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu (1).
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2016. gada 11. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         P. ŽIGA

      (1)  Nolīguma teksts tiks publicēts kopā ar lēmumu par tā noslēgšanu.


title: 2014/471/ES: Padomes Lēmums, kas pieņemts, vienojoties ar Komisijas priekšsēdētāju ( 2014. gada 17. jūlijs ), un ar ko ieceļ Eiropas Komisijas locekli

text:
               18.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 212/18

         PADOMES LĒMUMS,
   kas pieņemts, vienojoties ar Komisijas priekšsēdētāju
   (2014. gada 17. jūlijs),
   un ar ko ieceļ Eiropas Komisijas locekli

      (2014/471/ES)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 246. panta otro daļu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2010. gada 9. februārī pieņēma Lēmumu 2010/80/ES (2), ar ko ieceļ Eiropas Komisiju uz laiku līdz 2014. gada 31. oktobrim.

               (2)

               Komisijas priekšsēdētājs José Manuel DURÃO BARROSO kungs 2014. gada 18. jūnija vēstulē Padomi informēja, ka Viviane REDING kundze ir atkāpusies no Komisijas locekļa amata un ka šis lēmums ir stājies spēkā no 2014. gada 30. jūnija.

               (3)

               Saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 246. panta otro daļu uz atlikušo pilnvaru laiku brīvajā amata vietā, kas radusies atkāpšanās gadījumā, jāstājas jaunam tādas pašas pilsonības loceklim.

               (4)

               Tādēļ būtu jāieceļ jauns Komisijas loceklis,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Vienojoties ar Komisijas priekšsēdētāju José Manuel DURÃO BARROSO kungu, Padome par Komisijas locekli uz atlikušo pilnvaru laiku līdz 2014. gada 31. oktobrim ieceļ Martine REICHERTS kundzi.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2014. gada 17. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. GOZI

      (1)  2014. gada 16. jūlija atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  OV L 38, 11.2.2010., 7. lpp.


title: 2013/129/ES: Padomes Lēmums ( 2013. gada 7. marts ) par kontroles pasākumu piemērošanu 4-metilamfetamīnam

text:
               15.3.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 72/11

         PADOMES LĒMUMS
   (2013. gada 7. marts)
   par kontroles pasākumu piemērošanu 4-metilamfetamīnam
   (2013/129/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2005/387/TI (2005. gada 10. maijs) par informācijas apmaiņu, riska novērtējumu un kontroli attiecībā uz jaunām psihoaktīvām vielām (1) un jo īpaši tā 8. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas iniciatīvu,
   tā kā:

               (1)

               Riska novērtējuma ziņojumu par 4-metilamfetamīnu, pamatojoties uz Lēmuma 2005/387/TI 6. pantu, sagatavoja Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra paplašinātās Zinātniskās komitejas īpašā sanāksmē, un Komisija to saņēma 2012. gada 29. novembrī.

               (2)

               4-metilamfetamīns ir sintētisks ciklā metilēts amfetamīna atvasinājums, ko galvenokārt konfiscē pulvera vai pastas formā amfetamīnu un kofeīnu saturošos paraugos, bet kas bijis pieejams arī tabletēs un šķidrā formā. Tas ir parādījies amfetamīna nelegālajā tirgū, kur to pārdod un lieto kā kontroles pasākumiem pakļauto narkotiku amfetamīnu. Viens ziņojums iesniegts par vielas konstatēšanu produktā, kuru komerciālos nolūkos tirgoja internetā. Galvenais ķīmiskais prekursors 4-metilamfetamīna sintēzei ir 4-metilbenzilmetilketons (4-metil-BMK), ko, visticamāk, tirgo internetā un kuram nav piemērojami kontroles pasākumi saskaņā ar 1988. gada Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju pret narkotisko un psihotropo vielu nelegālu apriti.

               (3)

               Lietotāji ir reti ziņojuši par 4-metilamfetamīna īpašo fizisko ietekmi, jo parasti viņi neapzinās, ka lieto šo vielu. Tomēr daži pieejamie ziņojumi liek domāt, ka šai vielai ir stimulējoša veida ietekme. Nedaudzie pieejamie dati attiecībā uz cilvēkiem liecina, ka 4-metilamfetamīna negatīvā ietekme ietver hipertermiju, hipertoniju, anoreksiju, nelabumu, svīšanu, kuņģa darbības traucējumus, klepu, vemšanu, galvassāpes, sirdsklauves, bezmiegu, paranoju, trauksmes stāvokli un depresiju. Pašreizējie dati nav pietiekami, lai noteiktu šīs vielas relatīvo atkarību izraisošo potenciālu.

               (4)

               Saskaņā ar pieejamiem nedaudzajiem datu avotiem 4-metilamfetamīna akūtais toksiskums ir līdzīgs citu stimulantu akūtajam toksiskumam. Atsevišķi pierādījumi liecina, ka 4-metilamfetamīna kombinācijā ar citām vielām, ieskaitot amfetamīnu un kofeīnu, pastiprināta toksiskuma risks var paaugstināties.

               (5)

               Četrās dalībvalstīs kopā ir ziņots par 21 nāves gadījumu, kur pēcnāves analīžu paraugos konstatēts vai nu tikai 4-metilamfetamīns, vai arī 4-metilamfetamīns kombinācijā ar vienu vai vairākām vielām, it īpaši amfetamīnu. Kaut arī, vadoties no pieejamās informācijas, nav iespējams droši noteikt 4-metilamfetamīna lomu šajos nāves gadījumos, tomēr atsevišķos gadījumos minētā viela bija dominējošā konstatētā narkotika, sasniedzot daudzumu, kas salīdzināms ar daudzumu atsevišķos amfetamīna lietošanas izraisītos nāves gadījumos.

               (6)

               4-metilamfetamīns ir konstatēts 15 dalībvalstīs, bet viena dalībvalsts ir ziņojusi par šīs vielas ražošanu savā teritorijā. Ar 4-metilamfetamīnu saistīto izplatību ir grūti novērtēt. Informācija par šīs vielas pieprasījumu no lietotāju grupām nav pieejama, un šo vielu netirgo komerciālos nolūkos interneta veikalos.

               (7)

               Pieejamā informācija liecina, ka 4-metilamfetamīnu ražo un izplata tās pašas organizētās noziedzības grupas, kas iesaistītas amfetamīna ražošanā un tirdzniecībā.

               (8)

               4-metilamfetamīnam nav zināmas, vispāratzītas vai apstiprinātas medicīniskās vērtības vai pielietojuma Savienībā, un nav izsniegta arī tā tirdzniecības atļauja Savienībā. Neskaitot tā izmantošanu kā analītisko atsauces standartu un zinātniskajos pētījumos, nav norāžu, ka to var izmantot jebkādiem citiem likumīgiem mērķiem.

               (9)

               Apvienoto Nāciju Organizācijas sistēmā 4-metilamfetamīns šobrīd netiek un nav ticis izvērtēts. Astoņas dalībvalstis kontrolē šo vielu saskaņā ar narkotiku kontroles tiesību aktiem atbilstīgi savām saistībām saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada Konvenciju par psihotropām vielām. Divas citas dalībvalstis šim produktam savos tiesību aktos piemēro vispārīgu fenetilamīna definīciju, bet viena dalībvalsts to kontrolē saskaņā ar saviem tiesību aktiem zāļu jomā.

               (10)

               Riska izvērtējuma ziņojums atklāj, ka par 4-metilamfetamīna īpašībām un radītajiem riskiem ir pieejami ierobežoti zinātniski pierādījumi, un norāda, ka ir vajadzīgi turpmāki pētījumi par vispārējiem veselības un sociālajiem riskiem, kas saistīti ar šo vielu. Tomēr pieejamie pierādījumi sniedz pietiekamu pamatojumu, lai 4-metilamfetamīnam piemērotu kontroles pasākumus visā Savienībā. Ņemot vērā to, ka šī viela rada veselības apdraudējuma risku, kas dokumentēts, to atklājot vairākos ziņotos nāves gadījumos, jo īpaši, kad tā lietota kombinācijā ar citām vielām; ka izskata un radītās ietekmes ziņā tā ir ļoti līdzīga amfetamīnam; ka lietotāji var lietot šo vielu, pašiem to nezinot, un ņemot vērā tās ierobežoto medicīnisko vērtību vai pielietojumu, 4-metilamfetamīnam būtu jāpiemēro kontroles pasākumi visā Savienībā.

               (11)

               Tā kā desmit dalībvalstīs 4-metilamfetamīns jau tiek kontrolēts, kontroles pasākumu piemērošana tam visā Savienībā var palīdzēt izvairīties no problēmām pārrobežu tiesībaizsardzībā un tiesu iestāžu sadarbībā.

               (12)

               Kontroles pasākumu piemērošana visā Savienībā var arī palīdzēt novērst to, ka 4-metilamfetamīns kļūst par alternatīvu amfetamīnam nelegālajā narkotiku tirgū,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo jaunajai psihoaktīvajai vielai 4-metilamfetamīnam piemēro kontroles pasākumus visā Savienībā.
   2. pants
   Dalībvalstis līdz 2014. gada 17. martam veic vajadzīgos pasākumus saskaņā ar saviem tiesību aktiem, lai 4-metilamfetamīnam piemērotu kontroles pasākumus un kriminālsodus, kā tas paredzēts dalībvalstu tiesību aktos atbilstīgi to saistībām saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1971. gada Konvenciju par psihotropām vielām.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2013. gada 7. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         A. SHATTER

      (1)  OV L 127, 20.5.2005., 32. lpp.


title: 2009/202/EK: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2008. gada 22. aprīlis ) par Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra kontu slēgšanu attiecībā uz 2006. finanšu gadu

text:
               31.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 88/117

      EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS

   (2008. gada 22. aprīlis)
   par Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra kontu slēgšanu attiecībā uz 2006. finanšu gadu
   (2009/202/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Arodizglītības attīstības centra 2006. finanšu gada galīgos pārskatus (1),
   ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Arodizglītības attīstības centra 2006. finanšu gada galīgajiem pārskatiem ar centra atbildēm (2),
   ņemot vērā Padomes 2008. gada 12. februāra ieteikumu (5843/2008 – C6-0084/2008),
   ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,
   ņemot vērā Padomes 1975. gada 10. februāra Regulu (EEK) Nr. 337/75, ar ko izveido Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centru (4), un it īpaši tās 12.a pantu,
   ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (5), un it īpaši tās 94. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas atzinumu (A6-0110/2008),

               1.

               konstatē, ka Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra galīgie gada pārskati atbilst pārskatiem, kas iekļauti Revīzijas palātas ziņojuma pielikumā;

               2.

               apstiprina Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra kontu slēgšanu attiecībā uz 2006. finanšu gadu;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Hans-Gert PÖTTERING

            Ģenerālsekretārs

         Harald RØMER

      (1)  OV C 261, 31.10.2007., 46. lpp.

      (2)  OV C 309, 19.12.2007., 86. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 39, 13.2.1975., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.


title: 2011/286/ES: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums ( 2011. gada 2. maijs ) par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu saskaņā ar 26. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību

text:
               19.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 132/13

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 2. maijs)
   par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu saskaņā ar 26. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību
   (2011/286/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (1) un jo īpaši tā 26. punktu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 11. novembra Regulu (EK) Nr. 2012/2002, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (2),
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Savienība ir izveidojusi Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (turpmāk “Fonds”), lai apliecinātu solidaritāti ar katastrofu skarto reģionu iedzīvotājiem.

               (2)

               Saskaņā ar 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu Fonda līdzekļus var izmantot, nepārsniedzot maksimālo summu EUR 1 miljards gadā.

               (3)

               Regulā (EK) Nr. 2012/2002 ir paredzēta Fonda izmantošanas kārtība.

               (4)

               Polija, Slovākija, Ungārija, Čehija, Horvātija un Rumānija ir iesniegušas pieteikumus Fonda izmantošanai saistībā ar zemes nogruvumu un stipru plūdu izraisītiem postījumiem,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējā budžetā Eiropas Savienības Solidaritātes fondu izmanto, lai piešķirtu EUR 182 388 893 saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2011. gada 2. maijā

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         CSÉFALVAY Z.

      (1)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

      (2)  OV L 311, 14.11.2002., 3. lpp.


title: 2014/31/ES: Eiropas Centrālās bankas Lēmums ( 2013. gada 29. augusts ), ar kuru nosaka noteikumus un nosacījumus Eiropas Centrālās bankas kapitāla daļu pārvešanai starp nacionālajām centrālajām bankām un apmaksātā kapitāla koriģēšanai (ECB/2013/29)

text:
               21.1.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 16/55

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS

   (2013. gada 29. augusts),
   ar kuru nosaka noteikumus un nosacījumus Eiropas Centrālās bankas kapitāla daļu pārvešanai starp nacionālajām centrālajām bankām un apmaksātā kapitāla koriģēšanai
   (ECB/2013/29)
   (2014/31/ES)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 28.5. pantu,
   tā kā:

               (1)

               2013. gada 29. augusta Lēmums ECB/2013/28 par nacionālo centrālo banku procentuālo daļu Eiropas Centrālās bankas kapitāla parakstīšanas atslēgā (1) nosaka katrai nacionālajai centrālajai bankai (NCB) piešķirto Eiropas Centrālās bankas (ECB) kapitāla parakstīšanas atslēgas svērumu korekciju (tālāk tekstā attiecīgi – “kapitāla atslēga” un “kapitāla atslēgas svērumi”). Šīs korekcijas dēļ ECB Padomei jānosaka noteikumi un nosacījumi kapitāla daļu pārvedumiem Eiropas Centrālo banku sistēmas (ECBS) dalībnieču nacionālo centrālo banku starpā 2013. gada 31. decembrī, lai nodrošinātu, ka šo daļu sadalījums atbilst veiktajām korekcijām. Tādēļ ir jāpieņem jauns ECB lēmums, ar ko atceļ 2013. gada 21. jūnija Lēmumu ECB/2013/18, ar ko nosaka noteikumus un nosacījumus Eiropas Centrālās bankas kapitāla daļu nodošanai starp nacionālajām centrālajām bankām un apmaksātā kapitāla koriģēšanai (2), un kas stājas spēkā 2014. gada 1. janvārī.

               (2)

               2013. gada 29. augusta Lēmumā ECB/2013/30 par to, kā dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālās centrālās bankas apmaksā Eiropas Centrālās bankas kapitālu (3), ir noteikts, kādā veidā un kādā apmērā to dalībvalstu nacionālajām centrālajām bankām, kuru valūta ir euro (tālāk tekstā – “eurozonas NCB”), ir pienākums apmaksāt ECB kapitālu, ņemot vērā koriģēto kapitāla atslēgu. 2013. gada 30. augusta Lēmumā ECB/2013/31 par to, kā ārpus eurozonas nacionālās centrālās bankas apmaksā Eiropas Centrālās bankas kapitālu (4), ir noteikta procentuālā daļa, ko 2014. gada 1. janvārī ir pienākums apmaksāt to dalībvalstu nacionālajām centrālajām bankām, kuru valūta nav euro (tālāk tekstā – “ārpus eurozonas NCB”), ņemot vērā koriģēto kapitāla atslēgu.

               (3)

               Eurozonas NCB, izņemot Latvijas Banku, saskaņā ar 2013. gada 21. jūnija Lēmumu ECB/2013/19 par to, kā dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālās centrālās bankas apmaksā Eiropas Centrālās bankas kapitālu (5), jau ir apmaksājušas savas daļas ECB parakstītajā kapitālā. Ņemot to vērā, Lēmuma ECB/2013/30 2. panta 1. punkts nosaka, ka eurozonas NCB pārved ECB papildu summu vai attiecīgi saņem summu atpakaļ no ECB, lai panāktu atbilstību Lēmuma ECB/2013/30 1. panta tabulā norādītajām summām.

               (4)

               Turklāt atsevišķā ECB Padomes lēmumā par to, kā Latvijas Banka apmaksā kapitālu, pārved ārējo rezervju aktīvus un veic iemaksas Eiropas Centrālās bankas rezervēs un uzkrājumos, tiks noteikts, ka Latvijas Bankai, kas 2014. gada 1. janvārī kļūs par eurozonas NCB, ir pienākums apmaksāt tās parakstītā ECB kapitāla atlikušo daļu, lai panāktu atbilstību summai, kas pretī tās nosaukumam norādīta Lēmuma ECB/2013/30 1. panta tabulā, ņemot vērā koriģēto kapitāla atslēgu.

               (5)

               Līdzīgi tam ārpus eurozonas NCB jau ir apmaksājušas procentuālu daļu no savām daļām ECB parakstītajā kapitālā, kā noteikts 2013. gada 21. jūnija Lēmumā ECB/2013/20 par to, kā ārpus eurozonas dalībvalstu nacionālās centrālās bankas apmaksā Eiropas Centrālās bankas kapitālu (6). Ņemot to vērā, Lēmuma ECB/2013/31 2. panta 1. punkts nosaka, ka tās vai nu pārved ECB papildu summu, vai attiecīgi saņem summu atpakaļ no ECB, lai panāktu atbilstību Lēmuma ECB/2013/31 1. panta tabulas trešajā ailē norādītajām summām,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Kapitāla daļu pārvedums
   Ņemot vērā ECB kapitāla daļu, kuru katra NCB būs parakstījusi 2013. gada 31. decembrī, un ECB kapitāla daļu, kuru katra NCB 2014. gada 1. janvārī parakstīs atbilstoši kapitāla atslēgas svērumu korekcijai, kas noteikta Lēmuma ECB/2013/28 2. pantā, NCB nodod kapitāla daļas viena otrai, izmantojot pārvedumus uz ECB un no ECB, lai nodrošinātu, ka kapitāla daļu sadalījums 2014. gada 1. janvārī atbilst koriģētajiem svērumiem. Līdz ar to tiek uzskatīts, ka ikviena NCB, pamatojoties uz šo pantu un nepiemērojot citas formalitātes vai tiesību aktus, 2014. gada 1. janvārī pārved vai attiecīgi saņem ECB parakstītā kapitāla daļu, kas norādīta šā lēmuma I pielikuma tabulas ceturtajā ailē, iepretim tās nosaukumam; “+” norāda uz kapitāla daļu, ko ECB pārved uz attiecīgo NCB, savukārt “–” norāda uz kapitāla daļu, ko attiecīgā NCB pārved uz ECB.
   2. pants
   Apmaksātā kapitāla korekcija
   1.   Ņemot vērā ECB kapitālu, ko katra NCB jau ir apmaksājusi, un ECB kapitālu, ko katra NCB apmaksā 2014. gada 1. janvārī, kā tas attiecībā uz eurozonas NCB izklāstīts Lēmuma ECB/2013/30 1. pantā, bet attiecībā uz ārpus eurozonas NCB – Lēmuma ECB/2013/31 1. pantā, katra NCB pirmajā Eiropas Automatizētās reālā laika bruto norēķinu sistēmas (TARGET2) darba dienā pēc 2014. gada 1. janvāra pārved vai saņem neto summu, kas pretī tās nosaukumam norādīta šā lēmuma II pielikuma tabulas ceturtajā ailē, kurā “+” nozīmē summu, ko NCB pārved ECB, bet “–” nozīmē summu, ko ECB pārved šai NCB.
   2.   Pirmajā TARGET2 darba dienā pēc 2014. gada 1. janvāra ECB un tās NCB, uz kurām attiecas pienākums pārvest summas saskaņā ar 1. punktu, katra atsevišķi pārved laikā no 2014. gada 1. janvāra līdz pārveduma dienai uzkrājušos procentu maksājumus par attiecīgajām summām, kas tām jāpārved. Šo procentu maksātāji un saņēmēji ir to summu maksātāji vai attiecīgi saņēmēji, par kurām šie procenti ir uzkrājušies.
   3. pants
   Vispārīgie noteikumi
   1.   Pārvedumus, kas norādīti 2. pantā, veic, izmantojot TARGET2.
   2.   Ja NCB nav pieejas TARGET2, 2. pantā minētās summas pārved uz kontu, ko pienācīgā laikā norāda ECB vai NCB.
   3.   Saskaņā ar 2. panta 2. punktu uzkrātos procentus aprēķina par katru dienu, izmantojot faktisko vairāk nekā 360 dienu aprēķināšanas metodi un likmi, kas atbilst Eurosistēmas galveno refinansēšanas operāciju konkursa procedūrās lietotajai robežlikmei.
   4.   ECB un tās NCB, uz kurām attiecas pienākums veikt pārvedumus saskaņā ar 2. pantu, dod pienācīgus norādījumus, kas vajadzīgi, lai pārvedumus veiktu laikus.
   4. pants
   Stāšanās spēkā un atcelšana
   1.   Šis lēmums stājas spēkā 2014. gada 1. janvārī.
   2.   Ar šo no 2014. gada 1. janvāra tiek atcelts Lēmums ECB/2013/18.
   3.   Atsauces uz Lēmumu ECB/2013/18 uzskata par atsaucēm uz šo lēmumu.

      Frankfurtē pie Mainas, 2013. gada 29. augustā

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI

      (1)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 53. lpp.

      (2)  OV L 187, 6.7.2013., 17. lpp.

      (3)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 61. lpp.

      (4)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 63. lpp.

      (5)  OV L 187, 6.7.2013., 23. lpp.

      (6)  OV L 187, 6.7.2013., 25. lpp.

      I PIELIKUMS

         NCB PARAKSTĪTAIS KAPITĀLS

                  (EUR)

                  Parakstītā daļa 2013. gada 31. decembrī

                  Parakstītā daļa no 2014. gada 1. janvāra

                  Pārvedamā daļa

                     Eurozonas NCB

                  Nationale Bank van België / Banque nationale de Belgique

                  261 705 370,91

                  268 222 025,17

                  6 516 654,26

                  Deutsche Bundesbank

                  2 030 803 801,28

                  1 948 208 997,34

                  –82 594 803,94

                  Eesti Pank

                  19 268 512,58

                  20 870 613,63

                  1 602 101,05

                  Banc Ceannais na hÉireann / Central Bank of Ireland

                  120 276 653,55

                  125 645 857,06

                  5 369 203,51

                  Bank of Greece

                  210 903 612,74

                  220 094 043,74

                  9 190 431,00

                  Banco de España

                  893 420 308,48

                  957 028 050,02

                  63 607 741,54

                  Banque de France

                  1 530 028 149,23

                  1 534 899 402,41

                  4 871 253,18

                  Banca d’Italia

                  1 348 471 130,66

                  1 332 644 970,33

                  –15 826 160,33

                  Central Bank of Cyprus

                  14 429 734,42

                  16 378 235,70

                  1 948 501,28

                  Latvijas Banka

                  29 682 169,38

                  30 537 344,94

                  855 175,56

                  Banque centrale du Luxembourg

                  18 824 687,29

                  21 974 764,35

                  3 150 077,06

                  Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta

                  6 873 879,49

                  7 014 604,58

                  140 725,09

                  De Nederlandsche Bank

                  429 352 255,40

                  433 379 158,03

                  4 026 902,63

                  Oesterreichische Nationalbank

                  209 680 386,94

                  212 505 713,78

                  2 825 326,84

                  Banco de Portugal

                  190 909 824,68

                  188 723 173,25

                  –2 186 651,43

                  Banka Slovenije

                  35 397 773,12

                  37 400 399,43

                  2 002 626,31

                  Narodna banka Slovenska

                  74 486 873,65

                  83 623 179,61

                  9 136 305,96

                  Suomen Pankki

                  134 836 288,06

                  136 005 388,82

                  1 169 100,76

                     Ārpus eurozonas NCB

                     Българска народна банка (Bulgārijas Nacionālā banka)

                  93 571 361,11

                  92 986 810,73

                  – 584 550,38

                  Česká národní banka

                  157 384 777,79

                  174 011 988,64

                  16 627 210,85

                  Danmarks Nationalbank

                  159 712 154,31

                  161 000 330,15

                  1 288 175,84

                  Hrvatska narodna banka

                  64 354 667,03

                  65 199 017,58

                  844 350,55

                  Lietuvos bankas

                  44 306 753,94

                  44 728 929,21

                  422 175,27

                  Magyar Nemzeti Bank

                  148 735 597,14

                  149 363 447,55

                  627 850,41

                  Narodowy Bank Polski

                  525 889 668,45

                  554 565 112,18

                  28 675 443,73

                  Banca Națională a României

                  264 660 597,84

                  281 709 983,98

                  17 049 386,14

                  Sveriges riksbank

                  244 775 059,86

                  246 041 585,69

                  1 266 525,83

                  Bank of England

                  1 562 265 020,29

                  1 480 243 941,72

                  –82 021 078,57

                  Kopā (1)

                  10 825 007 069,61

                  10 825 007 069,61

                  0,00

         (1)  Noapaļošanas dēļ kopsumma var neatbilst visu norādīto skaitļu summai

      II PIELIKUMS

         NCB APMAKSĀTAIS KAPITĀLS

                  (EUR)

                  Apmaksātā daļa 2013. gada 31. decembrī

                  Apmaksātā daļa no 2014. gada 1. janvāra

                  Pārveduma summa

                     Eurozonas NCB

                  Nationale Bank van België / Banque nationale de Belgique

                  261 705 370,91

                  268 222 025,17

                  6 516 654,26

                  Deutsche Bundesbank

                  2 030 803 801,28

                  1 948 208 997,34

                  –82 594 803,94

                  Eesti Pank

                  19 268 512,58

                  20 870 613,63

                  1 602 101,05

                  Banc Ceannais na hÉireann / Central Bank of Ireland

                  120 276 653,55

                  125 645 857,06

                  5 369 203,51

                  Bank of Greece

                  210 903 612,74

                  220 094 043,74

                  9 190 431,00

                  Banco de España

                  893 420 308,48

                  957 028 050,02

                  63 607 741,54

                  Banque de France

                  1 530 028 149,23

                  1 534 899 402,41

                  4 871 253,18

                  Banca d’Italia

                  1 348 471 130,66

                  1 332 644 970,33

                  –15 826 160,33

                  Central Bank of Cyprus

                  14 429 734,42

                  16 378 235,70

                  1 948 501,28

                  Latvijas Banka

                  1 113 081,35

                  30 537 344,94

                  29 424 263,59

                  Banque centrale du Luxembourg

                  18 824 687,29

                  21 974 764,35

                  3 150 077,06

                  Bank Ċentrali ta’ Malta / Central Bank of Malta

                  6 873 879,49

                  7 014 604,58

                  140 725,09

                  De Nederlandsche Bank

                  429 352 255,40

                  433 379 158,03

                  4 026 902,63

                  Oesterreichische Nationalbank

                  209 680 386,94

                  212 505 713,78

                  2 825 326,84

                  Banco de Portugal

                  190 909 824,68

                  188 723 173,25

                  –2 186 651,43

                  Banka Slovenije

                  35 397 773,12

                  37 400 399,43

                  2 002 626,31

                  Narodna banka Slovenska

                  74 486 873,65

                  83 623 179,61

                  9 136 305,96

                  Suomen Pankki

                  134 836 288,06

                  136 005 388,82

                  1 169 100,76

                     Ārpus eurozonas NCB

                     Българска народна банка (Bulgārijas Nacionālā banka)

                  3 508 926,04

                  3 487 005,40

                  –21 920,64

                  Česká národní banka

                  5 901 929,17

                  6 525 449,57

                  623 520,40

                  Danmarks Nationalbank

                  5 989 205,79

                  6 037 512,38

                  48 306,59

                  Hrvatska narodna banka

                  2 413 300,01

                  2 444 963,16

                  31 663,15

                  Lietuvos bankas

                  1 661 503,27

                  1 677 334,85

                  15 831,58

                  Magyar Nemzeti Bank

                  5 577 584,89

                  5 601 129,28

                  23 544,39

                  Narodowy Bank Polski

                  19 720 862,57

                  20 796 191,71

                  1 075 329,14

                  Banca Națională a României

                  9 924 772,42

                  10 564 124,40

                  639 351,98

                  Sveriges riksbank

                  9 179 064,74

                  9 226 559,46

                  47 494,72

                  Bank of England

                  58 584 938,26

                  55 509 147,81

                  –3 075 790,45

                  Kopā (1)

                  7 653 244 410,99

                  7 697 025 340,21

                  43 780 929,22

         (1)  Noapaļošanas dēļ kopsumma var neatbilst visu norādīto skaitļu summai.


               2.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 324/21

         P8_TA(2015)0087
   Pieprasījums aizstāvēt Gabriele Albertini privilēģijas un imunitāti
   Eiropas Parlamenta 2015. gada 25. marta lēmums par pieprasījumu aizstāvēt Gabriele Albertini privilēģijas un imunitāti (2014/2096(IMM))
   (2016/C 324/05)

      Eiropas Parlaments,

               —

               ņemot vērā Gabriele Albertini2014. gada 28. jūlija pieprasījumu aizstāvēt viņa privilēģijas un imunitāti saistībā ar tiesvedību krimināllietā Brešas (Itālija) tiesā, par kuru paziņots 2014. gada 16. septembra plenārsēdē (skat. 7061/13 R.G.),

               —

               ņemot vērā G. Albertini2014. gada 30. jūlija lūgumu vēlreiz izskatīt prasību aizstāvēt viņa privilēģijas un imunitāti saistībā tiesvedību civillietā Brešas (Itālija) tiesā, par kuru paziņots 2014. gada 16. septembra plenārsēdē (skat. 17851/12 R.G.),

               —

               ņemot vērā 2013. gada 17. jūlijā saņemto G. Albertini lūgumu vēlreiz izskatīt prasību par viņa imunitātes aizstāvēšanu saistībā ar iepriekš minēto civillietu, par kuru paziņots 2013. gada 9. septembra plenārsēdē,

               —

               pēc G. Albertini uzklausīšanas saskaņā ar Reglamenta 9. panta 5. punktu,

               —

               ņemot vērā 7. protokola par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 8. un 9. pantu, kā arī 1976. gada 20. septembra Akta par Eiropas Parlamenta deputātu ievēlēšanu tiešās vispārējās vēlēšanās 6. panta 2. punktu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības Tiesas 1964. gada 12. maija, 1986. gada 10. jūlija, 2008. gada 15. un 21. oktobra, 2010. gada 19. marta, 2011. gada 6. septembra un 2013. gada 17. janvāra spriedumu (1),

               —

               ņemot vērā 2013. gada 21. maija lēmumu par pieprasījumu aizstāvēt G. Albertini imunitāti un privilēģijas (2),

               —

               ņemot vērā 2014. gada 24. februāra lēmumu par lūgumu vēlreiz izskatīt prasību aizstāvēt G. Albertini imunitāti (3),

               —

               ņemot vērā Reglamenta 5. panta 2. punktu, 7. pantu un 9. pantu,

               —

               ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A8-0058/2015)

               A.

               tā kā Eiropas Parlamenta bijušais deputāts G. Albertini ir lūdzis aizstāvēt viņa deputāta imunitāti saistībā ar krimināllietas izskatīšanu Itālijas tiesā; tā kā viņš arī lūdzis vēlreiz izskatīt prasību aizstāvēt deputāta imunitāti saistībā ar tajā pašā tiesā izskatāmo civillietu;

               B.

               tā kā aizstāvības lūgums saistīts ar it kā apmelojošām ziņām, ko G. Albertini paudis 2012. gada 22. oktobrī iesniegtā rakstiskā jautājumā Itālijas tieslietu ministram, kura mērķis bija noskaidrot, vai prokurora A. Robledo rīcība nav bijusi profesionālās ētikas pārkāpums un vai tāpēc par to nebūtu jāierosina disciplinārlieta — šis prokurors savulaik ierosināja izmeklēšanu par faktiem saistībā ar Milānas pašvaldības un G. Albertini kā šīs pašvaldības vadītāja darbību 2005. gadā;

               C.

               tā kā lūgums vēlreiz izskatīt iespēju aizstāvēt imunitāti ir saistīts ar prasību, ko pret G. Albertini Brešas tiesā iesniedzis A. Robledo sakarā ar apmelojošām ziņām, ko G. Albertini it kā paudis 2011. gada 26. oktobrī Itālijas laikraksta “Il Sole 24 Ore” publicētā intervijā un citā intervijā, kas 2012. gada 19. februārī publicēta Itālijas laikrakstā “Corriere della Sera”;

               D.

               tā kā G. Albertini izmanto ļoti līdzīgus, ja ne teju identiskus izteicienus gan minētajā rakstiskajā jautājumā, gan šajās intervijās un tā kā abas tiesvedības pēc būtības ir vienādas, ko rakstveidā un viņa uzklausīšanā apstiprināja arī pats G. Albertini; tā kā lēmums par G. Albertini imunitātes aizstāvēšanu vai neaizstāvēšanu tāpēc jāpieņem attiecībā uz abām lietām;

               E.

               tā kā gan rakstisko jautājumu, gan abas intervijas G. Albertini sniedza laikā, kad viņš bija Eiropas Parlamenta deputāts;

               F.

               tā kā saskaņā ar 8. pantu Protokolā par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā pret Eiropas Parlamenta deputātiem nedrīkst veikt izmeklēšanas darbības, viņus nedrīkst aizturēt un pret viņiem nedrīkst sākt tiesvedību sakarā ar viņu viedokli, kas izteikts, pildot deputāta pienākumus, vai viņu balsojumu, pildot deputāta pienākumus;

               G.

               tā kā saskaņā ar Parlamentā iedibināto kārtību tas, ka uzsāktā tiesvedība ir saistīta ar civiltiesībām vai administratīvajām tiesībām vai ka uz šo tiesvedību attiecas dažādi civiltiesību vai administratīvo tiesību aspekti, pats par sevi negarantē imunitāti, ko paredz minētais pants;

               H.

               tā kā 2013. gada 21. maija lēmumā Parlaments atzina, ka no lietas apstākļiem, kas izklāstīti apsūdzības rakstā un G. Albertini mutiskajos paskaidrojumos Juridiskajai komitejai izriet, ka viņa paziņojumiem nav tiešas un acīmredzamas saistības ar Eiropas Parlamenta deputāta pienākumu pildīšanu; tā kā Parlaments tāpēc nolēma neaizstāvēt G. Albertini imunitāti;

               I.

               tā kā 2013. gada 17. jūlijā saņemtā vēstulē G. Albertini lūdza pārskatīt 2013. gada 21. maija lēmumu neaizstāvēt viņa imunitāti; tā kā ar 2014. gada 24. februāra lēmumu Parlaments piekrita Juridiskās komitejas ieteikumam neatbalstīt lūgumu, ņemot vērā Parlamenta iepriekš, 2013. gada 21. maijā, pieņemto lēmumu neaizstāvēt G. Albertini imunitāti;

               J.

               tā kā 2014. gada 30. jūlija vēstulē G. Albertini vēlreiz lūdza pārskatīt 2013. gada 21. maija lēmumu; tā kā G. Albertini laikā no 2014. gada septembra līdz 2015. gada martam iesniedza papildu dokumentus par savu lietu, rīkojoties saskaņā ar Reglamenta 9. panta 5. punktu;

               K.

               tā kā Eiropas Savienības Tiesa noteikusi, ka deputāta viedoklis, kuru tas ir paudis ārpus Eiropas Parlamenta, var tikt uzskatīts par viedokli, kuru viņš ir izteicis, pildot savus pienākumus saskaņā ar protokola 8. pantu, tādējādi par galveno kritēriju uzskatot izteikuma raksturu un saturu, nevis vietu, kurā ir izteikti vārdi (4); tā kā tomēr ir jābūt tiešai un acīmredzamai saiknei starp pausto viedokli un deputāta pienākumiem (5);

               L.

               tā kā G. Albertini iesniegtie papildu dokumenti neļauj izprast saikni starp minētajiem paziņojumiem un viņa kā Eiropas Parlamenta deputāta pienākumiem; tā kā drīzāk tajos minēti apstākļi, kas būtībā attiecas uz šīs tiesvedības jaunākajām posmiem, fakti, kas radušies pēc intervijām un rakstveida jautājuma, kā arī to atspoguļojums presē; tā kā ar šiem norādītajiem elementiem būtu jāpierāda, ka lietotie izteikumi nav bijuši apmelojoši un ka gan civilprocesa, gan kriminālprocesa iemesls ir personīga un politiska nepatika pret G. Albertini;

               M.

               tā kā saskaņā ar Reglamenta 9. panta 7. punktu lēmumi par imunitāti nekādā gadījumā nenozīmē izteikumu par deputāta vainīgumu vai nevainīgumu un par to, vai ir nepieciešama kriminālvajāšana par uzskatiem vai darbībām, kas deputātam piedēvēti, pat tad ne, ja pieprasījuma izskatīšana ļauj atbildīgajai komitejai iegūt detalizētas ziņas par lietas materiāliem; tā kā saskaņā ar Parlamentā iedibināto kārtību tas pats attiecas uz civillietām;

               N.

               tā kā fumus persecutionis princips, proti, pietiekami pamatotas un precīzas aizdomas par to, ka prasība ir iesniegta, lai kaitētu deputāta politiskajai reputācijai, piemērojams tikai ar imunitāti saistītos gadījumos, uz kuriem attiecas Protokola 9. pants, proti, uz tiesvedību saistībā ar citiem noziedzīgiem nodarījumiem, kas nav sakarā ar viedokli, ko viņi pauduši, vai balsojumu, ko viņi veikuši, pildot pienākumus, jo uz šādiem gadījumiem attiecas vienīgi Protokola 8. pants (6); tā kā G. Albertini ir bijušais Eiropas Parlamenta deputāts, 9. pants viņa lietai vairs nav piemērojams;

               O.

               tā kā jebkurā gadījumā šī lieta saistīta ar deputāta paustu viedokli, un tā kā šajā sakarā noteicošais kritērijs par imunitātes piešķiršanu saskaņā ar Protokola 8. pantu ir pierādījumi par tiešu un acīmredzamu saikni starp pausto viedokli un deputāta pienākumu veikšanu;

               P.

               tā kā šajā lietā šāda saikne nav pierādīta; tā kā tāpēc ir spēkā Parlamenta jau agrāk divas reizes apstiprinātais lēmums, ka G. Albertini paziņojumiem nav tiešas un acīmredzamas saiknes ar deputāta pienākumu pildīšanu Eiropas Parlamentā,

               1.

               nolemj nemainīt 2013. gada 21. maija un 2014. gada 24. februāra lēmumus, proti, neaizstāvēt G. Albertini privilēģijas un imunitāti un nerīkoties attiecībā uz viņa lūgumu pārskatīt lēmumu saistībā ar pret viņu ierosināto civillietu;

               2.

               šā paša iemesla dēļ nolemj neaizstāvēt G. Albertini privilēģijas un imunitāti saistībā ar pret viņu ierosināto krimināllietu;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un atbildīgās komitejas ziņojumu nekavējoties nosūtīt Itālijas Republikas kompetentajai iestādei un G. Albertini.

      (1)  Tiesas 1964. gada 12. maija spriedums, Wagner/Fohrmann un Krier, 101/63, ECLI:EU:C:1964:28; Tiesas 1986. gada 10. jūlija spriedums, Wybot/Faure u. c., 149/85, ECLI:EU:C:1986:310; Vispārējās tiesas 2008. gada 15. oktobra spriedums, Mote/Parlaments, T-345/05, ECLI:EU:T:2008:440; Tiesas 2008. gada 21. oktobra spriedumi, Marra/De Gregorio un Clemente, C-200/07 un C-201/07, ECLI:EU:C:2008:579; Tiesas 2010. gada 19. marta spriedums, Gollnisch/Parlaments, T-42/06, ECLI:EU:T:2010:102; Tiesas 2011. gada 6. septembra spriedums, Patriciello, C-163/10, ECLI: EU:C:2011:543; Vispārējās tiesas 2013. gada 17. janvāra spriedumi, Gollnisch/Parlaments, T-346/11 un T-347/11, ECLI:EU:T:2013:23.

      (2)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2013)0195.

      (3)  2014. gada 24. februāra plenārsēdes protokols, 7. punkts.

      (4)  Iepriekš minētais spriedums Patriciello lietā, 30. punkts.

      (5)  Iepriekš minētais spriedums Patriciello lietā, 35. punkts.

      (6)  Iepriekš minētais spriedums Marra lietā, 45. punkts.


title: Padomes Lēmums (ES) 2016/414 (2016. gada 10. marts), ar ko Eiropas Savienības interesēs atļauj Austrijas Republikai parakstīt un ratificēt Hāgas 1965. gada 15. novembra Konvenciju par tiesas un ārpustiesas dokumentu izsniegšanu civillietās vai komerclietās un Maltai – pievienoties minētajai Konvencijai

text:
               22.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 75/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2016/414
   (2016. gada 10. marts),
   ar ko Eiropas Savienības interesēs atļauj Austrijas Republikai parakstīt un ratificēt Hāgas 1965. gada 15. novembra Konvenciju par tiesas un ārpustiesas dokumentu izsniegšanu civillietās vai komerclietās un Maltai – pievienoties minētajai Konvencijai
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
   tā kā:

               (1)

               Ar Hāgas 1965. gada 15. novembra Konvenciju par tiesas un ārpustiesas dokumentu izsniegšanu civillietās vai komerclietās (“Konvencija”) vienkāršo metodes tiesas un ārpustiesas dokumentu pārsūtīšanai starp līgumslēdzējām valstīm. Tādējādi tiek atvieglota tiesu iestāžu sadarbība pārrobežu tiesvedībā civillietās un komerclietās.

               (2)

               Daudzas valstis, tostarp dalībvalstis, izņemot Austrijas Republiku un Maltu, ir Konvencijas puses. Austrijas Republika un Malta ir paudušas interesi kļūt par Konvencijas pusēm. Savienība ir ieinteresēta, lai visas dalībvalstis būtu Konvencijas puses. Turklāt saistībā ar Savienības ārpolitiku civiltiesību jomā Savienība veicina trešo valstu pievienošanos Konvencijai un tās ratificēšanu.

               (3)

               Savienībai attiecībā uz Konvenciju ir ārēja kompetence, ciktāl tās noteikumi skar normas, kas izklāstītas konkrētos Savienības tiesību aktu noteikumos, vai ciktāl jaunu dalībvalstu pievienošanās Konvencijai maina darbības jomu konkrētiem Savienības tiesību aktu noteikumiem, piemēram, Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 1215/2012 (2) 28. panta 4. punktam.

               (4)

               Konvencija neļauj reģionālām ekonomiskās integrācijas organizācijām, piemēram, Savienībai, kļūt par tās dalībniecēm. Tāpēc Savienība nav tiesīga pievienoties Konvencijai.

               (5)

               Tādēļ Padomei būtu jāļauj Savienības interesēs Austrijas Republikai parakstīt un ratificēt Konvenciju un Maltai – pievienoties tai. Dalībvalstis saglabā savu kompetenci tajās Konvencijas jomās, kas neietekmē Savienības noteikumus vai nemaina to darbības jomu, saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 3. panta 2. punktu.

               (6)

               Apvienotajai Karalistei un Īrijai ir saistoša Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1393/2007 (3), un tādēļ tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (7)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Padome Savienības interesēs atļauj Austrijas Republikai parakstīt un ratificēt Hāgas 1965. gada 15. novembra Konvenciju par tiesas un ārpustiesas dokumentu izsniegšanu civillietās vai komerclietās un Maltai – pievienoties minētajai Konvencijai.
   Konvencijas teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   1.   Austrijas Republika veic vajadzīgos pasākumus, lai samērīgā laikposmā un vēlākais līdz 2017. gada 31. decembrim deponētu savu Konvencijas ratifikācijas instrumentu Nīderlandes Karalistes Ārlietu ministrijā.
   2.   Austrijas Republika informē Padomi un Komisiju par tās ratifikācijas instrumenta deponēšanas datumu.
   3. pants
   1.   Pēc šā lēmuma stāšanās spēkā Malta paziņo Nīderlandes Karalistes Ārlietu ministrijai datumu, kurā Maltā sāks piemērot Konvenciju.
   2.   Malta informē arī Padomi un Komisiju par 1. punktā minēto datumu.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   5. pants
   Šis lēmums ir adresēts Maltai un Austrijas Republikai.

      Briselē, 2016. gada 10. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         K.H.D.M. DIJKHOFF

      (1)  Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās (OV L 351, 20.12.2012., 1. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1393/2007 (2007. gada 13. novembris) par tiesas un ārpustiesas civillietu vai komerclietu dokumentu izsniegšanu dalībvalstīs (dokumentu izsniegšana), un ar ko atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1348/2000 (OV L 324, 10.12.2007., 79. lpp.).


title: Komisijas Lēmums (1986. gada 18. septembris), ar ko izveido Ļoti apdraudēto teritoriju (Vidusjūras baseinā) vides aizsardzības padomdevēju komiteju

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31986D0479

Oficiālais Vēstnesis L 282 , 03/10/1986 Lpp. 0023 - 0024 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 15 Sējums 7 Lpp. 0146  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 15 Sējums 7 Lpp. 0146

		Komisijas lēmums(1986. gada 18. septembris),ar ko izveido Ļoti apdraudēto teritoriju (Vidusjūras baseinā) vides aizsardzības padomdevēju komiteju(86/479/EEK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu,tā kā Eiropas Kopienas rīcības programma vides jomā (1982. - 1986.), kuru 1983. gada 7. februārī pieņēma Padome [1], skaidri norāda, ka vide uzskatāma par pamatu, kas nosaka sociālekonomiskās attīstības robežas;tā kā Komisija 1984. gada 11. aprīlī pieņēma paziņojumu, kurā noteikta rīcības stratēģija un plāns vides aizsardzībai Vidusjūras reģionā [2], kā arī prasīts izstrādāt koordinētu pasākumu kopumu, kas radītu labvēlīgus apstākļus sociālekonomisko darbību saskaņotai attīstībai reģionā;tā kā Eiropas Parlamenta rezolūcija par iepriekšminēto paziņojumu akceptē priekšlikumu izveidot padomdevēju komiteju [3];tā kā Vidusjūras baseins ir reģions, ko raksturo īpašas fizikālas, sociālekonomiskas un kultūras pazīmes un kura problēmas un potenciāls jo īpaši ir jāņem vērā Kopienas politikā;tā kā ir svarīgi, lai Komisija saņemtu dalībvalstu speciālistu atzinumu par piesārņojumu teritorijās, kur vide ir īpaši apdraudēta;tā kā ir svarīgi arī, lai Kopienā tiktu sarīkots forums, kurā speciālisti varētu tikties, lai dalītos valstu rīcībā esošajā informācijā un pieredzē, tādējādi sekmējot valsts, starptautiskā vai Kopienas līmenī veikto vai paredzēto pasākumu koordināciju,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsKomisijā tiek izveidota Ļoti apdraudēto teritoriju vides aizsardzības padomdevēja komiteja, še turpmāk saukta par "Komiteju".2. pantsKomitejas uzdevums ir palīdzēt Komisijai attiecīgās programmas īstenošanā, kas noteikta paziņojumā par vides aizsardzību Vidusjūras baseinā, un jo īpaši tā1) apkopo informāciju par pašreizējām vides problēmām un varbūtējām problēmām nākotnē, kā arī par pasākumiem, ko veic vai ir plānots veikt;2) noskaidro un sniedz savu atzinumu par priekšizpēti, aprakstošiem rezumējumiem un izmēģinājuma projektiem vai paraugprojektiem, attiecībā uz ko paredzēta Komisijas finanšu dalība no budžeta apropriācijām tiešiem Kopienas pasākumiem reģionos, kur vide ir jo īpaši apdraudēta;3) virza savu darbu tā, lai pētītu un pārbaudītu jautājumus, kuru risinājums prasa nozīmīgāku resursu ieguldījumu un kuru rezultātus var sagaidīt vienīgi ilgākā laika posmā;4) izmantojot iepriekšminētos resursus, izstrādā vidēja termiņa un ilgtermiņa rīcības stratēģiju un plānu Vidusjūras baseina vides aizsardzībai.3. pantsKomitejā ir ne vairāk kā 16 augsti kvalificēti speciālisti un eksperti 2. pantā noteiktajās jomās.4. pantsEkspertus ieceļ Komisija pēc dalībvalstu priekšlikuma.5. pantsIevērojot 4. panta procedūru, katram Komitejas loceklim ieceļ vietnieku. Neskarot 9. pantu, vietnieks apmeklē Komitejas sanāksmes un piedalās tās darbā vienīgi tad, kad attiecīgais loceklis, kam viņš ir vietnieks, nevar ierasties.6. pantsKomitejas locekļu pilnvaru laiks ir divi gadi. Beidzoties divu gadu periodam, Komitejas locekļi turpina pildīt savus amata pienākumus līdz brīdim, kad tos aizstāj vai viņu pilnvaru laiks ir atjaunots.Kāda locekļa vai vietnieka pilnvaru laiks beidzas pirms attiecīgā divu gadu perioda beigām, ja konkrētā persona mirstvai demisionē, vai valdība, kas izraudzījusi viņa kandidatūru, prasa viņa aizstāšanu. Viņa pēcteci ieceļ uz pilnvaru laika atlikumu saskaņā 4. pantā paredzēto kārtību.Atalgojums par veiktajiem uzdevumiem nav paredzēts.7. pantsLocekļu un vietnieku sarakstu Komisija publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.8. pantsKomitejas priekšsēdētājs ir Komisijas pārstāvis.9. pantsPriekšsēdētājs dalībai Komitejas darbā var uzaicināt visas personas, kam ir īpaša pieredze kādā jautājumā, kurš ir iekļauts Komitejas darba kārtībā.Eksperti piedalās diskusijās vienīgi par tiem jautājumiem, kuru sakarā viņi uzaicināti piedalīties.10. pantsVajadzības gadījumā, Komisija var individuāli uzaicināt vienu vai vairākus locekļus, kam ir īpaša pieredze konkrētajā jomā.11. pantsAttiecīgo Komisijas resoru pārstāvji piedalās Komitejas darbā.Sekretariāta pakalpojumus Komitejai nodrošina Komisija.12. pantsSaskaņā ar prasībām Komiteja pieņem savu reglamentu.13. pantsNeskarot Līguma 214. pantu, Komitejas locekļiem ir pienākums neizpaust informāciju, ko viņi iegūst, darbojoties Komitejā gadījumos, kad Komisija dara zināmu, ka prasītais viedoklis vai attiecīgais jautājums, kas tiek apspriests, ir konfidenciāls. Šādos gadījumos vienīgi Komitejas locekļi un Komisijas resoru pārstāvji piedalās Komitejas sanāksmju darbā.14. pantsŠis lēmums stājas spēkā 1986. gada 18. septembrī.Briselē, 1986. gada 18. septembrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisStanley Clinton Davis[1] OV C 46, 17.2.1983., 1. lpp.[2] OV C 133, 21.5.1984., 12. lpp.[3] OV C 141, 10.6.1985., 493. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Lēmums (2015. gada 8. oktobris), ar ko pieņem Padomes nostāju par Eiropas Savienības 2015. finanšu gada budžeta grozījuma Nr. 7 projektu

text:
               13.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 338/2

         PADOMES LĒMUMS
   (2015. gada 8. oktobris),
   ar ko pieņem Padomes nostāju par Eiropas Savienības 2015. finanšu gada budžeta grozījuma Nr. 7 projektu
   (2015/C 338/02)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 314. pantu saistībā ar Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 106.a pantu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (2012. gada 25. oktobris) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (1) un jo īpaši tās 41. pantu,
   tā kā:

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Padomes nostāja par projektu Eiropas Savienības 2015. finanšu gada budžeta grozījumam Nr. 7 tika pieņemta 2015. gada 8. oktobrī.
   Viss teksts informācijai vai lejupielādei ir pieejams Padomes tīmekļa vietnē: http://www.consilium.europa.eu/

      Luksemburgā, 2015. gada 8. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. ASSELBORN

      (1)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (2)  OV L 69, 13.3.2015., 1. lpp.


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (2010. gada 5. maijs) par Eiropas Savienības 2008. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, V iedaļa – Revīzijas palāta

text:
               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 252/89

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2010. gada 5. maijs)
   par Eiropas Savienības 2008. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, V iedaļa – Revīzijas palāta
   (2010/501/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Savienības 2008. finanšu gada vispārējo budžetu (1),
   ņemot vērā Eiropas Kopienu galīgos gada pārskatus par 2008. finanšu gadu – I sējums (C7-0176/2009) (2),
   ņemot vērā Revīzijas palātas gada ziņojumu par 2008. gadā veiktajām iekšējām revīzijām, ko tā iesniegusi budžeta izpildes apstiprinātājiestādei,
   ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par 2008. finanšu gada budžeta izpildi, kuram pievienotas pārbaudīto iestāžu atbildes (3),
   ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, ko Revīzijas palāta iesniegusi saskaņā ar EK līguma 248. pantu (4),
   ņemot vērā EK līguma 272. panta 10. punktu un 274., 275. un 276. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 314. panta 10. punktu un 317., 318. un 319. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0097/2010),

               1.

               sniedz Revīzijas palātas ģenerālsekretāram apstiprinājumu par Revīzijas palātas 2008. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, Padomei, Komisijai, Eiropas Savienības Tiesai, Revīzijas palātai, Eiropas Ombudam un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Jerzy BUZEK

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV L 71, 14.3.2008.

      (2)  OV C 273, 13.11.2009., 1. lpp.

      (3)  OV C 269, 10.11.2009., 1. lpp.

      (4)  OV C 273, 13.11.2009., 122. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 252/90

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2010. gada 5. maijs)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no Parlamenta Lēmuma par Eiropas Savienības 2008. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, V iedaļa – Revīzijas palāta
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Savienības 2008. finanšu gada vispārējo budžetu (1),
   ņemot vērā Eiropas Kopienu galīgos gada pārskatus par 2008. finanšu gadu – I sējums (C7-0176/2009) (2),
   ņemot vērā Revīzijas palātas gada ziņojumu par 2008. gadā veiktajām iekšējām revīzijām, ko tā iesniegusi budžeta izpildes apstiprinātājiestādei,
   ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par 2008. finanšu gada budžeta izpildi, kuram pievienotas pārbaudīto iestāžu atbildes (3),
   ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, ko Revīzijas palāta iesniegusi saskaņā ar EK līguma 248. pantu (4),
   ņemot vērā EK līguma 272. panta 10. punktu un 274., 275. un 276. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 314. panta 10. punktu un 317., 318. un 319. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0097/2010),

               1.

               norāda, ka 2008. gadā Revīzijas palātas rīcībā bija saistību apropriācijas kopumā EUR 133 miljonu apmērā (2007. gadā – EUR 122 miljoni, 2006. gadā – EUR 114 miljoni) un to izlietojuma līmenis bija 90,66 %, kas ir zemāks nekā pārējo iestāžu vidējais rādītājs (95,67 %);

               2.

               atgādina, ka Revīzijas palātas pārskatus par 2008. finanšu gadu revidēja ārējs uzņēmums PricewaterhouseCoopers (tāpat kā 2007. gadā, bet iepriekšējos gados to darīja KPMG), kas secināja:

                           a)

                           attiecībā uz 2008. finanšu gada pārskatu pareizību: “Uzskatām, ka šie finanšu pārskati sniedz patiesu priekšstatu par Eiropas Revīzijas palātas finanšu stāvokli 2008. gada 31. decembrī, kā arī par tās finanšu izpildi un naudas plūsmām minētajā datumā slēgtajā finanšu gadā, ievērojot Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002, Komisijas 2002. gada 23. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, ar ko paredz īstenošanas kārtību minētajai Padomes regulai, un Eiropas Revīzijas palātas grāmatvedības noteikumus”; un

                           b)

                           attiecībā uz Revīzijas palātai piešķirto finanšu līdzekļu izlietojumu un 2008. gadā pieejamo kontroles procedūru atbilstību: “Balstoties uz šajā ziņojumā aprakstīto darbu, mūsu uzmanības lokā nenonāca nekas tāds, kas liktu domāt, ka visos būtiskajos aspektos un pamatojoties uz iepriekš aprakstītajiem kritērijiem: a) Palātai piešķirtie resursi nav izlietoti tiem paredzētajiem mērķiem; b) ieviestās kontroles procedūras nesniedz garantijas, kas vajadzīgas, lai nodrošinātu finanšu darbību atbilstību piemērojamajiem normatīvajiem aktiem un noteikumiem”;

               3.

               atkārtoti ierosina apsvērt iespēju izstrādāt racionālāku Revīzijas palātas struktūru un lūdz Revīzijas palātu izskatīt alternatīvus struktūras modeļus, lai samazinātu kopējo locekļu skaitu, ierobežojot to un pieņemot, piemēram, rotācijas sistēmu, kuras pamatā būtu locekļu vienlīdzības princips;

               4.

               ņem vērā Revīzijas palātas centienus uzlabot procedūru gada pārskatu publiskošanai un iepazīstināšanai ar tiem; pauž cerību, ka šajā izšķirošajā budžeta izpildes apstiprināšanas posmā varēs ieviest procedūru, par kuru būs panākta vienošanās un kuru varēs turpmāk izmantot, pienācīgi ņemot vērā Revīzijas palātas pilnīgo neatkarību un atbildīgās komitejas prerogatīvas;

               5.

               norāda, ka, lai gan pašreizējā procedūra, saskaņā ar kuru tiek publiskoti Revīzijas palātas īpašie ziņojumi un notiek iepazīstināšana ar tiem, uzlabo Revīzijas palātas identitāti un redzamību, tā rada arī bažas; lai gan Parlaments pilnībā respektē Revīzijas palātas tiesības jebkurā laikā paust savus konstatējumus īpašos ziņojumos, tas uzskata, ka pašreizējā procedūra, kas sākas ar publisku iepazīstināšanu ar īpašo ziņojumu un Revīzijas palātas preses konferenci, ilgi pirms ar īpašo ziņojumu tiek iepazīstināta Budžeta kontroles komiteja, var pilnībā neatspoguļot Revīzijas palātas kā ziņotājas iestādes lomu un nenorādīt uz to, ka Revīzijas palāta palīdz Parlamentam un Padomei īstenot budžeta izpildes kontroles pilnvaras;

               6.

               atzinīgi vērtē to, ka starptautiska salīdzinošā vērtējuma grupa savā salīdzinoša vērtējuma ziņojumā (kas tika iesniegts 2008. gada decembrī) nonāca pie kopēja atzinuma un ka ziņojumā tika atzīts, ka lielāko daļu ieteikumu, kā gaidīts, iekļāva pirms novērtējuma iesniegtajā rīcības plānā; atzinīgi vērtē Revīzijas palātas nodomu iekļaut pārējos ieteikumus 2009.–2012. gada revīzijas stratēģijā un tās centienus tos šajā laikposmā īstenot;

               7.

               konstatē, ka, lai gan Revīzijas palāta 2008. gadā pieņēma darbā 97 darbiniekus (48 amatpersonas, 18 pagaidu darbiniekus, 31 līgumdarbinieku), brīvo amata vietu skaits 2008. gada beigās (69 amata vietas) bija lielāks nekā 2007. gada beigās (56 amata vietas); ņem vērā, ka Revīzijas palāta ieguva 22 papildu amata vietas (kopā 853 amata vietas) un ka tā nespēja pieņemt darbā tik daudz jaunu darbinieku, kā bija plānots, atbilstošu kandidātu trūkuma dēļ; prasa Revīzijas palātai ziņot par to, kā noris kavējumu mazināšana, pieņemot darbā jaunus darbiniekus;

               8.

               atzinīgi vērtē to, ka ir izveidota Apvienotā komiteja līdztiesīgu iespēju jautājumos, ir panākti uzlabojumi IT un elektronisko sakaru jomā un tiek efektīvi apsaimniekotas biroju telpas;

               9.

               norāda, ka Revīzijas palātas iekšējā revidenta 2008. gada ziņojums galvenokārt bija pozitīvs, un šajā sakarā atzinīgi vērtē to, ka lielākā daļa iekšējā revidenta ieteikumu ir ņemta vērā un iekļauta koriģējošos rīcības plānos; atzinīgi vērtē to, ka ir nodrošināta iekšējās kontroles pamatuzraudzības efektivitāte un pieņemti galvenie darbības rādītāji;

               10.

               atzinīgi vērtē jauno integrēto pārvaldības un finanšu kontroles sistēmu (SAP), kas darbojas kopš 2008. gada 1. janvāra un ir ļāvusi trīs iesaistītajām iestādēm (Padomei, Revīzijas palātai un Tiesai) ievērojami ietaupīt budžeta līdzekļus un uzlabot efektivitāti, bet pauž nožēlu, ka Revīzijas palāta šo sistēmu neieviesa ātrāk;

               11.

               atzinīgi vērtē Revīzijas palātas pastāvīgo un veiksmīgo sadarbību ar Eiropas Savienības Tiesu apmācības jomā;

               12.

               saistībā ar Revīzijas palātas locekļu finansiālo interešu deklarācijām atzīmē, ka saskaņā ar Revīzijas palātas Rīcības kodeksu tās locekļi deklarācijas par savām finansiālajām interesēm iesniedz Revīzijas palātas priekšsēdētājam, kurš tās glabā kā neizpaužamus datus, un ka šādas deklarācijas netiek publicētas; atkārtoti apstiprina savu nostāju, ka pārredzamības interesēs visu ES iestāžu locekļu finanšu interešu deklarācijām vajadzētu būt pieejamām publiskā reģistrā internetā, un aicina Revīzijas palātu veikt nepieciešamos pasākumus, lai to nodrošinātu;

               13.

               izsaka atzinību par Revīzijas palātas kvalitatīvo darbības pārskatu un atzinīgi vērtē to, ka tajā ir iekļauta nodaļa, kurā aprakstīti pasākumi, kas gada laikā veikti saistībā ar iepriekšējiem Parlamenta lēmumiem par budžeta izpildes apstiprināšanu.

      (1)  OV L 71, 14.3.2008.

      (2)  OV C 273, 13.11.2009., 1. lpp.

      (3)  OV C 269, 10.11.2009., 1. lpp.

      (4)  OV C 273, 13.11.2009., 122. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.