title: Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2015/298 ( 2014. gada 15. decembris ) par to, kā pagaidām sadala Eiropas Centrālās bankas ienākumus (ECB/2014/57)

text:
               25.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 53/24

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS (ES) 2015/298
   (2014. gada 15. decembris)
   par to, kā pagaidām sadala Eiropas Centrālās bankas ienākumus (ECB/2014/57)
   (pārstrādāta versija)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 33. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Lēmums ECB/2010/24 (1) nosaka, kā Eiropas Centrālā banka (ECB) sadala NCB: a) finanšu gadā uzkrātos ECB ienākumus no euro banknotēm apgrozībā; un b) finanšu gadā gūtos ECB ienākumus no vērtspapīriem, kas nopirkti vērtspapīru tirgus programmas (VTP) ietvaros.

               (2)

               Lēmums ECB/2010/24 jāgroza, lai ņemtu vērā ECB ienākumu sadali no nodrošināto obligāciju un ar aktīviem nodrošināto vērtspapīru iegādes saskaņā ar Lēmumu ECB/2014/40 (2) un Lēmumu ECB/2014/45 (3). Tas jāpārstrādā skaidrības nolūkā.

               (3)

               Lēmums ECB/2010/29 (4) nosaka apgrozībā esošo euro banknošu sadali starp NCB proporcionāli to apmaksātajām daļām ECB kapitālā. Lēmuma ECB/2010/29 4. pants un tā pielikums piešķir ECB 8 % no apgrozībā esošo euro banknošu kopējās vērtības. ECB proporcionāli NCB daļām parakstītā kapitāla atslēgā ir Eurosistēmas iekšējās prasības pret NCB, kuru vērtība ir līdzvērtīga tās emitēto euro banknošu vērtībai.

               (4)

               Saskaņā ar Lēmuma ECB/2010/23 (5) 2. panta 2. punktu atlīdzību par Eurosistēmas iekšējiem atlikumiem, kas saistīti ar euro banknotēm apgrozībā, maksā pēc atsauces likmes. Saskaņā ar Lēmuma ECB/2010/23 2. panta 3. punktu norēķinus par šo atlīdzību veic, izmantojot TARGET2 maksājumus.

               (5)

               Lēmuma ECB/2010/23 7. apsvērums nosaka, ka ienākumus, kas ECB uzkrājas par atlīdzību par tās Eurosistēmas iekšējām prasībām pret NCB, kas saistītas ar tās daļu no euro banknotēm apgrozībā, saskaņā ar ECB Padomes lēmumiem parasti sadala NCB proporcionāli to daļām parakstītā kapitāla atslēgā tajā finanšu gadā, kurā ienākumi uzkrājušies.

               (6)

               Tāpat ECB ienākumi no vērtspapīriem, kas nopirkti vērtspapīru tirgu programmas (VTP), nodrošināto obligāciju iegādes trešās programmas (turpmāk – “NOIP3”) un ar aktīviem nodrošinātu vērtspapīru iegādes programmas (ABSPP) ietvaros, parasti jāsadala NCB proporcionāli to daļām parakstītā kapitāla atslēgā tajā finanšu gadā, kurā ienākumi uzkrājušies.

               (7)

               Sadalot ECB ienākumus no euro banknotēm apgrozībā un ECB ienākumus no VTP, NOIP3 un ABSPP vērtspapīriem, ECB ņem vērā savu gada finanšu rezultāta aplēsi, kurā paredzēta vajadzība piešķirt līdzekļus valūtas kursa riska, procentu likmju riska, kredītriska un zelta cenas riska uzkrājumam un iespēja izmantot uzkrājumus, kas var būt nepieciešami, lai segtu sagaidāmos izdevumus.

               (8)

               Nosakot ECB tīro peļņu, ko pārskaita vispārējā rezervju fondā saskaņā ar Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtu (turpmāk – “ECBS Statūti”) 33.1. pantu, ECB Padomei jāņem vērā, ka peļņas daļa, kura atbilst ienākumiem no euro banknotēm apgrozībā un ienākumiem no VTP, NOIP3 un ABSPP ietvaros iegādātajiem vērtspapīriem, pilnā apmērā jāsadala NCB,

         IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.
   1. pants
   Definīcijas
   Šajā lēmumā:

               a)

               “NCB” ir nacionālā centrālā banka dalībvalstī, kuras valūta ir euro;

               b)

               “Eurosistēmas iekšējie atlikumi, kas saistīti ar euro banknotēm apgrozībā” ir prasības un saistības, kas radušās starp NCB un ECB un starp kādu no NCB un pārējām NCB, piemērojot Lēmuma ECB/2010/29 4. pantu;

               c)

               “ECB ienākumi no euro banknotēm apgrozībā” ir ienākumi, kas ECB uzkrājas par atlīdzību par tās Eurosistēmas iekšējām prasībām pret NCB, kas saistītas ar tās daļu no euro banknotēm apgrozībā, piemērojot Lēmuma ECB/2010/23 2. pantu;

               d)

               “ECB ienākumi no vērtspapīriem” ir neto ienākumi no i) vērtspapīriem, ko ECB iegādājusies saskaņā ar Lēmumu ECB/2010/5 (6) VTP ietvaros, ii) nodrošinātajām obligācijām, ko ECB iegādājusies saskaņā ar Lēmumu ECB/2014/40 NOIP3 ietvaros un iii) ar aktīviem nodrošinātajiem vērtspapīriem, ko ECB iegādājusies saskaņā ar Lēmumu ECB/2014/45 ABSPP ietvaros.

         2. pants
   ECB ienākumu no euro banknotēm apgrozībā un ECB ienākumu no VTP vērtspapīriem pagaidu sadale
   1.   ECB ienākumi no banknotēm apgrozībā un ECB ienākumi no VTP vērtspapīriem NCB pienākas tajā pašā gadā, kurā tie uzkrājušies, un tos NCB sadala proporcionāli NCB apmaksātajām daļām ECB parakstītajā kapitālā.
   2.   Ja ECB Padome nav lēmusi citādi, ECB savus ienākumus, kas finanšu gadā uzkrāti no euro banknotēm apgrozībā un gūti no vērtspapīriem, NCB sadala nākamā gada janvāra pēdējā darbadienā.
   3.   ECB ienākumu no apgrozībā esošām banknotēm summu, balstoties uz ECBS Statūtiem, var samazināt ar ECB Padomes lēmumu, ņemot vērā ECB izdevumus saistībā ar euro banknošu emisiju un apstrādi.
   3. pants
   Atkāpe no 2. panta
   Atkāpjoties no 2. pantā noteiktā, ECB Padome pirms finanšu gada beigām lemj par tajā pantā noteiktā ECB ienākuma vai tā daļas paturēšanu, ciktāl tas vajadzīgs, lai nodrošinātu, ka sadalīto ienākumu summa nav lielāka par ECB tīro peļņu šajā gadā. Šādus lēmumus pieņem, ja, balstoties uz ECB valdes pamatotu aplēsi, ECB Padome sagaida, ka ECB gadā kopā būs zaudējumi vai ka tai būs gada tīrā peļņa, kas ir mazāka nekā ECB ienākumu no euro banknotēm apgrozībā aplēstā summa vai ECB ienākumu no VTP vērtspapīriem aplēstā summa. ECB Padome pirms finanšu gada beigām var lemt par ECB ienākumu no VTP vērtspapīriem vai to daļas un, vajadzības gadījumā, ECB ienākumu no euro banknotēm apgrozībā vai to daļas pārskaitīšanu uzkrājumā valūtas kursa riskam, procentu likmju riskam, kredītriskam un zelta cenu riskam.
   4. pants
   Stāšanās spēkā un atcelšana
   1.   Šis lēmums stājas spēkā 2014. gada 31. decembrī.
   2.   Ar šo no 2014. gada 31. decembra tiek atcelts Lēmums ECB/2010/24.
   3.   Atsauces uz Lēmumu ECB/2010/24 uzskata par atsaucēm uz šo lēmumu.

      Frankfurtē pie Mainas, 2014. gada 15. decembrī

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI

      (1)  Lēmums ECB/2010/24 (2010. gada 25. novembris) par to, kā pagaidām sadala Eiropas Centrālās bankas ienākumus no apgrozībā esošajām euro banknotēm un vērtspapīru tirgu programmas ietvaros nopirktajiem vērtspapīriem (OV L 6, 11.1.2011., 35. lpp.).

      (2)  Lēmums ECB/2014/40 (2014. gada 15. oktobris) par nodrošināto obligāciju iegādes trešo programmu (OV L 335, 22.11.2014., 22. lpp.).

      (3)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2015/5 (2014. gada 19. novembris) par ar aktīviem nodrošinātu vērtspapīru iegādes programmas īstenošanu (ECB/2014/45) (OV L 1, 6.1.2015., 4. lpp.).

      (4)  Lēmums ECB/2010/29 (2010. gada 13. decembris) par euro banknošu emisiju (OV L 35, 9.2.2011., 26. lpp.).

      (5)  Lēmums ECB/2010/23 (2010. gada 25. novembris) par dalībvalstu, kuru valūta ir euro, nacionālo centrālo banku monetāro ienākumu sadali (OV L 35, 9.2.2011., 17. lpp.).

      (6)  Lēmums ECB/2010/5 (2010. gada 14. maijs), ar ko izveido vērtspapīru tirgus programmu (OV L 124, 20.5.2010., 8. lpp.).


title: 2004/859/EK: Padomes Lēmums (2004. gada 25. oktobris) par Nolīguma vēstuļu apmaiņas formā noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Norvēģijas Karalisti par divpusējā Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti Protokolu Nr. 2Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               17.12.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 370/70

         PADOMES LĒMUMS
   (2004. gada 25. oktobris)
   par Nolīguma vēstuļu apmaiņas formā noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Norvēģijas Karalisti par divpusējā Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti Protokolu Nr. 2
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2004/859/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 133. pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Divpusējā Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti Protokols Nr. 2 (1), no vienas puses un EEZ līguma Protokols Nr. 3, kas papildināts ar EEZ Apvienotās Komitejas lēmumu Nr. 140/2001 (2), no otras puses nosaka tirdzniecības pasākumus starp Līgumslēdzējām pusēm attiecībā uz noteiktiem lauksaimniecības produktiem un apstrādātiem lauksaimniecības produktiem.

               (2)

               Lēmuma Nr. 140/2001 pieņemšanas laikā EK un Norvēģija kopīgā deklarācijā noteica, ka Protokola Nr. 3 I tabulā minētajiem produktiem muitas nodevas nelauksaimnieciskā sastāvdaļa ir atceļama. Pamatojoties uz šo, diskusijas starp Komisijas un Norvēģijas pārstāvjiem tika pabeigtas 2004. gada 11. martā. Jaunā tarifa koncesijas ir īstenojamas ar EEZ Apvienotās Komitejas lēmumu, kas papildina EEZ līguma Protokolu Nr. 3.

               (3)

               Ir apspriests arī Nolīgums vēstuļu apmaiņas formā starp Eiropas Kopienu un Norvēģijas Karalisti par divpusējā Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Norvēģijas Karalisti Protokolu Nr. 2, lai ņemtu vērā šo diskusiju rezultātus.

               (4)

               Šā lēmuma īstenošanai nepieciešamie pasākumi būtu jāpieņem saskaņā ar Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmuma 1999/468/EEK, ar ko nosaka procedūras to pilnvaru īstenošanai, kuras piešķirtas Komisijai (3).

               (5)

               Šis nolīgums būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.
   1. pants
   Nolīgums vēstuļu apmaiņas formā starp Eiropas Kopienu un Norvēģijas Karalisti par divpusējā Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti Protokolu Nr. 2 ar šo tiek apstiprināts Kopienas vārdā.
   Šā nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs ar šo tiek pilnvarots iecelt personu, kas ir pilnvarota parakstīt nolīgumu, padarot to saistošu Kopienai.
   3. pants
   Pasākumus, kas vajadzīgi šā lēmuma īstenošanai, pieņem saskaņā ar 4. panta 2. punktā minēto procedūru.
   4. pants
   1.   Komisijai palīdz Pārvaldības komiteja horizontālos jautājumos par tirdzniecību ar apstrādātiem lauksaimniecības produktiem, kas minēta Padomes Regulas (EK) Nr. 3448/93 (4) 16. pantā.
   2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, tad piemēro Lēmuma 1999/468/EK 4. un 7. pantu.
   Lēmuma 1999/468/EK 4. panta 3. punktā minētais laikposms ir viens mēnesis.
   3.   Komiteja pieņem savu reglamentu.

      Luksemburgā, 2004. gada 25. oktobrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētāja

         R. VERDONK

      (1)  OV L 171, 27.6.1973., 2. lpp.

      (2)  OV L 22, 24.1.2002., 34. lpp.

      (3)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.

      (4)  OV L 318, 20.12.1993., 18. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 2580/2000 (OV L 298, 25.11.2000., 5. lpp.).
   NOLĪGUMS
   vēstuļu apmaiņas formā starp Eiropas Kopienu un Norvēģijas Karalisti par divpusējā Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti Protokolu Nr. 2
   Godātais kungs,
   man ir tas gods apstiprināt, ka Eiropas Kopiena piekrīt šai vēstulei pievienotajam “Saskaņotajam protokolam” par divpusējā Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Norvēģijas Karalisti Protokolu Nr. 2.
   Es būtu pateicīgs, ja Jūs apstiprinātu, ka Norvēģijas Karalistes valdība piekrīt šīs vēstules saturam.
   Godātais kungs, lūdzu pieņemt manus visaugstākās cieņas apliecinājumus.
   Hecho en Bruselas, el
   V Bruselu dne
   Udfærdiget i Bruxelles, den
   Geschehen zu Brüssel am
   Brüssel,
   Έγινε στις Βρυξέλλες, στις
   Done at Brussels,
   Fait à Bruxelles, le
   Fatto a Bruxelles, addí
   Briselÿ,
   Priimta Briuselyje,
   Kelt Brüsszelben,
   Magÿmula fi Brussel,
   Gedaan te Brussel,
   Sporzÿdzono w Brukseli, dnia
   Feito em Bruxelas,
   V Bruseli,
   V Bruslju,
   Tehty Brysselissä
   Utfärdat i Bryssel den
   Întocmit la Bruxelles

      Por la Comunidad Europea

         Za Evropské společenství

      For Det Europæiske Fællesskab
      Für die Europäische Gemeinschaft
      Euroopa Ühenduse nimel
      Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
      For the European Community
      Pour la Communauté européenne
      Per la Comunità europea
      Eiropas Kopienas vārdā
      Europos bendrijos vardu
      az Európai Közösség részéről
      Għall-Komunità Ewropea
      Voor de Europese Gemeenschap
      W imieniu Wspólnoty Europejskiej
      Pela Comunidade Europeia
      Za Európske spoločenstvo
      za Evropsko skupnost
      Euroopan yhteisön puolesta
      På Europeiska gemenskapens vägnar

      Saskaņotais protokols
      I.   Ievads
      2004. gada 11. martā un pēc vairākām tikšanās reizēm starp Norvēģijas un Komisijas pārstāvjiem tika panākts kompromiss par tarifu samazināšanu vai atcelšanu vairākiem apstrādātiem lauksaimniecības produktiem, kas ietverti EEZ līguma Protokolā Nr. 3 (1) vai 1973. gada Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Norvēģijas Karalisti Protokolā Nr. 2 (2).
      Šo piekāpšanos rezultātā būtu jāuzlabojas Norvēģijas un Kopienas piekļuvei tirgum, un varētu būt nepieciešams veikt izmaiņas EEZ līguma Protokolā Nr. 3, kā arī divpusējā Brīvās tirdzniecības līguma Protokolā Nr. 2. Tādēļ abas puses vienojās iesniegt apstiprināšanai to attiecīgajām iestādēm dažas importa pasākumu izmaiņas, ko puses piemēro konkrētiem apstrādātiem lauksaimniecības produktiem. Izmaiņas tiks īstenotas EEZ Apvienotās Komitejas lēmuma formā, kas papildinās EEZ līguma Protokolu Nr. 3 un šo Nolīgumu vēstuļu apmaiņas formā starp Eiropas Kopienu un Norvēģijas Karalisti.
      Izmaiņas Protokolā Nr. 2 stāsies spēkā 2005. gada 1. janvārī.
      Abas puses piekrīt, ka turpmāk minētie importa pasākumi aizstāj 2002. gada 27. novembra Nolīgumu vēstuļu apmaiņas formā.
      II.   Norvēģijas importa pasākumi
      Norvēģija, sākot ar 2005. gada 1. janvāri, atver Kopienai šādas ikgadējo tarifu kvotas:

                  Norvēģijas tarifu kodi

                  Apraksts

                  Apjoms

                  Piemērojamā nodokļa likme

                  1506.0021

                  Kaulu tauki, kaulu eļļa un liellopu kāju eļļa

                  2 360 tonnas

                  brīva

                  1518.0041

                  Linsēklu eļļa

                  100 tonnas

                  brīva

            III.   Kopienas importa pasākumi
      Kopiena, sākot ar 2005. gada 1. janvāri, atver Norvēģijai šādas ikgadējo tarifu kvotas:

                  Kārtas numurs

                  CN kods

                  Apraksts

                  Apjoms

                  Piemērojamā nodokļa likme

                  09.0765

                  1517 10 90

                  Margarīns, izņemot šķidro margarīnu, kas satur ne vairāk kā 10 svara procentus piena tauku

                  2 470 tonnas

                  brīva

                  09.0771

                  Ex22071000
                   (TARIC kods 90)

                  Nedenaturēts etilspirts ar alkohola saturu 80 tilpuma procenti vai vairāk, kas ir atšķirīgs no spirta, kuru iegūst no produktiem, kas uzskaitīti EEK Līguma I pielikumā

                  164 000 hektolitri

                  brīva

                  09.0772

                  Ex22072000
                   (TARIC kods 90)

                  Etilspirts un citi spirti, denaturēti, visu stipruma pakāpju, kas ir atšķirīgs no spirta, kuru iegūst no produktiem, kas uzskaitīti EEK Līguma I pielikumā

                  14 340 hektolitri

                  brīva

                  09.0774

                  2403 10

                  Smēķējamā tabaka, ar tabakas aizvietotājiem jebkādā proporcijā, vai bez tiem

                  370 tonnas

                  brīva

            IV.   Kopienas pasākumi saistībā ar noteiktiem bezalkoholiskiem dzērieniem

                  —

                  sākot ar 2005. gada 1. janvāri, piedāvātie pasākumi uz laiku aptur beznodokļu režīmu, kas saskaņā ar divpusējā Brīvās tirdzniecības līguma Protokolu Nr. 2 tiek piemērots precēm, kuras klasificētas ar CN kodiem 2202 10 00 (ūdens, ietverot minerālūdeņus un gāzētos ūdeņus, kas satur cukuru vai citus saldinātājus, vai aromatizētājus) un ex22029010 (pārējie cukuru (saharozi vai invertcukuru) saturošie bezalkoholiskie dzērieni).

                  —

                  Kopiena no 1. janvāra līdz 31. decembrim atvērs ikgadēju beznodokļu tarifu kvotu precēm, kuru izcelsmes vieta ir Norvēģija un kuras ir klasificētas saskaņā ar CN kodiem 2202 10 00 (ūdens, ietverot minerālūdeņus un gāzētos ūdeņus, kas satur cukuru vai citus saldinātājus, vai aromatizētājus) un ex22029010 (pārējie cukuru (saharozi vai invertcukuru) saturošie bezalkoholiskie dzērieni, šādiem daudzumiem: 14,3 miljoni litru 2005. gadā. Ārpus noteiktās kvotas importa nodeva ir EUR 0,047 par litru. Importa nodevu var katru gadu pārskatīt, ņemot par pamatu Norvēģijas un Kopienas cukura cenu atšķirību.

                  —

                  2005. gada 31. oktobrī un katra nākamā gada 31. oktobrī, ja tarifu kvota ir izsmelta, tarifu kvotu, kas tiek piemērota no 1. janvāra, palielinās par 10%. Ja kvota minētajā datumā nav izmantota, 1. punktā minētajiem produktiem tiek garantēta neierobežota beznodokļu piekļuve Kopienai nākamajā gadā no 1. janvāra līdz 31. decembrim.

            V.   Tarifu kvotas, kas noteiktas saskaņā ar II, III un IV sadaļu, tiek garantētas izcelsmes produktiem saskaņā ar izcelsmes noteikumiem, kas noteikti 1973. gada Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Ekonomikas Kopienu un Norvēģijas Karalisti Protokolā Nr. 3.

   Godātais kungs,
   man ir tas gods apstiprināt, ka ir saņemta Jūsu vēstule ar šodienas datumu, kuras saturs ir šāds:

      “Man ir tas gods apstiprināt, ka Eiropas Kopiena piekrīt šai vēstulei pievienotajam “Saskaņotajam protokolam” par divpusējā Brīvās tirdzniecības nolīguma starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Norvēģijas Karalisti Protokolu Nr. 2.
      Es būtu pateicīgs, ja Jūs apstiprinātu, ka Norvēģijas Karalistes valdība piekrīt šīs vēstules saturam.”.

   Man ir tas gods apstiprināt, ka mana valdība piekrīt Jūsu vēstules saturam un ierosinātajam datumam, kad jāstājas spēkā grozījumiem.
   Godātais kungs, lūdzu pieņemt manus visaugstākās cieņas apliecinājumus.
   Done at Brussels,
   Hecho en Bruselas, el
   V Bruselu dne
   Udfærdiget i Bruxelles, den
   Geschehen zu Brüssel am
   Brüssel,
   Έγινε στις Βρυξέλλες, στις
   Fait à Bruxelles, le
   Fatto a Bruxelles, addí
   Briselÿ,
   Priimta Briuselyje,
   Kelt Brüsszelben,
   Magÿmula fi Brussel,
   Gedaan te Brussel,
   Sporzÿdzono w Brukseli, dnia
   Feito em Bruxelas,
   V Bruseli,
   V Bruslju,
   Tehty Brysselissä
   Utfärdat i Bryssel den
   Întocmit la Bruxelles

      For the Government of the Kingdom of Norway
      Por el Gobierno del Reino de Noruega
      Za vládu Norského království
      På vegne af Kongeriget Norges regering
      Im Namen des Königreichs Norwegen
      Norra Kuningriigi valitsuse nimel
      Για την Κυβέρνηση του Βασιλείου της Νορβηγίας
      Pour le gouvernement du Royaume de Norvège
      Per il Governo del Regno di Norvegia
      Norvēģijas Karalistes valdības vārdā
      Norvegijos Karalystės Vyriausybės vardu
      A Norvég Királyság Kormánya részéről
      Għall-Gvern tar-Renju tan-Norveġja
      Voor de Regering van het Koninkrijk Noorwegen
      W imieniu Rządu Królestwa Norwegii
      Pelo Governo do Reino da Noruega
      Za vládu Nórskeho kráľovstva
      Za vlado Kraljevine Norveške
      Norjan kuningaskunnan hallituksen puolesta
      För Konungariket Norges regering

      (1)  OV L 22, 24.1.2002., 34. lpp.

      (2)  OV L 171, 27.6.1973., 2. lpp.


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2015/1924 (2015. gada 26. oktobris), ar ko groza Lēmumu 2011/101/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Zimbabvi

text:
               27.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 281/10

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2015/1924
   (2015. gada 26. oktobris),
   ar ko groza Lēmumu 2011/101/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Zimbabvi
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2011. gada 15. februārī pieņēma Lēmumu 2011/101/KĀDP (1).

               (2)

               No minētā lēmuma I un II pielikuma būtu jāsvītro vienas mirušas personas vārds.

               (3)

               Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Lēmums 2011/101/KĀDP,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma 2011/101/KĀDP I un II pielikumu groza saskaņā ar šā lēmuma pielikumu.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Luksemburgā, 2015. gada 26. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         F. MOGHERINI

      (1)  Padomes Lēmums 2011/101/KĀDP (2011. gada 15. februāris) par ierobežojošiem pasākumiem pret Zimbabvi (OV L 42, 16.2.2011., 6. lpp.).

      PIELIKUMS

                  I.

                  Lēmuma 2011/101/KĀDP I pielikuma sadaļā “I. Personas” svītro ierakstu par šādu fizisku personu:

                              Uzvārds, vārds (un iespējamie pieņemtie vārdi)

                                          51.

                                             MIDZI, Amos Bernard (Mugenva)

                  II.

                  Lēmuma 2011/101/KĀDP II pielikuma sadaļā “I. Personas” svītro ierakstu par šādu fizisku personu:

                              Uzvārds, vārds (un iespējamie pieņemtie vārdi)

                                          41.

                                             MIDZI, Amos Bernard (Mugenva)


title: 2010/367/: Komisijas Lēmums ( 2010. gada 25. jūnijs ) par putnu gripas uzraudzības programmu mājputniem un savvaļas putniem īstenošanu dalībvalstīs (izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 4190)  (Dokuments attiecas uz EEZ )

text:
               1.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 166/22

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2010. gada 25. jūnijs)
   par putnu gripas uzraudzības programmu mājputniem un savvaļas putniem īstenošanu dalībvalstīs
   (izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 4190)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2010/367/ES)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 1990. gada 26. jūnija Direktīvu 90/425/EEK par veterinārajām un zootehniskajām pārbaudēm, kas piemērojamas Kopienā iekšējā tirdzniecībā ar noteiktiem dzīviem dzīvniekiem un produktiem, lai izveidotu iekšējo tirgu (1), un jo īpaši tās 10. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Padomes 2005. gada 20. decembra Direktīvu 2005/94/EK, ar ko paredz Kopienas pasākumus putnu gripas kontrolei un atceļ Direktīvu 92/40/EEK (2), un jo īpaši tās 4. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Putnu gripa ir vīrusa izraisīta putnu, tostarp mājputnu, infekcijas slimība. Inficēšanās ar putnu gripas vīrusu mājputniem izraisa divus galvenos minētās slimības veidus, kas atšķiras virulences ziņā. Zemas patogenitātes gripa izraisa tikai vieglus simptomus, savukārt īpaši patogēnajai gripai ir ļoti augsti mirstības rādītāji vairākumā mājputnu sugu. Šī slimība var nopietni ietekmēt mājputnu audzēšanas rentabilitāti.

               (2)

               Direktīvā 2005/94/EK izklāstīti pasākumi augsti patogēnās putnu gripas (APPG) un zemi patogēnās putnu gripas, ko izraisa putnu gripas H5 un H7 apakštipu vīrusi (ZPPG), kas definētas minētajā direktīvā, uzliesmojumu kontrolei mājputniem un citiem nebrīvē turētiem putniem. Direktīvā 2005/94/EK paredzēti arī atsevišķi profilaktiski pasākumi, kas saistīti ar putnu gripas uzraudzību un vīrusu agrīnu konstatāciju.

               (3)

               Direktīvā 2005/94/EK noteikts, ka dalībvalstīm jāīsteno obligātas uzraudzības programmas. Šo uzraudzības programmu mērķis ir noteikt ZPPG vīrusu cirkulāciju, īpaši mājas ūdensputnu sugās, pirms tie plaši izplatās mājputnu populācijā, lai varētu pieņemt kontroles pasākumus un novērst APPG vīrusa attīstību mutācijas ceļā un varbūtējas postošas sekas.

               (4)

               Direktīvā 2005/94/EK paredzēts arī, ka jāīsteno savvaļas putnu uzraudzības programmas, lai, pamatojoties uz regulāri atjauninātu riska novērtējumu, papildinātu esošās zināšanas par savvaļas putnu radītajiem draudiem saistībā ar putnu saslimšanu ar jebkādiem putnu izcelsmes putnu gripas vīrusiem.

               (5)

               Komisijas 2007. gada 13. aprīļa Lēmumu 2007/268/EK, ar ko dalībvalstīs īsteno putnu gripas uzraudzības programmas mājputniem un savvaļas putniem un groza Lēmumu 2004/450/EK (3), pieņēma, lai sniegtu norādījumus par šādu uzraudzības programmu īstenošanu.

               (6)

               Kopš minētā lēmuma pieņemšanas datuma, īstenojot uzraudzības programmas dalībvalstīs gūtā pieredze, jauna zinātniska informācija un pētījumu secinājumi liecina, ka dažas mājputnu sugas un mājputnu audzēšanas kategorijas ir vairāk apdraudētas attiecībā uz risku inficēties ar putnu gripas vīrusiem nekā citas, arī ņemot vērā saimniecības atrašanās vietu un citus riska faktorus.

               (7)

               Saistībā ar H5N1 apakštipa APPG ienešanas draudiem Eiropā, tai izplatoties rietumu virzienā no Āzijas dienvidaustrumu daļas 2005. gadā, pieņēma papildu pasākumus gatavībai un šā vīrusa tipa agrīnai konstatācijai mājputniem un savvaļas putniem.

               (8)

               Komisijas 2005. gada 17. oktobra Lēmumā 2005/731/EK, ar ko nosaka papildu prasības putnu gripas uzraudzībai attiecībā uz savvaļas putniem (4), paredzēts, ka dalībvalstīm jānodrošina, lai kompetentās iestādes tiktu informētas par visiem virsnormas mirstības vai nozīmīgiem slimības uzliesmojumu gadījumiem savvaļas putnu un jo īpaši savvaļas ūdensputnu populācijā. Jāievāc arī paraugi, un jāveic laboratorijas testi putnu gripas vīrusa noteikšanai.

               (9)

               Ir lietderīgi Lēmumā 2005/731/EK paredzētās prasības iekļaut šajā lēmumā.

               (10)

               No 2006. līdz 2009. gadam paraugi ņemti un putnu gripas testi veikti vairāk nekā 350 000 savvaļas putniem. Vidēji uzraudzība dalībvalstīs veikta, 75 % paraugu ņemot no dzīviem putniem, bet 25 % – no slimiem vai mirušiem putniem.

               (11)

               Minētajā četru gadu periodā vairāk nekā 1 000 putniem, kas bija atrasti miruši vai slimi, testos konstatēja APPG H5N1 apakštipa infekciju, savukārt no pārbaudītajiem veselajiem, dzīvajiem putniem vīrusu konstatēja tikai pieciem putniem. Gandrīz visus ZPPG apakštipus izdalīja paraugos, kas ņemti no dzīviem putniem.

               (12)

               ES references laboratorijas (ESRL) putnu gripas jomā izstrādātajos ikgadējos ziņojumos par putnu gripas uzraudzību Eiropas Savienībā (5) paustie secinājumi, Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (EFSA) (6), (7), (8) zinātniskie atzinumi un nesen izveidotās epidemioloģijas ekspertu darba grupas dzīvnieku slimību uzraudzības jomā (TFADS) darbs vērsis uzmanību uz to, ka būtu jāievieš konkrēti grozījumi pašreizējā mājputnu un savvaļas putnu uzraudzības stratēģijā, lai pilnveidotu uz risku balstītu pieeju, ko uzskata par vispiemērotāko uzraudzības stratēģiju, lai informētu par slimības profilaksi un kontroli atbildīgās kompetentās iestādes ar mērķi aizsargāt mājputnu vai citu nebrīvē turētu putnu saimniecības.

               (13)

               Uz risku balstītai uzraudzībai būtu jāpapildina putnu gripas infekcijas agrīnās konstatācijas sistēmas mājputniem, piemēram, tās, kas jau paredzētas 2. pantā Komisijas 2005. gada 19. oktobra Lēmumā 2005/734/EK, ar ko nosaka biodrošības pasākumus, lai mazinātu risku, ka ļoti patogēno putnu gripu, ko izraisa A tipa H5N1 apakštipa gripas vīruss, no savvaļas putniem varētu pārnest uz mājputniem un citiem nebrīvē turētiem putniem, un ar ko paredz agrīnas konstatācijas sistēmu īpaši apdraudētos apgabalos (9), un Komisijas 2006. gada 4. augusta Lēmuma 2006/437/EK, ar ko apstiprina Padomes Direktīvā 2005/94/EK paredzēto putnu gripas diagnostikas rokasgrāmatu (10), pielikuma II nodaļas 2. punktā.

               (14)

               Tāpēc Lēmumā 2007/268/EK iekļautie norādījumi par putnu gripas uzraudzību mājputniem un savvaļas putniem ir jāpārskata, ņemot vērā pieredzi un iegūto zinātnisko informāciju, un jāaizstāj ar šajā lēmumā iekļautajiem norādījumiem.

               (15)

               Savienības tiesību aktu konsekvences labad paraugu ņemšana un laboratorijas testi jāveic saskaņā ar Lēmumā 2006/437/EK izklāstītajām procedūrām, ja nav norādīts citādi.

               (16)

               Savienības tiesību aktu konsekvences labad, īstenojot uzraudzības programmas attiecībā uz savvaļas putniem, pilnībā jāņem vērā prasības, kas paredzētas Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīvā 2009/147/EK par savvaļas putnu aizsardzību (11), īpaši attiecībā uz uzraudzības modeli un paraugu ņemšanas procedūrām, kas aprakstītas šā lēmuma II pielikuma 1. sadaļas 2. un 3. iedaļā.

               (17)

               Lēmums 2005/731/EK un Lēmums 2007/268/EK ir jāatceļ.

               (18)

               Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Dalībvalstis pieņem vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka kompetentās iestādes atbilstoši sadarbojas ar savvaļas putnu novērošanas un gredzenošanas organizācijām, medību un citām attiecīgām organizācijām ar mērķi nodrošināt, lai šīs organizācijas nekavējoties ziņotu kompetentajām iestādēm par visiem virsnormas mirstības vai nozīmīgiem slimības uzliesmojumu gadījumiem savvaļas putnu un jo īpaši savvaļas ūdensputnu populācijā.
   2. pants
   1.   Dalībvalstis nodrošina, ka tūlīt pēc tam, kad kompetentā iestāde saņēmusi paziņojumu, kā paredzēts 1. pantā, un visos gadījumos, kad nav konstatēts skaidrs saslimšanas cēlonis, kas nav putnu gripa, kompetentā iestāde organizē, ka:

               a)

               tiek ievākti attiecīgi paraugi no mirušiem putniem un, ja iespējams, no citiem putniem, kas bijuši saskarē ar mirušajiem putniem;

               b)

               minētajiem paraugiem tiek veikti laboratorijas testi putnu gripas vīrusa noteikšanai.

         2.   Paraugu ņemšanas un testu procedūras veic saskaņā ar putnu gripas diagnostikas rokasgrāmatas II līdz VIII nodaļu, kura apstiprināta ar Lēmumu 2006/437/EK.
   3.   Dalībvalstis nekavējoties informē Komisiju, ja 1. punkta b) apakšpunktā minēto testu rezultāts ir pozitīvs attiecībā uz augsti patogēno putnu gripu (APPG).
   3. pants
   Putnu gripas uzraudzības programmas mājputniem un savvaļas putniem, ko veic dalībvalstis saskaņā ar Direktīvas 2005/94/EK 4. panta 1. punktu, atbilst šā lēmuma I un II pielikumā izklāstītajiem norādījumiem.
   4. pants
   Neskarot Savienības tiesību aktos paredzētās prasības, kompetentā iestāde nodrošina, lai visus pozitīvos un negatīvos putnu gripas seroloģisko un virusoloģisko izmeklēšanu rezultātus, kas gūti mājputnu un savvaļas putnu uzraudzības programmās, paziņotu Komisijai reizi sešos mēnešos. Tos iesniedz, izmantojot Komisijas tiešsaistes sistēmu, katru gadu līdz 31. jūlijam par iepriekšējiem sešiem mēnešiem (no 1. janvāra līdz 30. jūnijam) un līdz 31. janvārim par iepriekšējiem sešiem mēnešiem (no 1. jūlija līdz 31. decembrim).
   5. pants
   Lēmumu 2005/731/EK un Lēmumu 2007/268/EK atceļ.
   6. pants
   Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

      Briselē, 2010. gada 25. jūnijā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         John DALLI

      (1)  OV L 224, 18.8.1990., 29. lpp.

      (2)  OV L 10, 14.1.2006., 16. lpp.

      (3)  OV L 115, 3.5.2007., 3. lpp.

      (4)  OV L 274, 20.10.2005., 93. lpp.

      (5)  Eiropas Komisijas tīmekļa vietnē: http://ec.europa.eu/food/animal/diseases/controlmeasures/avian/eu_resp_surveillance_en.htm

      (6)  The EFSA Journal (2005) 266, 1.–21. lpp.; Scientific Opinion on Animal health and welfare aspects of Avian Influenza.

      (7)  The EFSA Journal (2008) 715, 1.–161. lpp., Scientific Opinion on Animal health and welfare aspects of avian influenza and the risks of its introduction into the EU poultry holdings.

      (8)  The EFSA Journal (2006) 357, 1.–46. lpp., Opinion on Migratory birds and their possible role in the spread of highly pathogenic Avian Influenza.

      (9)  OV L 274, 20.10.2005., 105. lpp.

      (10)  OV L 237, 31.8.2006., 1. lpp.

      (11)  OV L 20, 26.1.2010., 7. lpp.

      I PIELIKUMS

         Norādījumi par putnu gripas uzraudzības programmu mājputniem īstenošanu

      1.   Uzraudzības programmu mērķi

      Putnu gripas mājputniem uzraudzības programmu mērķi ir informēt kompetento iestādi par cirkulējošu putnu gripas vīrusu, lai kontrolētu slimību saskaņā ar Direktīvu 2005/94/EK, veicot ikgadējo konstatēšanu, aktīvi uzraugot:

                  a)

                  zemi patogēnās putnu gripas (ZPPG) H5 un H7 apakštipus vistveidīgajiem putniem (proti, vistām, tītariem, pērļu vistiņām, fazāniem, irbēm un paipalām) un skrējējputniem, tādējādi papildinot citas esošas agrīnās konstatācijas sistēmas;

                  b)

                  ZPPG H5 un H7 apakštipus un augsti patogēno putnu gripu (APPG) mājas ūdensputniem (proti, pīlēm, zosīm un meža pīlēm, kas paredzētas, lai atjaunotu medību resursus).

            2.   Uzraudzības modelis

      Mājputnu saimniecībās ņem paraugus un veic seroloģiskos testus, lai konstatētu putnu gripas antivielas, kā definēts Direktīvā 2005/94/EK.
      Aktīva uzraudzība papildina dalībvalstīs jau esošās agrīnās konstatācijas sistēmas, kā paredzēts Lēmumā 2005/734/EK un II nodaļā putnu gripas diagnostikas rokasgrāmatā, ko apstiprināja ar Komisijas Lēmumu 2006/437/EK (“diagnostikas rokasgrāmata”); īpaši tās, ko īsteno mājputnu saimniecībās, kuras uzskata par vairāk apdraudētām attiecībā uz putnu gripas ienešanu.
      Dzīvnieku slimību uzraudzībai pastāv divas lielākās starptautiski atzītās metodes: a) uz risku balstīta uzraudzība un b) uzraudzība, kuras pamatā ir reprezentatīvs paraugs.
      2.1.   Uz risku balstīta uzraudzība (RBU)

      RBU metodei dod priekšroku, veicot putnu gripas uzraudzību mērķtiecīgi un efektīvi izmantojot resursus.
      Dalībvalstis, kas izvēlas šo metodi, norāda attiecīgos mājputnu saimju inficēšanas riska izplatīšanās ceļus un paraugu atlases pamatu mājputnu saimniecībām, kuras identificētas kā vairāk apdraudētas attiecībā uz risku inficēties ar putnu gripu.
      Kritēriji un riska faktori, kas uzskaitīti 4.1. daļā, nav izsmeļoši, taču rada priekšstatu par to, kā virzīt paraugu ņemšanu un mājputnu sugu un mājputnu audzēšanas kategoriju testēšanu atšķirīgās putnkopība sistēmās. Atkarībā no konkrētā dzīvnieku veselības stāvokļa attiecīgajā dalībvalstī var rasties nepieciešamība tās vērtēt dažādi.
      2.2.   Uzraudzība, pamatojoties uz reprezentatīvu paraugu

      Ja dalībvalsts nevar veikt uz pietiekamiem pierādījumiem balstītu novērtējumu par inficēšanās riska veidiem mājputnu saimēm savā teritorijā, tā īsteno uzraudzību, pamatojoties uz reprezentatīvu paraugu ņemšanas shēmu. Paraugā iekļauto mājputnu saimniecību skaits atbilst tam, kas norādīts 1. un 2. tabulā, atkarībā no mājputnu sugas.
      Paraugus putnu gripas seroloģiskajiem testiem ņem visā dalībvalsts teritorijā tā, lai tos varētu uzskatīt par reprezentatīviem attiecībā uz visu dalībvalsti.
      3.   Mērķa populācija

      Uzraudzības programmā iekļauj paraugu ņemšanu no šādām mājputnu sugām uz audzēšanas kategorijām:

                  a)

                  dējējvistas;

                  b)

                  dējējvistas brīvās turēšanas apstākļos;

                  c)

                  vaislas cāļi;

                  d)

                  vaislas tītari;

                  e)

                  vaislas pīles;

                  f)

                  vaislas zosis;

                  g)

                  nobarojami tītari;

                  h)

                  nobarojamas pīles;

                  i)

                  nobarojamas zosis;

                  j)

                  audzēti medījamie putni (vistveidīgie), īpaši pievēršoties pieaugušiem putniem, piemēram, vaislas putniem;

                  k)

                  audzēti medījamie putni (ūdensputni);

                  l)

                  skrējējputni.

            Taču šādos konkrētos izņēmuma gadījumos var iekļaut arī šādas mājputnu kategorijas:

                  m)

                  broilerus, tikai, ja i) tos tur lielā skaitā audzēšanai brīvās turēšanas apstākļos un ii) uzskata, ka tie rada lielāku inficēšanos risku ar putnu gripu;

                  n)

                  piemājas saimes: parasti tām vīrusu cirkulācijā un izplatībā ir neliela loma, un paraugu ņemšana no tām ir resursietilpīga; taču dažās dalībvalstīs piemājas saimes var radīt lielāku putnu gripas risku, jo to ir daudz, tās atrodas tuvu komerciālām mājputnu saimniecībām, tās ir saistītas ar vietēja/reģiona mēroga tirdzniecību un uz tām attiecas citi kritēriji un riska faktori, kas uzskaitīti 4.1. sadaļā, īpaši attiecībā uz sugu sastāvu.

            Tomēr, ja tiek sniegts argumentēts pamatojums par riska līmeni kādai mājputnu ražošanas kategorijai (piemēram, vaislas cāļiem, ko tur augstas bioloģiskās drošības apstākļos), to var arī neiekļaut paraugā.
      4.   Uz risku balstītas uzraudzības (RBU) metode

      RBU izvēlas, dalībvalsts mērogā veicot novērtējumu, kurā ņem vērā vismaz šādus kritērijus un riska faktorus.
      4.1.   Kritēriji un riska faktori

      4.1.1.   Vīrusa ienešanas kritēriji un riska faktori mājputnu saimniecībās tiešas vai netiešas saskarsmes dēļ ar savvaļas putniem, īpaši tiem, kas pieder pie identificētām “mērķsugām”

                  a)

                  Mājputnu saimniecība atrodas tuvu mitrājiem, dīķiem, purviem, ezeriem, upēm vai jūras krastiem, kur var pulcēties migrējošie ūdensputni.

                  b)

                  Mājputnu saimniecība atrodas teritorijā ar lielu migrējošo savvaļas putnu blīvumu, īpaši to putnu, kas uzskatāmi par APPG H5N1 konstatēšanas “mērķsugām” (MS) un ir uzskaitīti II pielikuma 2. daļā.

                  c)

                  Mājputnu saimniecība atrodas tuvu migrējošo savvaļas ūdensputnu atpūtas un vairošanās vietām, īpaši, ja migrējošo putnu migrācijas ceļi šīs vietas sasaista ar teritorijām, kurās zināms, ka savvaļas putni vai mājputni bijuši inficēti ar H5N1 APPG.

                  d)

                  Mājputnu saimniecībās ar brīvās turēšanas audzēšanu vai mājputnu saimniecībās, kurās mājputni vai citi nebrīvē turēti putni atrodas āra apstākļos, kuros nav iespējams pietiekamā mērā novērst saskarsmi ar savvaļas putniem.

                  e)

                  Mājputnu saimniecībā ir zems bioloģiskās drošības līmenis, ieskaitot barības glabāšanas metodi un dzirdināšanu ar virszemes ūdeni.

            4.1.2.   Vīrusa izplatīšanās kritēriji un riska faktori mājputnu saimniecībā un starp mājputnu saimniecībām, kā arī putnu gripas izplatīšanās sekas (ietekme) no vieniem mājputniem uz citiem un starp mājputnu saimniecībām

                  a)

                  Mājputnu saimniecībā ir vairāk nekā vienas sugas mājputni, īpaši mājas pīles un zosis kopā ar citām mājputnu sugām.

                  b)

                  Saimniecībā izmantotais mājputnu audzēšanas veids un mājputnu sugas, kuru uzraudzības dati liecina par paaugstinātiem putnu gripas infekcijas rādītājiem dalībvalstī, piemēram, pīļu audzētavas un mājputni, kas paredzēti, lai atjaunotu medību resursus (īpaši audzētas meža pīles).

                  c)

                  Mājputnu saimniecība atrodas apgabalā, kurā ir liels mājputnu saimniecību blīvums.

                  d)

                  Tirdzniecības modeļi, ieskaitot importu un ar to saistītās mājputnu pārvietošanas intensitāte, tieši un netieši, kā arī citi faktori, tostarp transportlīdzekļi, aprīkojums un personas.

                  e)

                  Saimniecībā ir ilgdzīvotāju mājputnu sugas un vairākas mājputnu vecuma grupas (slāņi).

            4.2.   Apdraudēto populāciju noteikšana

      Pasākumu līmenim jāatspoguļo mājputnu saimniecībā esošo riska faktoru skaits un proporcionalitāte vietējā mērogā.
      Kompetentā iestāde, veidojot uzraudzības modeli, novērtējumā var ņemt vērā citus riska faktorus, kas precīzi jānorāda un jāpamato uzraudzības programmā.
      4.3.   Paraugā iekļaujamo saimniecību atlase

      Lai noteiktu paraugā iekļaujamo saimniecību skaitu uz vienu riska populāciju, par pamatu var izmantot 1. un 2. tabulu.
      5.   Reprezentatīvā parauga metode

      Ja veic reprezentatīvo paraugu ņemšanu, kas minēta 2.2. sadaļā, paraugā iekļaujamo mājputnu saimniecību skaitu aprēķina, pamatojoties uz skaitļiem, kas norādīti 1. un 2. tabulā atbilstoši mājputnu saimniecībā turēto mājputnu sugām.
      5.1.   Putnu gripas seroloģiskajos testos iekļaujamo mājputnu saimniecību skaits

      5.1.1.   Paraugā iekļaujamo mājputnu saimniecību skaits (izņemot pīļu, zosu un meža pīļu saimniecības)

      Katrai mājputnu audzēšanas kategorijai, izņemot pīles, zosis un meža pīles, paraugā iekļaujamo saimniecību skaitu nosaka tā, lai nodrošinātu vismaz vienas inficētas mājputnu saimniecības identifikāciju, ja inficēto mājputnu saimniecību izplatība ir vismaz 5 %, ar 95 % ticamības intervālu.
      Paraugu ņemšanu veic saskaņā ar 1. tabulu.

         1.   tabula

         Paraugā iekļaujamo mājputnu saimniecību skaits (izņemot pīļu, zosu un meža pīļu saimniecības) katrā audzēšanas kategorijā

                  Saimniecību skaits katrā mājputnu audzēšanas kategorijā katrā dalībvalstī

                  Paraugā iekļaujamo saimniecību skaits

                  Līdz 34

                  Visas

                  35–50

                  35

                  51–80

                  42

                  81–250

                  53

                  > 250

                  60

            5.1.2.   Paraugā iekļaujamo pīļu, zosu un meža pīļu saimniecību skaits
          (1)

      Paraugā iekļaujamo pīļu, zosu un meža pīļu saimniecību skaitu nosaka tā, lai nodrošinātu vismaz vienas inficētas mājputnu saimniecības identifikāciju, ja inficēto mājputnu saimniecību izplatība ir vismaz 5 %, ar 99 % ticamības intervālu.
      Paraugu ņemšanu veic saskaņā ar 2. tabulu.

         2.   tabula

         Paraugā iekļaujamo pīļu, zosu un meža pīļu saimniecību skaits

                  Pīļu, zosu un meža pīļu saimniecību skaits katrā dalībvalstī

                  Paraugā iekļaujamo pīļu, zosu un meža pīļu saimniecību skaits

                  Līdz 46

                  Visas

                  47–60

                  47

                  61–100

                  59

                  101–350

                  80

                  > 350

                  90

            5.2.   Mājputnu (putnu) skaits, no kuriem ņem paraugus saimniecībā

      5.2.1. un 5.2.2. punktā minētie skaitļi attiecas gan un mājputnu saimniecībām, kuras pārbauda saistībā ar uzraudzību, kuras pamatā ir risks, gan pamatojoties uz reprezentatīvu paraugu.
      5.2.1.   Mājputnu skaits (izņemot pīles, zosis un meža pīles), no kuriem ņem paraugus mājputnu saimniecībā

      Paraugā iekļaujamo putnu skaitu mājputnu saimniecībā nosaka tā, lai nodrošinātu 95 % varbūtību, ka tiks konstatēts vismaz viens putnu gripas seropozitīvs gadījums, ja seropozitīvo putnu izplatība ir ≥ 30 %.
      Asins paraugus seroloģiskām analīzēm savāc no visām mājputnu audzēšanas kategorijām un mājputnu sugām, vismaz 5 līdz 10 putniem no katras sugas (izņemot pīles, zosis un meža pīles) katrā saimniecībā un no dažādām novietnēm, ja saimniecībā ir vairāk nekā viena novietne.
      Ja saimniecībā ir vairāk nekā viena novietne, paraugus ņem no vismaz 5 putniem katrā novietnē.
      5.2.2.   Pīļu, zosu un meža pīļu skaits, no kurām ņem paraugus saimniecībā

      Paraugā iekļaujamo pīļu, zosu un mežu pīļu skaitu mājputnu saimniecībā nosaka tā, lai nodrošinātu 95 % varbūtību, ka tiks konstatēts vismaz viens putnu gripas seropozitīvs gadījums, ja seropozitīvo putnu izplatība ir ≥ 30 %.
      Katrā atlasītā mājputnu saimniecībā ņem divdesmit asins paraugus (2) seroloģiskiem testiem.
      6.   Paraugu ņemšanas procedūras seroloģiskiem testiem

      Paraugu ņemšanas periods mājputnu saimniecībā sakrīt ar katras mājputnu audzēšanas kategorijas audzēšanas sezonu, un paraugus var ņemt arī kautuvē. Šāda paraugu ņemšanas prakse nedrīkst nelabvēlīgi ietekmēt uz risku vērsto pieeju saskaņā ar 4.1. sadaļā uzskaitītajiem kritērijiem un riska faktoriem.
      Lai optimizētu efektivitāti un novērstu personu nevajadzīgu uzturēšanos mājputnu saimniecībās, paraugu ņemšanu pēc iespējas apvieno ar paraugu ņemšanu citiem mērķiem, piemēram, salmonellu un mikoplazmas kontroles programmās. Taču, ja apvieno paraugu ņemšanu, tas nedrīkst nelabvēlīgi ietekmēt prasības par uzraudzību, kas balstīta uz risku.
      7.   Paraugu ņemšana viroloģiskiem testiem

      Paraugu ņemšanu putnu gripas viroloģiskiem testiem neizmanto seroloģisko testu vietā, un tā jāveic vienīgi saistībā ar izmeklēšanu, ja putnu gripas seroloģisko testu rezultāti bijuši pozitīvi.
      8.   Testu biežums un periods

      Mājputnu saimniecībās paraugus ņem katru gadu. Taču, pamatojoties uz riska novērtējumu, dalībvalstis var izlemt par biežāku paraugu ņemšanu un testēšanu. Ja to dara, pamatojums jānorāda uzraudzības programmā.
      Paraugu ņemšanu veic saskaņā ar apstiprināto uzraudzības programmu no 1. janvāra līdz 31. decembrim gadā, kurā īsteno attiecīgo programmu.
      9.   Laboratorijas testi

      Paraugu testus putnu gripas noteikšanai veic dalībvalstu putnu gripas valsts references laboratorijās (VRL) vai VRL kontrolē esošās citās laboratorijās, ko apstiprinājušas kompetentās iestādes.
      Laboratorijas testus veic saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu, kurā ir izklāstītas procedūras putnu gripas apstiprināšanai un diferenciāldiagnozes noteikšanai.
      Tomēr, ja dalībvalsts vēlas izmantot laboratorijas testus, kas nav iekļauti diagnostikas rokasgrāmatā un nav aprakstīti Pasaules Dzīvnieku veselības organizācijas (OIE) Sauszemes dzīvnieku diagnostisko analīžu un vakcīnu rokasgrāmatā, šie testi pirms izmantošanas jānovērtē attiecībā uz atbilstību ESRL mērķiem, pamatojoties uz apstiprinātiem datiem.
      Visus pozitīvos seroloģisko izmeklējumu konstatējumus apstiprina VRL, veicot hemaglutinācijas inhibīcijas testu ar izraudzītiem celmiem, kas saņemti no ESRL:

                  a)

                  H5 apakštipam:

                              i)

                              pirmreizējais tests, izmantojot teal/England/7894/06 (H5N3);

                              ii)

                              visu pozitīvo paraugu testēšana ar chicken/Scotland/59 (H5N1), lai izslēgtu krusteniski reaģējošo antivielu N3;

                  b)

                  H7 apakštipam:

                              i)

                              pirmreizējais tests, izmantojot turkey/England/647/77 (H7N7);

                              ii)

                              visu pozitīvo paraugu testēšana ar African Starling/983/79 (H7N1), lai izslēgtu krusteniski reaģējošo antivielu N7.

            Saistībā ar visiem pozitīvajiem seroloģiskajiem konstatējumiem mājputnu saimniecībā jāveic epidemioloģiska izmeklēšana un jāņem papildu paraugi, lai veiktu testus, izmantojot viroloģiskās metodes ar mērķi noteikt, vai mājputnu saimniecībā ir aktīva putnu gripas vīrusa infekcija. Par visiem šo izmeklēšanu secinājumiem ir jāziņo Komisijai.
      Visus putnu gripas vīrusa izolātus iesniedz ESRL saskaņā ar Savienības tiesību aktiem atbilstoši valsts references laboratoriju funkcijām un pienākumiem, kā izklāstīts Direktīvas 2005/94/EK VIII pielikumā, ja nav piešķirta atkāpe saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatas V nodaļas 4. punkta d) apakšpunktu. H5/H7 apakštipa vīrusu paraugus nekavējoties iesniedz ESRL, un tiem veic standarta raksturošanas testus (nukleotīdu secību analīze/IVPI) saskaņā ar minēto diagnostikas rokasgrāmatu.
      Izmanto konkrētos protokolus, ko ESRL nodrošina paraugu un diagnostikas materiālu iesniegšanai. Kompetentās iestādes nodrošina labu informācijas apmaiņu starp ESRL un VRL.

         (1)  Attiecībā uz vīrusa skartu pīļu un zosu saimniecību noteikšanu piemēro augstāku ticamības pakāpi, jo pierādījumi liecina, ka, atšķirībā no vistveidīgo mājputnu saimniecībām, pastāv mazāka iespēja pasīvās uzraudzības programmās vai agrīnās konstatācijas sistēmās konstatēt vīrusa skartas pīļu un zosu saimniecības.

         (2)  Vajadzīgs lielāks paraugu skaits salīdzinājumā ar 5.2.1. punktā minēto, jo diagnosticējošā testa jutīgums ir zemāks, to izmantojot attiecībā uz ūdensputniem.

      II PIELIKUMS
      1.   DAĻA

         Norādījumi par putnu gripas uzraudzības programmu savvaļas putniem īstenošanu

      1.   Uzraudzības mērķi

      Putnu gripas uzraudzības programmas savvaļas putniem mērķis ir savlaicīgi konstatēt H5N1 apakštipa APPG savvaļas putniem, lai aizsargātu mājputnus mājputnu saimniecībās un aizsargātu sabiedrības veselību no veterināriem draudiem.
      2.   Uzraudzības modelis

                  a)

                  Īsteno uz risku balstītu uzraudzību (RBU) kā pasīvas uzraudzības sistēmu, kas īpaši vērsta uz ūdensputnu sugām, veicot mirstošu savvaļas putnu vai putnu, kas atrasti beigti, laboratorijas izmeklēšanu.

                  b)

                  Konkrētus pasākumus paredz attiecībā uz savvaļas putnu, īpaši migrējošo savvaļas putnu, mērķsugām (MS), par kurām konstatēts, ka tās vairāk apdraud risks inficēties un izplatīt H5N1 APPG vīrusu.

                  c)

                  Konkrētus pasākumus paredz teritorijās, kas atrodas jūras, ezeru un ūdens ceļu tuvumā, kurās atrasti beigti putni, un it īpaši, ja šīs teritorijas atrodas mājputnu saimniecību tuvumā, jo sevišķi teritorijās, kurās ir liels mājputnu saimniecību blīvums.

                  d)

                  Veidojot uzraudzības programmu, nodrošina ciešu sadarbību ar epidemiologiem un ornitologiem, un kompetento iestādi dabas aizsardzības jomā, kas palīdz noteikt sugas un optimizēt paraugu ņemšanu atbilstoši situācijai valstī.

                  e)

                  Ja tas vajadzīgs saistībā ar H5N1 APPG epidemioloģisko situāciju, uzraudzības pasākumus papildina ar izpratnes veidošanu un aktīvi meklējot un uzraugot mirušus vai mirstošus savvaļas putnus, īpaši MS putnus. Tas var notikt saistībā ar H5N1 APPG konstatēšanu mājputniem un/vai savvaļas putniem kaimiņu dalībvalstīs un trešās valstīs vai valstīs, ko ar attiecīgajām dalībvalstīm saista migrējošo savvaļas putnu, īpaši MS putnu, migrācijas ceļi. Šādos gadījumos ņem vērā konkrētos savvaļas putnu sugu migrācijas modeļus, kas dažādās dalībvalstīs var būt atšķirīgi.

            3.   Paraugu ņemšanas procedūras

                  a)

                  Testu procedūras veic saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu.

                  b)

                  Vīrusa izolēšanai un/vai molekulārai noteikšanai (PCR) ņem uztriepes no kloākas un trahejas/rīkles apakšdaļas un/vai audus no savvaļas putniem, kas atrasti miruši vai mirstoši.

                  c)

                  Paraugus glabā un pārvadā, ievērojot īpašu rūpību, kā paredzēts diagnostikas rokasgrāmatas IV nodaļas 5. un 6. punktā. Visus putnu gripas vīrusa izolātus, kas iegūti savvaļas putnu gadījumos, iesniedz ESRL, ja vien nav piešķirta atkāpe, kā paredzēts diagnostikas rokasgrāmatas V nodaļas 4. punkta d) apakšpunktā. H5/H7 apakštipa vīrusu paraugus nekavējoties iesniedz ESRL, un tiem veic standarta raksturošanas testus (nukleotīdu secību analīze/IVPI) saskaņā ar minēto diagnostikas rokasgrāmatu.

                  d)

                  Paraugu ņemšana notiek ne vēlāk kā līdz uzraudzības programmas īstenošanas gada 31. decembrim.

            4.   Laboratorijas testi

      Laboratorijas testus veic saskaņā ar diagnostikas rokasgrāmatu.
      Paraugu testus veic VRL dalībvalstīs vai VRL kontrolē esošās citās laboratorijās, ko apstiprinājušas kompetentās iestādes.
      Tomēr, ja dalībvalsts vēlas izmantot laboratorijas testus, kas nav iekļauti diagnostikas rokasgrāmatā un nav aprakstīti OIE Sauszemes dzīvnieku diagnostisko analīžu un vakcīnu rokasgrāmatā, šie testi pirms izmantošanas jānovērtē attiecībā uz atbilstību ESRL mērķiem, pamatojoties uz apstiprinātiem datiem.
      Sākotnējo skrīningu veic, izmantojot M gēna PCR, pēc tam veic ātrās noteikšanas testu paraugiem, kuri uzrādījuši pozitīvu rezultātu uz H5, un tas jāveic ne vēlāk kā divu nedēļu laikā. Ja konstatē H5, pēc iespējas drīz veic šķelšanās vietas analīzi, lai noteiktu, vai tā ir augsti patogēnā putnu gripa (APPG) vai zemi patogēnā putnu gripa (ZPPG). Ja apstiprina APPG H5, nekavējoties jāveic papildu analīzes, lai noteiktu N tipu, pat ja tādējādi var gūt pierādījumus tikai N1 izslēgšanai.
      5.   Turpmākie pasākumi

                  —

                  Pozitīvos apstiprinātos APPG H5 (N1) (1) gadījumos piemēro kontroles pasākumus, kas paredzēti Komisijas 2006. gada 11. augusta Lēmumā 2006/563/EK par dažiem aizsardzības pasākumiem saistībā ar īpaši patogēnu H5N1 apakštipa putnu gripu savvaļas putnu vidū Kopienā un par Lēmuma 2006/115/EK atcelšanu (2).

                  —

                  Veicot epidemioloģisko izmeklēšanu, ir svarīgi noteikt teritorijas, kas saistītas ar konstatētajiem gadījumiem, lai iespējami prognozētu putnu gripas vīrusa turpmāku izplatību, īpaši teritorijās, kas saistītas ar mājputnu audzēšanu, piemēram, teritorijās, kurās ir liels mājputnu saimniecību blīvums.

            2.   DAĻA

         Savvaļas putnu sugu saraksts, no kurām ņem paraugus un kuras testē attiecībā uz putnu gripu, t. i., mērķsugas (MS)

                  Nr.

                  Zinātniskais nosaukums

                  Vispārpieņemtais nosaukums

                  1.

                     Accipiter gentilis

                  Vistu vanags

                  2.

                     Accipiter nisus

                  Zvirbuļvanags

                  3.

                     Anas acuta

                  Garkaklis

                  4.

                     Anas clypeata

                  Platknābis

                  5.

                     Anas crecca

                  Krīklis

                  6.

                     Anas penelope

                  Baltvēderis

                  7.

                     Anas platyrhynchos

                  Meža pīle

                  8.

                     Anas querquedula

                  Prīkšķe

                  9.

                     Anas strepera

                  Pelēkā pīle

                  10.

                     Anser albifrons albifrons

                  Baltpieres zoss (kontinentālā rase)

                  11.

                     Anser anser

                  Meža zoss

                  12.

                     Anser brachyrhynchus

                  Īsknābja zoss

                  13.

                     Anser erythropus

                  Mazā zoss

                  14.

                     Anser fabalis

                  Sējas zoss

                  15.

                     Ardea cinerea

                  Zivju gārnis

                  16.

                     Aythya ferina

                  Brūnkaklis

                  17.

                     Aythya fuligula

                  Cekulpīle

                  18.

                     Branta bernicla

                  Melngalvas tumšzoss

                  19.

                     Branta canadensis

                  Kanādas tumšzoss

                  20.

                     Branta leucopsis

                  Baltvaigu tumšzoss

                  21.

                     Branta ruficollis

                  Sarkankakla zoss

                  22.

                     Bubo bubo

                  Ūpis

                  23.

                     Buteo buteo

                  Peļu klijāns

                  24.

                     Buteo lagopus

                  Bikšainais klijāns

                  25.

                     Cairina moschata

                  Muskusa pīle

                  26.

                     Ciconia ciconia

                  Baltais stārķis

                  27.

                     Circus aeruginosus

                  Niedru lija

                  28.

                     Cygnus columbianus

                  Mazais gulbis

                  29.

                     Cygnus cygnus

                  Ziemeļu gulbis

                  30.

                     Cygnus olor

                  Paugurknābja gulbis

                  31.

                     Falco peregrinus

                  Lielais piekūns

                  32.

                     Falco tinnunculus

                  Lauka piekūns

                  33.

                     Fulica atra

                  Laucis

                  34.

                     Larus canus

                  Kajaks

                  35.

                     Larus ridibundus

                  Lielais ķīris

                  36.

                     Limosa limosa

                  Melnā puskuitala

                  37.

                     Marmaronetta angustirostris

                  Marmorpīle

                  38.

                     Mergus albellus

                  Mazā gaura

                  39.

                     Milvus migrans

                  Melnā klija

                  40.

                     Milvus milvus

                  Sarkanā klija

                  41.

                     Netta rufina

                  Lielgalvis

                  42.

                     Phalacrocorax carbo

                  Jūras krauklis

                  43.

                     Philomachus pugnax

                  Gugatnis

                  44.

                     Pica pica

                  Žagata

                  45.

                     Pluvialis apricaria

                  Dzeltenais tārtiņš

                  46.

                     Podiceps cristatus

                  Cekuldūkuris

                  47.

                     Podiceps nigricollis

                  Melnkakla dūkuris

                  48.

                     Porphyrio porphyrio

                  Sultānvistiņa

                  49.

                     Tachybaptus ruficollis

                  Mazais dūkuris

                  50.

                     Vanellus vanellus

                  Ķīvīte

         (1)  Slimības kontroles pasākumus piemēro, pamatojoties uz APPG H5 apstiprināšanu un aizdomām par N1.

         (2)  OV L 222, 15.8.2006., 11. lpp.


title: Padomes Lēmums ( 2012. gada 20. novembris ), ar ko ieceļ Darba ņēmēju pārvietošanās brīvības padomdevējas komitejas locekļus un viņu aizstājējus no Itālijas

text:
               22.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 360/4

         PADOMES LĒMUMS
   (2012. gada 20. novembris),
   ar ko ieceļ Darba ņēmēju pārvietošanās brīvības padomdevējas komitejas locekļus un viņu aizstājējus no Itālijas
   2012/C 360/03
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 492/2011 (2011. gada 5. aprīlis) par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā (1) un jo īpaši tās 23. un 24. pantu,
   ņemot vērā kandidātu sarakstus, ko Padomei iesniegušas dalībvalstu valdības,
   tā kā:

               (1)

               Ar 2012. gada 4. oktobra Lēmumu (2) Padome ir iecēlusi Darba ņēmēju pārvietošanās brīvības padomdevējas komitejas locekļus un viņu aizstājējus uz laikposmu no 2012. gada 25. septembra līdz 2014. gada 24. septembrim.

               (2)

               Itālijas valdība ir iesniegusi kandidātu sarakstu, kuri izvirzīti iecelšanai vairākās brīvās amata vietās,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo par Darba ņēmēju pārvietošanās brīvības padomdevējas komitejas locekļiem un locekļu aizstājējiem uz laikposmu līdz 2014. gada 24. septembrim ieceļ šādas personas:
   I.   VALDĪBU PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Locekļi

               Locekļu aizstājējs

               Itālija

                  Grazia STRANO kundze

                  Daniele LUNETTA kungs

                  Iolanda Valeria GUTTADAURO kundze

   II.   ARODBIEDRĪBU PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Locekļi

               Locekļu aizstājējs

               Itālija

                  Ornella CILONA kundze

                  Ilaria FONTANIN kundze

                  Giuseppe CASUCCI kungs

   III.   DARBA DEVĒJU ORGANIZĀCIJU PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Locekļi

               Locekļu aizstājējs

               Itālija

                  Armando OCCHIPINTI kungs

                  Paola ASTORRI kundze

                  Yasaman PARPINCHEE kundze

         2. pants
   Vēl neizvirzītos locekļus un locekļu aizstājējus Padome iecels amatā vēlāk.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2012. gada 20. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         A. D. MAVROYIANNIS

      (1)  OV L 141, 27.5.2011., 1. lpp.

      (2)  OV C 302, 6.10.2012., 1. lpp.


title: Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas ģenerālsekretāru, Tiesas sekretāra, Revīzijas palātas, Ekonomikas un sociālo lietu komitejas un Reģionu komitejas ģenerālsekretāru Un Eiropas ombuda pārstāvja Lēmums (2002. gada 25. jūlijs) par Eiropas Kopienu Personāla atlases biroja uzbūvi un darbību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002D0621

Oficiālais Vēstnesis L 197 , 26/07/2002 Lpp. 0056 - 0059

		Eiropas Parlamenta, Padomes Un Komisijas ģenerālsekretāru, Tiesas Sekretāra, Revīzijas Palātas, Ekonomikas un Sociālo Lietu Komitejas un Reģionu Komitejas ģenerālsekretāru Un Eiropas Ombuda Pārstāvja lēmums(2002. gada 25. jūlijs)par Eiropas Kopienu Personāla atlases biroja uzbūvi un darbību(2002/621/EK)EIROPAS PARLAMENTA, PADOMES UN KOMISIJAS ĢENERĀLSEKRETĀRI, TIESAS SEKRETĀRS, REVĪZIJAS PALĀTAS, EKONOMIKAS UN SOCIĀLO LIETU KOMITEJAS UN REĢIONU KOMITEJAS ĢENERĀLSEKRETĀRI UN EIROPAS OMBUDA PĀRSTĀVIS,ņemot vērā Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumus un Eiropas Kopienu pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, kas izklāstīti Padomes Regulā (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes, Komisijas, Tiesas, Revīzijas palātas, Ekonomikas un sociālo lietu komitejas, Reģionu komitejas un ombuda 2002. gada 25. jūlija Lēmumu par Eiropas Kopienu Personāla atlases biroja izveidi, un jo īpaši tā 5. pantu [2],tā kā:(1) Atbilstoši Civildienesta noteikumu 27. pantam iestādes apņēmušās nodrošināt, ka pieņemšana darbā ir vērsta uz to, lai nodrošinātu pakalpojumus, ko sniedz visspējīgākie ierēdņi un ierēdņi ar visaugstāko darba ražīgumu un integritātes līmeni, kuri pieņemti darbā, aptverot pēc iespējas plašāku ģeogrāfisko teritoriju, un izraudzīti no Eiropas Kopienu dalībvalstu pilsoņiem neatkarīgi no viņu rases, politiskajiem, filozofiskajiem vai reliģiskajiem uzskatiem, dzimuma vai seksuālās orientācijas, neņemot vērā viņu ģimenes stāvokli.(2) Civildienesta noteikumu III pielikuma 1. panta 1. punkta trešajā daļā norādīta kopējās apvienotās komitejas atbildības joma un minētā pielikuma 3. panta otrajā daļā izklāstīts, kā jāieceļ atlases komisijas locekļi atklāto konkursu organizēšanai,IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.1. pantsBiroja pienākumi1. Birojs organizē atklātus konkursus, lai ar optimāliem profesionāliem un finansiāliem nosacījumiem nodrošinātu ierēdņu sniegtos pakalpojumus Eiropas Kopienu iestādēm. Birojs izveido rezerves sarakstus, kas ļauj iestādēm pieņemt darbā augsti kvalificētus darbiniekus, kuri atbilst iestāžu noteiktajām vajadzībām.2. Precizējot, Biroja uzdevumi ir:a) pēc atsevišķu iestāžu lūguma organizēt atklātus konkursus, lai izveidotu to atbilstošu pretendentu rezerves sarakstus, kas jāieceļ ierēdņu amatā. Konkursus organizē atbilstoši Civildienesta noteikumiem, pamatojoties uz saskaņotiem kritērijiem, kas noteikti saskaņā ar 6. panta c) punktu un Valdes apstiprināto darba programmu;b) cieši sadarboties ar iestādēm, lai novērtētu to norādītās personāla turpmākās vajadzības un sagatavotu un īstenotu konkursu programmu, lai tādējādi laikus apmierinātu šīs vajadzības;c) noteikt atlases metodes, pamatojoties uz paraugpraksi un saskaņā ar profesionālajām prasmēm, kas paredzētas dažādajām iestāžu darbinieku kategorijām;d) pārvaldīt un pārbaudīt to rezervju sarakstu izmantošanu, kas izveidoti, pamatojoties uz starpiestāžu konkursiem;e) iesniegt iestādēm gada ziņojumus par savām darbībām.2. pantsIestāžu pienākumiKatras iestādes iecēlējinstitūcija nodrošina Biroju ar pietiekamo atlases komisijas locekļu, eksaminētāju un uzraugu skaitu, pamatojoties uz Valdes apstiprināto "kvotu", kā paredzēts 6. panta i) punktā, lai nodrošinātu atlases procedūru veiksmīgu norisi saskaņā ar Civildienesta noteikumu III pielikuma 3. pantu.3. pantsCiti pakalpojumi1. Saskaņā ar nolīgumu starp Biroja vadītāju un kādu citu organizāciju, biroju vai aģentūru, Birojs var organizēt to darbinieku atlases procedūras, kurus pieņems darbā šādas organizācijas, biroji vai aģentūras. Pirms šāda nolīguma noslēgšanas Biroja vadītājs lūdz Valdes apstiprinājumu. Jebkurš šāds nolīgums ietver finansēšanas kārtību attiecībā uz Biroja sniegtajiem pakalpojumiem.2. Ja izteikts lūgums, Birojs var sniegt tehnisku palīdzību slēgtu konkursu organizēšanā, ko veic atsevišķas iestādes, organizācijas, biroji vai aģentūras.3. Pēc atsevišķu iestāžu lūguma Birojs organizē citu darbinieku atlases procedūru, lai izveidotu piemērotu pretendentu rezerves sarakstus un/vai datu bāzes, kuras atsevišķas iestādes var izmantot, pieņemot darbā citus darbiniekus.4. Šīs darbības iekļauj Biroja darba programmā saskaņā ar 6. panta f) punktu ar nosacījumu, ka attiecīgā iestāde lūgumu izsaka laikus.4. pantsSūdzības un lūgumi1. Biroja vadītājs īsteno pilnvaras, kas piešķirtas iecēlējinstitūcijai saskaņā ar Civildienesta noteikumu 90. pantu attiecībā uz visiem lūgumiem vai sūdzībām, kas saistītas ar Biroja uzdevumiem.2. Šādu sūdzību gadījumos Biroja vadītājs apspriežas ar Valdes priekšsēdētāju, ja viņš vai viņa paredz apstiprināt sākotnējo lēmumu.3. Birojs atbild uz Eiropas ombuda lūgumiem, kas saistīti ar jebkuru jautājumu, kurš saskaņā ar šo lēmumu ir Biroja kompetencē.5. pantsValde1. Birojam izveido Valdi, kurā ir viens katras iestādes iecelts loceklis un trīs personāla pārstāvji novērotāju statusā, kas iecelti ar iestāžu personāla komiteju kopīgu piekrišanu.2. Valde ar vienkāršu balsu vairākumu kādu no saviem locekļiem ievēl par priekšsēdētāju uz diviem gadiem.3. Valde ar vienkāršu balsu vairākumu pieņem savu reglamentu pēc tam, kad tas iesniegts iestādēm.4. Valde sanāk pēc priekšsēdētāja iniciatīvas vai pēc kāda tās locekļa lūguma.5. Ja Valde pieņem lēmumu ar vienkāršu balsu vairākumu, katrai iestādei ir viena balss. Ja ir vienāds balsu skaits, izšķirošā ir priekšsēdētāja balss.6. Ja Valde pieņem lēmumu ar kvalificētu balsu vairākumu, iestādēm piešķirto balsu skaits ir šāds: Komisijai — 18 balsis; Eiropas Parlamentam — septiņas balsis; Padomei — septiņas balsis; Tiesai — trīs balsis; Revīzijas palātai — divas balsis; Ekonomikas un sociālo lietu komitejai — divas balsis; Reģionu komitejai — divas balsis; Eiropas ombudam — viena balss. Kvalificētam balsu vairākumam vajadzīgas 24 derīgās balsis "par".6. pantsValdes uzdevumiIestāžu vispārējo interešu labad Valdea) ar kvalificētu balsu vairākumu apstiprina noteikumus par Biroja darbību;b) ar vienkāršu balsu vairākumu pēc Biroja vadītāja priekšlikuma apstiprina Biroja organizatorisko struktūru;c) ar kvalificētu balsu vairākumu pēc Biroja vadītāja ierosinājumiem saskaņā ar nolīgumu, kas jānoslēdz starp Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas ģenerālsekretāriem, Tiesas sekretāru, Revīzijas palātas, Ekonomikas un sociālo lietu komitejas un Reģionu komitejas ģenerālsekretāriem un Eiropas ombuda pārstāvi par dalītas atlases un darbā pieņemšanas politikas kopējiem principiem, rezerves sarakstu pārvaldīšanas principiem un atbilstošajiem Civildienesta noteikumiem, apstiprina atlases politikas principus, kas Birojam jāievēro;d) ar vienkāršu balsu vairākumu saskaņā ar budžeta procedūru, balstoties uz projektu, ko sagatavojis Biroja vadītājs, veic Biroja ieņēmu un izdevumu provizorisko aprēķinu un nosūta to Komisijai, lai veiktu Komisijas ieņēmu un izdevumu provizorisko aprēķinu; vienlaikus tā ierosina Komisijai veikt jebkādus Biroja štata plāna pielāgojumus, ko tā uzskata par vajadzīgiem;e) ar vienkāršu balsu vairākumu apstiprina likmes un to veidus attiecībā uz papildu pakalpojumiem, ko Birojs var sniegt par samaksu iestādēm, organizācijām, birojiem un aģentūrām, un noteikumus, saskaņā ar kuriem Birojs tos var sniegt;f) pēc Biroja vadītāja ierosinājuma vienprātīgi apstiprina darba programmu un jo īpaši to konkursu laika izvēli un grafiku, kas jāorganizē. Darba programmā ietver arī pakalpojumus, kas nav saistīti ar atklātajiem konkursiem, kurus organizē iestādēm, organizācijām, birojiem un aģentūrām;g) ar kvalificētu balsu vairākumu, pamatojoties uz Biroja vadītāja sagatavoto projektu, apstiprina gada vadības ziņojumu, kurā ietver visas atsevišķās ieņēmumu un izdevumu pozīcijas, kas saistītas ar Biroja veikto darbu un sniegtajiem pakalpojumiem. Katru gadu līdz 1. maijam tā nosūta iestādēm ziņojumu par iepriekšējo finanšu gadu, kas izveidots, ņemot vērā analītiskos kontus;h) ar vienkāršu balsu vairākumu apstiprina godīgu, vienlīdzīgu to mainīgo un tiešo izmaksu sadalījumu, kas jāiekasē no atsevišķām iestādēm, lai veiktu analītisko uzskaiti, un to atjaunina ik pēc trim gadiem;i) ar vienkāršu balsu vairākumu, pamatojoties uz darbā pieņemšanas vajadzībām, vienojas par noteikumiem, saskaņā ar kuriem katrai iestādei jānodrošina Birojs ar atlases komisijas locekļu, eksaminētāju un uzraugu attiecīgu skaitu;j) ar vienkāršu balsu vairākumu apstiprina nosacījumus, saskaņā ar kuriem Birojs var piekrist, ka iestādes organizē pašas savus konkursus saskaņā ar iestāžu lēmuma 2. panta 1. punktu.7. pantsDarbinieku iecelšana amatā1. Biroju vada vadītājs, kuru amatā iecēlusi Komisija pēc tam, kad Valde ar vienkāršu balsu vairākumu devusi labvēlīgu atzinumu. Valde ir cieši iesaistīta procedūrās, kas jāievēro, pirms Biroja vadītāju ieceļ amatā, jo īpaši paziņojuma par vakanci sagatavošanā un pieteikumu izvērtēšanā.2. Biroja vadītājs ir Biroja personāla iecēlējinstitūcija.3. Komisija, ciktāl runa ir par Biroja vadītāju, un Biroja vadītājs, ciktāl runa ir par personālu, kam vadītājs ir iecēlējinstitūcija, informē Valdi par iecelšanu amatā, parakstītajiem līgumiem, paaugstinājumiem amatā un ierosinātajām disciplinārlietām pret ierēdņiem vai citiem darbiniekiem.4. Kopienas iestāžu ierēdņiem sniedz informāciju par vakantajiem amatiem Birojā, tiklīdz iecēlējinstitūcija nolemj kādu iecelt šajos vakantajos amatos.5. Biroja vadītāju ieceļ uz pieciem gadiem, un šo termiņu var atjaunot.8. pantsBiroja vadītāja uzdevumi; personāla vadība1. Biroja vadītājs ir atbildīgs par veiksmīgu Biroja vadīšanu. Viņš vai viņa rīkojas Valdes pakļautībā atbilstoši tās kompetencei. Viņš vai viņa sniedz Valdei sekretariāta pakalpojumus, ziņo tai par savu uzdevumu izpildi un iesniedz tai ierosinājumus attiecībā uz Biroja veiksmīgu vadīšanu.2. Administratīvās procedūras, kas saistītas ar personāla ikdienas vadīšanu, piemēram, algām, atvaļinājumiem un slimību gadījumiem, nelaimes gadījumu un pensiju apdrošināšanu, veic saskaņā ar tādiem pašiem nosacījumiem, kādi attiecas uz Komisijas ierēdņiem un citiem darbiniekiem. Minētais uzskaitījums nav pilnīgs un Birojs, vienojoties ar Komisiju, var to paplašināt, lai iekļaujot citas jomas.9. pantsFinanšu jautājumi1. Birojam piešķirtās apropriācijas, kuru kopsummu iekļauj atsevišķā budžeta pozīcijā tajā budžeta iedaļā, kas attiecas uz Komisiju, sīki izklāsta minētās iedaļas pielikumā. Šo pielikumu veido ieņēmumu un izdevumu pārskata formā, iedalot sīkāk tāpat kā budžeta iedaļas.2. Biroja štatu sarakstu pievieno Komisijas štatu sarakstam.3. Pamatojoties uz Valdes priekšlikumu, Komisija attiecībā uz apropriācijām Birojam, kas iekļautas pielikumā, deleģē kredītrīkotāja pilnvaras Biroja vadītājam un nosaka ierobežojumus un nosacījumus šai pilnvaru deleģēšanai. Finanšu gada beigās Valde informē budžeta lēmējinstitūciju par to summu sadalījumu, kas iegūtas par Biroja sniegtajiem papildu pakalpojumiem un minētas pielikuma budžeta pozīcijā.4. Biroja pārskatus izveido saskaņā ar uzskaites noteikumiem un metodēm, ko noteicis Komisijas grāmatvedis. Birojs veic atsevišķu uzskaiti par ieņēmumiem, kas gūti no maksājumiem par sniegtajiem pakalpojumiem.10. pantsPārskatīšanaLēmumu pārskata, kad pagājuši trīs gadi pēc Biroja izveidošanas.11. pantsPiemērošanas dienaŠis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Eiropas Parlamenta vārdā —generālsekretārsJ. PriestleyKomisijas vārdā —ģenerālsekretārsD. O'SullivanRevīzijas palātas vārdā —ģenerālsekretārsM. HervéReģionu komitejas vārdā —ģenerālsekretārsV. FalconePadomes vārdā —ģenerālsekretāra vietnieksP. De BoissieuTiesas vārdā —Tiesas sekretārsR. GrassEkonomikas un sociālo lietu komitejas vārdā —ģenerālsekretārsP. VenturiniEiropas ombudsJ. Søderman[1] OV L 56, 4.3.1968., 1. lpp.[2] OV L 197, 26.7.2002., 53. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Lēmums (2001. gada 26. februāris) par Sadarbības nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Bangladešas Tautas Republiku par partnerattiecībām un attīstību

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32001D0332

Oficiālais Vēstnesis L 118 , 27/04/2001 Lpp. 0047 - 0047

		Padomes Lēmums(2001. gada 26. februāris)par Sadarbības nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Bangladešas Tautas Republiku par partnerattiecībām un attīstību(2001/332/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 133. un 181. pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmo teikumu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,tā kā:(1) Saskaņā ar Līguma 177. pantu Kopienas politikai sadarbības attīstības jomā jāveicina jaunattīstības valstu noturīga ekonomiskā un sociālā attīstība, to netraucēta un pakāpeniska integrēšanās pasaules ekonomikā un kampaņa pret nabadzību šajās valstīs.(2) Lai sasniegtu savus mērķus ārējo sakaru jomā, Kopienai jāapstiprina Sadarbības nolīgums starp Eiropas Kopienu un Bangladešas Tautas Republiku par partnerattiecībām un attīstību,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsSadarbības nolīgums starp Eiropas Kopienu un Bangladešas Tautas Republiku par partnerattiecībām un attīstību ir apstiprināts Kopienas vārdā.Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsPadomes priekšsēdētājs sniedz Nolīguma 20. pantā noteikto paziņojumu.3. pantsKomisija ar dalībvalstu pārstāvju palīdzību pārstāv Kopienu Nolīguma 12. pantā noteiktajā Apvienotajā komitejā.4. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Briselē, 2001. gada 26. februārīPadomes vārdā —priekšsēdētājaA. Lindh[1] OV C 143, 21.5.1999., 8. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Lēmums (ES) 2016/2312 (2016. gada 8. decembris), ar ko pilnvaro Austrijas Republiku un Rumāniju Eiropas Savienības interesēs akceptēt Peru pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem

text:
               20.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 345/56

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2016/2312
   (2016. gada 8. decembris),
   ar ko pilnvaro Austrijas Republiku un Rumāniju Eiropas Savienības interesēs akceptēt Peru pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta 3. punktu saistībā ar 218. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Savienība bērnu tiesību aizsardzības veicināšanu ir izvirzījusi par vienu no saviem mērķiem, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā. Pasākumi bērnu aizsardzībai pret nelikumīgu aizvešanu vai aizturēšanu ir minētās politikas būtiska sastāvdaļa.

               (2)

               Padome ir pieņēmusi Regulu (EK) Nr. 2201/2003 (2) (“Briseles IIa regula”), kuras mērķis ir aizsargāt bērnus no nelabvēlīgās ietekmes, ko rada nelikumīga aizvešana vai aizturēšana, un izveidot procedūras, ar kurām paredzēts nodrošināt viņu ātru atpakaļatdošanu viņu pastāvīgās dzīvesvietas valstī, kā arī nodrošināt saskarsmes tiesību un aizgādības tiesību aizsardzību.

               (3)

               Briseles IIa regula papildina un pastiprina 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvenciju par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (“1980. gada Hāgas konvencija”), kas starptautiskā mērogā izveido saistību un sadarbības sistēmu attiecībās starp līgumslēdzējām valstīm un starp centrālajām iestādēm un kas tiecas nodrošināt nelikumīgi aizvestu vai aizturētu bērnu ātru atgriešanu.

               (4)

               Visas Savienības dalībvalstis ir 1980. gada Hāgas konvencijas dalībvalstis.

               (5)

               Savienība mudina trešās valstis pievienoties 1980. gada Hāgas konvencijai un atbalsta 1980. gada Hāgas konvencijas pareizu īstenošanu, kopā ar dalībvalstīm citstarp piedaloties speciālajās komisijās, kuras regulāri organizē Hāgas Starptautisko privāttiesību konference.

               (6)

               Kopīgu tiesisko regulējumu, kas piemērojams attiecībās starp Savienības dalībvalstīm un trešām valstīm, varētu uzskatīt par vislabāko risinājumu sensitīvos starptautiskās bērnu nolaupīšanas gadījumos.

               (7)

               1980. gada Hāgas konvencijā ir noteikts, ka to piemēro attiecībās starp valsti, kas tai pievienojas, un konvencijas dalībvalstīm, kuras ir deklarējušas, ka akceptē šo pievienošanos.

               (8)

               1980. gada Hāgas konvencija neļauj reģionālām ekonomiskās integrācijas organizācijām, piemēram, Savienībai, kļūt par tās dalībnieci. Tādēļ Savienība konvencijai nevar pievienoties, un tā nevar arī deponēt deklarāciju, ar ko tā akceptē attiecīgas valsts pievienošanos.

               (9)

               Ievērojot Eiropas Savienības Tiesas Atzinumu 1/13, 1980. gada Hāgas konvencijā paredzētās akceptēšanas deklarācijas ietilpst Savienības ekskluzīvajā ārējā kompetencē.

               (10)

               Peru savu instrumentu par pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai deponēja 2001. gada 28. aprīlī. 1980. gada Hāgas konvencija Peru stājās spēkā 2001. gada 1. augustā.

               (11)

               Visas dalībvalstis, izņemot Austrijas Republiku, Dānijas Karalisti un Rumāniju, jau ir akceptējušas Peru pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Pēc Peru situācijas novērtēšanas tika secināts, ka Austrijas Republika un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Peru pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

               (12)

               Tādēļ Austrijas Republikai un Rumānijai vajadzētu tikt pilnvarotām saskaņā ar šajā lēmumā izklāstītajiem noteikumiem deponēt savas deklarācijas, ar ko tās Savienības interesēs akceptē Peru pievienošanos. Pārējās Savienības dalībvalstis jau ir akceptējušas Peru pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, un tādēļ tām nebūtu jādeponē jauna deklarācija par akceptēšanu, jo saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām pašreizējās deklarācijas paliek spēkā.

               (13)

               Apvienotajai Karalistei un Īrijai ir saistoša Briseles IIa regula, un tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (14)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Austrijas Republika un Rumānija ar šo tiek pilnvarotas Savienības interesēs akceptēt Peru pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (“1980. gada Hāgas konvencija”).
   2.   Šā panta 1. punktā minētās dalībvalstis ne vēlāk kā 2017. gada 9. decembrī deponē deklarāciju, ar ko tās Savienības interesēs akceptē Peru pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai un kura ir formulēta šādi:

      “[Pilns DALĪBVALSTS nosaukums] deklarē, ka tā saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2016/2312 akceptē Peru pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem.”

   3.   Abas dalībvalstis informē Padomi un Komisiju par to, ka deponēta to deklarācija, ar ko tās akceptē Peru pievienošanos, un deklarācijas tekstu dara zināmu Komisijai divos mēnešos pēc tās deponēšanas.
   2. pants
   Tās dalībvalstis, kas savu deklarāciju, ar ko tās akceptē Peru pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, ir deponējušas pirms šā lēmuma pieņemšanas dienas, jaunu deklarāciju nedeponē.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šis lēmums ir adresēts Austrijas Republikai un Rumānijai.

      Briselē, 2016. gada 8. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         L. ŽITŇANSKÁ

      (1)  Eiropas Parlamenta 2016. gada 5. oktobra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 2201/2003 (2003. gada 27. novembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 23.12.2003., 1. lpp.).


               24.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/243

         P7_TA(2014)0059
   Revīzijas palātas locekļa iecelšana (Klaus-Heiner LEHNE — DE)
   Eiropas Parlamenta 2014. gada 4. februāra lēmums par priekšlikumu iecelt Klaus Heiner Lehne par Revīzijas palātas locekli (C7-0423/2013 – 2013/0813(NLE))
   (Apspriešanās)
   (2017/C 093/40)

      Eiropas Parlaments,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 286. panta 2. punktu, saskaņā ar kuru Padome ar to ir apspriedusies (C7-0423/2013),

               —

               ņemot vērā Reglamenta 108. pantu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0050/2014),

               A.

               tā kā Parlamenta Budžeta kontroles komiteja pārbaudīja amata kandidāta atbilstību, jo īpaši ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 286. panta 1. punktā noteiktās prasības;

               B.

               tā kā Budžeta kontroles komiteja 2014. gada 23. janvāra sanāksmē uzklausīja Padomes izvirzīto Revīzijas palātas locekļa amata kandidātu,

               1.

               apstiprina Padomes priekšlikumu iecelt Klaus Heiner Lehne par Revīzijas palātas locekli;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu Padomei un informēšanas nolūkā Revīzijas palātai, kā arī pārējām Eiropas Savienības iestādēm un dalībvalstu revīzijas iestādēm.


title: 96/206/ECSC, EC: Decision of the Council and the Commission of 22 December 1995 on the conclusion by the European Community of an Interim Agreement on trade and trade-related matters between the European Community and the European Coal and Steel Community, of the one part and the State of Israel on the other part

text:
Avis juridique important

|

31996D0206

Official Journal L 071 , 20/03/1996 P. 0001 - 0001

PADOMES UN KOMISIJAS LĒMUMS(1995. gada 22. decembris)par Eiropas Kopienas slēgto Pagaidu nolīgumu par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem starp Eiropas Kopienu un Eiropas Ogļu un tērauda kopienu, no vienas puses, un Izraēlas Valsti, no otras puses(96/206/EOTK, EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME UNEIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 95. pantu,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 113. pantu saistībā ar 228. panta 2. punkta pirmo teikumu un 228. panta 3. punkta pirmo daļu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu[1],apspriedusies ar Padomdevēju komiteju un saņēmusi Padomes vienprātīgu piekrišanu,tā kā līdz dienai, kad stājas spēkā 1995. gada 20. novembrī Briselē parakstītais Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums, ar ko izveido Asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Izraēlas Valsti, no otras puses, ir nepieciešams apstiprināt Pagaidu nolīgumu par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem starp Eiropas Kopienu un Eiropas Ogļu un tērauda kopienu, no vienas puses, un Izraēlas Valsti, no otras puses,IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Eiropas Kopienas un Eiropas Ogļu un tērauda kopienas vārdā tiek apstiprināts Pagaidu nolīgums par tirdzniecību un ar tirdzniecību saistītiem jautājumiem starp Eiropas Kopienu un Eiropas Ogļu un tērauda kopienu, no vienas puses, un Izraēlas Valsti, no otras puses, kopā ar tā pielikumiem, protokoliem, saraksti un deklarācijām.Pirmajā daļā minēto tiesību aktu teksti ir pievienoti šim lēmumam.2. pantsPadomes priekšsēdētājs Eiropas Kopienas vārdā sniedz šā Pagaidu nolīguma 40. pantā paredzēto paziņojumu. Komisijas priekšsēdētājs sniedz minēto paziņojumu Eiropas Ogļu un tērauda kopienas vārdā[2].Briselē, 1995. gada 22. decembrīPadomes vārdā  priekšsēdētājs L. ATIENZA SERNA Komisijas vārdā  priekšsēdētājs J. SANTER[1] OV C 17, 22.1.1996.[2] OV L 71, 20.3.1996., 148. lpp.