title: EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 73/13/COL ( 2013. gada 20. februāris ), ar ko astoņdesmit devīto reizi groza procesuālo un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā, ieviešot jaunu nodaļu par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu attiecībā uz platjoslas tīklu ātru izvēršanu

text:
               8.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 135/49

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS
   Nr. 73/13/COL
   (2013. gada 20. februāris),
   ar ko astoņdesmit devīto reizi groza procesuālo un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā, ieviešot jaunu nodaļu par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu attiecībā uz platjoslas tīklu ātru izvēršanu
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE,
   ŅEMOT vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (1), jo īpaši tā 61.–63. pantu, kā arī minētā līguma 26. protokolu,
   ŅEMOT vērā Nolīgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanu (2), jo īpaši tā 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu un 24. pantu,
   ATGĀDINOT valsts atbalsta jomā spēkā esošos procesuālo un materiālo tiesību noteikumus, ko Iestāde pieņēma 1994. gada 19. janvārī (3),
   TĀ KĀ:
   Saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 24. pantu Iestāde īsteno EEZ līguma noteikumus par valsts atbalstu.
   Saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu Iestāde sniedz paziņojumus vai izdod vadlīnijas par EEZ līgumā reglamentētajiem jautājumiem, ja šis Līgums vai Uzraudzības un Tiesas nolīgums to skaidri paredz vai ja Iestāde to uzskata par vajadzīgu.
   Eiropas Komisija 2012. gada 19. decembrī pieņēma jaunu paziņojumu par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu attiecībā uz platjoslas tīklu ātru izvēršanu
       (4).
   Minētais paziņojums ir attiecināms arī uz Eiropas Ekonomikas zonu.
   Jānodrošina EEZ valsts atbalsta noteikumu vienāda piemērošana visā Eiropas Ekonomikas zonā.
   Saskaņā ar EEZ līguma XV pielikuma beigu daļā iekļautās nodaļas “VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA” II punktu Iestādei pēc apspriešanās ar Komisiju ir jāpieņem tiesību akti, kas atbilst Eiropas Komisijas pieņemtajiem aktiem.
   Ir veiktas apspriedes ar Eiropas Komisiju un EBTA valstīm,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Valsts atbalsta pamatnostādnes groza, ieļaujot jaunu nodaļu par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu attiecībā uz platjoslas tīklu ātru izvēršanu. Jaunā nodaļa ir iekļauta šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Autentisks ir tikai teksts angļu valodā.

      Briselē, 2013. gada 20. februārī

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā –

         Oda Helen SLETNES

            priekšsēdētāja

         Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

            kolēģijas locekle

      (1)  “EEZ līgums”.

      (2)  “Uzraudzības un Tiesas nolīgums”.

      (3)  EEZ līguma 61. un 62. panta un Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola 1. panta piemērošanas un interpretācijas pamatnostādnes, ko Iestāde pieņēma un izdeva 1994. gada 19. janvārī un kas publicētas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (turpmāk “OV”) L 231, 3.9.1994., 1. lpp., un EEZ papildinājumā Nr. 32, 3.9.1994., 1. lpp. (turpmāk “Valsts atbalsta pamatnostādnes”). Valsts atbalsta pamatnostādņu atjauninātā versija ir publicēta Iestādes tīmekļa vietnē: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

      (4)  Komisijas paziņojums; ES pamatnostādnes valsts atbalsta noteikumu piemērošanai attiecībā uz platjoslas tīklu ātru izvēršanu (OV C 25, 26.1.2013., 1. lpp.).

      PIELIKUMS
      VALSTS ATBALSTA NOTEIKUMU PIEMĒROŠANA ATTIECĪBĀ UZ PLATJOSLAS TĪKLU ĀTRU IZVĒRŠANU (1)

      1.   IEVADS

                  1.

                  Platjoslas sakariem ir stratēģiska nozīme saistībā ar visu Eiropas tautsaimniecības nozaru izaugsmi un inovāciju, kā arī sociālo un teritoriālo kohēziju. Eiropas Savienības stratēģijā “Eiropa 2020” (“ES 2020”) ir uzsvērta platjoslas pakalpojumu izvēršanas nozīme. Vienā no tās pamatiniciatīvām, Digitālajā programmā Eiropai (turpmāk “DPE”) (2), ir atgādināts stratēģijas “ES 2020” mērķis līdz 2013. gadam visiem eiropiešiem nodrošināt pamata platjoslas sakarus un panākt, lai līdz 2020. gadam i) visiem eiropiešiem būtu piekļuve daudz ātrdarbīgākam internetam (virs 30 Mb/s) un ii) vismaz 50 % Eiropas mājsaimniecību abonētu interneta pieslēgumu ar ātrumu virs 100 Mb/s. Saskaņā ar stratēģiju “ES 2020” un DPE EBTA Uzraudzības iestāde (turpmāk “Iestāde”) arī atbalsta platjoslas pakalpojumu plašu pieejamību visiem Eiropas pilsoņiem, kā arī piekļuvi ātrdarbīgākam internetam.

                  2.

                  Elektronisko sakaru nozare ir piedzīvojusi vērienīgu liberalizācijas procesu, un tagad tai ir piemērojams nozares regulējums. EEZ tiesiskais regulējums attiecībā uz elektroniskajiem sakariem ietver arī saskaņošanas noteikumus par platjoslas piekļuvi (3). Uz pārmantotajiem platjoslas tīklu vairumtirdzniecības tirgiem vairumā EEZ valstu attiecas ex ante regulējums. Platjoslas tīklu, jo īpaši nākamās paaudzes piekļuves (turpmāk “NGA”, Next Generation Access) (4) tīklu, turpmāka izvēršana joprojām prasa valsts regulatīvo iestāžu (turpmāk “VRI”) iejaukšanos, ņemot vērā to nozīmi elektronisko sakaru nozarē.

                  3.

                  Ļoti svarīgi, lai valsts finansējums šajā nozarē tiktu izmantots apdomīgi un Iestāde nodrošinātu, ka valsts atbalsts papildina, nevis aizstāj tirgus dalībnieku ieguldījumus. Ikvienā valsts iejaukšanās gadījumā jāraugās, lai pēc iespējas tiktu ierobežoti tādi riski kā privāto ieguldījumu izstumšana, komerciālo ieguldījumu stimulu maiņa un galu galā konkurences izkropļošana, kas būtu pretrunā EEZ vispārējām interesēm.

                  4.

                  Šajās pamatnostādnēs ir apkopoti Iestādes politikas principi, piemērojot EEZ līgumā noteiktos valsts atbalsta noteikumus pasākumiem, kas vispārīgi atbalsta platjoslas tīklu izvēršanu (2. iedaļa). Pamatnostādnēs ir skaidrota šo principu piemērošana, novērtējot atbalsta pasākumus platjoslas pamata un ļoti ātrdarbīgu nākamās paaudzes piekļuves (NGA) tīklu ātrai izvēršanai (3. iedaļa). Iestāde šīs pamatnostādnes piemēros, novērtējot valsts atbalstu platjoslas pakalpojumiem. Tādējādi palielināsies tiesiskā noteiktība un Iestādes lēmumu pieņemšanas prakses pārredzamība.

            2.   IESTĀDES POLITIKAS GALVENIE PRINCIPI ATTIECĪBĀ UZ VALSTS ATBALSTU PLATJOSLAS PAKALPOJUMIEM

                  5.

                  Saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 1. punktu “ar līguma darbību nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir EK dalībvalsts vai EBTA valsts vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp Līgumslēdzējām pusēm”. No tā izriet, ka, lai pasākumu varētu uzskatīt par valsts atbalstu, ir jābūt izpildītiem šādiem kumulatīviem nosacījumiem:

                              a)

                              pasākumu īsteno no valsts līdzekļiem;

                              b)

                              tas rada ekonomiskas priekšrocības uzņēmumiem;

                              c)

                              priekšrocības ir selektīvas un

                              d)

                              rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus;

                              e)

                              pasākums ietekmē EEZ iekšējo tirdzniecību.

            2.1.   EEZ līguma 61. panta 1. punkts. Atbalsta esība

                  6.

                     Valsts līdzekļu izmantošana. Valsts līdzekļu nodošana var izpausties dažādos veidos, piemēram, kā tiešās dotācijas, nodokļu atlaides (5), aizdevumi ar atvieglotiem nosacījumiem vai cita veida finansējums ar atvieglotiem nosacījumiem. Uzskata, ka valsts līdzekļi ir iesaistīti arī tad, ja valsts nodrošina labumu natūrā, piemēram, ieguldot platjoslas infrastruktūras (daļējā) izbūvē. Valsts līdzekļi var tikt izmantoti (6) valsts, reģionālā vai vietējā līmenī.

                  7.

                     Uzņēmums. Valsts pasākumi, ar ko atbalsta ieguldījumus platjoslas jomā, parasti ir vērsti uz tādiem saimnieciskās darbības uzdevumiem kā platjoslas infrastruktūras izbūve, ekspluatācija un piekļuves nodrošināšana infrastruktūrai vai savienojamības nodrošināšana galalietotājiem. Saimniecisko darbību var veikt arī pati valsts, ekspluatējot platjoslas infrastruktūru (vai tās daļu), piemēram, ar valsts uzņēmuma vai valsts administrācijas starpniecību. Par saimniecisko darbību uzskatāma arī platjoslas tīkla infrastruktūras izbūve, lai to pēc tam komerciāli izmantotu valsts vai operatori (trešās personas) (7). Platjoslas tīkla izvēršana nekomerciālos nolūkos var nebūt valsts atbalsts (8), ja tīkla izbūve nevienam uzņēmumam nerada priekšrocības (9). Tomēr, ja šo tīklu vēlāk ļauj izmantot ieguldītājiem platjoslā vai operatoriem, visticamāk, tiks konstatēta valsts atbalsta klātbūtne (10).

                  8.

                     Priekšrocības. Atbalstu parasti piešķir tieši ieguldītājiem tīklā, kuri vairumā gadījumu tiek izraudzīti konkursa procedūrā. Ja valsts ieguldījums netiek sniegts saskaņā ar parastajiem tirgus nosacījumiem un tādējādi saskaņā ar tirgus ekonomikas ieguldītāja principu ir kvalificējams kā valsts atbalsts (skatīt 11. punktu), ar konkursa procedūras palīdzību var nodrošināt to, ka atbalsts tiek ierobežots līdz minimālajam apjomam, kas nepieciešams konkrētajam projektam. Taču tādā veidā netiek izslēgts atbalsta elements, jo valsts iestāde uzvarējušajam pretendentam tomēr piešķirs subsīdiju (piemēram, kā “starpības finansējumu” vai ieguldījumu natūrā), un šīs procedūras mērķis ir tieši izraudzīties atbalsta saņēmēju. Finansiālais atbalsts sekmīgajam pretendentam dos iespēju veikt komercdarbību saskaņā ar nosacījumiem, kādi tirgū nebūtu pieejami. Papildus tiešajam atbalsta saņēmējam var būt arī netieši labuma guvēji – operatori (trešās personas), kas iegūst vairumtirdzniecības līmeņa piekļuvi subsidētajai infrastruktūrai (11).

                  9.

                     Selektivitāte. Valsts pasākumi, ar ko atbalsta platjoslas tīklu izvēršanu, pēc savas būtības ir selektīvi, jo ir vērsti uz ieguldītājiem platjoslā un operatoriem (trešām personām), kas darbojas tikai noteiktos vispārējā elektronisko sakaru pakalpojumu tirgus segmentos. Savukārt attiecībā uz subsidētā tīkla komerciālajiem galalietotājiem (12) pasākums var nebūt selektīvs, ja vien piekļuve subsidētajai infrastruktūrai ir nodrošināta visām tautsaimniecības nozarēm. Pasākums ir selektīvs, ja platjoslas pakalpojumu izvēršana ir īpaši orientēta uz konkrētiem komerclietotājiem, piemēram, ja valsts atbalsts ir paredzēts platjoslas tīkla izvēršanai par labu iepriekš noteiktiem uzņēmumiem, kas nav izraudzīti saskaņā ar vispārīgiem kritērijiem, kuri piemērojami visā teritorijā, kas ir piešķīrējiestādes atbildības jomā (13).

                  10.

                     Konkurences kropļošana. Saskaņā ar Eiropas Savienības Tiesas (turpmāk “EST”) judikatūru finansiāls atbalsts vai atbalsts natūrā kropļo konkurenci, ja tas nostiprina kāda uzņēmuma stāvokli salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem (14). Konkurentam piešķirta valsts atbalsta dēļ esošie operatori var samazināt jaudas un potenciālie operatori var nolemt neiet jaunā tirgū vai teritorijā. Konkurences kropļojumi var būt lielāki, ja atbalsta saņēmējam ir tirgus vara. Ja atbalsta saņēmējam kādā tirgū jau ir dominējošs stāvoklis, atbalsta pasākums var stiprināt šo dominējošo stāvokli, vēl vairāk vājinot konkurentu iespējamo konkurences spiedienu.

                  11.

                     Ietekme uz tirdzniecību. Visbeidzot, ja valsts iejaukšanās var ietekmēt citu EEZ valstu pakalpojumu sniedzējus (tostarp atturot tos sākt darbību attiecīgajā EEZ valstī), tā ietekmē arī tirdzniecību, jo elektronisko sakaru pakalpojumu tirgi (vairumtirdzniecības un mazumtirdzniecības platjoslas tirgi) ir atvērti konkurencei starp operatoriem un pakalpojumu sniedzējiem (15).

            2.2.   Atbalsta neesība: tirgus ekonomikas ieguldītāja principa piemērošana

                  12.

                  EEZ līguma 125. pantā ir noteikts, ka “šis Līgums nekādi neietekmē Līgumslēdzēju pušu tiesību aktus, kas reglamentē īpašumtiesību sistēmu”. Saskaņā ar EST judikatūru, kas saistīta ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (turpmāk “LESD”) attiecīgo 345. pantu, no vienlīdzīgas attieksmes principa izriet, ka kapitālu, ko valsts tieši vai netieši nodevusi uzņēmuma rīcībā apstākļos, kuri atbilst normāliem tirgus apstākļiem, nevar uzskatīt par valsts atbalstu. Ja valsts ieguldītāja līdzdalība kapitālā vai kapitāla ieguldījums arī ilgtermiņā nerada pietiekamas rentabilitātes izredzes, šāda iejaukšanās uzskatāma par atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē un tā saderība ar EEZ līguma darbību jāizvērtē, pamatojoties vienīgi uz minētajā pantā noteiktajiem kritērijiem (16).

                  13.

                  Lēmumā par Amsterdamu Eiropas Komisija (turpmāk “Komisija”) izskatīja tirgus ekonomikas privātā ieguldītāja principa piemērošanu platjoslas pakalpojumu jomā (17). Kā šajā lēmumā uzsvērts, valsts ieguldījuma atbilstība tirgus nosacījumiem ir pilnīgi un izsmeļoši jāpierāda vai nu ar privātā ieguldītāja būtisku līdzdalību, vai ar nevainojamu uzņēmējdarbības plānu, kas apliecina pietiekamu ienākumu no ieguldījuma. Ja privātie ieguldītāji piedalās projektā, tad ir obligāts šāds nosacījums: tiem ir jāuzņemas komercrisks, kas saistīts ar ieguldījumu, saskaņā ar tādiem pašiem noteikumiem un nosacījumiem, kādus piemēro valsts ieguldītājam. Tas pats attiecas arī uz citiem valsts atbalsta veidiem, piemēram, aizdevumiem ar atvieglotiem nosacījumiem vai garantijām (18).

            2.3.   Valsts atbalsts platjoslas izvēršanai kā vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumam – Altmark un saderība saskaņā ar EEZ līguma 59. panta 2. punktu

                  14.

                  Dažos gadījumos EBTA valstis var pieņemt, ka platjoslas tīkla nodrošināšana jāuzskata par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu (turpmāk “VTNP”) EEZ līguma 59. panta 2. punkta (19) un Altmark judikatūras (20) izpratnē, un uz šā pamata sniegt valsts finansējumu. Šādos gadījumos EBTA valstu pasākumi ir jāvērtē saskaņā ar Iestādes Pamatnostādnēm par kompensāciju, kas piešķirta par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu (21), un Iestādes Nostādnēm par valsts atbalstu, ko piešķir kā kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu (22), kā arī Komisijas 2011. gada 20. decembra Lēmumu par Līguma par Eiropas Savienības darbību 106. panta 2. punkta piemērošanu valsts atbalstam attiecībā uz kompensāciju par sabiedriskajiem pakalpojumiem dažiem uzņēmumiem, kuriem uzticēts sniegt pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (23), un Komisijas 2012. gada 25. aprīļa Regulu (ES) Nr. 360/2012 par Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. un 108. panta piemērošanu de minimis atbalstam, ko piešķir uzņēmumiem, kuri sniedz pakalpojumus ar vispārēju tautsaimniecisku nozīmi (24). Šie dokumenti (visi kopā saukti par “VTNP paketi”) ir piemērojami arī valsts atbalstam platjoslas izvēršanai. Turpmāk sniegtās piezīmes attiecas vienīgi uz dažu minētajos dokumentos skaidroto principu piemērošanu platjoslas finansējumam, ņemot vērā šīs nozares īpatnības.

         VTNP definēšana

                  15.

                  Attiecībā uz VTNP definēšanu Iestāde jau ir vispārīgi norādījusi, ka EBTA valstis nevar noteikt īpašas sabiedriskā pakalpojuma sniegšanas saistības tādiem pakalpojumiem, ko uzņēmumi, kuri darbojas normālos tirgus apstākļos, jau sniedz vai var sniegt apmierinošā līmenī un ievērojot valsts noteiktus, sabiedrības interesēm atbilstīgus nosacījumus, piemēram, attiecībā uz cenu, objektīviem kvalitātes raksturlielumiem, nepārtrauktību un attiecīgā pakalpojuma pieejamību (25).

                  16.

                  Iestāde uzskata, ka, piemērojot šo principu platjoslas nozarei, teritorijās, kurās privātie ieguldītāji jau ir izdarījuši ieguldījumus platjoslas tīkla infrastruktūrā (vai turpina paplašināt tīklu) un jau sniedz konkurētspējīgus platjoslas pakalpojumus ar pietiekamu platjoslas pārklājumu, paralēlas, konkurētspējīgas un valsts finansētas platjoslas infrastruktūras izveide EEZ līguma 59. panta 2. punkta izpratnē nav uzskatāma par VTNP (26). Tomēr, ja ir iespējams pierādīt, ka privātie ieguldītāji tuvākajā nākotnē (27) nebūs spējīgi nodrošināt pietiekamu platjoslas pārklājumu visiem iedzīvotājiem vai lietotājiem, tādējādi liedzot būtiskai iedzīvotāju daļai pieslēguma iespējas, uzņēmumam, kuram uzticēts sniegt VTNP, var piešķirt kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu, ja ir izpildīti iepriekš minētā VTNP paziņojuma nosacījumi. Šai ziņā, novērtējot VTNP nepieciešamību, vienmēr jāvērtē salīdzināmi tīkli, proti, vai nu platjoslas pamata tīkli, vai NGA tīkli.

                  17.

                  Turklāt platjoslas infrastruktūras izvēršanu un ekspluatāciju var atzīt par VTNP tikai tad, ja šī infrastruktūra nodrošina vispārēju savienojamību visiem attiecīgajā teritorijā esošajiem lietotājiem – gan privātpersonām, gan uzņēmumiem. Nevar paredzēt atbalstu vienīgi pieslēguma nodrošināšanai uzņēmumiem (28).

                  18.

                  VTNP uzdevuma obligātais raksturs nozīmē arī to, ka izvēršamā tīkla operators nevarēs pēc saviem ieskatiem un/vai diskriminējošā veidā atteikt vairumtirdzniecības līmeņa piekļuvi infrastruktūrai (piemēram, atsaucoties uz to, ka konkrētā teritorijā piekļuves pakalpojumu sniegšana nav rentabla).

                  19.

                  Ņemot vērā konkurences līmeni, kas sasniegts kopš elektronisko sakaru nozares liberalizēšanas EEZ, jo īpaši pašreizējo konkurenci platjoslas mazumtirdzniecības tirgū, valsts finansētam tīklam, kas izveidots saistībā ar VTNP, jābūt pieejamam ikvienam ieinteresētajam operatoram. Līdz ar to platjoslas izvēršanas atzīšanai par VTNP uzdevumu jāpamatojas uz pasīvas (29), neitrālas (30) un brīvas piekļuves infrastruktūras nodrošināšanu. Šādam tīklam jānodrošina piekļuves prasītājiem visi iespējamie tīkla piekļuves veidi un jārada efektīvas konkurences iespējas mazumtirdzniecības līmenī, lai galalietotājiem nodrošinātu konkurētspējīgu pakalpojumu sniegšanu par pieņemamu cenu (31).

                  20.

                  Tāpēc VTNP uzdevums drīkstētu attiekties tikai uz tāda platjoslas tīkla izvēršanu, kas nodrošina vispārēju savienojamību un saistīto vairumtirdzniecības piekļuves pakalpojumu sniegšanu, neietverot mazumtirdzniecības komunikāciju pakalpojumus (32). Ja VTNP uzdevuma veicējs vienlaikus ir arī vertikāli integrēts platjoslas operators, ir jānosaka pienācīgas garantijas, lai novērstu jebkādu interešu konfliktu, nepamatotu diskrimināciju un jebkādas citas slēptas, netiešas priekšrocības (33).

                  21.

                  Tā kā elektronisko komunikāciju tirgus ir pilnīgi liberalizēts, platjoslas izvēršanas VTNP nedrīkst pamatoties uz ekskluzīvu vai īpašu tiesību piešķiršanu VTNP sniedzējam EEZ līguma 59. panta 2. punkta izpratnē.

         Kompensācijas aprēķināšana un atgūšana

                  22.

                  Aprēķinot kompensāciju par VTNP, ir pilnā mērā piemērojami VTNP paketē paredzētie principi. Tomēr platjoslas nozares specifikas dēļ ir lietderīgi sniegt paskaidrojumu par VTNP, kas paredzēts, lai nodrošinātu pakalpojumus kvartālos vai rajonos bez platjoslas pieslēguma (tā dēvētie “baltie laukumi”) plašākā teritorijā, kurā daži operatori jau ir izvērsuši vai tuvākajā nākotnē plāno izvērst paši savu tīkla infrastruktūru. Gadījumos, kad “balto laukumu” platības vai izvietojuma dēļ teritorija, kurā ir uzdots sniegt VTNP, neaprobežojas tikai ar šiem laukumiem, VTNP sniedzējam var nākties izvērst tīkla infrastruktūru arī rentablajās teritorijās, kurās jau darbojas komerciālie operatori. Šādā situācijā jebkurai piešķirtajai kompensācijai jāattiecas vienīgi uz infrastruktūras izvēršanas izmaksām nerentablajos “baltajos laukumos”, ņemot vērā attiecīgos ieņēmumus un saprātīgu peļņu (34).

                  23.

                  Daudzos gadījumos var būt lietderīgi kompensācijas summu noteikt ex ante, lai noteiktā laikposmā segtu paredzamo finansējuma starpību, nevis noteikt kompensāciju tikai pēc faktiski konstatētajām izmaksām un ieņēmumiem. Ex ante variantā uzņēmumam parasti ir lielāks stimuls ierobežot izmaksas un laika gaitā attīstīt savu uzņēmējdarbību (35). Ja VTNP uzdevums platjoslas tīkla izvēršanai nepamatojas uz valsts īpašumā esošas infrastruktūras izvēršanu, ir jāparedz pienācīgi kontroles un atgūšanas mehānismi, lai novērstu iespēju, ka VTNP sniedzējs gūst nepamatotas priekšrocības, saglabājot īpašumtiesības uz tīklu, kas finansēts no valsts līdzekļiem, pēc VTNP koncesijas izbeigšanās.

            2.4.   Administratīvie un regulatīvie platjoslas izvēršanas atbalsta pasākumi, uz kuriem neattiecas EEZ valsts atbalsta noteikumi

                  24.

                  EBTA valstis papildus tieša finansējuma nodrošināšanai uzņēmumiem var izvēlēties vairākus citus pasākumu veidus, lai paātrinātu platjoslas un jo īpaši NGA tīklu izvēršanu. Šādi pasākumi ne vienmēr ietver valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē.

                  25.

                  Tā kā liela daļa no NGA tīklu izvēršanas izmaksām parasti ir saistīta ar inženiertehniskajiem darbiem (36), EBTA valstis saskaņā ar elektronisko sakaru tiesisko regulējumu (37) var, piemēram, nolemt atvieglot servitūtu iegūšanas procedūru vai prasīt, lai tīklu operatori koordinē savus inženiertehniskos darbus un/vai kopīgi izmanto daļu infrastruktūras. Līdzīgā veidā EBTA valstis var arī pieprasīt, lai jaunos būvobjektos (tostarp jaunos ūdensapgādes, elektroapgādes, transporta vai kanalizācijas tīklos) un/vai ēkās būtu nodrošināts NGA piemērots pieslēgums. Trešās personas par saviem līdzekļiem var arī ierīkot pasīvo tīkla infrastruktūru, kad tiek veikti vispārējie inženiertehniskie darbi, kas būtu bijuši nepieciešami jebkurā gadījumā. Šī iespēja pārredzamā un nediskriminējošā veidā jāpiedāvā visiem ieinteresētajiem operatoriem, un principā tai jābūt pieejamai ne tikai elektronisko sakaru operatoriem, bet visiem potenciālajiem lietotājiem (t. i., elektroapgādes, gāzes, ūdensapgādes uzņēmumiem utt.) (38). Esošās infrastruktūras (gan subsidētās, gan pārējās) centralizēta inventarizācija, potenciāli ietverot arī plānotos būvdarbus, varētu palīdzēt izvērst komerciālos platjoslas pakalpojumus (39). Ar esošo infrastruktūru domāta ne tikai telekomunikāciju infrastruktūra (piemēram, vadu, bezvadu, satelīta infrastruktūra), bet arī alternatīvā citu nozaru (piemēram, komunālo pakalpojumu) infrastruktūra (kanalizācijas caurules, atveres utt.) (40).

            2.5.   Novērtējums par saderību saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu

                  26.

                  Ja valsts iejaukšanās, lai atbalstītu platjoslas izvēršanu, atbilst 2.1. iedaļā minētajiem nosacījumiem, parasti Iestāde tās saderību vērtē saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu (41). Līdz šim reģionālās un vietējās iestādes ir izvēlējušās dažādas iejaukšanās formas. Šo formu nepilnīgs uzskaitījums ir sniegts papildinājumā. Papildus papildinājumā aprakstītajām formām valsts iestādes var izstrādāt arī citus veidus, kā atbalstīt platjoslas izvēršanu (42). Visiem iejaukšanās veidiem ir piemērojami visi šajās pamatnostādnēs izklāstītie saderības kritēriji (43).

                  27.

                  Platjoslas valsts atbalsta projekti var tikt īstenoti atbalstāmajās teritorijās EEZ līguma 61. panta 3. punkta a) un c) apakšpunkta un konkrēto reģionālā atbalsta noteikumu izpratnē (44). Tādā gadījumā atbalsts platjoslas pakalpojumiem var kvalificēties kā atbalsts sākotnējiem ieguldījumiem reģionālā atbalsta noteikumu izpratnē. Ja pasākums ietilpst šo noteikumu darbības jomā un ja ir paredzēts piešķirt īpašu individuālu atbalstu konkrētam uzņēmumam vai ja atbalsts ir paredzēts tikai vienai darbības jomai, EBTA valstij ir pienākums pierādīt, ka ir izpildīti reģionālā atbalsta noteikumu nosacījumi. Tas ietver arī to, ka attiecīgais projekts dod ieguldījumu saskaņotas reģionālās attīstības stratēģijas īstenošanā un ka, ņemot vērā projekta veidu un apmēru, tas neradīs nepieņemamus konkurences kropļojumus.

            2.5.1.   Kopējo saderības kritēriju pārskats

                  28.

                  Veicot novērtējumu saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu, Iestāde pārbauda, vai atbalsta pasākuma pozitīvā ietekme, palīdzot sasniegt vispārējas nozīmes mērķi, atsver tā potenciāli negatīvo blakus iedarbību, piemēram, tirdzniecības un konkurences kropļošanu. Šo novērtējumu veic divos posmos.

                  29.

                  Pirmkārt, jebkuram atbalsta pasākumam ir jāatbilst turpmāk minētajiem nepieciešamajiem nosacījumiem. Ja kāds no šiem nosacījumiem nav izpildīts, atbalsts nav saderīgs ar EEZ līguma darbību:

                              1)

                              ieguldījums vispārējas nozīmes mērķu sasniegšanā;

                              2)

                              tirgus nepilnību vai būtiskas nevienlīdzības dēļ tirgus nenodrošina attiecīgo pakalpojumu;

                              3)

                              valsts atbalsts ir piemērots politikas instruments;

                              4)

                              stimulējoša iedarbība;

                              5)

                              atbalsts ir ierobežots līdz nepieciešamajam minimumam;

                              6)

                              ierobežota negatīvā ietekme;

                              7)

                              pārredzamība.

                  30.

                  Otrkārt, ja visi nepieciešamie nosacījumi ir izpildīti, Iestāde izvērtē samēru starp atbalsta pasākuma pozitīvo ietekmi vispārējas nozīmes mērķa sasniegšanā un tā potenciāli negatīvo ietekmi.

                  31.

                  Iestādes novērtējuma atsevišķie posmi platjoslas pakalpojumu jomā ir sīkāk izklāstīti turpmāk.

            1.   Ieguldījums vispārējas nozīmes mērķu sasniegšanā

                  32.

                  Attiecībā uz vispārējas nozīmes mērķiem Iestāde vērtēs, kādā mērā plānotā iejaukšanās veicinās iepriekš minēto vispārējas nozīmes mērķu sasniegšanu.

            2.   Tirgus nepilnību vai būtiskas nevienlīdzības dēļ tirgus nenodrošina attiecīgo pakalpojumu

                  33.

                  “Tirgus nepilnība” ir situācija, kad tirgus pats par sevi, ja tajā neiejaucas, nenodrošina no sabiedrības viedokļa efektīvus rezultātus. Tāds gadījums var būt, piemēram, ja netiek veikti zināmi ieguldījumi, kaut arī ekonomiskais labums, ko tie dotu sabiedrībai, pārsniedz izmaksas (45). Šādos gadījumos valsts atbalsta piešķiršana var radīt pozitīvu ietekmi un, koriģējot uzņēmumu ekonomiskos stimulus, var tikt uzlabota kopējā efektivitāte. Viens tirgus nepilnību veids platjoslas nozarē ir saistīts ar pozitīvu ārējo ietekmi. Šāda ārējā ietekme rodas tad, ja tirgus dalībnieki nevar pilnīgi paturēt sev ieguvumus no savas darbības. Piemēram, platjoslas tīklu pieejamība paver iespēju citiem pakalpojumiem un inovācijai, no kā labumu gūs ne tikai ieguldītāji un tīkla tiešie abonenti, bet arī citi. Tādējādi tirgus situācija būtu tāda, ka platjoslas tīklos netiktu veikti pietiekami privātie ieguldījumi.

                  34.

                  Sakarā ar iedzīvotāju blīvuma radīto ekonomiju platjoslas tīklu izvēršana parasti ir rentablāka tur, kur potenciālais pieprasījums ir lielāks un koncentrētāks, t. i., blīvi apdzīvotās teritorijās. Ieguldījumu lielo, pastāvīgo izmaksu dēļ vienības pašizmaksa būtiski pieaug, iedzīvotāju blīvumam samazinoties (46). Līdz ar to komerciāli izvērstie platjoslas tīkli ir rentabli tikai attiecībā uz kādu iedzīvotāju daļu. Tomēr plaša piekļuve platjoslai par pieņemamu cenu rada pozitīvu ārējo ietekmi, jo spēj paātrināt visu tautsaimniecības nozaru izaugsmi un inovāciju. Ja tirgus nenodrošina pietiekamu platjoslas pārklājumu vai piekļuves nosacījumi nav optimāli, valsts atbalsts var palīdzēt novērst šo tirgus nepilnību.

                  35.

                  Otrs iespējamais vispārējas nozīmes mērķis ir saistīts ar vienlīdzību. Valdības var nolemt iejaukties, lai novērstu tirgus situācijas radīto sociālo vai reģionālo nevienlīdzību. Atsevišķos gadījumos valsts atbalstu platjoslas pakalpojumiem var izmantot arī vienlīdzības mērķu sasniegšanai, t. i., lai uzlabotu piekļuvi būtiskiem komunikācijas līdzekļiem un veicinātu līdzdalību sabiedrībā, kā arī nodrošinātu vārda brīvību visiem sabiedrības locekļiem, tādējādi uzlabojot sociālo un teritoriālo kohēziju.

            3.   Valsts atbalsta kā politikas instrumenta piemērotība un pasākuma struktūra

                  36.

                  Valsts iejaukšanās, lai atbalstītu platjoslas tīklus, var notikt valsts, reģionālā vai pašvaldību līmenī (47). Tāpēc ir ļoti svarīgi koordinēt visus iejaukšanās pasākumus, lai novērstu pārklāšanos un nekonsekvenci. Lai nodrošinātu vietējo iejaukšanās pasākumu konsekvenci un koordināciju, jāpanāk augsts vietējo iniciatīvu pārredzamības līmenis.

                  37.

                  Kad vien iespējams, EBTA valstis, ievērojot attiecīgās kompetences jomas un specifiku, tiek mudinātas izstrādāt valsts līmeņa shēmas, kurās noteikti valsts iniciatīvu galvenie principi, un norādīt plānoto tīklu būtiskākos raksturlielumus (48). Ar platjoslas attīstīšanas valsts pamatshēmām tiek nodrošināts valsts finansējuma konsekvents izmantojums, samazināts administratīvais slogs mazākām atbalsta piešķīrējiestādēm un paātrināta individuālo atbalsta pasākumu īstenošana. Turklāt EBTA valstis tiek mudinātas centrālajā līmenī sniegt skaidras norādes par valsts atbalsta finansētu platjoslas projektu īstenošanu.

                  38.

                  Izstrādājot platjoslas valsts atbalsta pasākumus, kas veicina konkurenci, īpaši būtiska ir VRI nozīme. VRI rīcībā ir tehniskās un ekspertu zināšanas, ņemot vērā svarīgo pienākumu, kas tām uzticēta ar nozaru tiesību aktiem (49). Tās ir vispiemērotākās iestādes, lai atbalstītu valsts iestādes saistībā ar valsts atbalsta shēmām, un ar tām jākonsultējas, nosakot mērķa teritorijas. Ar VRI jākonsultējas, arī nosakot vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves cenas un nosacījumus un risinot piekļuves prasītāju un subsidētās infrastruktūras operatoru savstarpējos strīdus. EBTA valstis tiek mudinātas apgādāt VRI ar nepieciešamajiem resursiem, lai tās varētu pildīt šīs atbalsta funkcijas. Vajadzības gadījumā EBTA valstīm jānodrošina attiecīgs juridiskais pamats šādai VRI iesaistei platjoslas valsts atbalsta projektos. Par paraugpraksi būtu nosakāms, ka VRI izdod norādījumus vietējām iestādēm, ietverot ieteikumus par tirgus analīzi, vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves produktiem un cenu noteikšanu, ņemot vērā elektronisko sakaru regulējumu un Iestādes attiecīgi pieņemtos ieteikumus (50).

                  39.

                  Papildus VRI iesaistei noderīgas konsultācijas var sniegt arī valsts konkurences iestādes, jo īpaši apjomīgu pamatshēmu gadījumā, palīdzot nodrošināt vienlīdzīgus nosacījumus operatoriem, kas pretendē uz atbalstu, un novēršot to, ka vienam operatoram tiek piešķirta nesamērīgi liela valsts līdzekļu daļa, tādējādi nostiprinot tā (iespējams, jau dominējošo) stāvokli tirgū (51). Papildus VRI dažas EEZ valstis ir izveidojušas arī valsts līmeņa kompetenču centrus, kas palīdz mazo pašvaldību iestādēm izstrādāt piemērotus valsts atbalsta pasākumus un nodrošināt šajās pamatnostādnēs paredzēto valsts atbalsta noteikumu konsekventu piemērošanu (52).

                  40.

                  Lai pasākumu uzskatītu par pienācīgi izstrādātu, samēra pārbaudē turklāt jāpārliecinās, ka valsts atbalsts ir piemērots politikas instruments konkrētās problēmas risināšanai. Šajā saistībā jānorāda, ka, lai gan ex ante regulējums daudzos gadījumos ir veicinājis platjoslas izvēršanu pilsētās un blīvi apdzīvotās teritorijās, tas var nebūt pietiekami iedarbīgs instruments, lai nodrošinātu platjoslas pakalpojumu piedāvājumu, jo īpaši nepietiekami apkalpotās teritorijās, kurās ieguldījumu ienesīgums parasti ir zems (53). Platjoslas pakalpojumu plašāku izplatību (54) var veicināt arī ar pieprasījumu veicinošiem pasākumiem (piemēram, kuponiem galalietotājiem), taču tie ne vienmēr spēj novērst platjoslas pakalpojumu trūkumu (55). Tādējādi, lai novērstu platjoslas savienojamības trūkumu, dažās situācijās vienīgā iespēja var izrādīties valsts finansējuma piešķiršana. Piešķīrējiestādēm jāapsver arī frekvenču spektru piešķiršana vai pārdale, kas varētu nodrošināt tīkla izvēršanu mērķa teritorijās, dodot iespēju sasniegt šo iestāžu mērķus bez tiešo dotāciju piešķiršanas.

            4.   Stimulējoša iedarbība

                  41.

                  Attiecībā uz pasākuma stimulējošo iedarbību ir jāpārbauda, vai attiecīgie ieguldījumi platjoslas tīkla infrastruktūrā nebūtu tikuši tikpat ātri veikti bez jebkāda valsts atbalsta. Ja uz operatoru attiecas noteiktas saistības nosegt mērķa teritoriju (56), iespējams, ka šis operators nevar pretendēt uz valsts atbalstu, jo tam, visticamāk, nebūtu stimulējošas iedarbības.

            5.   Atbalsts ir ierobežots līdz nepieciešamajam minimumam

                  42.

                  Vērtējot paziņoto pasākumu samērīgumu, Iestāde uzsvērs vairākus nepieciešamos nosacījumus, lai līdz minimumam samazinātu attiecīgo valsts atbalstu un iespējamos konkurences kropļojumus, kā sīkāk skaidrots turpmākajās iedaļās.

            6.   Ierobežota negatīvā ietekme

                  43.

                  Atbalsta saņēmēja rīcības maiņa atbalsta ietekmē var negatīvi ietekmēt konkurenci un tirdzniecību. Konkurences kropļojumu apmēru var vērtēt pēc ietekmes uz konkurentiem. Ja atbalsta dēļ samazinās konkurentu līdzšinējo ieguldījumu rentabilitāte, tie var izlemt samazināt savus turpmākos ieguldījumus vai pat vispār pamest konkrēto tirgu (57). Turklāt, ja konkursa procedūrā izraudzītajam atbalsta saņēmējam, iespējams, tirgū jau ir dominējošs stāvoklis vai tāds var rasties valsts finansēto ieguldījumu dēļ, atbalsta pasākums var vājināt konkurentu iespējamo konkurences spiedienu. Kā arī, ja valsts atbalsta pasākums vai tā nosacījumi (tostarp pasākuma finansēšanas metode, ja tā ir pasākuma neatņemama sastāvdaļa) nozīmētu EEZ tiesību nedalāmu pārkāpumu, šādu atbalstu nevar atzīt par saderīgu ar EEZ līguma darbību (58).

            7.   Pārredzamība

                  44.

                  Atbalsts ir jāpiešķir pārredzami, jo īpaši nodrošinot, ka EBTA valstis, uzņēmēji, ieinteresētā sabiedrība un Iestāde var viegli piekļūt visiem attiecīgajiem dokumentiem un būtiskai informācijai par piešķirto atbalstu. Pārredzamības prasības ir sīkāk raksturotas 74. punktā.

            8.   Vispārējā samēra pārbaude un saderības kritēriji konkurences kropļojumu ierobežošanai

                  45.

                  Rūpīgi izstrādātai platjoslas valsts atbalsta shēmai jānodrošina, lai pasākuma ietekmes vispārējais samērs ir pozitīvs.

                  46.

                  Šajā sakarā valsts atbalsta pasākuma ietekmi raksturo darbības izmaiņas salīdzinājumā ar situāciju, kāda būtu izveidojusies, ja atbalsta nebūtu. Atbalsta pozitīvā ietekme ir tieši saistīta ar atbalsta saņēmēja rīcības maiņu. Šai maiņai jānodrošina, ka tiek sasniegts vēlamais vispārējas nozīmes mērķis. Platjoslas nozarē atbalsts ļauj izvērst jaunu infrastruktūru, kas pretējā gadījumā netiktu izveidota, un tādējādi tirgū tiek nodrošināta papildu jauda un datu pārraides ātrums, kā arī zemākas cenas un labākas izvēles iespējas patērētājiem, augstāka kvalitāte un inovācija. Turklāt šā iemesla dēļ uzlabotos patērētāju piekļuve interneta resursiem, kas apvienojumā ar patērētāju labāku aizsardzību šajā jomā stimulētu pieprasījuma palielināšanos.

                  47.

                  Subsidētajam tīklam jāspēj nodrošināt krasu uzlabojumu platjoslas pakalpojumu pieejamības ziņā. “Krasu uzlabojumu” uzskata par pierādītu, ja valsts iejaukšanās rezultātā i) izraudzītais pretendents platjoslas tīklā veic ievērojamus jaunus ieguldījumus (59) un ii) subsidētā infrastruktūra tirgū nodrošina ievērojamas jaunas iespējas platjoslas pakalpojumu pieejamības, jaudas (60), ātruma un konkurences (61) ziņā. Lai pārliecinātos par krasu uzlabojumu, salīdzinājumam izmanto esošos tīklus un konkrēti formulētus tīkla izvēršanas plānus.

                  48.

                  Turklāt, lai nodrošinātu, ka tiek samazināta negatīvā ietekme uz konkurenci, ir jābūt izpildītiem atbalsta pasākuma struktūras nosacījumiem, kas norādīti 3.4. iedaļā.

                  49.

                  Lai vēl papildus ierobežotu konkurences kropļojumus, Iestāde attiecībā uz atsevišķām shēmām var pieprasīt noteikt darbības ilguma ierobežojumu (parasti četri gadi vai mazāk) un veikt novērtējumu, lai pārliecinātos par: i) saderības lēmuma pamatā esošo pieņēmumu un nosacījumu īstenošanos; ii) atbalsta pasākuma efektivitāti, ņemot vērā iepriekš noteiktos mērķus; iii) atbalsta ietekmi uz tirgiem un konkurenci un to, vai atbalsta shēmas darbības laikā nerodas tādi kropļojumi, kas kaitētu EEZ interesēm (62). Ņemot vērā šā novērtējuma mērķus un nepieciešamību neradīt pārmērīgu slogu EBTA valstīm un mazākiem atbalsta projektiem, tas attiektos tikai uz valsts līmeņa atbalsta shēmām un atbalsta shēmām ar lielu budžetu un iepriekš nebijušām iezīmēm vai gadījumiem, kad paredzētas būtiskas izmaiņas tirgū, tehnoloģijās vai regulējumā. Šis novērtējums būs jāveic no valsts atbalsta piešķīrējiestādes neatkarīgam ekspertam, pamatojoties uz kopēju metodiku (63), un jāpublisko. Novērtējums jāiesniedz Iestādē savlaicīgi, lai varētu izvērtēt atbalsta pasākuma darbības iespējamo pagarināšanu, un jebkurā gadījumā pēc shēmas darbības beigām. Novērtējuma konkrētais tvērums un nosacījumi tiks noteikti lēmumā, ar ko apstiprina atbalsta pasākumu. Ja pēc tam ir kāds atbalsta pasākums ar līdzīgu mērķi, tajā ir jāņem vērā minētā novērtējuma rezultāti.

                  50.

                  Ja ietekmes samērošana atklāj, ka negatīvā ietekme pārsniedz ieguvumus, Iestāde attiecīgo atbalstu var aizliegt vai prasīt veikt koriģējošus pasākumus attiecībā uz atbalsta struktūru vai kaitējumu konkurencei.

            3.   Platjoslas valsts atbalsta novērtējums
      3.1.   Platjoslas tīklu veidi

                  51.

                  Lai veiktu valsts atbalsta novērtējumu, šajās pamatnostādnēs ir ievērots nošķīrums starp pamata un NGA tīkliem.

                  52.

                  Par platjoslas pamata tīkliem uzskatāmi tīkli, kuros izmanto tādas tehnoloģiju platformas kā asimetriskā ciparu abonentlīnija (risinājumi līdz ADSL2+), neuzlabotie kabeļu tīkli (piemēram, DOCSIS 2.0), trešās paaudzes mobilie tīkli (UMTS) un satelītu sistēmas.

                  53.

                  Pašreizējā tirgus un tehnoloģiju attīstības posmā (64)
                     NGA tīkli ir piekļuves tīkli, kas pilnīgi vai daļēji sastāv no optiskās šķiedras elementiem (65) un spēj nodrošināt platjoslas piekļuves pakalpojumus ar uzlabotiem parametriem salīdzinājumā ar tiem, kurus nodrošina pašreizējie platjoslas pamata tīkli (66).

                  54.

                        NGA

                     tīkliem ir jāpiemīt vismaz šādiem parametriem: i) tie uzticami nodrošina pakalpojumus ar ļoti lielu datu pārraides ātrumu uz vienu abonentu, izmantojot optiskās šķiedras (vai līdzvērtīgas tehnoloģijas) atvilci tik tuvu lietotāja telpām, lai ļoti lielais datu pārraides ātrums būtu reāli nodrošināts; ii) tos var izmantot dažādiem moderniem digitāliem pakalpojumiem, tostarp apvienotajiem IP pakalpojumiem; iii) tie nodrošina ievērojami lielāku augšupielādes ātrumu (salīdzinājumā ar platjoslas pamata tīkliem). Pašreizējā tirgus un tehnoloģiju attīstības posmā
                        NGA

                     tīkli ir i) optiskās šķiedras piekļuves tīkli (FTTx) (67), ii) moderni kabeļu tīkli (68) un iii) atsevišķi modernie bezvadu piekļuves tīkli, kas spēj uzticami nodrošināt lielu datu pārraides ātrumu uz vienu abonentu (69).

                  55.

                  Jāpatur prātā, ka ilgākā perspektīvā paredzams, ka pašreizējie platjoslas pamata tīkli tiks nevis modernizēti, bet aizstāti ar NGA tīkliem. Tā kā NGA tīkliem ir vajadzīga citāda tīkla arhitektūra, kas ļauj piedāvāt ievērojami kvalitatīvākus platjoslas pakalpojumus nekā pašreiz, kā arī sniegt daudzveidīgus pakalpojumus, ko pašreizējie platjoslas tīkli nevar nodrošināt, ir iespējams, ka nākotnē izveidosies izteiktas atšķirības starp teritorijām, kurās būs NGA tīklu pārklājums, un teritorijām, kurās tā nebūs (70).

                  56.

                  EBTA valstis var brīvi izvēlēties iejaukšanās veidu, ja vien tas atbilst valsts atbalsta noteikumiem. Dažos gadījumos EBTA valstis var nolemt finansēt tādus nākamās paaudzes tīklus (NGN), kas ir atvilces maršrutēšanas tīkli un nesniedzas līdz galalietotājiem. Atvilces maršrutēšanas tīkli ir nepieciešami telekomunikāciju mazumtirdzniecības līmeņa operatoriem, lai nodrošinātu piekļuves pakalpojumus galalietotājiem. Šie tīkli ir saderīgi gan ar pamata, gan NGA tīkliem (71) – no telekomunikāciju operatoru (ieguldījumu) izvēles ir atkarīgs, kāda veida “pēdējās jūdzes” infrastruktūru tie pieslēdz pie atvilces maršrutēšanas tīkla (72). Valsts iestādes var arī nolemt veikt tikai inženiertehniskos darbus (piemēram, veikt rakšanas darbus valsts īpašumos vai izbūvēt kabeļu kanalizāciju), lai attiecīgajiem operatoriem pavērtu iespēju ātrāk izvērst pašiem savus tīkla elementus. Turklāt attiecīgos gadījumos valsts iestādes var apsvērt arī satelītu risinājumu izmantojumu.

            3.2.   Balto, pelēko un melno zonu nošķīrums attiecībā uz platjoslas pamata tīkliem

                  57.

                  Novērtējot atbilstību tirgus nepilnību novēršanas un vienlīdzības mērķiem, ir nošķirami dažādi mērķa teritoriju veidi. Šis sadalījums ir skaidrots turpmākajās iedaļās. Nosakot mērķa teritorijas, ja valsts iejaukšanās aprobežojas ar tīkla atvilces maršrutēšanas daļu, valsts atbalsta novērtējumā tiks ņemts vērā gan stāvoklis atvilces maršrutēšanas tirgos, gan piekļuves nodrošināšanas tirgos (73).

                  58.

                  Parametri, kas attaisno valsts iejaukšanos šajās teritorijās, ir aprakstīti turpmāk.

                  59.

                  Lai noteiktu, vai konkrēta teritorija ir uzskatāma par baltu, pelēku vai melnu, atbalsta piešķīrējiestādei ir jānoskaidro, vai mērķa teritorijā ir platjoslas infrastruktūra. Lai nodrošinātu, ka valsts iejaukšanās neizstumj privātos ieguldījumus, atbalsta piešķīrējiestādei turklāt jāpārbauda, vai privātajiem ieguldītājiem nav konkrētu plānu tuvākajā nākotnē izvērst pašiem savu infrastruktūru. Jēdziens “tuvākajā nākotnē” atbilst trim gadiem (74). Ja atbalsta piešķīrējiestāde subsidētās infrastruktūras izvēršanai nosaka ilgāku termiņu, tikpat ilgs laikposms jāizmanto arī novērtējumam par komerciālajiem ieguldījumu plāniem.

                  60.

                  Lai pārbaudītu, vai kāds privātais ieguldītājs tuvākajā nākotnē neplāno izvērst pats savu infrastruktūru, atbalsta piešķīrējiestādei jāpublicē plānotā atbalsta pasākuma kopsavilkums un jāaicina ieinteresētās personas iesniegt piezīmes.

                  61.

                  Pastāv risks, ka mērķa teritorijā paredzētā platjoslas pakalpojumu izvēršana aizkavējas, ja privātais ieguldītājs tikai “pauž interesi”, bet pēc tam šie ieguldījumi netiek veikti un valsts iejaukšanās ir apturēta. Tāpēc atbalsta piešķīrējiestāde pirms valsts iejaukšanās atlikšanas var prasīt, lai privātais ieguldītājs uzņemtos noteiktas saistības. Šīm saistībām jānodrošina, ka trīs gadu laikā (vai ilgākā laikposmā, kas paredzēts atbalstāmajiem ieguldījumiem) tiks panākti būtiski rezultāti pārklājuma ziņā. Turklāt iestāde var konkrētajam operatoram prasīt, lai tas noslēgtu attiecīgu līgumu, kurā ir noteiktas platjoslas izvēršanas saistības. Šajā līgumā var paredzēt vairākus uzdevumus, kas būtu jāizpilda minēto trīs gadu laikā (75), kā arī prasīt ziņot par paveikto. Ja kāds uzdevums netiek izpildīts, piešķīrējiestāde var sākt īstenot savus plānus, kas paredz valsts iejaukšanos. Šis noteikums attiecas gan uz pamata, gan NGA tīkliem.

            3.2.1.   “Baltās zonas”: teritoriālās kohēzijas un ekonomiskās attīstības mērķu veicināšana

                  62.

                  “Baltās zonas” ir zonas, kurās platjoslas infrastruktūras nav un maz iespējams, ka tuvākajā nākotnē tā tiks ieviesta. Tādējādi Iestāde atzīst, ka ar finansiālu atbalstu platjoslas pakalpojumu sniegšanai teritorijās, kur tie šobrīd nav pieejami, EBTA valstis īsteno patiesas kohēzijas un ekonomiskās attīstības mērķus, un attiecīgi to iejaukšanās, visticamāk, atbilst vispārējas nozīmes mērķiem, ja ir izpildīti 3.4. iedaļā paredzētie nosacījumi (76).

            3.2.2.   “Pelēkās zonas”: vajadzība pēc sīkāka novērtējuma

                  63.

                  “Pelēkās zonas” ir zonas, kurās darbojas viens tīkla operators un maz iespējams, ka tuvākajā nākotnē tiks izvērsts vēl kāds tīkls (77). Tīkla operatora klātbūtne (78) pati par sevi nenozīmē, ka nav nekādu tirgus nepilnību vai kohēzijas problēmu. Ja šim operatoram ir tirgus vara (monopols), iedzīvotājiem piedāvātā pakalpojumu kvalitātes un cenu kombinācija var būt neoptimāla. Iespējams, ka atsevišķas lietotāju kategorijas ir nepietiekami apkalpotas vai, ja vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves tarifi netiek regulēti, pakalpojumu mazumtirdzniecības cenas ir augstākas salīdzinājumā ar tādu pašu pakalpojumu cenām, kurus piedāvā citās konkurētspējīgākās, bet citādi salīdzināmās valsts teritorijās vai reģionos. Ja turklāt ir maz ticams, ka tirgū varētu ienākt citi operatori, alternatīvas infrastruktūras finansēšana varētu būt piemērots pasākums (79).

                  64.

                  No otras puses, teritorijās, kurās jau darbojas viens platjoslas tīkla operators, subsīdijas alternatīva tīkla izbūvei var izkropļot tirgus dinamiku. Tāpēc valsts atbalsts platjoslas tīklu izvēršanai pelēkajās zonās ir attaisnojams tikai tad, ja nepārprotami pierāda, ka pastāv tirgus nepilnība. Attiecīgi ir vajadzīga sīkāka analīze un padziļināts saderības novērtējums.

                  65.

                  Pelēkajās zonās valsts atbalsts var tikt atļauts, ja ir izpildīti 3.4. iedaļā minētie saderības nosacījumi un ir pierādīts, ka i) netiek piedāvāti atbilstīgi pakalpojumi vai tie netiek piedāvāti par pieņemamu cenu tā, lai apmierinātu iedzīvotāju vai uzņēmumu vajadzības (80), un ii) attiecīgos mērķus nav iespējams sasniegt ar mazāk kropļojošiem pasākumiem (tostarp ex ante regulējumu).

                  66.

                  Lai konstatētu i) un ii) apakšpunktā noteikto, Iestāde īpaši izvērtēs, vai:

                              a)

                              vispārējie tirgus nosacījumi nav atbilstīgi, cita starpā analizējot pašreizējo platjoslas pakalpojumu cenu līmeni, galalietotājiem (privātpersonām un uzņēmumiem) piedāvāto pakalpojumu veidu un ar tiem saistītos nosacījumus;

                              b)

                              VRI noteikta ex ante regulējuma neesības gadījumā trešām personām netiek piedāvāta reāli pieejama tīkla piekļuve vai piekļuves nosacījumi neveicina efektīvu konkurenci;

                              c)

                              vispārējie šķēršļi ieiešanai tirgū izslēdz citu elektronisko sakaru operatoru iespējamo ienākšanu tirgū (81);

                              d)

                              visi veiktie pasākumi vai kompetentā valsts regulatora vai konkurences iestādes noteiktie tiesiskās aizsardzības līdzekļi attiecībā uz esošā tīkla operatoru nav spējuši novērst minētās problēmas.

                  67.

                  Turpmāk 3.4. iedaļā aprakstīto saderības pārbaudi veiks tikai tām pelēkajām zonām, kuras atbilst iepriekš minētajiem kritērijiem.

            3.2.3.   “Melnās zonas”: valsts iejaukšanās nav vajadzīga

                  68.

                  Ja attiecīgajā ģeogrāfiskajā zonā ir vai tuvākajā nākotnē būs vismaz divi atšķirīgu operatoru platjoslas pamata tīkli un platjoslas pakalpojumi tiek sniegti konkurences apstākļos (uz infrastruktūru balstīta konkurence (82)), var pieņemt, ka nekādu tirgus nepilnību nav. Šajā gadījumā ir ļoti niecīga iespēja, ka ar valsts iejaukšanos varētu panākt kādus uzlabojumus. Tieši pretēji – valsts atbalsts, lai finansētu līdzīgas iespējas nodrošinoša papildu platjoslas tīkla izbūvi, principā izraisītu nepieņemamus konkurences kropļojumus un privāto ieguldītāju izstumšanu. Attiecīgi, ja nebūs skaidru pierādījumu par tirgus nepilnībām, pasākumus, lai finansētu platjoslas papildu infrastruktūras izvēršanu “melnajā zonā”, Iestāde vērtēs negatīvi (83).

            3.3.   Balto, pelēko un melno zonu nošķīrums attiecībā uz NGA tīkliem

                  69.

                  Iepriekš 3.2. iedaļā skaidrotais balto, pelēko un melno zonu nošķīrums ir izmantojams arī, novērtējot NGA tīkliem paredzētā valsts atbalsta saderību ar EEZ līguma darbību saskaņā ar 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu.

                  70.

                  Pašlaik, modernizējot aktīvās iekārtas, atsevišķi modernie platjoslas pamata tīkli spēj nodrošināt arī dažus tādus platjoslas pakalpojumus, kuri tuvākajā nākotnē, visticamāk, tiks piedāvāti, izmantojot NGA tīklus (piemēram, trīspakalpojumu paketi). Tomēr var parādīties tādi jauni produkti vai pakalpojumi, kuri nebūs aizstājami no piedāvājuma vai pieprasījuma viedokļa un kuriem būs vajadzīga tāda jauda, noturība un ievērojami lielāki augšupielādes un lejupielādes ātrumi, kas pārsniedz platjoslas pamata infrastruktūras fiziskās iespējas.

            3.3.1.   “Baltās NGA zonas”

                  71.

                  Tādējādi, novērtējot valsts atbalstu NGA tīkliem, tāda teritorija, kurā NGA tīklu pašlaik nav un kurā privātie ieguldītāji saskaņā ar 59.–61. punktu to trīs gadu laikā, visticamāk, neierīkos, ir jāuzskata par “baltu

                        NGA

                     ” zonu. Šādā teritorijā var piešķirt valsts atbalstu NGA, ja ir izpildīti 3.4. un 3.5. iedaļā norādītie saderības nosacījumi.

            3.3.2.   “Pelēkās NGA zonas”

                  72.

                  Konkrēta teritorija jāuzskata par “pelēku

                        NGA

                     ” zonu, ja tajā ir tikai viens NGA tīkls (84) vai tas tiks izvērsts nākamo trīs gadu laikā un ja neviens cits operators nākamo trīs gadu laikā tur neplāno izvērst NGA tīklu. Novērtējot to, vai citi tīkla ieguldītāji varētu konkrētā zonā izvērst vēl kādus NGA tīklus, ir jāņem vērā esošie normatīvie akti, ar kuriem varētu būt samazināti šķēršļi šādai tīklu izvēršanai (piekļuve kabeļu kanalizācijai, infrastruktūras kopīga izmantošana utt.). Iestādei būs jāveic sīkāka analīze, pārbaudot valsts iejaukšanās nepieciešamību, jo ir liels risks, ka valsts iejaukšanās šādās teritorijās var izstumt esošos ieguldītājus un izkropļot konkurenci. Šajā saistībā Iestāde veiks novērtējumu, pamatojoties uz šajās pamatnostādnēs paredzētajiem saderības nosacījumiem.

            3.3.3.   “Melnās NGA zonas”

                  73.

                  Ja konkrētajā teritorijā ir vai nākamajos trīs gados tiks izvērsti vismaz divi atšķirīgu operatoru NGA tīkli, šāda teritorija ir uzskatāma par “melnu NGA” zonu. Iestāde uzskatīs, ka valsts atbalsts vēl vienam no valsts līdzekļiem finansētam un līdzvērtīgam NGA tīklam šādās teritorijās varētu būtiski izkropļot konkurenci un tāpēc tas nav saderīgs ar EEZ līguma darbību saskaņā ar 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu.

            3.4.   Pasākuma struktūra un vajadzība ierobežot konkurences kropļojumus

                  74.

                  Ikvienam platjoslas izvēršanas valsts atbalsta pasākumam ir jāatbilst visiem 2.5. iedaļā minētajiem saderības principiem, tostarp attiecībā uz vispārējas nozīmes mērķi, tirgus nepilnības esību, piemērotību un pasākuma stimulējošo iedarbību. Saistībā ar konkurences kropļojumu ierobežošanu papildus tam, ka ikvienā gadījumā (baltajām, pelēkajām un melnajām zonām) ir jāpierāda, ka tiks panākts “krass uzlabojums” (85), ir jābūt izpildītiem turpmāk norādītajiem priekšnosacījumiem, kas liecina par pasākuma samērīgumu. Ja kāds no šiem nosacījumiem nav izpildīts, visticamāk, būs jāveic padziļināts novērtējums (86), kā rezultātā atzinums par attiecīgā atbalsta saderību ar iekšējo tirgu var būt negatīvs.

                              a)

                              Sīka kartografēšana un pārklājuma analīze. EBTA valstīm skaidri jānorāda, uz kurām ģeogrāfiskajām zonām konkrētais atbalsta pasākums attieksies (87), un šajā procesā pēc iespējas jāsadarbojas ar kompetentajām valsts iestādēm. Apspriešanās ar VRI ir vēlama, bet ne obligāta. Paraugprakses piemēri liecina, ka ir vērts valsts līmenī izveidot centralizētu datubāzi par pieejamo infrastruktūru, tādējādi vairojot pārredzamību un samazinot mazāku vietēju projektu īstenošanas izmaksas. EBTA valstis var brīvi definēt mērķa teritorijas, tomēr pirms konkursa izsludināšanas tās tiek mudinātas attiecīgo reģionu noteikšanā ņemt vērā ekonomiskos apstākļus (88).

                              b)

                                 Sabiedriskā apspriešana. EBTA valstīm jānodrošina pietiekama publicitāte pasākuma galvenajām iezīmēm un mērķa zonu sarakstam, publicējot attiecīgo informāciju par projektu un aicinot iesniegt komentārus. Publicēšana valsts līmeņa centrālajā tīmekļa vietnē principā nodrošinātu, ka šī informācija ir pieejama visām ieinteresētajām personām. Kartografēšanas rezultātus pārbaudot arī sabiedriskā apspriešanā, EBTA valstis līdz minimumam samazina konkurences kropļojumus attiecībā uz esošajiem pakalpojumu sniedzējiem un tiem, kuriem jau ir ieguldījumu plāni tuvākajai nākotnei, un tādējādi dod šiem ieguldītājiem iespēju plānot savu darbību (89). Sīka kartografēšana un padziļināta apspriešana ne vien nodrošina labu pārredzamību, bet arī darbojas kā neatsverams instruments balto, pelēko un melno zonu noteikšanā (90).

                              c)

                                 Konkursa procedūra. Gadījumos, kad piešķīrējiestādes nolemj subsidētās infrastruktūras pārvaldībai izvēlēties operatoru, kas ir trešā persona (91), atlases process jāorganizē saskaņā ar publiskā iepirkuma direktīvām (92) un tajās ietvertajiem principiem. Tādējādi tiek nodrošināta pārredzamība visiem ieguldītājiem, kas vēlas pretendēt uz subsidētā projekta īstenošanu un/vai pārvaldību. Obligāti nosacījumi ir vienlīdzīga un nediskriminējoša attieksme pret visiem pretendentiem un objektīvi novērtējuma kritēriji. Konkurss ir metode, ar kuru samazināt no budžeta sedzamās izmaksas, līdz minimumam samazināt iespējamo valsts atbalstu, un vienlaikus ar to tiek samazināta pasākuma selektivitāte, jo iepriekš nav zināms, kurš būs atbalsta saņēmējs (93). EBTA valstīm jānodrošina, lai process būtu pārredzams (94) un būtu nodrošināta konkurence (95), un jāizmanto speciāla valsts līmeņa centrālā tīmekļa vietne, kurā publicēt informāciju par visām aktuālajām konkursa procedūrām platjoslas valsts atbalsta pasākumu jomā (96).

                              d)

                                 Ekonomiski izdevīgākais piedāvājums. Konkursa procedūras laikā atbalsta piešķīrējiestāde nosaka kvalitatīvus piešķiršanas kritērijus, saskaņā ar kuriem izvērtē iesniegtos piedāvājumus. Attiecīgo piešķiršanas kritēriju vidū var būt, piemēram, nepieciešamais ģeogrāfiskais pārklājums (97), tehnoloģiskā risinājuma ilgtspēja vai piedāvātā risinājuma ietekme uz konkurenci (98). Šie kvalitatīvie kritēriji ir jāsamēro ar pieprasīto atbalsta summu. Lai samazinātu piešķiramā atbalsta summu, līdzīgu vai identisku kvalitātes nosacījumu gadījumā piedāvājuma kopējā novērtējumā vairāk prioritātes punktu principā būtu jāsaņem pretendentam, kurš prasījis mazāko atbalsta summu. Konkursa rīkotājiestādei vienmēr iepriekš jānorāda, kāda relatīvā nozīme tiks piešķirta katram izvēlētajam (kvalitatīvajam) kritērijam.

                              e)

                                 Tehnoloģiskā neitralitāte. Tā kā platjoslas pakalpojumu nodrošināšanai var izmantot dažādus tehnoloģiskos risinājumus, konkursā nedrīkstētu dot priekšroku kādai konkrētai tehnoloģijai vai tīkla platformai, ne arī izslēgt kādu no tām. Pretendentiem jābūt tiesīgiem piedāvāt nepieciešamo platjoslas pakalpojumu sniegšanu, izmantojot vai kombinējot jebkuras tehnoloģijas, kas tiem šķiet piemērotākās. Attiecīgi atbalsta piešķīrējiestāde, pamatojoties uz objektīviem konkursa kritērijiem, var izvēlēties piemērotāko tehnoloģisko risinājumu vai to kombināciju. Principā platības ziņā lielāku mērķa teritoriju vispārēju pārklājumu var nodrošināt ar dažādu tehnoloģiju kombināciju.

                              f)

                                 Esošās infrastruktūras izmantošana. Tā kā esošās infrastruktūras izmantošanas iespējas ir viens no platjoslas izvēršanas izmaksu noteicošajiem faktoriem, EBTA valstīm jāmudina pretendentus izmantot esošo pieejamo infrastruktūru, lai novērstu resursu lieku un neracionālu dublēšanos un samazinātu valsts finansējuma summu. Operatoriem, kuru īpašumā vai kontrolē ir mērķa teritorijā esoša infrastruktūra (neatkarīgi no tā, vai tā tiek faktiski izmantota) un kuri vēlas piedalīties konkursā, ir jāizpilda šādi nosacījumi: i) sabiedriskās apspriešanas laikā informēt piešķīrējiestādi un VRI par šo infrastruktūru; ii) laikus sniegt visu vajadzīgo informāciju pārējiem pretendentiem tā, lai tiem būtu iespēja šo infrastruktūru iekļaut savos piedāvājumos. EBTA valstīm jāizveido valsts datubāze par pieejamo esošo infrastruktūru, ko var izmantot platjoslas izvēršanai.

                              g)

                                 Vairumtirdzniecības līmeņa piekļuve. Jebkura platjoslas valsts atbalsta pasākuma obligāts elements ir nodrošināt trešām personām faktisku vairumtirdzniecības līmeņa piekļuvi subsidētajai platjoslas infrastruktūrai. Vairumtirdzniecības līmeņa piekļuve dod operatoriem (trešām personām) iespēju konkurēt ar izraudzīto pretendentu (ja tas ir pārstāvēts arī mazumtirdzniecības līmenī), tādējādi paplašinot izvēles iespējas un veicinot konkurenci pasākuma aptvertajās teritorijās, vienlaikus novēršot reģionālu pakalpojumu monopolu veidošanos. Šis nosacījums, kas piemērojams tikai valsts atbalsta saņēmējiem, nav atkarīgs no iepriekšējas tirgus analīzes pamatdirektīvas 7. panta izpratnē (99). Tas, kādas vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves saistības tiek noteiktas attiecībā uz subsidēto tīklu, jāsaskaņo ar piekļuves saistību kopumu, kas paredzēts nozares regulējumā (100). Principā subsidētiem uzņēmumiem jāpiedāvā plašāks vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves produktu klāsts salīdzinājumā ar to, ko VRI saskaņā ar nozares regulējumu noteikusi operatoriem ar būtisku ietekmi tirgū (101), jo atbalsta saņēmējs savas infrastruktūras izvēršanai izmanto ne tikai paša līdzekļus, bet arī nodokļu maksātāju naudu (102). Šī vairumtirdzniecības līmeņa piekļuve jānodrošina iespējami agrīnā posmā pirms tīkla ekspluatācijas sākšanas (103).
                              Faktiska vairumtirdzniecības līmeņa piekļuve subsidētajai infrastruktūrai (104) jāpiedāvā vismaz uz septiņiem gadiem. Ja pēc šā septiņu gadu laikposma VRI atzīst, ka attiecīgās infrastruktūras operatoram saskaņā ar piemērojamo tiesisko regulējumu ir būtiska ietekme konkrētajā tirgū, piekļuves nodrošināšanas saistības jānosaka saskaņā ar elektronisko sakaru regulējumu (105). VRI vai citas kompetentās valsts iestādes tiek mudinātas izdot piešķīrējiestādēm norādes par principiem, kā noteikt vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves nosacījumus un tarifus. Lai nodrošinātu reālu piekļuvi, attiecībā uz visu subsidēto tīklu, tostarp tā daļām, kurās izmanto esošo infrastruktūru, ir jāpiemēro vienādi piekļuves nosacījumi (106). Piekļuves saistībām jābūt spēkā neatkarīgi no izmaiņām subsidētās infrastruktūras īpašumtiesībās, pārvaldībā vai ekspluatācijā.

                              h)

                                 Vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves cenas. Cenu salīdzinoša noteikšana ir svarīgs instruments, kas ļauj nodrošināt, ka ar piešķirto atbalstu tiks radīti tādi paši tirgus apstākļi kā citos platjoslas tirgos ar aktīvu konkurenci. Vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves cenām jābalstās uz VRI cenu noteikšanas principiem un salīdzinošajām cenām, un jāņem vērā tīkla operatora saņemtais atbalsts (107). Par salīdzinošo cenu būtu jānosaka citu attiecīgās valsts vai EEZ salīdzināmu zonu, kurās konkurence ir aktīvāka, publicēto vairumtirdzniecības cenu vidējais aritmētiskais vai, ja nav pieejamas šādas publicētas cenas, tad VRI jau noteiktās vai apstiprinātās cenas attiecīgajiem tirgiem un pakalpojumiem. Ja kādiem vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves produktiem nav pieejamas salīdzināšanai izmantojamas publicētās vai regulētās cenas, cenu noteikšanā jāvadās pēc principa par cenu tuvināšanu izmaksām, ievērojot saskaņā ar nozares regulējumu noteikto metodiku (108). Ņemot vērā, ka vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves cenu salīdzinošā noteikšana ir sarežģīta, EBTA valstis tiek mudinātas nodrošināt VRI attiecīgas pilnvaras un cilvēkresursus, lai konsultētu piešķīrējiestādes šajos jautājumos. Lai VRI dotu pietiekami daudz laika atzinuma sniegšanai, atbalsta projekta sīks apraksts VRI jāiesniedz vismaz divus mēnešus pirms plānotās izziņošanas. Ja VRI ir dotas šādas pilnvaras, atbalsta piešķīrējiestādei jākonsultējas ar to par vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves cenu un nosacījumu noteikšanu. Cenu salīdzināšanas kritērijiem jābūt skaidri norādītiem konkursa dokumentācijā.

                              i)

                                 Uzraudzība un atgūšanas mehānisms. Piešķīrējiestādēm ir cieši jāuzrauga platjoslas projekta īstenošana visā projekta darbības laikā. Parasti gadījumos, kad operators ir izraudzīts iepirkuma procedūrā, projekta rentabilitātes faktiskā attīstība ir mazāk jāuzrauga. Daudzos gadījumos var būt lietderīgi atbalsta summu noteikt ex ante, lai noteiktā laikposmā segtu paredzamo finansējuma starpību, nevis noteikt atbalsta summu pēc faktiski konstatētajām izmaksām un ieņēmumiem. Ex ante variantā uzņēmumam principā ir lielāks stimuls ierobežot izmaksas un laika gaitā palielināt efektivitāti. Tomēr, ja attiecībā uz izmaksu un ieņēmumu nākotnes tendencēm pastāv liela neskaidrība un ir izteikta informācijas asimetrija, valsts iestādei var būt pievilcīgāk izvēlēties nevis absolūtu ex ante finansēšanas modeli, bet ex ante un ex post apvienojumu (piemēram, izmantojot atgūšanas mehānismu, kas dod iespēju līdzsvaroti sadalīt neparedzētu peļņu). Lai novērstu nesamērīgi lielu slogu maziem vietējiem projektiem, var būt lietderīgi atgūšanas mehānismam noteikt minimālo summu. Tāpēc EBTA valstīm atgūšanas mehānisms jāpiemēro tikai tad, ja projekta atbalsta summa pārsniedz EUR 10 miljonus (109). Piešķīrējiestādes var paredzēt, ka papildu peļņu, ko atgūst no izraudzītā pretendenta, var izmantot platjoslas tīkla turpmākai paplašināšanai pamatshēmas ietvaros ar tādiem pašiem nosacījumiem kā sākotnējam atbalsta pasākumam. Uzvarējušā pretendenta pienākums nošķirt grāmatvedības uzskaiti attiecībā uz saņemto subsīdiju palīdzēs piešķīrējiestādēm uzraudzīt shēmas īstenošanu un gūto papildu peļņu (110).

                              j)

                                 Pārredzamība. EBTA valstīm centrālā tīmekļa vietnē par valsts atbalsta pasākumiem jāpublicē vismaz šāda informācija: apstiprinātās atbalsta shēmas un tās īstenošanas noteikumu pilns teksts, atbalsta saņēmēja nosaukums, atbalsta summa, atbalsta intensitāte un izmantotā tehnoloģija. Šī informācija jāpublicē pēc atbalsta piešķiršanas lēmuma pieņemšanas un jāglabā vismaz 10 gadus, kā arī tai jābūt pieejamai sabiedrībai bez jebkādiem ierobežojumiem. Atbalsta saņēmējam ir pienākums nodrošināt pilnvarotām trešām personām vispārēju un nediskriminējošu piekļuvi informācijai par tā infrastruktūru (tostarp kabeļu kanalizāciju, āra sadales skapjiem un optisko šķiedru), kas izvērsta valsts atbalsta pasākuma ietvaros (111). Tas ļaus citiem operatoriem viegli izvērtēt iespēju piekļūt šai infrastruktūrai un sniegs visu attiecīgo informāciju par platjoslas tīklu platjoslas infrastruktūru centralizētajam reģistram (ja EBTA valstī ir šāda datubāze) un/vai VRI.

                              k)

                                 Ziņojumu sniegšana. Valsts atbalsta piešķīrējiestādei no tīkla izmantošanas sākuma dienas visā atbalsta pasākuma īstenošanas periodā reizi divos gados jāpaziņo EBTA Uzraudzības iestādei svarīgākā informācija par atbalsta projektiem (112). Attiecībā uz valsts un reģionālām pamatshēmām valsts vai reģionālajām iestādēm jāapkopo informācija par individuālajiem pasākumiem un jāiesniedz Iestādei. Lai pieņemtu lēmumu saskaņā ar šīm pamatnostādnēm, Iestāde var pieprasīt papildu ziņojumus par piešķirto atbalstu.

            3.5.   NGA tīklu ātras izvēršanas veicināšana

                  75.

                  Tāpat kā platjoslas pamata tīklu izvēršanas politikas gadījumā, arī valsts atbalsts NGA tīklu izvēršanai var tikt atzīts par piemērotu un attaisnojamu instrumentu, ja ir izpildīti vairāki būtiski nosacījumi. Ja komerciālie operatori savus lēmumus par ieguldījumiem NGA tīklos pieņem, pamatojoties uz prognozēto rentabilitāti, tad valsts iestādei, pieņemot lēmumu, ir jāņem vērā arī sabiedrības intereses, lai finansētu brīvi pieejamu un neitrālu platformu, kurā daudzi operatori, savstarpēji konkurējot, varēs sniegt pakalpojumus galalietotājiem.

                  76.

                  Visiem NGA izvēršanas atbalsta pasākumiem ir jāatbilst saderības nosacījumiem, kas uzskaitīti 2.5. un 3.4. iedaļā. Papildus ir jābūt izpildītiem turpmāk minētajiem nosacījumiem, ņemot vērā konkrēto situāciju, kādā notiks valsts ieguldījumi NGA tīklos.

                              a)

                                 Vairumtirdzniecības līmeņa piekļuve. Ņemot vērā NGA ekonomiskos aspektus, ir ļoti svarīgi nodrošināt operatoriem (trešām personām) faktisku vairumtirdzniecības līmeņa piekļuvi. Īpaši teritorijās, kurās jau darbojas konkurējoši platjoslas pamata tīklu operatori (113), jānodrošina, ka tiek saglabāta tirgus konkurences situācija, kāda pastāvēja pirms iejaukšanās. Turpmāk ir izklāstīti 3.4. iedaļā aprakstīto piekļuves nosacījumu precizējumi. Subsidētajā tīklā visiem operatoriem, kas prasa piekļuvi, ir jāpiedāvā vienlīdzīgi un nediskriminējoši nosacījumi un jānodrošina tiem faktiskas un pilnīgas atsaistes iespējas (114). Turklāt operatoriem (trešām personām) jābūt iespējai piekļūt ne tikai aktīvajai (115), arī pasīvajai tīkla infrastruktūrai (116). Tāpēc papildus piekļuvei bitu plūsmai un atsaistītai piekļuvei abonentlīnijai un abonentapakšlīnijai piekļuves nodrošināšanas saistībās jāietver arī tiesības izmantot kabeļu kanalizāciju un stabus, tumšo šķiedru un āra sadales skapjus (117). Faktiska vairumtirdzniecības līmeņa piekļuve jānodrošina vismaz septiņus gadus, bet piekļuvei pie kabeļu kanalizācijas un stabiem jābūt beztermiņa. Šis nosacījums neskar līdzīgas reglamentējošas saistības, ko VRI var būt noteikusi efektīvas konkurences veicināšanai konkrētajā tirgū, vai pasākumus, kas pieņemti minētajā laikposmā vai pēc tā beigām (118).
                              Ir iespējams, ka mazapdzīvotās teritorijās, kur platjoslas pakalpojumu piedāvājums ir ierobežots, un attiecībā uz maziem uzņēmumiem prasība nodrošināt visus piekļuves produktu veidus var nesamērīgi sadārdzināt ieguldījumu izmaksas (119), neradot būtiskus ieguvumus lielākas konkurences ziņā (120). Šādā gadījumā var paredzēt, ka piekļuves produktus, kas prasa dārgas un neparedzētas iejaukšanās subsidētajā infrastruktūrā (piemēram, kopvietošanu sadales starppunktos), piedāvā vienīgi tad, ja pastāv vērā ņemams operatoru (trešo personu) pieprasījums. Pieprasījumu uzskata par vērā ņemamu, ja i) piekļuves prasītājs iesniedz reālistisku uzņēmējdarbības plānu, kurā ir pamatota konkrētā produkta attīstīšana subsidētajā tīklā, un ii) cits operators tajā pašā teritorijā vēl nepiedāvā līdzīgu piekļuves produktu par cenām, kas līdzvērtīgas blīvāk apdzīvotās teritorijās piedāvātajām (121).
                              Savukārt iepriekšējā rindkopā paredzēto nevar piemērot blīvi apdzīvotās teritorijās, kurās paredzama konkurence infrastruktūras jomā. Tāpēc šādās teritorijās subsidētajā tīklā ir jānodrošina visi tīkla piekļuves produktu veidi, kas operatoriem var būt vajadzīgi (122).

                              b)

                                 Vienlīdzīga un nediskriminējoša attieksme. Subsidētajai infrastruktūrai jābūt tādai, kas konkurējošiem operatoriem dod iespēju sniegt galalietotājiem konkurētspējīgus pakalpojumus par pieņemamu cenu. Ja tīkla operators ir vertikāli integrēts, ir jānosaka pienācīgas garantijas, lai novērstu jebkādu interešu konfliktu, nepamatotu diskrimināciju pret piekļuves prasītājiem vai satura nodrošinātājiem un jebkādas citas slēptas, netiešas priekšrocības. Tāpat piešķiršanas kritērijos jāparedz, ka pretendenti saņem papildu punktus, ja tie piedāvā vienīgi vairumtirdzniecības līmeņa modeli, vienīgi pasīvo modeli vai abus.

                  77.

                  Konkurenci īpaši veicina tādi valsts atbalsta projekti, kas paredz finansēt atvilces maršrutēšanas tīklus (123) vai tikai inženiertehniskos darbus, kuri dod iespēju visu operatoru piekļuvei un jebkuras tehnoloģijas izmantojumam. Šis apstāklis tiks ņemts vērā šādu projektu novērtējumā.

            3.6.   Atbalsts īpaši ātrdarbīgas platjoslas tīkliem

                  78.

                  Ņemot vērā ievadā minētos mērķus, jo īpaši mērķi, lai vismaz 50 % abonentu būtu interneta pieslēgums ar ātrumu virs 100 Mb/s, un ievērojot to, ka īpaši pilsētās var būt pieprasījums pēc augstākiem darbības parametriem, nekā komerciālie ieguldītāji ir gatavi piedāvāt tuvākajā nākotnē, izņēmuma kārtā, atkāpjoties no 73. punkta, būtu pieļaujama valsts iejaukšanās attiecībā uz NGA tīkliem, kas spēj nodrošināt īpaši ātrdarbīgu internetu krietni virs 100 Mb/s.

                  79.

                  “Melnajās NGA” zonās šāda iejaukšanās būtu pieļaujama vienīgi tad, ja, pamatojoties uz turpmāk minētajiem kumulatīvajiem kritērijiem, tiek pierādīts 47. punktā minētais “krasais uzlabojums”:

                              a)

                              esošajiem vai plānotajiem (124)
                                 NGA tīkliem optiskās šķiedras kabeļi nesniedzas līdz galalietotāju telpām (125);

                              b)

                              tirgus situācija, vērtējot pēc komerciālo operatoru ieguldījumu plāniem saskaņā ar 59.–61. punktu, neattīstās tā, ka tuvākajā nākotnē tiktu nodrošināti konkurētspējīgi īpaši ātrdarbīgas platjoslas pakalpojumi (126) ar ātrumu virs 100 Mb/s;

                              c)

                              ir paredzams pieprasījums pēc šādiem kvalitātes uzlabojumiem (127).

                  80.

                  Iepriekšējā punktā aprakstītajā situācijā ikvienam jaunam subsidētajam tīklam ir jāatbilst 74. un 76. punktā noteiktajiem saderības nosacījumiem. Turklāt atbalsta piešķīrējiestādei jāpierāda arī, ka:

                              a)

                              subsidētais tīkls nodrošinātu ievērojami uzlabotus tehnoloģiskos parametrus un darbības rādītājus salīdzinājumā ar esošo vai plānoto tīklu pārbaudāmajiem parametriem un darbības rādītājiem (128);

                              b)

                              subsidētā tīkla pamatā būs atvērtā arhitektūra un tas tiks ekspluatēts tikai kā vairumtirdzniecības līmeņa tīkls;

                              c)

                              atbalsts neradītu pārmērīgus kropļojumus konkurencē ar citām NGA tehnoloģijām, kurās tirgus operatori tajās pašās mērķa teritorijās ir nesen veikuši ievērojamus jaunus ieguldījumus infrastruktūrā (129).

                  81.

                  Tikai tad, ja ir izpildīti šie papildu nosacījumi, varētu atzīt, ka valsts finansējuma piešķiršana šādiem tīkliem ir saderīga, ievērojot samēra pārbaudes prasības. Citiem vārdiem sakot, šim finansējumam būtu jārada būtiski, paliekoši, konkurenci veicinoši, nevis pagaidu tehnoloģiski uzlabojumi, pārmērīgi neizstumjot privātos ieguldījumus.

         Nobeiguma noteikumi

                  82.

                  Šīs pamatnostādnes tiks piemērotas no to pieņemšanas dienas. Iestāde piemēros šīs pamatnostādnes visiem paziņotajiem atbalsta pasākumiem, par kuriem tai būs jāpieņem lēmums pēc šo pamatnostādņu pieņemšanas, pat ja par projektiem paziņots pirms minētās pieņemšanas.

                  83.

                  Saskaņā ar Iestādes noteikumiem, kas piemērojami nelikumīga valsts atbalsta novērtēšanai (130), nelikumīga atbalsta gadījumā Iestāde piemēros noteikumus, kas bija spēkā atbalsta piešķiršanas brīdī. Attiecīgi Iestāde piemēros šīs pamatnostādnes nelikumīgam atbalstam, kas piešķirts pēc to publicēšanas.

                  84.

                  Pamatojoties uz EEZ 61. panta 1. punktu, Iestāde ar šo ierosina EBTA valstīm 12 mēnešu laikā pēc šo pamatnostādņu pieņemšanas veikt vajadzīgos pasākumus un vajadzības gadījumā grozīt to spēkā esošās atbalsta shēmas, lai nodrošinātu atbilstību šo pamatnostādņu noteikumiem.

                  85.

                  EBTA valstis tiek aicinātas skaidri un bez atrunām paust savu piekrišanu šiem ierosinātajiem atbilstīgajiem pasākumiem divu mēnešu laikā, sākot no pasākumu saņemšanas dienas. Ja atbilde nav saņemta, Iestāde uzskatīs, ka attiecīgā EBTA valsts ierosinātajiem pasākumiem nepiekrīt.

                  86.

                  Iestāde šīs pamatnostādnes pārskatīs, ņemot vērā Komisijas veiktos turpmākos grozījumus Komisijas paziņojumā “Kopienas pamatnostādnes valsts atbalsta noteikumu piemērošanai attiecībā uz platjoslas tīklu ātru izvēršanu”.

         (1)  Šī nodaļa atbilst Eiropas Komisijas paziņojumam – ES pamatnostādnes valsts atbalsta noteikumu piemērošanai attiecībā uz platjoslas tīklu ātru izvēršanu (OV C 25, 26.1.2013., 1. lpp.).

         (2)  Eiropas Komisijas paziņojums Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “Digitālā programma Eiropai”, COM(2010) 245 galīgā redakcija, kā atzīts 2011. gada 26. oktobra EEZ Apvienotās parlamentārās komitejas 37. sanāksmes rezolūcijā.

         (3)  Skatīt 12. panta 4. punktu EEZ līguma XI pielikuma 5.cl punktā minētajā tiesību aktā (Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīva 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva) (OV L 108, 24.4.2002., 33. lpp.)), (OV L 116, 22.4.2004., 60. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 20, 22.4.2004., 14. lpp.), kas grozīts ar Direktīvu 2009/140/EK (Labāka regulējuma direktīva) (OV L 337, 18.12.2009., 37. lpp.) (EEZ līgumā vēl nav iekļauta), un EEZ līguma XI pielikuma 5.cl punktā minēto tiesību aktu (Regula (EK) Nr. 544/2009, (OV L 167, 29.6.2009., 12. lpp.); OV L 334, 17.12.2009., 4. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 68, 17.12.2009., 4. lpp.).

         (4)  Skatīt EEZ līguma XI pielikuma 26.l punktā minēto tiesību aktu (Komisijas 2010. gada 20. septembra Ieteikums par regulētu piekļuvi nākamās paaudzes piekļuves (NGA) tīkliem) (OV L 251, 25.9.2010., 35. lpp.) OV L 341, 13.12.2012., 28. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 70, 13.12.2012., 32. lpp.

         (5)  Skatīt, piemēram, Komisijas lēmumu lietā N 398/05 – Ungārija, Development Tax Benefit for Broadband.

         (6)  EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē valsts uzņēmuma līdzekļus uzskata par valsts līdzekļiem, jo valsts iestādes kontrolē šos līdzekļus. Spriedums lietā C-482/99 Francija/Komisija, Recueil 2002, I-4397. lpp. Saskaņā ar šo spriedumu ir jānovērtē, vai attiecīgajai valstij ir piedēvējama finansējuma piešķiršana ar valsts uzņēmuma starpniecību.

         (7)  Spriedums apvienotajās lietās T-443/08 un T-455/08 Freistaat Sachsen un citi/Komisija, Krājums 2011, II-1311. lpp., 93.–95. punkts.

         (8)  Skatīt, piemēram, Komisijas lēmumu lietā N 24/07 – Čehija, Prague Municipal Wireless Network.

         (9)  Līdzīgi, ja tīklu izbūves vai platjoslas pakalpojumus sniedz, lai apmierinātu pašas valsts pārvaldes vajadzības, tad zināmos apstākļos var uzskatīt, ka šāda iejaukšanās nerada priekšrocības uzņēmumiem. Skatīt Komisijas lēmumu lietā N 46/07 – Apvienotā Karaliste, Welsh Public Sector Network Scheme.

         (10)  Komisijas lēmums lietā SA.31687 (N 436/10) – Itālija, Broadband in Friuli Venezia Giulia (Project Ermes) un lietā N 407/09 – Spānija, Xarxa Oberta.

         (11)  Iespējams, ka operatori (trešās personas) vismaz daļēji gūst labumu no subsīdijas radītajām priekšrocībām, pat ja tie maksā par vairumtirdzniecības līmeņa piekļuvi. Vairumtirdzniecības cenas bieži vien tiek regulētas, un cenu regulēšana nozīmē, ka cenas ir zemākas par tām, ko vairumtirgotājs varētu piemērot tirgus apstākļos (ja nav konkurences ar citiem tīkliem, tās būtu monopola cenas). Ja cenas netiek regulētas, vairumtirgotājam savas cenas jebkurā gadījumā būs jāsalīdzina ar vidējām cenām, ko piemēro citās, konkurētspējīgākās teritorijās (skatīt 74. punkta h) apakšpunktu), kas arī, iespējams, var nozīmēt, ka cena būs zemāka nekā tā, ko vairumtirgotājs varētu piemērot tirgus apstākļos.

         (12)  EEZ līguma 61. panta 1. punkts neattiecas uz subsīdijām privātpersonām.

         (13)  Kā piemēru var minēt atbalstu rūpnieciskajiem rajoniem; skatīt, piemēram, Komisijas lēmumu lietā N 626/09 – Itālija, NGA for industrial districts of Lucca.

         (14)  Spriedums lietā C-310/99 Itālijas Republika/Komisija, Recueil 2002, I-02289. lpp., 65. punkts.

         (15)  Skatīt Komisijas lēmumu lietā N 237/08 – Vācija, Broadband support in Niedersachsen.

         (16)  Spriedums lietā C-303/88 Itālijas Republika/Komisija, Recueil 1991, I-1433. lpp., 20.–22. punkts.

         (17)  Komisijas 2007. gada 11. decembra lēmums lietā C 53/06 – Nīderlande, Par valsts atbalstu Amsterdamas optiskajam tīklam, ko Amsterdamas pašvaldība piešķīrusi ieguldījumam optiskajā tīklā līdz mājām (fibre-to-the-home) (OV L 247, 16.9.2008., 27. lpp.).

         (18)  Iestādes Pamatnostādnes par valsts garantijām (OV L 274, 26.10.2000., EEZ papildinājums Nr. 48, 26.10.2000., 45. lpp.), kas grozītas ar OV L 105, 21.4.2011., 32. lpp., EEZ papildinājumu Nr. 23, 21.4.2011., 1. lpp.

         (19)  Saskaņā ar judikatūru uzņēmumiem, kuriem uzticēta vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšana, šā uzdevumu izpildi nosaka ar valsts iestādes tiesību aktu. Tādējādi vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu operatoram var uzticēt, piešķirot tam sabiedrisko pakalpojumu koncesiju; skatīt spriedumu apvienotajās lietās T-204/97 un T-270/97 EPAC – Empresa para a Agroalimentação e Cereais, SA/Komisija, Recueil 2000, II-2267. lpp., 126. punkts, un spriedumu lietā T-17/02 Fred Olsen, SA/Komisija, Krājums 2005, II-2031. lpp., 186. un 188.–189. punkts.

         (20)  Skatīt lietu C-280/00 Altmark Trans GmbH un Regierungspräsidium Madgeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark GmbH, Recueil 2003, I-7747. lpp. (turpmāk “spriedums Altmark lietā”).

         (21)  Skatīt http://www.eftasurv.int/media/state-aid-guidelines/Part-VI---Compensation-granted-for-the-provision-of-services-of-general-economic-interest.pdf (vēl nav publicēts).

         (22)  Skatīt http://www.eftasurv.int/media/state-aid-guidelines/Part-VI---Framework-for-state-aid-in-the-form-of-public-service-compensation.pdf (vēl nav publicēts).

         (23)  EEZ līguma XV pielikuma 1.h punktā minētais tiesību akts, Lēmums Nr. 66/2012 (OV L 207, 2.8.2012., 46. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 43, 2.8.2012., 56. lpp.) (OV L 7, 11.1.2012., 3. lpp.).

         (24)  EEZ līguma XV pielikuma 1.ha punktā minētais tiesību akts; skatīt Apvienotās komitejas 2012. gada 7. decembra Lēmumu Nr. 225/2012 (vēl nav publicēts).

         (25)  Skatīt 48. punktu Iestādes Pamatnostādnēs par kompensāciju, kas piešķirta par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu, un 13. punktu Nostādnēs par valsts atbalstu, ko piešķir kā kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu.

         (26)  Skatīt 49. punktu Iestādes Pamatnostādnēs par kompensāciju, kas piešķirta par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu.

         (27)  Jēdziens “tuvākajā nākotnē” atbilst trim gadiem, ievērojot šo pamatnostādņu 59. punktu.

         (28)  Saskaņā ar principu, kas minēts 50. punktā Iestādes Pamatnostādnēs par kompensāciju, kas piešķirta par vispārējas tautsaimnieciskas nozīmes pakalpojumu sniegšanu. Skatīt arī Komisijas lēmumu lietā N 284/05 – Īrija, Regional broadband Programme: Metropolitan Area Networks (“MANs”), phases II and III, un lēmumu lietā N 890/06 – Francija, Aide du Sicoval pour un réseau de très haut débit.

         (29)  Pasīvā tīkla infrastruktūra principā ir tīklu fiziskā infrastruktūra. Definīciju skatīt glosārijā.

         (30)  Tīklam tehnoloģiskā ziņā jābūt neitrālam un tādējādi jānodrošina iespēja piekļuves prasītājiem izmantot jebkuru pieejamo tehnoloģiju, lai sniegtu pakalpojumus galalietotājiem.

         (31)  Saskaņā ar šo pamatnostādņu 74. punkta g) apakšpunktu.

         (32)  Šis ierobežojums pamatojas uz to, ka gadījumā, ja ir izvērsts platjoslas tīkls, kas nodrošina vispārēju savienojamību, tirgus spēki parasti spēj nodrošināt komunikāciju pakalpojumus visiem lietotājiem par konkurētspējīgām cenām.

         (33)  Šajās garantijās jo īpaši jāiekļauj pienākums nošķirt grāmatvedības uzskaiti, kā arī tajās var iekļaut prasību vertikāli integrētajam operatoram izveidot organizatoriski un juridiski neatkarīgu struktūru. Šai struktūrai jābūt pilnīgi atbildīgai par tai uzticētā VTNP uzdevuma ievērošanu un izpildi.

         (34)  EBTA valstu ziņā ir izstrādāt katram konkrētajam gadījumam piemērotāko metodiku, lai nodrošinātu, ka piešķirtā kompensācija saskaņā ar VTNP paketes principiem sedz VTNP uzdevuma izpildes izmaksas vienīgi “baltajos laukumos”, ņemot vērā attiecīgos ieņēmumus un saprātīgu peļņu. Piemēram, piešķiramā kompensācija varētu pamatoties uz salīdzinājumu starp ieņēmumiem no esošās infrastruktūras komerciālās izmantošanas rentablajās teritorijās, kurās jau darbojas komerciālie operatori, un ieņēmumiem no “baltajos laukumos” esošās infrastruktūras komerciālās izmantošanas. Peļņu, kas pārsniedz saprātīgu peļņu, t. i., kas pārsniedz nozares vidējo kapitāla rentabilitāti noteiktas platjoslas infrastruktūras izvēršanai, varētu novirzīt VTNP finansēšanai nerentablajās teritorijās, bet pārējā peļņa varētu būt daļa no piešķirtās finansiālās kompensācijas. Skatīt Komisijas lēmumu lietā N 331/08 – Francija, THD Hauts de Seine.

         (35)  Tomēr, ja attiecībā uz izmaksu un ieņēmumu nākotnes tendencēm pastāv liela neskaidrība un ir izteikta informācijas asimetrija, valsts iestādei var būt pievilcīgāk izvēlēties nevis absolūtu ex ante kompensācijas modeli, bet ex ante un ex post apvienojumu (piemēram, izmantojot atgūšanas mehānismu, kas dod iespēju līdzsvaroti sadalīt neparedzētu peļņu).

         (36)  Piemēram, zemesdarbi, kabeļu ieguldīšana, iekšējo vadu ievilkšana. Ierīkojot optiskās šķiedras kabeļu tīklus līdz lietotājam, izmaksas varētu veidot pat 70–80 % no kopējām ieguldījumu izmaksām.

         (37)  Atsauci skatīt 3. zemsvītras piezīmē.

         (38)  Skatīt arī Komisijas lēmumu lietā N 383/09 – Vācija, Amendment of N 150/08 Broadband in the rural areas of Saxony. Šajā lietā tika skatīts gadījums, kad tādi vispārēji inženiertehniskie darbi kā autoceļu uzturēšana nav valsts atbalsts. Vācijas iestāžu veiktie pasākumi tika atzīti par “vispārējiem inženiertehniskajiem darbiem”, kurus uzturēšanas nolūkos valsts būtu veikusi jebkurā gadījumā. Iespēja izmantot šos autoceļu uzturēšanas darbus, lai par operatoru līdzekļiem ieguldītu kabeļu kanalizāciju un ierīkotu platjoslas infrastruktūru, bija izziņota publiski, un tā nebija paredzēta vienīgi platjoslas nozarei vai speciāli vērsta uz to. Tomēr nav izslēgta iespēja, ka šādiem būvdarbiem piešķirtais valsts finansējums tiek uzskatīts par atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē, ja tie ir paredzēti vienīgi platjoslas nozarei vai ir nepārprotami vērsti uz to.

         (39)  Skatīt, piemēram, Vācijas VRI “Infrastrukturatlas”, kurā operatori brīvprātīgi dalās informācijā par pieejamo un potenciālo izmantojamo infrastruktūru.

         (40)  Jāatceras, ka tiesiskais regulējums elektronisko sakaru jomā paredz valstu kompetentajām iestādēm iespēju prasīt, lai uzņēmumi sniegtu vajadzīgo informāciju, un tādējādi šīs iestādes kopā ar VRI varētu izstrādāt sīku kopsavilkumu par tīkla elementu un iekārtu veidu, pieejamību un ģeogrāfisko atrašanās vietu un darīt to pieejamu ieinteresētajām personām. Skatīt 12. panta 4. punktu Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 7. marta Direktīvā 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem (pamatdirektīva), kas grozīta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 25. novembra Direktīvu 2009/140/EK.

         (41)  Skatīt, piemēram, Iestādes Lēmumu Nr. 231/11/COL par ātru nākamās paaudzes piekļuves tīkla izvēršanu Tromsų pašvaldības lauku apvidos (OV C 10, 12.1.2012., 5. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 2, 12.1.2012., 3. lpp.). Saraksts ar visiem Komisijas lēmumiem, kas pieņemti saskaņā ar valsts atbalsta noteikumiem platjoslas pakalpojumu jomā: http://ec.europa.eu/competition/sectors/telecommunications/broadband_decisions.pdf.

         (42)  Piemēram, aizdevumi (pretstatā dotācijām) var būt noderīgs instruments, ar ko risināt kredītu pieejamības problēmu ilgtermiņa ieguldījumiem infrastruktūrā.

         (43)  Neskarot iespēju piemērot Iestādes Reģionālā atbalsta pamatnostādnes, kā minēts 27. punktā.

         (44)  Skatīt Iestādes Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnes, kas piemērojamas attiecīgajā laikposmā (piemēram, Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnes 2007.–2013. gadam (OV L 54, 28.2.2008., 1. lpp.; EEZ papildinājums Nr. 11, 28.2.2008., 1. lpp.)).

         (45)  Tomēr, ja konkrēts uzņēmums nespēj īstenot kādu projektu bez atbalsta, tas nenozīmē, ka pastāv tirgus nepilnība. Piemēram, uzņēmuma lēmums neieguldīt projektā ar zemu rentabilitāti vai reģionā ar ierobežotu tirgus pieprasījumu un/vai nekonkurētspējīgām izmaksām var liecināt nevis par tirgus nepilnību, bet gan par pienācīgi darbojošos tirgu.

         (46)  Arī satelītsistēmām var analizēt vienības pašizmaksu, taču diapazoni ir lielāki un tādējādi atkarība no iedzīvotāju blīvuma ir mazāka.

         (47)  Attiecībā uz pašvaldību un reģionālo finansējumu skatīt Komisijas lēmumus lietās SA 33420 (2011/N) – Vācija, Breitband Lohr am Main, un N 699/09 – Spānija, Desarrollo del programa de infraestructuras de telecomunicaciones en la Región de Murcia.

         (48)  ES dalībvalstis bieži izziņo pamatprogrammas, kurās aprakstīti nosacījumi, ar kādiem platjoslas izvēršanai var piešķirt pašvaldību vai reģionālo finansējumu. Skatīt, piemēram, N 62/10 – Somija, High speed broadband construction aid in sparsely populated areas of Finland, N 53/10 – Vācija, Federal framework programme on duct support, vai N 30/10 – Zviedrija, State aid to Broadband within the framework of the rural development program.

         (49)  Atsauci skatīt 3. zemsvītras piezīmē.

         (50)  Skatīt, piemēram, Iestādes 2008. gada 5. novembra Ieteikumu par attiecīgajiem produkta un pakalpojumu tirgiem elektronisko sakaru nozarē, kuros var būt nepieciešams ex ante regulējums, pamatojoties uz EEZ līguma XI pielikuma 5.cl punktā minēto tiesību aktu (Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/21/EK par kopējiem reglamentējošiem noteikumiem attiecībā uz elektronisko komunikāciju tīkliem un pakalpojumiem) (OV C 156, 9.7.2009., 18. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 36, 9.7.2009., 1. lpp.). Tādējādi palielinātos pārredzamība, samazinātos vietējo iestāžu administratīvais slogs un VRI nebūtu atsevišķi jāanalizē katra valsts atbalsta lieta.

         (51)  Skatīt, piemēram, Avis n 12-A-02 du 17 janvier 2012 relatif à une demande d'avis de la commission de l'économie, du développement durable et de l'aménagement du territoire du Sénat concernant le cadre d'intervention des collectivités territoriales en matière de déploiement des réseaux à très haut débit (Francijas konkurences iestādes atzinums par ļoti ātrdarbīgas platjoslas tīklu izvēršanu).

         (52)  Skatīt, piemēram, Komisijas lēmumus lietās N 237/08 – Vācija, Broadband support in Niedersachsen, vai SA.33671 – Apvienotā Karaliste, Broadband Delivery UK.

         (53)  Skatīt, piemēram, Komisijas lēmumu lietā N 473/07 – Itālija, Broadband connection for Alto Adige, un lēmumu lietā N 570/07 – Vācija, Broadband in rural areas of Bayern-Württemberg.

         (54)  Proti, sekmējot jau pieejamo platjoslas risinājumu apguvi, kas var būt vietējie zemes fiksētie vai bezvadu tīkli vai vispārpieejami satelītu risinājumi.

         (55)  Skatīt, piemēram, Komisijas lēmumu lietā N 222/06 – Itālija, Aid to bridge the digital divide in Sardinia.

         (56)  Tas var attiekties, piemēram, uz mobilo LTE (ilgtermiņa attīstības) vai LTE Advanced sakaru operatoriem, kuriem saskaņā ar licences nosacījumiem mērķa teritorijā ir noteikti pārklājuma mērķi. Līdzīgā kārtā, ja operators, kuram noteiktas universālā pakalpojuma sniegšanas saistības (USO), saņem kompensāciju par sabiedrisko pakalpojumu sniegšanu, tā paša tīkla finansēšanai nevar piešķirt papildu valsts atbalstu.

         (57)  Šāda veida ietekmi sauc par “izstumšanu”.

         (58)  Skatīt, piemēram, spriedumu lietā C-156/98 Vācija/Komisija, Recueil 2000, I-6857. lpp., 78. punkts, un spriedumu lietā C-333/07 Régie Networks, Krājums 2008, I-10807. lpp., 94.–116. punkts.

         (59)  Piemēram, valsts atbalsta sniegšanu nedrīkstētu uzskatīt par attaisnotu nebūtiskiem ieguldījumiem, kas paredzēti vienīgi tīkla aktīvo komponentu modernizēšanai. Līdzīgā kārtā, kaut arī noteiktas vara kabeļu sniegumu uzlabojošas tehnoloģijas (piemēram, vektorings) var palielināt esošo tīklu iespējas, tām, visticamāk, nav nepieciešami ievērojami ieguldījumi jaunā infrastruktūrā, līdz ar to tām nedrīkstētu piešķirt valsts atbalstu.

         (60)  Piemēram, par krasu uzlabojumu varētu uzskatīt modernizāciju, kurā no platjoslas pamata tīkla pāriet uz NGA tīklu, kā arī atsevišķus NGA tīkla modernizācijas gadījumus (piemēram, nodrošinot optiskās šķiedras savienojumu tuvāk galalietotājam). Teritorijās, kurās jau ir platjoslas tīkli, panākot krasu uzlabojumu jāraugās, lai valsts atbalsta izmantošana neradītu pārklāšanos ar esošo infrastruktūru. Tāpat papildu pakalpojumu iespējas, visticamāk, netiktu nodrošinātas, ja nelielā apmērā pakāpeniski modernizē esošo infrastruktūru, piemēram, no 12 Mb/s uz 24 Mb/s (un tas, iespējams, sniegtu nesamērīgas priekšrocības esošajam operatoram).

         (61)  Subsidētajam tīklam jāveicina konkurence, t. i., jānodrošina reāla piekļuve dažādos infrastruktūras līmeņos, kā norādīts 74. punktā un attiecībā uz atbalstu NGA izvēršanai – arī 76. punktā.

         (62)  Skatīt, piemēram, Komisijas lēmumu lietā SA.33671 – Apvienotā Karaliste, Broadband Delivery UK.

         (63)  Šo kopējo metodiku var nodrošināt Iestāde.

         (64)  Ņemot vērā tehnoloģiju attīstības tempu, NGA pakalpojumus nākotnē, iespējams, varēs nodrošināt arī ar citām tehnoloģijām.

         (65)  Koaksiālo, bezvadu un mobilo tehnoloģiju risinājumos zināmā apmērā izmanto optiskās šķiedras atbalsta infrastruktūru, šajā ziņā tos padarot konceptuāli līdzīgus kabeļu tīkliem, kuros, lai nodrošinātu pakalpojumus “pēdējās jūdzes” segmentā, izmanto nevis optiskās šķiedras, bet vara kabeļus.

         (66)  Pēdējo segmentu līdz galalietotājam var nodrošināt vai nu ar vadu, vai bezvadu tehnoloģijām. Ņemot vērā tādu modernu bezvadu tehnoloģiju kā LTE Advanced straujo attīstību un arvien intensīvāko LTE un Wi-Fi izmantojumu tirgū, nākamās paaudzes fiksētā bezvadu piekļuve (piemēram, kas pamatojas uz pielāgotu mobilo platjoslas tehnoloģiju), ievērojot zināmus nosacījumus, var būt dzīvotspējīga alternatīva dažiem vadu NGA tīkliem (piemēram, FTTCab). Tā kā bezvadu risinājumi tiek “koplietoti” (lietotājam nodrošinātais datu pārraides ātrums ir atkarīgs no lietotāju skaita, kas izmanto savienojumu attiecīgajā teritorijā) un neizbēgami ir atkarīgi no dabas apstākļiem, lai katram abonentam nodrošinātu tādu minimālo lejupielādes ātrumu, kādu sagaida no NGA, nākamās paaudzes fiksētos bezvadu tīklus izvērš, ievērojot noteiktu blīvuma pakāpi un/vai izmantojot uzlabotu konfigurāciju (piemēram, īpaši orientētas un/vai vairākas antenas). Arī nākamās paaudzes bezvadu piekļuves tīkliem, kuru pamatā ir pielāgota mobila platjoslas tehnoloģija, ir jānodrošina prasītais pakalpojumu kvalitātes līmenis noteiktajā teritorijā esošajiem lietotājiem un vienlaikus jāspēj šajā teritorijā apkalpot arī gadījuma lietotājus.

         (67)  Jēdziens “FTTx” ietver FFTC, FTTN, FTTP, FTTH un FTTB.

         (68)  Izmantojot vismaz kabeļu modema standartu DOCSIS 3.0.

         (69)  Skatīt, piemēram, Komisijas lēmumu lietā SA.33671 – Apvienotā Karaliste, Broadband Delivery UK.

         (70)  Ja pašlaik atšķirības starp teritoriju, kurā ir pieejams tikai šaurjoslas internets (iezvanpieeja), un teritoriju, kurā ir pieejama platjosla, nozīmē, ka pirmā teritorija uzskatāma par balto zonu, tad līdzīgā kārtā teritorija, kurā nav nākamās paaudzes platjoslas infrastruktūras, taču ir platjoslas pamata infrastruktūra, arī tiks uzskatīta par balto zonu.

         (71)  Salīdzinājumā ar citiem tīkliem, kuri nesniedzas līdz galalietotājam (kā FTTC), NGN atvilces maršrutēšanas infrastruktūras būtiska iezīme ir tā, ka to var brīvi starpsavienot ar citiem tīkliem.

         (72)  Komisijas lēmums lietā N 407/09 – Spānija, Optical fibre Catalonia (Xarxa Oberta).

         (73)  Komisijas lēmumi lietās N 407/09 – Spānija, Optical fibre Catalonia (Xarxa Oberta) un SA.33438 – Polija, Broadband network for Eastern Poland.

         (74)  Trīs gadu periodu sāk skaitīt no dienas, kad publicēts plānotais atbalsta pasākums.

         (75)  Šajā saistībā operatoram jāspēj pierādīt, ka trīs gadu laikā tas būs nodrošinājis pārklājumu ievērojamai teritorijas daļai un ievērojamam attiecīgo iedzīvotāju skaitam. Piemēram, atbalsta piešķīrējiestāde var pieprasīt, lai operators, kurš apliecinājis interesi mērķa teritorijā izbūvēt pats savu infrastruktūru, divu mēnešu laikā iesniegtu reālistisku uzņēmējdarbības plānu, tādus apliecinošos dokumentus kā bankas aizdevuma līgums, kā arī sīki izstrādātu izvēršanas grafiku. Turklāt divpadsmit mēnešu laikā jāsākas ieguldījumiem un jābūt saņemtai lielākajai daļai būvatļauju, kas vajadzīgas projekta īstenošanai. Katram sešu mēnešu periodam var noteikt papildu uzdevumus, lai pārliecinātos par pasākuma izpildes gaitu.

         (76)  Skatīt, piemēram, Komisijas lēmumus lietā N 607/09 – Īrija, Rural Broadband Reach, vai lietā N 172/09 – Slovēnija, Broadband development in Slovenia.

         (77)  Viens un tas pats uzņēmums vienā un tajā pašā zonā var ekspluatēt nodalītus fiksētās līnijas un mobilo sakaru tīklus, bet tas nemainīs šīs zonas klasifikāciju.

         (78)  Konkurences situāciju vērtē, vadoties pēc esošo infrastruktūras operatoru skaita. Komisijas lēmumā N 330/2010 – Francija, Programme national Très Haut Débit, tika precizēts, ka vairāku mazumtirdzniecības līmeņa pakalpojumu sniedzēju darbošanās vienā tīklā (tostarp ar atsaistītu piekļuvi abonentlīnijai (LLU)) nenozīmē, ka zona ir melna, bet gan joprojām ir pelēkā zona, jo tajā ir tikai viena infrastruktūra. Tomēr konkurējošu operatoru pastāvēšana (mazumtirdzniecības līmenī) tiek uzskatīta par pazīmi, ka, lai gan zona ir pelēka, tajā, iespējams, nav problēmu saistībā ar tirgus nepilnībām. Attiecīgi jāiesniedz pārliecinoši pierādījumi par piekļuves problēmām vai pakalpojumu kvalitāti.

         (79)  Lēmumā N 131/05 – Apvienotā Karaliste, FibreSpeed Broadband Project Wales, Komisijai bija jāizvērtē, vai Velsas iestāžu finansiālais atbalsts, ko tās sniedza atvērta, operatorneitrāla optiskās šķiedras tīkla izbūvei, savienojot 14 uzņēmējdarbības parkus, tomēr būtu atzīstams par saderīgu arī tad, ja mērķa vietas jau apkalpo vēsturiskais tīkla operators, kas nodrošina nomātās līnijas par regulētām cenām. Komisija konstatēja, ka vēsturiskā operatora nomāto līniju piedāvājums bija ļoti dārgs, maziem un vidējiem uzņēmumiem (MVU) – gandrīz nepieejams. Skatīt arī Komisijas lēmumu lietā N 890/06 – Francija, Aide du Sicoval pour un réseau de très haut débit, un Komisijas lēmumu lietā N 284/05 – Īrija, Regional Broadband Programme: Metropolitan Area Networks (“MANs”), phases II and III.

         (80)  Papildus 66. punktā norādītajiem faktoriem piešķīrējiestādes var ņemt vērā, piemēram, šādus rādītājus: izplatības pakāpi, kāda ir pakalpojumiem ar visaugstākajiem darbības parametriem; pārmērīgi lielas cenas augstas klases pakalpojumiem (ieskaitot galalietotājiem piedāvātās nomātās līnijas, kā minēts iepriekšējā zemsvītras piezīmē), tādējādi bremzējot apguvi un inovāciju; izstrādes procesā ir tādi e-pārvaldes pakalpojumi, kuriem nepieciešama jauda, kas pārsniedz esošajā tīklā piedāvāto. Ja mērķa teritorijā ievērojamai daļai iedzīvotāju un uzņēmumu jau tiek nodrošināti pietiekamas kvalitātes pakalpojumi, jāraugās, lai valsts iejaukšanās neizraisītu esošās infrastruktūras pārmērīgu paplašināšanu. Minētajā gadījumā valsts iejaukšanās pasākumiem jāaprobežojas ar “robu aizpildīšanu”.

         (81)  Piemēram, ja esošais platjoslas tīkls veidots, pamatojoties uz kabeļu kanalizācijas privileģētu izmantošanu/privileģētu piekļuvi tai, un tā nav pieejama citiem tīkla operatoriem vai netiek izmantota kopīgi.

         (82)  Ja ir tikai viena tīkla infrastruktūra, tad attiecīgā teritorija šo pamatnostādņu kontekstā no konkurences viedokļa tiks uzskatīta par pelēku, nevis melnu zonu, pat ja šo infrastruktūru, nodrošinot atsaisti (LLU), izmanto vairāki elektronisko sakaru operatori. Skatīt arī Komisijas lēmumu lietā SA.31316 – Francija, Programme national “Très haut débit”.

         (83)  Skatīt Komisijas 2006. gada 19. jūlija Lēmumu par pasākumu Nr. C 35/05 (ex N 59/05) – Nīderlande, Platjoslas tīkla ierīkošana Apingedamā (OV L 86, 27.3.2007., 1. lpp.). Šajā lēmumā Komisija norādīja, ka nebija pienācīgi ņemti vērā konkrētā tirgus konkurences apstākļi. Konkrētāk, Nīderlandes platjoslas tirgus ir straujā attīstībā esošs tirgus, kur elektronisko sakaru pakalpojumu sniedzēji, tostarp kabeļu operatori un interneta pakalpojumu sniedzēji, gatavojās ieviest ļoti lielas jaudas platjoslas pakalpojumus bez valsts atbalsta.

         (84)  Viens un tas pats uzņēmums vienā un tajā pašā zonā var ekspluatēt nodalītus fiksētās līnijas un bezvadu NGA tīklus, bet tas nemainīs šīs zonas klasifikāciju.

         (85)  Skatīt 47. punktu.

         (86)  Iespējams, ka padziļinātā novērtējuma veikšanai būs jāsāk procedūra saskaņā ar 3. protokola I daļas 1. panta 2. punktu Nolīgumā starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanu.

         (87)  Kartografēšana jāveic, pamatojoties uz to, cik mājokļiem ir pieejama konkrēta tīkla infrastruktūra, nevis uz to, cik liels ir faktiskais pieslēgto abonentu – mājokļu vai klientu – skaits.

         (88)  Piemēram, pārāk mazas mērķa teritorijas varētu nozīmēt, ka tirgus dalībniekiem nav pietiekama ekonomiskā stimula pretendēt uz atbalstu, savukārt pārāk lielas teritorijas varētu mazināt konkurences efektu atlases procesā. Turklāt vairāku atlases procedūru gadījumā valsts atbalsta saņemšanas iespējas paveras vairākiem uzņēmumiem, tādējādi tiek novērsts, ka ar valsts atbalsta pasākumiem, dodot priekšroku lielajiem tirgus dalībniekiem vai atturot no tādu tehnoloģiju izmantošanas, kuras galvenokārt būtu konkurētspējīgas mazākās mērķa teritorijās, vēl vairāk palielinās viena (jau dominējošā stāvoklī esoša) uzņēmuma tirgus daļa.

         (89)  Gadījumā, ja var pierādīt, ka esošie operatori valsts iestādei neiesniedza kartografēšanas veikšanai izmantojamu informāciju, šīm iestādēm jāizmanto jebkāda tām pieejamā informācija.

         (90)  Skatīt, piemēram, Komisijas lēmumu lietā N 266/08 – Vācija, Broadband in rural areas of Bayern.

         (91)  Citāda situācija ir gadījumā, ja valsts iestāde izvēlas tīkla nepastarpinātu izvēršanu un pārvaldību (vai ar tai pilnīgi piederoša subjekta starpniecību); skatīt, piemēram, Komisijas lēmumus lietās N 330/2010 – Francija, Programme national Très Haut Débit, un SA.33807 (2011/N) – Itālija, National Broadband Plan. Šādos gadījumos, lai nosargātu rezultātus, ko konkurence devusi kopš elektronisko sakaru nozares liberalizēšanas Savienībā, jo īpaši pašreizējo konkurenci mazumtirdzniecības platjoslas tirgū, attiecībā uz valsts pārvaldītiem subsidētajiem tīkliem i) valsts īpašumā esošajiem tīkla operatoriem uzņēmējdarbība jāveic tikai iepriekš noteiktajās mērķa teritorijās, un tie nedrīkst paplašināt darbību citos, komerciāli pievilcīgos reģionos; ii) valsts iestādes darbībai jāaprobežojas ar pasīvās infrastruktūras uzturēšanu un piekļuves nodrošināšanu tai, un tā nedrīkst konkurēt ar komerciālajiem operatoriem mazumtirdzniecības līmenī; un iii) uzskaite, kas attiecas uz tīklu ekspluatācijai izmantotajiem līdzekļiem, jānošķir no pārējo valsts iestādes rīcībā esošo līdzekļu uzskaites.

         (92)  EEZ līguma XVI pielikuma 2. punktā minētais tiesību akts (Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 31. marta Direktīva 2004/18/EK par to, kā koordinēt būvdarbu valsts līgumu, piegādes valsts līgumu un pakalpojumu valsts līgumu slēgšanas tiesību piešķiršanas procedūru (
            OV L 134, 30.4.2004., 114. lpp.
         ), OV L 245, 7.9.2006., 22. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 44, 7.9.2006., 18. lpp.

         (93)  Skatīt, piemēram, Komisijas lēmumu lietā N 475/07 – Īrija, National Broadband Scheme (NBS), un Komisijas lēmumu lietā N 157/06 – Apvienotā Karaliste, South Yorkshire Digital region Broadband Project.

         (94)  Ja šīs konkursa procedūras priekšmets ir publiskā iepirkuma līgums, uz kuru attiecas ES publiskā iepirkuma Direktīvas 2004/17/EK (EEZ līguma XVI pielikuma 4. punktā minētais tiesību akts, OV L 245, 7.9.2006., 22. lpp. un EEZ papildinājums Nr. 44, 7.9.2006., 18. lpp.) vai 2004/18/EK (EEZ līguma XVI pielikuma 2. punktā minētais tiesību akts (OV L 245, 7.9.2006., 22. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 44, 7.9.2006., 18. lpp.), konkursa paziņojums saskaņā ar minēto direktīvu prasībām ir jāpublicē ES Oficiālajā Vēstnesī, lai nodrošinātu EEZ līmeņa konkurenci. Pārējos gadījumos informācija par konkursu jāpublisko vismaz valsts līmenī.

         (95)  Ja konkursā nepiesakās pietiekams pretendentu skaits, uzvarējušā pretendenta piedāvāto izmaksu aprēķinu var likt pārbaudīt ārējam revidentam.

         (96)  Ja tehnisku iemeslu dēļ nav iespējams izveidot valsts līmeņa tīmekļa vietni, tad jāizveido reģionālas tīmekļa vietnes, kas savstarpēji jāsavieno.

         (97)  Atbilstoši ģeogrāfiskajai teritorijai, kas noteikta konkursa nolikumā.

         (98)  Piemēram, vairāk punktu varētu piešķirt tādai tīkla topoloģijai, kas nodrošina faktisku un pilnīgu atsaisti. Jānorāda, ka pašreizējā tirgus attīstības posmā divpunktu topoloģija ir ilgtermiņa konkurencei labvēlīgāka nekā punkta–daudzpunktu topoloģija, bet to izvēršanas izmaksas ir līdzīgas, jo īpaši pilsētās. Punkta–daudzpunktu tīkli spēs nodrošināt pilnīgu un faktisku atsaisti tikai tad, ja WDM-PON (pasīvās optiskās šķiedras tīkls ar viļņgarumdales blīvēšanu) piekļuve tiks standartizēta un attiecīga prasība iekļauta piemērojamajā tiesiskajā regulējumā.

         (99)  Atsauci skatīt 3. zemsvītras piezīmē. Turklāt, ja EBTA valstis izvēlas tādu pārvaldības modeli, kurā trešām personām attiecībā uz subsidēto platjoslas infrastruktūru tiek piedāvāti tikai vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves pakalpojumi, bet ne mazumtirdzniecības pakalpojumi, iespējamie konkurences kropļojumi tiek vēl vairāk samazināti, jo šāds tīkla pārvaldības modelis palīdz novērst iespējami sarežģītas problēmas saistībā ar spiedienu uz peļņas normu un slēptām piekļuves diskriminācijas formām. Skatīt, piemēram, SA.30317 – High-speed broadband in Portugal.

         (100)  Ja valsts atbalsta pasākums paredz finansējumu tādiem jauniem pasīvās infrastruktūras elementiem kā kabeļu kanalizācija vai stabi, tad pie tiem jānodrošina beztermiņa piekļuve. Skatīt, piemēram, Komisijas lēmumus lietās N 53/2010 – Vācija, Federal framework programme on ducts support, N 596/09 – Itālija, Bridging the digital divide in Lombardia, N 383/09 – Vācija, Amendment of N 150/08 Broadband in the rural areas of Saxony, N 330/2010 – Francija, Programme national Très Haut Débit.

         (101)  Piemēram, attiecībā uz NGA tīkliem atskaites punktam jābūt NGA ieteikumā iekļautajam piekļuves produktu sarakstam.

         (102)  Ja valsts atbalstu sniedz, lai finansētu kabeļu kanalizācijas izbūvi, tai jābūt pietiekami ietilpīgai, lai tajā būtu vieta vairākiem kabeļu tīkliem un gan punkta–daudzpunktu, gan divpunktu risinājumiem.

         (103)  Ja tīkla operators sniedz arī mazumtirdzniecības pakalpojumus, tad saskaņā ar NGA ieteikumu piekļuve parasti jānodrošina vismaz sešus mēnešus pirms šo mazumtirdzniecības pakalpojumu sniegšanas sākuma.

         (104)  Faktisku vairumtirdzniecības līmeņa piekļuvi subsidētajai infrastruktūrai var nodrošināt ar II papildinājumā minētajiem vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves produktiem.

         (105)  Skatīt 3. zemsvītras piezīmi.

         (106)  Piemēram, trešo personu vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves izmantojumu nedrīkst ierobežot, to piedāvājot tikai platjoslas mazumtirdzniecības pakalpojumiem.

         (107)  Tas, kādā mērā ņem vērā atbalsta summu, var būt atkarīgs no konkurences situācijas konkursa atlases procedūrā un mērķa teritorijā. Salīdzinošā cena tādējādi būtu vairumtirdzniecības cenas augšējā robeža.

         (108)  Lai novērstu to, ka operatori mākslīgi uzpūš izmaksas, EBTA valstis tiek mudinātas izmantot līgumus, kuros uzņēmumiem ir paredzēti stimuli laika gaitā samazināt izmaksas. Piemēram, pretēji līgumiem, kas paredz izmaksu atlīdzināšanu, fiksētas cenas līgums mudinātu uzņēmumu laika gaitā samazināt izmaksas.

         (109)  Atgūšana nav vajadzīga attiecībā uz valsts īpašumā esošu vairumtirdzniecības līmeņa infrastruktūru, ko valsts iestāde pārvalda vienīgi ar mērķi nodrošināt visiem operatoriem vienlīdzīgu un nediskriminējošu piekļuvi, ja ir izpildīti 93. zemsvītras piezīmē minētie nosacījumi.

         (110)  Paraugprakses piemēri liecina, ka uzraudzību un atgūšanu ir vērts piemērot vismaz septiņus gadus, bet gūtā papildu peļņa (t. i., peļņa, kas pārsniedz sākotnējā uzņēmējdarbības plānā paredzēto vai nozares vidējo peļņu) jāsadala starp atbalsta saņēmēju un valsts iestādēm atbilstoši pasākuma atbalsta intensitātei.

         (111)  Šī informācija regulāri jāatjaunina (piemēram, ik pēc sešiem mēnešiem), un tai jābūt pieejamai formātā, ko nesedz autortiesības.

         (112)  Šajā informācijā papildus saskaņā ar 74. punkta j) apakšpunktu publiskotajai informācijai jāietver vismaz tīkla izmantošanas sākuma datums, vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves produkti, tīkla piekļuves prasītāju, pakalpojumu sniedzēju un apkalpoto mājokļu skaits, kā arī apguves rādītāji.

         (113)  Tostarp LLU operatori.

         (114)  Pašreizējā tirgus attīstības posmā divpunktu topoloģija nodrošina faktisku atsaisti. Ja izraudzītais pretendents izvērš tīklu ar punkta–daudzpunktu topoloģiju, tam jānosaka tiešs pienākums nodrošināt faktisku atsaisti ar viļņgarumdales blīvēšanu (WDM), kolīdz piekļuve ir standartizēta un komerciāli pieejama. Kamēr WDM atsaiste nav faktiski nodrošināta, izraudzītajam pretendentam jānosaka pienākums piekļuves prasītājiem nodrošināt virtuālu atsaisti, kas maksimāli līdzīga fiziskajai atsaistei.

         (115)  Ja operatori (trešās personas) ir netieši atbalsta saņēmēji, tiem, saņemot piekļuvi vairumtirdzniecības līmenī, var nākties pašiem nodrošināt piekļuvi bitu plūsmai. Piemēram, Komisijas lēmumā lietā N 330/2010 – Francija, Programme national Très Haut Débit, lai gan atbalsts tika piešķirts tikai pasīvajai infrastruktūrai, tika pieprasīta arī aktīvā piekļuve.

         (116)  Piemēram, iekārtām klienta telpās (CPE) vai citām tīkla ekspluatācijā nepieciešamām iekārtām. Ja piekļuves faktiskai nodrošināšanai nepieciešams modernizēt kādas tīkla daļas, tas jāparedz piešķīrējiestādes plānos, piemēram, paredzot, ka tiks nodrošināta pietiekami ietilpīga kabeļu kanalizācija, ierīkoti lielāki āra sadales skapji, lai nodrošinātu faktisku atsaisti, utt.

         (117)  Stingras piekļuves saistības ir vēl jo svarīgākas tāpēc, ka jārisina arī problēma saistībā ar esošo ADSL operatoru pakalpojumu un plānoto NGA tīklu operatoru pakalpojumu pagaidu aizstājamību. Piekļuves saistību noteikšana nodrošinās, ka konkurējoši ADSL operatori saviem klientiem varēs piedāvāt NGA tīklu, tiklīdz būs ierīkots subsidētais tīkls, un tādējādi varēs sākt plānot paši savus turpmākos ieguldījumus, nenonākot neizdevīgā konkurences situācijā. Skatīt, piemēram, N 461/09 – Apvienotā Karaliste, Cornwall & Isles of Scilly Next Generation Broadband.

         (118)  Šajā saistībā ir jāņem vērā, vai joprojām pastāv īpašie tirgus apstākļi, kuri bija pamatā atbalsta piešķiršanai par attiecīgo infrastruktūru.

         (119)  Nesamērīgs izmaksu sadārdzinājums piešķīrējiestādei jāpierāda ar sīki izstrādātiem un objektīviem izmaksu aprēķiniem.

         (120)  Skatīt, piemēram, Komisijas lēmumu lietā N 330/2010 – Francija, Programme national Très Haut Débit, un lietā SA.33671 – Apvienotā Karaliste, Broadband Delivery UK.

         (121)  Saskaņā ar samērīguma analīzi Iestāde var akceptēt arī citus nosacījumus, ņemot vērā konkrētā gadījuma specifiku un ietekmes kopējo samēru. Skatīt, piemēram, Komisijas lēmumu lietā N 330/2010 – Francija, Programme national Très Haut Débit, un lietā SA.33671 – Apvienotā Karaliste, Broadband Delivery UK. Ja attiecīgie nosacījumi ir izpildīti, piekļuve jāpiešķir termiņā, kāds parasti tiek piemērots konkrētajā tirgū. Strīda gadījumā atbalsta piešķīrējiestādei jālūdz VRI vai citas kompetentās valsts iestādes konsultāciju.

         (122)  Piemēram, pasīvajiem fiksētajiem tīkliem jāspēj nodrošināt gan divpunktu, gan punkta–daudzpunktu topoloģiju atkarībā no operatoru izvēles. Īpaši attiecībā uz blīvi apdzīvotām teritorijām (ja tās ir tiesīgas pretendēt uz valsts atbalstu) tiktu uzskatīts, ka sabiedrības interesēm neatbilst ieguldījumu atbalsta piešķiršana esošo tīklu vienkāršai modernizācijai, kas nerada krasu uzlabojumu arī konkurences ziņā.

         (123)  Skatīt 56. punktu. Iejaukšanos, kas sniedzas tālāk par centrāles līmeni, uzskatīs par NGA, nevis NGN pasākumiem. Skatīt Komisijas lēmumu lietā SA.34031 – Next generation broadband in Valle d'Aosta.

         (124)  Pamatojoties uz reālistiskiem ieguldījumu plāniem tuvākajai nākotnei (trim gadiem) saskaņā ar 59.–61. punktu.

         (125)  Piemēram, NGA tīkliem optiskās šķiedras kabeļi nesniedzas līdz galalietotāja telpām FTTN tīklu gadījumā, jo optiskā šķiedra ir ierīkota tikai līdz mezgliem (sadales skapjiem). Tāpat dažos kabeļu tīklos optisko šķiedru izmanto līdz sadales skapjiem, bet galalietotājus pieslēdz ar koaksiālajiem kabeļiem.

         (126)  Piemēram, teritorijā, kurā ir FTTC vai līdzvērtīgs tīkls un moderns kabeļu tīkls (vismaz DOCSIS 3.0), parasti tiek uzskatīts, ka tirgus apstākļi ir konkurencei pietiekami labvēlīgi, lai uz īpaši ātrdarbīgas platjoslas pakalpojumiem būtu iespējams pāriet bez valsts iejaukšanās.

         (127)  Skatīt, piemēram, 81. un 82. zemsvītras piezīmē minētos rādītājus.

         (128)  Skatīt 59.–61. punktu.

         (129)  Tādi kropļojumi rastos, ja atbalsta dēļ tirgus operatori nespētu samērīgā laikposmā (ņemot vērā parasto amortizācijas periodu) atpelnīt savus ieguldījumus infrastruktūrā. Tiks īpaši ņemti vērā šādi (savstarpēji saistīti) faktori: ieguldījumu apjoms, cik sen tie veikti, minimālais laiks, kas vajadzīgs pietiekamas atdeves gūšanai no ieguldījumiem, un jauna subsidētā īpaši ātrdarbīga tīkla izvēršanas iespējamā ietekme uz esošo NGA tīklu abonentu skaitu un attiecīgajām abonēšanas cenām.

         (130)  OV L 73, 19.3.2009., 23. lpp., EEZ papildinājums Nr. 15, 19.3.2009., 1. lpp. Skatīt tīmekļa vietni http://www.eftasurv.int/?1=1&showLinkID=15119&1=1

         I papildinājums
         Tipiski atbalsta pasākumi platjoslas jomā
         Komisija savā lietu izskatīšanas praksē ir apkopojusi izplatītākos finansēšanas mehānismus, kurus ES valstis ir izmantojušas platjoslas izvēršanas atbalstam un kuri vērtēti saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu, kas atbilst EEZ līguma 61. panta 1. punktam. Turpmāk sniegtais saraksts ir ilustratīvs un nepilnīgs – valsts iestādes var izstrādāt citādus platjoslas izvēršanas atbalsta veidus vai atkāpties no aprakstītajiem modeļiem. Šīs kombinācijas parasti ietver valsts atbalstu, ja vien ieguldījumus neveic saskaņā ar tirgus ekonomikas ieguldītāja principu (skatīt 2.2. iedaļu).

                     1.

                        Naudas līdzekļu piešķīrums (“starpības finansējums” (1)). Lielākajā daļā Komisijas izskatīto lietu EEZ valsts (2) ieguldītājiem (3) piešķir tiešas naudas līdzekļu dotācijas, lai tie izbūvētu, pārvaldītu un komerciāli ekspluatētu platjoslas tīklu (4). Šādas dotācijas parasti ir uzskatāmas par valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē, jo dotāciju finansē no valsts līdzekļiem un tā dod priekšrocību ieguldītājam – tas var veikt komercdarbību ar nosacījumiem, kādi tirgū nebūtu pieejami. Tādā gadījumā atbalsta saņēmēji ir gan tīkla operatori, kas saņem dotāciju, gan elektronisko sakaru pakalpojumu sniedzēji, kas pieprasa vairumtirdzniecības līmeņa piekļuvi subsidētajam tīklam.

                     2.

                        Atbalsts natūrā. Citos gadījumos EEZ valstis atbalsta platjoslas izvēršanu, finansējot visa platjoslas tīkla (vai tā daļu) izvēršanu un tad tīklu nododot elektronisko sakaru ieguldītāju rīcībā, lai tie šos tīkla elementus izmantotu paši savam platjoslas izvēršanas projektam. Šis atbalsts var izpausties dažādos veidos, bet visbiežāk EEZ valstis nodrošina platjoslas pasīvo infrastruktūru, veicot inženiertehniskos darbus (piemēram, uzrokot ceļu) vai ieguldot kabeļu kanalizāciju vai tumšo šķiedru (5). Šis atbalsta veids rada priekšrocības gan ieguldītājiem platjoslā, kuriem ietaupās attiecīgās ieguldījumu izmaksas (6), gan elektronisko sakaru pakalpojumu sniedzējiem, kuri pieprasa vairumtirdzniecības līmeņa piekļuvi subsidētajam tīklam.

                     3.

                        Valsts ekspluatēts platjoslas tīkls vai tā daļas. Valsts atbalsts var būt iesaistīts arī tad, ja valsts nevis sniedz atbalstu ieguldītājam platjoslā, bet izbūvē platjoslas tīklu (vai tā daļu) un pati to ekspluatē ar valsts administrācijas vai valsts uzņēmuma starpniecību (7). Šis iejaukšanās veids parasti paredz valsts īpašumā esošas pasīvās tīkla infrastruktūras izbūvi, lai ļautu to izmantot platjoslas operatoriem, nediskriminējošā veidā nodrošinot vairumtirdzniecības līmeņa piekļuvi tīklam. Tīkla ekspluatācija un vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves nodrošināšana par maksu ir saimnieciskā darbība EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē. Saskaņā ar judikatūru platjoslas tīkla izbūve, lai to pēc tam komerciāli izmantotu, ir uzskatāma par saimniecisko darbību, t. i., jau platjoslas tīkla izbūve var ietvert valsts atbalstu EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē (8). Par atbalsta saņēmējiem tiks uzskatīti arī elektronisko sakaru pakalpojumu sniedzēji, kas pieprasa vairumtirdzniecības līmeņa piekļuvi valsts ekspluatētajam tīklam.

                     4.

                        Koncesionāra pārvaldīts platjoslas tīkls. EEZ valstis var arī finansēt tāda platjoslas tīkla izvēršanu, kurš paliek valsts īpašumā, bet kura ekspluatācijas tiesības konkursa procedūrā piedāvā komerciālam operatoram, lai tas tīklu pārvaldītu un ekspluatētu vairumtirdzniecības līmenī (9). Arī šajā gadījumā, tā kā tīkls ir izbūvēts, lai to ekspluatētu, pasākums var ietvert valsts atbalstu. Par atbalsta saņēmējiem tiks uzskatīti operatori, kas pārvalda un ekspluatē tīklu, kā arī elektronisko sakaru pakalpojumu sniedzēji (trešās personas), kas pieprasa vairumtirdzniecības līmeņa piekļuvi tīklam.

            (1)  “Starpības finansējums” ir starpība starp ieguldījumu izmaksām un privāto ieguldītāju plānoto peļņu.

            (2)  Vai jebkura cita valsts iestāde, kas piešķir atbalstu.

            (3)  Termins “ieguldītājs” apzīmē uzņēmumus vai elektronisko sakaru tīklu operatorus, kas veic ieguldījumus platjoslas infrastruktūras izbūvē un izvēršanā.

            (4)  Starpības finansējuma piemēri atrodami Komisijas lēmumos šādās lietās: SA.33438 a.o – Polija, Broadband network project in Eastern Poland, SA.32866 – Grieķija, Broadband development in Greek rural areas, SA.31851 – Itālija, Broadband Marche, N 368/09 – Vācija, Amendment of State aid, N 115/08 – Broadband in the rural areas of Germany.

            (5)  Komisijas lēmumi lietās N 53/2010 – Vācija, Federal framework programme on ducts support, N 596/09 – Itālija, Bridging the digital divide in Lombardia. Skatīt arī lietu N 383/09 – Vācija, Amendment of N 150/08 Broadband in the rural areas of Saxony.

            (6)  Inženiertehnisko darbu izmaksas un citi ieguldījumi pasīvajā infrastruktūrā var veidot līdz 70 % no platjoslas projekta kopējām izmaksām.

            (7)  Komisijas lēmums lietā N 330/2010 – Francija, Programme national Très Haut Débit attiecās uz vairākiem atbalsta veidiem, no kuriem viens bija pašvaldību iespēja ekspluatēt pašu platjoslas tīklus régie veidā.

            (8)  Apvienotās lietas T-443/08 un T-455/08 Freistaat Sachsen/Komisija, Krājums 2011, II-1311. lpp.

            (9)  Komisijas lēmumi lietās N 497/2010 – Apvienotā Karaliste, SHEFA – 2 Interconnect, N 330/2010 – Francija, Programme national Très Haut Débit, N 183/09 – Lietuva, RAIN Project.

         II papildinājums
         Tehnisko terminu glosārijs
         Šajās pamatnostādnēs piemēro turpmāk sniegtās definīcijas. Tās var tikt mainītas, ņemot vērā tirgus, tehnoloģiju un regulējuma turpmākās izmaiņas.

                  Piekļuves segments:

             “pēdējās jūdzes” segments, kas atvilces maršrutēšanas tīklu savieno ar galalietotāja telpām.

                  Atvilces maršrutēšanas tīkls:

             platjoslas tīkla daļa, kas ir pamattīkla un piekļuves tīkla savienojošais posms un nodrošina datu plūsmu no globālā tīkla un uz to.

                  Piekļuve bitu plūsmai:

             vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves sniedzēja ierīkots ātrdarbīgs piekļuves savienojums ar klienta telpām, kas tiek piedāvāts trešām personām.

                  Tumšā šķiedra:

             neizgaismota optiskā šķiedra, kurai nav pieslēgtas pārraides sistēmas.

                  Kabeļu kanalizācija:

             pazemes cauruļvadi, ko izmanto platjoslas tīkla (optiskās šķiedras, vara vai koaksiālo) kabeļu ieguldīšanai.

                  Pilnīga atsaiste:

             fiziskā atsaiste, kas nodrošina piekļuvi galalietotāja piekļuves līnijai un dod iespēju konkurenta datu pārraides sistēmām tieši pārraidīt datus pa šo līniju. Noteiktos apstākļos virtuālo atsaisti var uzskatīt par līdzvērtīgu fiziskajai atsaistei.

                     FTTH:

             optiskā šķiedra līdz mājām (fibre to the home) – tīkls, kuram optiskās šķiedras kabeļi sniedzas līdz galalietotāja telpām, t. i., piekļuves tīkls, kuru gan tā barošanas, gan atzarposma segmentos (ieskaitot iekšējās instalācijas) veido optiskās šķiedras līnijas.

                     FTTB:

             optiskā šķiedra līdz ēkai (fibre to the building) – optiskās šķiedras kabeļi sniedzas līdz galalietotāja telpām, t. i., līdz ēkai ir optiskās šķiedras kabeļi, bet ēkā izmantoti vara vai koaksiālie kabeļi vai LAN.

                     FTTN:

             optiskā šķiedra līdz mezgliem (fibre to the nodes) – optiskās šķiedras kabeļi sniedzas līdz āra sadales skapim, kas var būt pat vairākus kilometrus no klienta telpām, un savienojuma pārējā daļa ir vara (optiskā šķiedra līdz sadales skapim/VDSL tīkli) vai koaksiālie (kabeļu/DOCSIS 3 tīkls) kabeļi. FTTN bieži tiek uztverts kā pagaidu starpposms pārejā uz pilnu FTTH.

                  Neitrāli tīkli:

             tīkli, kas atbalsta visus tīkla topoloģijas veidus. FTTH tīklu gadījumā infrastruktūrai jāspēj nodrošināt gan divpunktu, gan punkta–daudzpunktu topoloģiju.

                  Nākamās paaudzes piekļuves tīkls:

             piekļuves tīkls, kas pilnīgi vai daļēji sastāv no optiskās šķiedras elementiem un spēj nodrošināt platjoslas piekļuves pakalpojumus ar uzlabotiem parametriem salīdzinājumā ar tiem, kurus nodrošina pašreizējie platjoslas pamata tīkli.

                  Pasīvais tīkls:

             platjoslas tīkls, kurā nav aktīvo komponentu. Parasti tas ietver inženiertehnisko infrastruktūru, kabeļu kanalizāciju, tumšo šķiedru un āra sadales skapjus.

                  Pasīvā vairumtirdzniecības līmeņa piekļuve:

             piekļuve pārraides videi bez elektroniskiem komponentiem.

                  Punkta–daudzpunktu topoloģija:

             tīkla topoloģija, kurā klientiem ir sava atvēlētā līnija līdz starpposma pasīvajam mezglam (piemēram, āra sadales skapim), kur šīs līnijas ir apvienotas dalītā līnijā. Apvienošana var būt pasīva (ar sadalītājiem kā, piemēram, PON arhitektūrā) vai aktīva (piemēram, FTTC).

                  Divpunktu topoloģija:

             tīkla topoloģija, kurā klientiem ir sava atvēlētā līnija visā posmā no klienta līdz galvenajam klātbūtnes punktam (MPoP).

               Vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves produkti:
             piekļuve, kas operatoram dod iespēju izmantot cita operatora infrastruktūru. Vairumtirdzniecības līmeņa piekļuves produkti, kurus var piedāvāt subsidētajā tīklā, ir šādi:
         —

                  FTTH/FTTB tīkls:
             piekļuve kabeļu kanalizācijai un tumšajai šķiedrai, atsaistīta piekļuve abonentlīnijai (WDM-PON vai optiskā komutatora (ODF) atsaiste) un piekļuve bitu plūsmai,
         —
               kabeļu tīkli:
             piekļuve kabeļu kanalizācijai un bitu plūsmai,
         —

                  FTTC tīkli:
             piekļuve kabeļu kanalizācijai, atsaistīta piekļuve abonentlīnijai un piekļuve bitu plūsmai,
         —
               pasīvā tīkla infrastruktūra:
             piekļuve kabeļu kanalizācijai un tumšajai šķiedrai un/vai atsaistīta piekļuve abonentlīnijai. Attiecībā uz integrētu operatoru – piekļuves saistības (kas atšķiras no piekļuves nodrošināšanas pasīvajai infrastruktūrai) nosaka saskaņā ar NGA ieteikuma noteikumiem,
         —

                  ADSL platjoslas tīkli:
             atsaistīta piekļuve abonentlīnijai un piekļuve bitu plūsmai,
         —
               mobilie vai bezvadu tīkli:
             bitu plūsma, kopīga piekļuve stabiem un piekļuve atvilces maršrutēšanas tīkliem,
         —
               satelītu platforma:
             piekļuve bitu plūsmai.