title: Padomes Lēmums (ES) 2016/1233 (2016. gada 26. jūlijs), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli un locekļa aizstājēju, ko izvirzījusi Kipras Republika

text:
               28.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 202/41

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2016/1233
   (2016. gada 26. jūlijs),
   ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli un locekļa aizstājēju, ko izvirzījusi Kipras Republika
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
   ņemot vērā Kipras valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2015. gada 26. janvārī, 2015. gada 5. februārī un 2015. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

               (2)

               Pēc Georgios GEORGIOU kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa vieta.

               (3)

               Pēc Kyriakos CHATZITTOFIS kunga iecelšanas Reģionu komitejas locekļa amatā ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa aizstājēja vieta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā tiek iecelti:

               a)

               par locekli:

                           —

                              Kyriakos CHATZITTOFIS kungs, Mayor of Agios Athanasios;

                     un

               b)

               par locekļa aizstājēju:

                           —

                              Stavros YEROLATSITES kungs, Municipal Councilor, Strovolos Municipality.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2016. gada 26. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. LAJČÁK

      (1)  Padomes Lēmums (ES) 2015/116 (2015. gada 26. janvāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus (OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/190 (2015. gada 5. februāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/994 (2015. gada 23. jūnijs), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.).


title: 2008/604/EK: Komisijas Lēmums ( 2008. gada 22. jūlijs ) par dalībnieku iecelšanu ekspertu grupā jautājumos par cilvēku tirdzniecību

text:
               23.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 194/12

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2008. gada 22. jūlijs)
   par dalībnieku iecelšanu ekspertu grupā jautājumos par cilvēku tirdzniecību
   (2008/604/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Komisijas 2007. gada 17. oktobra Lēmumu 2007/675/EK, ar ko izveido Eiropas ekspertu grupu jautājumos par cilvēku tirdzniecību (1), un jo īpaši tā 3. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Ekspertu grupas sastāvā ir 21 dalībnieks.

               (2)

               Ekspertu grupas dalībnieki ir personas no speciālistu vidus, kurām ir īpašas zināšanas un pieredze cīņā pret cilvēku tirdzniecību, tostarp attiecībā uz darba ekspluatāciju.

               (3)

               Komisija pēc dalībvalstu ierosinājuma ieceļ līdz 11 dalībniekiem, kas izraudzīti no dalībvalstu iestādēm.

               (4)

               Komisijai no to personu vidus, kas atsaukušās uz uzaicinājumu iesniegt pieteikumus, jāieceļ līdz 5 dalībniekiem, kurus izraugās no starpvaldību, starptautiskām un nevalstiskām organizācijām, kas darbojas Eiropas līmenī, līdz 4 dalībniekiem, kurus izraugās no sociālajiem partneriem un darba devēju apvienībām, kas darbojas Eiropas līmenī, un līdz 2 dalībniekiem, kurus izraugās no personu vidus, kam ir zinātniskajā pētniecībā iegūta pieredze.

               (5)

               Komisija 2008. gada 19. janvārī publicēja uzaicinājumu iesniegt pieteikumus, lai sagatavotu kandidātu sarakstu ekspertu grupas izveidei (2).

               (6)

               Komisija ir veikusi atlases procedūru saņemtajiem pieteikumiem. Izvērtējot pieteikumus, Komisija ir ņēmusi vērā uzaicinājumā iesniegt pieteikumus un jo īpaši tā 2. punktā uzskaitītos kritērijus.

               (7)

               Ekspertu grupā ieteicams iekļaut vēl četrus dalībniekus, kuri izraudzīti no starpvaldību, starptautiskām un nevalstiskām organizācijām, kas darbojas Eiropas līmenī, lai kompensētu trūkstošos pieteikumus no sociālajiem partneriem un darba devēju apvienībām, kas darbojas Eiropas līmenī, lai panāktu līdzsvarotu tematisko un ģeogrāfisko pārstāvētību un to, ka grupas sastāvā kopā ir sākotnēji paredzētais 21 dalībnieks.

               (8)

               Vienu grupas dalībnieku ieceļ Eiropols,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu 2007/675/EK groza šādi.
   Lēmuma 3. panta 2. punkta b) apakšpunktu aizstāj ar šādu tekstu:

               “b)

               starpvaldību, starptautiskās vai nevalstiskās organizācijās, kas darbojas Eiropas līmenī un var dokumentāri pierādīt īpašās zināšanas un pieredzi cilvēku tirdzniecības jomā (līdz 9 dalībniekiem).”

         2. pants
   Komisija ieceļ šādus dalībniekus ekspertu grupā jautājumos par cilvēku tirdzniecību:

               1)

               Dalībnieki, kurus ieceļ saskaņā ar Komisijas Lēmuma 2007/675/EK 3. panta 2. punkta a) apakšpunktu:

                              Mr Jan AUSTAD

                              Mr Sandi ČURIN

                              Ms Rita THEODOROU SUPERMAN

                              Mr Luís GOUVEIA

                              Ms Jelena KAMINSKA

                              Mr Glynn RANKIN

                              Ms Bärbel Heide UHL

                              Mr Floris VAN DIJK

                              Ms Kajsa WAHLBERG

               2).

               Dalībnieki, kurus ieceļ saskaņā ar Komisijas Lēmuma 2007/675/EK 3. panta 2. punkta b) apakšpunktu, kurā grozījumi izdarīti ar šo lēmumu:

                              Ms Antonia BALKANSKA LAVINE

                              Ms Stana BUCHOWSKA

                              Mr Marco BUFO

                              Ms Muireann O BRIAIN

                              Mr Martijn PLUIM

                              Ms Evelyn PROBST

                              Ms Klara SKRIVANKOVA

                              Ms Patsy SÖRENSEN

                              Ms Liliana SORRENTINO

               3)

               Dalībnieki, kurus ieceļ saskaņā ar Komisijas Lēmuma 2007/675/EK 3. panta 2. punkta e) apakšpunktu:

                              Mr Ryszard PIOTROWICZ

                              Ms Georgina VAZ CABRAL

         3. pants
   Komisija ņem vērā, ka Eiropols ieceļ Mr Steve HARVEY par dalībnieku ekspertu grupā jautājumos par cilvēku tirdzniecību saskaņā ar Komisijas Lēmuma 2007/675/EK 3. panta 2. punkta d) apakšpunktu un 3. punktu.
   4. pants
   Ekspertu grupas dalībniekus ieceļ kā privātpersonas uz trīs gadu termiņu, kuru var atjaunot.
   5. pants
   Pēc atlases procedūras pieteikumu iesniedzējus, kuri tikuši atzīti par pieņemamiem kandidātiem dalībai grupā, bet kuri nav iecelti ekspertu grupas sastāvā, ar viņu piekrišanu iekļauj rezerves sarakstā.
   6. pants
   Grupas dalībnieku vārdus publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   7. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienu pēc tā pieņemšanas.

      Briselē, 2008. gada 22. jūlijā

            Komisijas vārdā —

            priekšsēdētāja vietnieks

         Jacques BARROT

      (1)  OV L 277, 20.10.2007., 29. lpp.

      (2)  OV C 14, 19.1.2008., 27. lpp.


title: 2013/554/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2013. gada 17. aprīlis ) par Energoregulatoru sadarbības aģentūras 2011. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 308/161

      EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS

   (2013. gada 17. aprīlis)
   par Energoregulatoru sadarbības aģentūras 2011. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2013/554/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Energoregulatoru sadarbības aģentūras 2011. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Energoregulatoru sadarbības aģentūras 2011. finanšu gada pārskatiem ar Aģentūras atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2013. gada 12. februāra ieteikumu (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu;

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulu (EK) Nr. 713/2009, ar ko izveido Energoregulatoru sadarbības aģentūru (4), un jo īpaši tās 24. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0068/2013),

               1.

               sniedz Energoregulatoru sadarbības aģentūras direktoram apstiprinājumu par Aģentūras 2011. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Energoregulatoru sadarbības aģentūras direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 388, 15.12.2012., 1. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 211, 14.8.2009., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA

      (2013. gada 17. aprīlis)
      ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Energoregulatoru sadarbības aģentūras 2011. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
      EIROPAS PARLAMENTS,

                  —

                  ņemot vērā Energoregulatoru sadarbības aģentūras 2011. finanšu gada galīgos pārskatus,

                  —

                  ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Energoregulatoru sadarbības aģentūras 2011. finanšu gada pārskatiem ar Aģentūras atbildēm (1),

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2013. gada 12. februāra ieteikumu (05753/2013 – C7-0041/2013),

                  —

                  ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu;

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulu (EK) Nr. 713/2009, ar ko izveido Energoregulatoru sadarbības aģentūru (4), un jo īpaši tās 24. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 94. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

                  —

                  ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0068/2013),

                  A.

                  tā kā Revīzijas palāta norādīja, ka tā ir guvusi pamatotu pārliecību par to, ka gada pārskati par 2011. finanšu gadu ir ticami un ka pakārtotie darījumi ir likumīgi un pareizi;

                  B.

                  tā kā Energoregulatoru sadarbības aģentūra (“Aģentūra”) 2011. gada 1. februārī no Briseles pārcēlās uz Ļubļanu (Slovēnijā), savu darbību oficiāli sāka 2011. gada 3. martā un finansiālo autonomiju ieguva 2011. gada 8. martā;

                  C.

                  tā kā Aģentūras 2011. gada kopējais budžets bija EUR 4 792 345; tā kā Savienības iemaksa Aģentūras budžetā 2011. gadā bija EUR 4 362 607,98 (6),

         Budžeta un finanšu pārvaldība

                  1.

                  atgādina, ka Savienības sākotnējā iemaksa 2011. gadā bija EUR 4 362 607,98; atzīmē, ka tas bija pirmais gads, kad Aģentūra bija finansiāli neatkarīga;

                  2.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem Aģentūras sākotnējais 2011. gada budžets bija EUR 5 119 000 (tai skaitā EUR 119 000 – Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas iemaksai);

                  3.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem saistību apropriāciju izpildes līmenis bija 67 %, bet maksājumi sasniedza 74 % no kopējā pārvaldīto apropriāciju apjoma;

         Pārnestās apropriācijas

                  4.

                  ar bažām norāda uz Revīzijas palātas konstatējumu, ka augstais neizlietoto apropriāciju un pārnesto apropriāciju līmenis, kā arī zemais maksājumu līmenis liecina par trūkumiem budžeta plānošanā un izpildē un ir pretrunā budžeta gada pārskata principam;

                  5.

                  pieņem Aģentūras paskaidrojumu, ka savas darbības pirmajā gadā tai nācās pieņemt darbā lielāko daļu personāla un ka tā rezultātā aizkavējās brīvo štata vietu izsludināšana, būtiski ietekmējot Aģentūras budžeta izpildes līmeni, kā arī iepirkuma vajadzību novērtēšanu, kas noveda pie iepirkuma procedūru koncentrācijas gada beigās; apzinās, ka tas savukārt radīja augstu pārnesumu līmeni, lai varētu izpildīt parakstītās juridiskās un budžeta saistības;

                  6.

                  pieņem zināšanai Aģentūras paziņojumu, ka tagad tā atrodas daudz labākā situācijā, lai veiktu savus uzdevumus un nodrošinātu attiecīgā budžeta izpildi, un prasa tai veikt šajā sakarībā nepieciešamos pasākumus un ziņot par to budžeta izpildes apstiprinātājiestādei;

         Nepareizi veiktie maksājumi

                  7.

                  ar bažām atzīmē, ka 2011. gadā Aģentūra izmaksāja būtiskas dienas naudas summas (līdz EUR 10 839 apmērā) norīkotiem ekspertiem, kas bija tās valsts valstspiederīgie, kurā atrodas Aģentūra, un ka šie maksājumi bija pretrunā Aģentūras administratīvās valdes pieņemtajiem noteikumiem par dalībvalstu ekspertu norīkošanu, kuri paredz, ka šādu dienas naudu piešķir tikai pagaidu darbiniekiem, kas nav tās dalībvalsts valstspiederīgie, kurā tie ir nodarbināti;

                  8.

                  atzīmē, ka Aģentūra jau ir pārtraukusi dienas naudas izmaksu šādos gadījumos; tomēr, ņemot vērā šo maksājumi neatbilstību normatīvajiem aktiem, prasa Aģentūrai turpināt strādāt pie šī jautājuma, izpētīt iespējas atgūt nepareizi izmaksātās summas un ziņot par to budžeta apstiprinātājiestādei;

         Darbā pieņemšanas procedūras

                  9.

                  atzīmē Revīzijas palātas konstatējumu, ka Aģentūrai ir jāuzlabo darbā pieņemšanas procedūru pārredzamību; prasa Aģentūrai veikt nepieciešamos pasākumus šajā jomā un ziņot par tiem budžeta izpildes apstiprinātājiestādei; uzskata, ka dažas Civildienesta noteikumu prasības var radīt būtisku administratīvo slogu; tādēļ mudina Komisiju, ņemot vērā Civildienesta noteikumu 110. pantu, atļaut zināmu vienkāršošanu attiecībā uz aģentūrām;

                  10.

                  norāda – lai gan pastāvīgo darbinieku pieņemšana ir pabeigta, Aģentūrai trūkst norīkoto valsts ekspertu kompetences un joprojām pastāv šaubas par dažu darbinieku tehnisko kompetenci, kas var radīt neskaidrību par Aģentūras darbu; prasa Aģentūrai risināt šo jautājumu un par veiktajiem pasākumiem ziņot budžeta izpildes apstiprinātājiestādei;

                  11.

                  mudina Aģentūru uzlabot sadarbību ar dalībvalstu regulatoriem, it īpaši lai nodrošinātu, ka tās darbs tiek organizēts saskaņā ar efektīviem principiem, un nodibināt pastāvīgu galveno mītni, tādējādi ļaujot gan Aģentūrai, gan dalībvalstu regulatoriem būtiski ietaupīt līdzekļus un atrisināt sākotnējās transporta un ierobežoto resursu problēmas;

                  12.

                  attiecībā uz pārējiem konstatējumiem, kas pievienoti lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu un kas ir horizontāli konstatējumi, atsaucas uz 2013. gada 17. aprīļa rezolūciju (7) par aģentūru darbību, finanšu pārvaldību un kontroli

         (1)  OV C 388, 15.12.2012., 1. lpp.

         (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

         (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

         (4)  OV L 211, 14.8.2009., 1. lpp.

         (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         (6)  ACER 2011. gada darbības pārskats, 85.–91. lpp.

         (7)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2013)0134 (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 374 lappusi).


title: 2006/464/EK: Komisijas Lēmums ( 2006. gada 27. jūnijs ) par provizoriskiem ārkārtas pasākumiem, kas vajadzīgi, lai novērstu  Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu  ievešanu un izplatīšanos Kopienā  (izziņots ar dokumenta numuru K(2006) 2881)

text:
               5.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 183/29

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2006. gada 27. jūnijs)
   par provizoriskiem ārkārtas pasākumiem, kas vajadzīgi, lai novērstu Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu ievešanu un izplatīšanos Kopienā
   (izziņots ar dokumenta numuru K(2006) 2881)
   (2006/464/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 2000. gada 8. maija Direktīvu 2000/29/EK par aizsardzības pasākumiem pret tādu organismu ievešanu, kas kaitīgi augiem vai augu produktiem, un pret to izplatību Kopienā (1) un jo īpaši tās 16. panta 3. punkta trešo teikumu,
   tā kā:

               (1)

               Atbilstīgi Direktīvai 2000/29/EK, ja dalībvalsts uzskata, ka draud tādu kaitīgu organismu ievešana vai izplatīšanās tās teritorijā, kas nav iekļauti minētās direktīvas I vai II pielikumā, tā uz laiku var noteikt papildu pasākumus, kas vajadzīgi, lai aizsargātos pret šādu apdraudējumu.

               (2)

               Ķīnā, Korejā, Japānā, ASV un ierobežotā Kopienas apgabalā konstatēja organismu Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu, un tāpēc Francija 2005. gada 14. martā informēja pārējās dalībvalstis un Komisiju par to, ka 2005. gada 16. februārī tā ir pieņēmusi valsts pasākumus, kas vajadzīgi, lai aizsargātos pret iespējamo minētā organisma ievešanu Francijas teritorijā.

               (3)

               Slovēnija 2005. gada 29. jūnijā informēja pārējās dalībvalstis un Komisiju par to, ka šā paša organisma konstatēšanas gadījumu dēļ šī dalībvalsts 2005. gada 24. jūnijā ir pieņēmusi papildu pasākumus, kas vajadzīgi, lai novērstu minētā organisma ievešanas un izplatīšanās turpināšanos tās teritorijā.

               (4)

                  Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu nav minēts Direktīvas 2000/29/EK I un II pielikumā. Tomēr ziņojumā par kaitēkļu radītā riska novērtējumu, kura pamatā ir ierobežota pieejamā zinātniskā informācija, atzīts, ka šis kukainis var būt viens no bīstamākajiem ēdamā kastaņa (Castanea Mill.) ienaidniekiem. Tas spēj ievērojami samazināt ražību un ražas kvalitāti, un dažos gadījumos ir pierādīts, ka šis organisms spēj izraisīt koku bojāeju. Ēdamos kastaņus bieži audzē mazauglīgās augsnēs augstienēs un kalnu apgabalos. Minētā kukaiņa izplatīšanās nodarītais kaitējums šajos apgabalos var apturēt ēdamo kastaņu audzēšanu pārtikai un tādējādi veicināt ekonomikas un vides degradēšanos.

               (5)

               Tāpēc ir jāveic provizoriski pasākumi, kas vajadzīgi, lai novērstu minētā kaitīgā organisma ievešanu un izplatīšanos Kopienā.

               (6)

               Šajā lēmumā paredzētie pasākumi jāpiemēro minētā organisma ievešanai un izplatībai, Castanea ģints augu audzēšanai un pārvietošanai Kopienā, minētā organisma kontrolei un apsekojumiem, kas vajadzīgi, lai konstatētu tā esību vai ilgstošu neesību dalībvalstīs.

               (7)

               Ir lietderīgi veikt regulāru šo pasākumu rezultātu novērtējumu 2006., 2007. un 2008. gadā, jo īpaši pamatojoties uz informāciju, kuru iesniegs dalībvalstis. Atkarībā no minētā novērtējuma rezultātiem jāapsver iespēja paredzēt turpmākus pasākumus.

               (8)

               Lai izpildītu šā lēmuma prasības, vajadzības gadījumā jāpielāgo dalībvalstu tiesību akti.

               (9)

               Minēto pasākumu piemērošanas rezultāti jāpārskata ne vēlāk kā 2008. gada 1. februārī.

               (10)

               Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Augu veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Definīcija
   Šajā lēmumā “augi” ir stādīšanai paredzēti Castanea Mill. ģints augi vai to daļas, kas nav augļi vai sēklas.
   2. pants
   Pasākumi pret Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu

   Aizliegts Kopienā ievest un izplatīt Dryocosmus kuriphilus Yasumatsu (turpmāk tekstā – “organisms”).
   3. pants
   Augu ievešana
   Augus Kopienā drīkst ievest tikai tad, ja

               a)

               tie atbilst I pielikuma 1. punktā noteikto pasākumu prasībām un ja

               b)

               pārbaudē, ko, ievedot Kopienā, veic atbilstīgi Direktīvas 2000/29/EK 13.a panta 1. punkta prasībām, minēto organismu nekonstatē.

         4. pants
   Augu pārvietošana Kopienā
   Neierobežojot 5. panta 3. punkta a) apakšpunktu un II pielikuma II daļu, augus, kuru izcelsme ir Kopienā vai kuri Kopienā ievesti saskaņā ar šā lēmuma 3. pantu, pārvietot no to audzēšanas vietas Kopienā (attiecīgā gadījumā – arī no stādaudzētavām) drīkst tikai tad, ja tie atbilst I pielikuma 2. punkta nosacījumiem.
   5. pants
   Apsekojumi un paziņošana
   1.   Dalībvalstis ik gadu veic oficiālus apsekojumus, lai attiecīgā gadījumā konstatētu organismu vai tā invāzijas pierādījumus to teritorijā.
   Neierobežojot Direktīvas 2000/29/EK 16. panta 2. punktu, minēto apsekojumu rezultātus ik gadu līdz 31. decembrim paziņo Komisijai un pārējām dalībvalstīm.
   2.   Par visiem gadījumiem, kuros radušās vai apstiprinājušās aizdomas par organisma esību, tūlīt paziņo atbildīgajām valsts iestādēm.

               3.

                           a)

                           Dalībvalstis var prasīt, lai augu ievešanai valstī un to pārvietošanai valsts robežās piemērotu izsekojamības sistēmu, ar kuru var paredzēt, ka personai, kas atbild par pārvietošanu, šī pārvietošana ir jādeklarē atbildīgajām valsts iestādēm.

                           b)

                           Dalībvalstis var prasīt, lai personas, kas atbild par augu stādīšanu, atbildīgajām valsts iestādēm iesniegtu stādīšanas deklarāciju.

         6. pants
   Norobežoto zonu izveide
   Ja organisma esību teritorijā apstiprina 5. panta 1. punktā minēto apsekojumu rezultāti vai 5. panta 2. punktā minētais paziņojums vai ja organisms konstatēts kādā citā veidā, dalībvalstis izveido norobežotās zonas un veic valsts pasākumus, kā paredzēts II pielikuma attiecīgi I un II daļā.
   7. pants
   Atbilstība
   Pasākumus, ko dalībvalstis pieņēmušas, lai aizsargātos pret organisma ievešanu un izplatīšanos, vajadzības gadījumā tās groza tā, lai nodrošinātu atbilstību šā lēmuma prasībām, un tās tūlīt informē Komisiju par minētajiem pasākumiem.
   8. pants
   Pārskatīšana
   Šo lēmumu pārskata vēlākais 2008. gada 1. februārī.
   9. pants
   Adresāti
   Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

      Briselē, 2006. gada 27. jūnijā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 169, 10.7.2000., 1. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Direktīvu 2006/35/EK (OV L 88, 25.3.2006., 9. lpp.).

      I PIELIKUMS
      ŠĀ LĒMUMA 3. UN 4. PANTĀ MINĒTIE PASĀKUMI
      1)   Pasākumi (sertifikāti)
      Neierobežojot šā lēmuma 5. panta 3. punkta a) apakšpunktu un Direktīvas 2000/29/EK III pielikuma A daļas 2. pozīciju un IV pielikuma A daļas I iedaļas 11.1., 11.2., 33., 36.1., 39. un 40. pozīciju, trešu valstu izcelsmes augiem pievieno Direktīvas 2000/29/EK 13. panta 1. punktā minēto sertifikātu, kura iedaļā “Papildu apliecinājums” norāda, ka

                  a)

                  visā augu dzīves ciklā to audzēšanas vieta ir atradusies valstī, kurā organisms nav konstatēts, vai ka

                  b)

                  visā augu dzīves ciklā to audzēšanas vieta ir atradusies no kaitēkļiem brīvā apgabalā, kuru valsts augu aizsardzības dienests izcelsmes valstī izveidojis saskaņā ar atbilstīgajiem starptautiskajiem fitosanitāro pasākumu standartiem, un sertifikāta iedaļā “Izcelsmes vieta” norāda no kaitēkļiem brīvā apgabala nosaukumu.

            2)   Pārvietošanas nosacījumi
      Neierobežojot šā lēmuma 5. panta 3. punkta a) apakšpunktu un II pielikuma II daļu un Direktīvas 2000/29/EK IV pielikuma A daļas II iedaļas 7. pozīciju un V pielikuma A daļas I iedaļas 2.1. pozīciju, visus attiecīgos augus, kuru izcelsme ir Kopienā vai kuri Kopienā ievesti saskaņā ar šā lēmuma 3. pantu, pārvietot no to audzēšanas vietas dalībvalstī (attiecīgā gadījumā – arī no stādaudzētavām) drīkst tikai tad, ja tiem pievieno auga pasi, kas sagatavota un izdota saskaņā ar Komisijas Direktīvas 92/105/EEK (1) noteikumiem, un ja

                  a)

                  augi, kuru izcelsme ir minētajā audzēšanas vietā, visā to dzīves ciklā vai kopš to ievešanas audzēšanas vietā Kopienā ir audzēti dalībvalstī, kurā organisms nav konstatēts, vai

                  b)

                  augi visā to dzīves ciklā vai kopš to ievešanas audzēšanas vietā Kopienā ir audzēti no kaitēkļiem brīvā apgabalā, kuru valsts augu aizsardzības dienests dalībvalstī izveidojis saskaņā ar atbilstīgajiem starptautiskajiem fitosanitāro pasākumu standartiem.

         (1)  OV L 4, 8.1.1993., 22. lpp. Direktīvā grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2005/17/EK (OV L 57, 3.3.2005., 23. lpp.).

      II PIELIKUMS
      ŠĀ LĒMUMA 6. PANTĀ MINĒTIE PASĀKUMI
      I.   Norobežoto zonu izveide

                  1.

                  Norobežotās zonas, kas minētas 6. pantā, sastāv no šādām daļām:

                              a)

                              invadētā zona, kurā konstatēts attiecīgais organisms un kura aptver visus augus ar organisma izraisītajiem simptomiem un, attiecīgā gadījumā, visus augus, kas iestādīti vienā reizē;

                              b)

                              perēkļa zona, kura apjož invadēto zonu un ir vismaz 5 km plata;

                              c)

                              buferzona, kura apjož perēkļa zonu un ir vismaz 10 km plata.

                        Ja vairākas buferzonas pārklājas vai atrodas ģeogrāfiski tuvu, izveido plašāku norobežoto zonu, kura aptver attiecīgās norobežotās zonas un zonas starp tām.

                  2.

                  Šīs daļas 1. punktā minēto zonu robežu precīzā noteikšanā pamatojas uz atzītiem zinātniskiem principiem, organisma bioloģiju, invāzijas pakāpi, gada laiku un augu izplatības īpatnībām attiecīgajā dalībvalstī.

                  3.

                  Ja organismu konstatē ārpus invadētās zonas, attiecīgi maina norobežotajām zonām noteiktās robežas.

                  4.

                  Ja, pamatojoties uz 5. panta 1. punktā minētajiem ikgadējiem apsekojumiem, norobežotajā zonā organisms nav konstatēts trīs gadus, šī zona pārtrauc pastāvēt, un šā pielikuma II daļā paredzētie pasākumi vairs nav vajadzīgi.

                  5.

                  Dalībvalstis tūlīt informē pārējās dalībvalstis un Komisiju par 1. punktā minētajām zonām, iesniedzot atbilstīga mēroga kartes un norādot, kāda veida pasākumi ir veikti, lai izskaustu organismu vai lai ierobežotu tā izplatību.

            II.   Pasākumi norobežotajās zonās
      Norobežotajās zonās veicamie 6. pantā minētie valsts pasākumi ir vismaz

                  —

                  aizliegums izvest augus no norobežotajām zonām vai pārvietot tos šo zonu robežās;

                  —

                  gadījumos, kad augos tikusi apstiprināta organisma klātbūtne audzēšanas vietās, attiecīgi pasākumi, kuru mērķis ir izskaust kaitīgos organismus, kuri paredz vismaz invadēto augu iznīcināšanu, visu augu ar organisma izraisītajiem simptomiem un attiecīgā gadījumā visu augu, kas iestādīti vienā reizē, iznīcināšanu un organisma monitorings, ko nodrošina, veicot atbilstīgas pārbaudes periodā, kad varētu konstatēt apdzīvotas pangas.


title: EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 57/11/COL ( 2011. gada 2. marts ), ar kuru astoņdesmit otro reizi groza procedūras un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā, iekļaujot jaunu nodaļu par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu no 2011. gada 1. janvāra atbalsta pasākumiem banku labā saistībā ar finanšu krīzi

text:
               15.12.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 332/20

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS
   Nr. 57/11/COL
   (2011. gada 2. marts),
   ar kuru astoņdesmit otro reizi groza procedūras un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā, iekļaujot jaunu nodaļu par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu no 2011. gada 1. janvāra atbalsta pasākumiem banku labā saistībā ar finanšu krīzi
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (“Iestāde”),
   ŅEMOT VĒRĀ Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 61. pantu,
   ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (“Uzraudzības un Tiesas nolīgums”) un jo īpaši tā 24. pantu un 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu,
   TĀ KĀ saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 24. pantu Iestāde īsteno EEZ līguma noteikumus par valsts atbalstu,
   TĀ KĀ saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu Iestāde sniedz paziņojumus vai izstrādā pamatnostādnes par EEZ līgumā regulētajiem jautājumiem, ja šajā līgumā vai Uzraudzības un Tiesas nolīgumā tas ir skaidri paredzēts vai ja Iestāde to uzskata par nepieciešamu,
   TĀ KĀ Eiropas Komisija 2010. gada 1. decembrī pieņēma paziņojumu par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu no 2011. gada 1. janvāra atbalsta pasākumiem banku labā saistībā ar finanšu krīzi (1),
   TĀ KĀ šis paziņojums attiecas arī uz Eiropas Ekonomikas zonu,
   TĀ KĀ visā Eiropas Ekonomikas zonā ir jānodrošina EEZ valsts atbalsta noteikumu vienāda piemērošana saskaņā ar EEZ līguma 1. pantā noteikto viendabīguma mērķi,
   TĀ KĀ saskaņā ar EEZ līguma XV pielikumā 11. lappusē iekļautās nodaļas “VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA” II punktu Iestādei pēc apspriešanās ar Komisiju ir jāpieņem tiesību akti atbilstoši Eiropas Komisijas pieņemtajiem tiesību aktiem,
   APSPRIEDUSIES ar Eiropas Komisiju,
   APSPRIEDUSIES ar EBTA valstīm, sūtot 2011. gada 10. februārī vēstules par šo jautājumu,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Valsts atbalsta pamatnostādnes groza, ieviešot jaunu nodaļu par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu no 2011. gada 1. janvāra atbalsta pasākumiem banku labā saistībā ar finanšu krīzi.
   Jaunā nodaļa ir iekļauta šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Autentisks ir tikai lēmuma teksts angļu valodā.

      Briselē, 2011. gada 2. martā

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā –

            priekšsēdētājs

         Per SANDERUD

            Kolēģijas locekle

         Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

      (1)  OV C 329, 7.12.2010., 7. lpp.

      PIELIKUMS

         VALSTS ATBALSTA NOTEIKUMU PIEMĒROŠANA NO 2011. GADA 1. JANVĀRA ATBALSTA PASĀKUMIEM BANKU LABĀ SAISTĪBĀ AR FINANŠU KRĪZI

      1.   Ievads

                  1.

                  Kopš pasaules finanšu krīzes sākuma 2008. gada rudenī EBTA Uzraudzības iestāde (“Iestāde”) ir pieņēmusi četrus pamatnostādņu kopumus (1), kuros sniegti sīki izstrādāti norādījumi par kritērijiem attiecībā uz finanšu iestādēm (2) sniegtā valsts atbalsta atbilstību Līguma par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) 61. panta 3. punkta b) apakšpunkta prasībām. Attiecīgās pamatnostādņu nodaļas ir šādas: “Valsts atbalsta noteikumu piemērošana pasākumiem, kas veikti attiecībā uz finanšu iestādēm” (3) (“Banku darbības pamatnostādnes”); “Finanšu iestāžu rekapitalizācija pašreizējās finanšu krīzes apstākļos” (4) (“Rekapitalizācijas pamatnostādnes”); “Samazinātas vērtības aktīviem piemērojamais režīms EEZ banku nozarē” (5) (“Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādnes”) un “Finanšu nozares dzīvotspējas atjaunošana un tās pārstrukturēšanas pasākumu novērtējums pašreizējās krīzes apstākļos atbilstīgi valsts atbalsta noteikumiem” (6) (“Pārstrukturēšanas pamatnostādnes”). Trijās no šīm četrām pamatnostādnēm (Banku darbības, Rekapitalizācijas un Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādnēs) ir izklāstīti priekšnoteikumi EBTA valstu sniegtā atbalsta galveno veidu – garantijas saistību, rekapitalizācijas un aktīvu glābšanas pasākumu – atbilstībai, savukārt Pārstrukturēšanas pamatnostādnēs ir sīki noteiktas konkrētās iezīmes, kas ir jāatspoguļo pārstrukturēšanas plānā (vai dzīvotspējas plānā) tāda ar krīzi saistīta valsts atbalsta konkrētajā kontekstā, kas finanšu iestādēm piešķirts, pamatojoties uz EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktu.

                  2.

                  Visās pamatnostādņu nodaļās ir uzsvērts šādu atbalsta pasākumu pieņemamības pagaidu raksturs; katrā nodaļā ir noteikts, ka jebkurš šāds atbalsta pasākums var būt pamatots tikai kā ārkārtas reakcija uz vēl nebijušu spriedzi finanšu tirgos un tikai tik ilgi, kamēr šie ārkārtas apstākļi turpina pastāvēt. Pārstrukturēšanas pamatnostādnes ir spēkā attiecībā uz pārstrukturēšanas atbalstu, kas paziņots līdz 2010. gada 31. decembrim, bet pārējām pamatnostādnēm nav spēkā esības termiņa.

                  3.

                  Šajās pamatnostādnēs ir izklāstīti parametri attiecībā uz tā atbalsta pagaidu pieņemamību, kas saistībā ar krīzi ir piešķirts bankām no 2011. gada 1. janvāra.

            2.   EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunkta turpmākā piemērojamība un Pārstrukturēšanas pamatnostādņu darbības pagarināšana

                  4.

                  Iestādes pamatnostādnes par atbalstu, kas bankām sniegts saistībā ar krīzi, kā arī visi atsevišķie lēmumi par atbalsta pasākumiem un shēmām, kas ietilpst šo pamatnostādņu darbības jomā, ir pieņemti uz EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunkta juridiskā pamata, kas izņēmuma kārtā ļauj piešķirt atbalstu, lai novērstu nopietnus traucējumus kādas EBTA valsts ekonomikā. Akūtākajā krīzes posmā nosacījums par nopietniem traucējumiem bija neapšaubāmi izpildīts visā EEZ, ņemot vērā ārkārtējo spriedzi finanšu tirgos, vēlāk apvienojumā ar reālās ekonomikas ārkārtīgi būtisku sarukšanu.

                  5.

                  Ekonomikas atveseļošanās, kura ir lēnām uzsākusies kopš 2010. gada sākuma, ir noritējusi nedaudz straujāk, nekā iepriekš tika paredzēts 2010. gadā. Kaut arī atveseļošanās joprojām ir trausla un EEZ līmenī nevienmērīga, dažas valstis uzrāda pieticīgus vai pat spēcīgus izaugsmes rādītājus. Turklāt, neraugoties uz dažām jutīgākām jomām, lielos vilcienos salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu situācija banku nozarē ir uzlabojusies. Rezultātā nopietni traucējumi EBTA valstu ekonomikā vairs nav tik acīmredzami kā agrākos krīzes posmos. Lai gan Iestāde apzinās šīs norises, tā joprojām uzskata, ka šajās pamatnostādnēs izklāstīto iemeslu dēļ prasības par valsts atbalsta apstiprināšanu saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktu ir izpildītas, ņemot vērā neseno spriedzes atkārtošanos finanšu tirgos un plašākas negatīvas sekundārās ietekmes risku.

                  6.

                  Atkārtota spriedzes parādīšanās valsts parādzīmju tirgos spilgti apliecina joprojām pastāvošu svārstīgumu finanšu tirgos. Augstā līmeņa savstarpējā saistība un savstarpējā atkarība finanšu nozarē Eiropas Ekonomikas zonā ir izraisījusi tirgū bažas par negatīvu ietekmi. Finanšu tirgu lielais svārstīgums un neskaidrība par ekonomikas perspektīvām attaisno to, ka EBTA valstīm joprojām tiek sniegta iespēja pierādīt nepieciešamību izmantot ar krīzi saistītus atbalsta pasākumus kā drošības tīklu, pamatojoties uz EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktu.

                  7.

                  Tāpēc Banku darbības, Rekapitalizācijas un Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādnēm, kurās ir sniegti norādījumi par atbilstības kritērijiem attiecībā uz atbalstu bankām saistībā ar krīzi, pamatojoties uz EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktu, jo īpaši valsts garantiju, rekapitalizācijas un aktīvu glābšanas pasākumu veidā, ir jāpaliek spēkā arī pēc 2010. gada 31. decembra. Līdzīgā kārtā arī Pārstrukturēšanas pamatnostādnēm, kurā aplūkotas turpmākās darbības pēc šādiem atbalsta pasākumiem, joprojām jābūt piemērojamām pēc minētā datuma. Tāpēc Pārstrukturēšanas pamatnostādņu (vienīgās no četrām pamatnostādnēm ar konkrētu spēkā esības termiņu, proti, 2010. gada 31. decembri) piemērošanas laikposms ir jāpagarina un jāattiecina uz pārstrukturēšanas atbalstu, par kuru paziņots līdz 2011. gada 31. decembrim.

                  8.

                  Tomēr pamatnostādnes ir jāpielāgo, lai sagatavotu pāreju uz pēckrīzes režīmu. Vienlaikus būs jāizstrādā jauni, pastāvīgi valsts atbalsta noteikumi par banku glābšanu un pārstrukturēšanu normālos tirgus apstākļos un jāpiemēro – ja tirgus apstākļi to atļaus – no 2012. gada 1. janvāra. Iespējamā turpmākā nepieciešamība pēc krīzes izraisīta ārkārtēja valsts atbalsta finanšu nozarei ir jānovērtē, ņemot vērā minēto mērķi. Tai jāpievēršas, nosakot prasības šāda atbalsta atbilstībai tādā veidā, kas vislabāk ļauj sagatavoties jaunajam banku glābšanas un pārstrukturēšanas režīmam, pamatojoties uz EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu.

            3.   Atbalsta pakāpeniskas samazināšanas procesa virzība

                  9.

                  Atbalsta pasākumu turpmākā pieejamība atbilstīgi EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktam ārkārtējos tirgus apstākļos nedrīkst kavēt procesu, kad tiek izbeigti pagaidu ārkārtējie atbalsta pasākumi banku labā. Ekonomikas un finanšu padome savā 2009. gada 2. decembra sanāksmē secināja, ka ir jāizstrādā atbalsta pasākumu pakāpeniskas atcelšanas stratēģija, kurai jābūt pārredzamai un pienācīgi koordinētai starp ES dalībvalstīm, lai izvairītos no negatīvām savstarpējas ietekmes sekām, bet ņemtu vērā dažādos konkrētos apstākļus ES dalībvalstīs (7). Turklāt secinājumos ir izklāstīts, ka principā pakāpeniskas atcelšanas process attiecībā uz dažādu veidu atbalstu bankām jāsāk ar valsts garantiju shēmu mazināšanu, veicinot atbalsta pakāpenisku samazināšanu stabilām bankām un rosinot citas bankas novērst savus trūkumus.

                  10.

                  Turpmākajos punktos Iestāde izklāstīs darbības, lai pakāpeniski atceltu rekapitalizācijas un samazinātas vērtības aktīvu pasākumus.

            3.1.   Stingrāki nosacījumi valsts garantiju atbilstībai saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktu

                  11.

                  Kopš 2011. gada 1. janvāra Iestāde piemēros stingrākus nosacījumus valsts garantiju atbilstībai saskaņā ar EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktu, ieviešot lielāku garantijas maksu un nosakot jaunu prasību par dzīvotspējas plānu atbalsta saņēmējiem, kas izmanto jaunas garantijas un pārsniedz noteiktu robežvērtību kopējām nenokārtotām garantētām saistībām gan absolūtā izteiksmē, gan attiecībā pret kopējām saistībām (8). Ņemot vērā pašreizējo tirgus situāciju, šie nosacījumi šķiet šobrīd vajadzīgi. Tāpēc valsts garantiju shēmas var atļaut līdz 2011. gada 30. jūnijam, pamatojoties uz turpmāk izklāstītajiem nosacījumiem, kas ieviesti no 2011. gada 1. janvāra. Iestāde 2011. gada pirmajā pusē atkārtoti novērtēs valsts garantiju atbilstības nosacījumus pēc 2011. gada 30. jūnija.

            3.1.1.   Maksas noteikšanas nosacījumi

                  12.

                  Piekļuve valdības garantijām ir atkarīga no maksas, kuru nosaka atbilstoši ECB ieteikumiem. To obligāciju gadījumā, kuru termiņš pārsniedz vienu gadu, maksa ir fiksēta summa 50 bāzes punktu apmērā, ko palielina ar kredītriska mijmaiņas darījumu (“CDS”) likmju par katras bankas piecu gadu prioriāru aizdevumu vidējo starpību, kas konstatēta laikposmā no 2007. gada 1. janvāra līdz 2008. gada 31. augustam (9).

                  13.

                  Kredītriska elements pašreizējā maksu noteikšanas modelī balstās uz datiem, kas iegūti pirms visasākā krīzes posma 2008. gadā. CDS likmju atšķirība starp bankām šobrīd ir ievērojami lielāka nekā pirms krīzes, un, iespējams, tā saglabāsies tāda. Līdz šim tika uzskatīts, ka tas ir nepieciešams, lai atvieglinātu bankām piekļuvi ārējam finansējumam un tādējādi nodrošinātu finansiālo stabilitāti. Tomēr vērā nav ņemta divos gados kopš 2008. gada 31. augusta notikusī attīstība finanšu tirgos, tostarp izmaiņas banku kredītstatusā. Tādējādi, kaut arī piekļuve tirgus finansējumam kopumā ir uzlabojusies, bankām, kuru kredītreitings tika pazemināts, joprojām nāk par labu to pirmskrīzes kredītreitings un nosacītā kredītspēja. Rezultātā palielinās konkurences izkropļošanas varbūtība. Dati liecina, ka bankām ar zemu kredītreitingu garantijas nāk par labu nesamērīgi vairāk nekā bankām ar augstu kredītreitingu, jo sava zemā reitinga dēļ tās parasti maksātu lielāku tirgus cenu.

                  14.

                  Lai novērstu šos konkurences izkropļojumus, maksu noteikšana par valdības atbalstu ir jātuvina esošajiem tirgus apstākļiem, tādējādi labāk atspoguļojot katras bankas pašreizējo kredītspēju. Faktiski tas nozīmē, ka garantijas maksa, ko maksā līdzekļu saņēmējas iestādes, tiktu paaugstināta.

                  15.

                  Ar EBTA valstu saskaņotu pieeju ir jāveicina pakāpeniska garantiju shēmu atcelšana, vienlaikus saglabājot zināmu elastības līmeni, lai ņemtu vērā EBTA valstu un to banku atšķirīgo situāciju. Tāpēc Iestāde uzskata par lietderīgu ieviest minimālu garantijas maksas palielinājumu, kas jādiferencē atkarībā no saņēmējas bankas kredītspējas. Diferencēšana, kuras pamatā ir kredītspēja, pastiprina cenu signālu attiecībā uz vājākām bankām un ļauj labāk saskaņot garantiju cenu ar saņēmējas iestādes riska profilu, tādējādi samazinot konkurences izkropļojumus starp iestādēm un veicinot vienlīdzīgu konkurences apstākļu aizsardzību starp bankām vienotajā tirgū.

                  16.

                  Tāpēc, lai atļautu garantiju shēmas (10) pagarinājumu pēc 2011. gada 1. janvāra, maksai par valdības garantiju (11) būtu jābūt lielākai nekā saskaņā ar ECB 2008. gada oktobrī ieteikto maksas noteikšanas formulu, proti, vismaz:

                              —

                              par 20 bāzes punktiem attiecībā uz bankām ar reitingu A + vai A (12),

                              —

                              par 30 bāzes punktiem attiecībā uz bankām ar reitingu A- (13) un

                              —

                              par 40 bāzes punktiem attiecībā uz bankām ar reitingu zem A-. Tiks uzskatīts, ka bankas bez reitinga pieder banku kategorijai ar reitingu BBB (14).

                  17.

                  EBTA valstīm būtu iespēja pārsniegt šīs minimālās prasības, nosakot garantijas maksājuma palielinājumu. Kā vēl vienu elastības elementu, kas ļauj EBTA valstīm pielāgot nosacījumus savā finanšu nozarē valdošajiem konkrētajiem apstākļiem, Iestāde atļautu atšķirīgu maksājuma paaugstinājuma aprēķina modeli, ja var nepārprotami pierādīt, ka ar šo formulu tiek vismaz panākts minimālais palielinājums, kas iepriekš izklāstīts attiecīgo banku gadījumā (15).

            3.1.2.   To banku dzīvotspējas pārskats, kuras joprojām ir atkarīgas no valdības parāda garantijām

                  18.

                  Pašreizējos apstākļos saistībā ar tirgus nosacījumu attīstību piekļuve likviditātei tirgū kopumā vairs nav nopietns šķērslis bankām salīdzinājumā ar dziļāko krīzes posmu. Attiecīgi šķiet pamatoti ieviest diferencētus, ar valsts garantiju izmantošanu saistītus nosacījumus atbilstoši apmēram, kādā bankas ir atkarīgas no šīm garantijām. Ja garantiju ierobežotu izmantošanu varētu atļaut bez turpmākas pārbaudes, tad lielāka apmēra izmantošanas gadījumā (gan absolūtā izteiksmē, gan attiecībā uz bankas saistību kopsummu) ir nepieciešams dzīvotspējas pārskats kā priekšnoteikums garantiju shēmu turpmāka pagarinājuma atbilstībai EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunktam. Pastāvīga nespēja iegūt ievērojamu vajadzīgā finansējuma daļu bez valdības garantijām var norādīt uz uzticības trūkumu bankas uzņēmējdarbības modeļa dzīvotspējai. Nav pieļaujams, ka banka turpina palikt ļoti atkarīga no garantiju shēmām, kas bija izstrādātas, lai novērstu vēl nebijušas grūtības piekļūt finansējumam, pat ja šie ārkārtas apstākļi ir samazinājušies, tādējādi, iespējams, ļaujot bankai atlikt vajadzīgos strukturālos pielāgojumus.

                  19.

                  Tāpēc Iestāde uzskata par lietderīgu, ka garantiju shēmās, kas jāpagarina pēc 2011. gada 1. janvāra, ir jāiekļauj robežvērtība kopējo nenokārtoto garantēto saistību attiecībai pret bankas kopējām saistībām un garantēto saistību absolūto summu; ja robežvērtība tiek pārsniegta, ir nepieciešams dzīvotspējas pārskats. Attiecībā uz katru banku, kas pieprasa valdības garantijas saskaņā ar shēmu, kas aptver pēc 2011. gada 1. janvāra izdodamu jaunu vai atjaunojamu parādu, kura rezultātā nenokārtoto garantēto saistību kopsumma pirmo reizi pārsniedz vai joprojām pārsniedz šo robežvērtību saistībā ar abiem tās elementiem (absolūto un relatīvo apmēru) (16), attiecīgā EBTA valsts trīs mēnešu laikā pēc garantiju piešķiršanas iesniedz Iestādei pārskatu, kas apliecina bankas ilgtermiņa dzīvotspēju.

                  20.

                  Šo mehānismu nepiemēro bankām, kuras jau atrodas pārstrukturēšanas posmā vai kurām ir jāiesniedz pārstrukturēšanas plāns, vai attiecībā uz kurām šajā laikā jau tiek veikts dzīvotspējas pārskats. Atbilstoši šiem scenārijiem papildu valsts atbalsta piešķiršana būs jāņem vērā notiekošā pārstrukturēšanas/dzīvotspējas pārskata procesa ietvaros (17).

                  21.

                  Robežvērtība ir noteikta 5 % apmērā no nenokārtotām garantētām saistībām attiecībā pret kopējām saistībām un 500 miljonu euro apmērā no garantētā parāda kopsummas. Šīs intervences robežvērtības noteikšanas pamatā ir salīdzinošs pētījums, kas apliecina, ka lielais vairums banku, kuras izmanto garantijas un uz kurām šobrīd neattiecas pārstrukturēšanas pienākumi (un pat ievērojama to banku daļa, uz kurām šādi pienākumi attiecas), paliks krietni zem šā līmeņa. Attiecībā uz nelielo to banku grupu (kas nav nenozīmīga), kuras pārsniedz šo robežu, ir pamats pārbaudīt, vai ievērojamā atkarība no finansēšanas garantijām norāda uz izteiktākiem strukturāliem trūkumiem šo banku uzņēmējdarbības modeļos. Pārbaudes uzsākšanas funkcija rada stimulu stabilām bankām uzsākt ātru finansējuma atdošanas procesu uz lielākoties vai pilnībā neizkropļotiem tirgus nosacījumiem. To banku gadījumā, attiecībā uz kurām veic rūpīgu dzīvotspējas pārskatu, vai nu tiks apstiprināta to ilgtermiņa dzīvotspēja, vai šaubas šajā saistībā norādīs uz nepieciešamību apsvērt visaptverošāku pārstrukturēšanu.

                  22.

                  Attiecībā uz dzīvotspējas pārskatā iekļaujamo saturu var atsaukties uz Pārstrukturēšanas pamatnostādnēm, kurās ir noteikts, ka principi par bankas situācijas novērtējumu ar nolūku atjaunot pārstrukturēšanas plānā ilgtermiņa dzīvotspēju pēc analoģijas attiecas uz tiem gadījumiem, kuros atbalsta saņēmējam nav formāla pienākuma iesniegt pārstrukturēšanas plānu, bet tam jebkurā gadījumā ir jāpierāda ilgtermiņa dzīvotspēja. Jo īpaši bankai būs jāpierāda savu finansēšanas spēju stiprums un vajadzības gadījumā jāveic likviditātes stresa tests (18). Dzīvotspējas pārskatā jāņem vērā arī visi faktori, kas raksturīgi saņēmējām finanšu iestādēm (19) vai attiecīgajai EBTA valstij (20), un šīs valsts finanšu tirgus situācija, kas ietekmē dzīvotspējas novērtējumu un garantēto saistību orientējošo attiecības rādītāju pret kopējām saistībām. Parasti, jo nozīmīgāka ir atkarība no valdības garantijām un jo vairāk tā ir apvienota ar citiem valsts palīdzības veidiem un/vai zemu kredītspēju (21), jo izteiktāka ir norāde, ka ir jāveic izmaiņas uzņēmējdarbības modelī, lai nodrošinātu ilgtermiņa dzīvotspēju.

                  23.

                  Mehānisms, kas rada prasību iesniegt dzīvotspējas pārskatu, raida signālu, ka bankām ir jāgatavojas atgriezties pie normāliem tirgus mehānismiem bez valsts atbalsta, finanšu nozarei pakāpeniski izejot no krīzes apstākļiem, un tas ir stimuls atsevišķām iestādēm samazināt atkarību no valdības garantijām vai pilnībā atturēties no to izmantošanas. Vienlaikus tas piedāvā pietiekamu elastību, lai pienācīgi ņemtu vērā iespējami daudzveidīgus apstākļus, kas ietekmē dažādu banku situāciju vai valstu finanšu tirgus, un arī ņem vērā vispārējas finanšu stabilitātes pasliktināšanās iespēju, ko šobrīd nevar izslēgt, ņemot vērā vēl pastāvošo nestabilitāti saistībā ar finanšu tirgu atveseļošanos.

            4.   Atšķirības likvidēšana starp stabilām un grūtībās nonākušām bankām pārstrukturēšanas plāna iesniegšanas nolūkā

                  24.

                  Krīzes sākumā Iestāde noteica atšķirību starp nestabilām/grūtībās nonākušām finanšu iestādēm un pamatā stabilām finanšu iestādēm, t. i., finanšu iestādēm, kas cieš no iekšējām, strukturālām problēmām saistībā, piemēram, ar to konkrēto uzņēmējdarbības modeli vai ieguldījumu stratēģiju, un finanšu iestādēm, kuru problēmas galvenokārt ir saistītas ar ārkārtēju situāciju finanšu krīzē, nevis ar to uzņēmējdarbības modeļa pamatotību, neefektivitāti vai pārmērīga riska uzņemšanos. Atšķirība noteikta, jo īpaši pamatojoties uz vairākiem rādītājiem, kas izklāstīti Rekapitalizācijas pamatnostādnēs: kapitāla pietiekamība, pašreizējā CDS likmju starpība, pašreizējais bankas reitings un tā perspektīvas, kā arī cita starpā rekapitalizācijas relatīvais lielums. Attiecībā uz pēdējo Iestāde uzskata atbalstu, kas saņemts rekapitalizācijas un aktīvu glābšanas pasākumu veidā vairāk nekā 2 % apmērā no bankas riska svērtajiem aktīviem, par rādītāju, lai noteiktu atšķirību starp pamatā stabilām un grūtībās nonākušām bankām. Grūtībās nonākušas bankas rekapitalizācijas gadījumā prasība ir iesniegt Iestādei pārstrukturēšanas plānu, turpretim stabilas bankas rekapitalizācijas gadījumā prasība ir iesniegt dzīvotspējas plānu.

                  25.

                  Sākotnējais loģiskais pamats minētās atšķirības noteikšanai un rādītāju, tostarp 2 % robežvērtības no bankas riska svērtajiem aktīviem, noteikšanai bija bailes, ka kapitāla vajadzības vērtības samazināšanās rezultātā, tirgu augstākas prasības attiecībā uz banku kapitāla līmeni un īslaicīgas grūtības tirgos piesaistīt kapitālu citādi novestu pie tā, ka stabilas bankas samazinātu aizdevumus reālajai ekonomikai, lai izvairītos no nepieciešamības iesniegt pārstrukturēšanas plānu valsts līdzekļu izmantošanas gadījumā. Tomēr pašlaik banku sektoram kopumā ir mazāk grūtību tirgos piesaistīt kapitālu vai cita starpā izmantot nesadalīto peļņu (22), un tāpēc tās var apmierināt savas kapitāla vajadzības, neizmantojot valsts atbalstu (23). 2009. un 2010. gada laikā ir ievērojami palielinājies kapitāla apjoms, ko finanšu iestādes piesaistījušas tirgū, kas liecina, ka finanšu iestādēm ir atjaunojusies piekļuve kapitāla tirgiem, kā arī par sagaidāmām jaunām regulatīvām prasībām (24).

                  26.

                  Tāpēc šķiet, ka atšķirība starp stabilām un grūtībās nonākušām bankām vairs nav svarīga, lai noteiktu, kurām bankām jāiesaistās pārrunās par to pārstrukturēšanu ar Iestādi. Rezultātā bankām, kuras 2011. gadā joprojām kapitāla piesaistīšanai vēršas pie valsts vai izmanto samazinātas vērtības aktīvu pasākumus, jāiesniedz Iestādei pārstrukturēšanas plāns, kurā parādīta bankas apņemšanās veikt vajadzīgos pārstrukturēšanas pasākumus un bez liekas kavēšanās atgriezties pie dzīvotspējas. Tādējādi no 2011. gada 1. janvāra pārstrukturēšanas plāns tiks pieprasīts no ikviena saņēmēja, kas izmanto jaunu rekapitalizācijas vai samazinātas vērtības aktīvu pasākumu (25).

                  27.

                  Novērtējot banku pārstrukturēšanas vajadzības, Iestāde ņems vērā katras iestādes konkrēto situāciju, pakāpi, kādā šāda pārstrukturēšana ir nepieciešama, lai atjaunotu dzīvotspēju bez papildu valsts atbalsta, kā arī iepriekš izmantoto valsts atbalstu. Parasti, jo nozīmīgāka ir atkarība no valsts atbalsta, jo izteiktāka ir norāde par nepieciešamību veikt padziļinātu pārstrukturēšanu, lai nodrošinātu ilgtermiņa dzīvotspēju. Turklāt atsevišķajā novērtējumā tiks ņemta vērā konkrētā situācija tirgos, un smaga satricinājuma gadījumā, kas apdraud finanšu stabilitāti vienā vai vairākās EBTA valstīs, pārstrukturēšanas ietvars tiks piemērots atbilstīgi elastīgā veidā.

                  28.

                  Pārstrukturēšanas plāna pieprasīšana bankām, kas saņem strukturālu atbalstu (t. i., rekapitalizācijas un/vai samazinātas vērtības aktīvu pasākumi), tajā pašā laikā akceptējot, ka vienīgi refinansēšanas garantiju izmantošana joprojām neradītu prasību iesniegt pārstrukturēšanas plānu, raida signālu, ka bankām ir jāgatavojas atgriezties pie normāliem tirgus mehānismiem bez valsts atbalsta, finanšu nozarei pakāpeniski izejot no krīzes apstākļiem. Tas dod stimulu atsevišķām iestādēm, kam joprojām ir nepieciešams atbalsts, lai paātrinātu nepieciešamo pārstrukturēšanu. Tajā pašā laikā tas piedāvā pietiekamu elastību, lai pienācīgi ņemtu vērā iespējami daudzveidīgus apstākļus, kas ietekmē dažādu banku situāciju vai valstu finanšu tirgus. Tas arī ņem vērā vispārējas vai konkrētas valsts finanšu stabilitātes pasliktināšanās iespēju, ko šobrīd nevar izslēgt, ņemot vērā vēl pastāvošo nestabilitāti saistībā ar finanšu tirgu atveseļošanos.

            5.   Piemērošanas laikposms, vispārējas prognozes

                  29.

                  EEZ līguma 61. panta 3. punkta b) apakšpunkta piemērojamības un Pārstrukturēšanas pamatnostādņu darbības pagarināšana būs no 2011. gada 1. janvāra līdz 2011. gada 31. decembrim (26). Šis pagarinājums, piemērojot mainītus nosacījumus, jāskata arī saistībā ar pakāpenisku pāreju uz valsts atbalsta pamatnostādņu banku glābšanai un pārstrukturēšanai pastāvīgāku režīmu, pamatojoties uz EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktu, kas, ja to pieļauj tirgus apstākļi, jāpiemēro no 2012. gada 1. janvāra.

         (1)  EEZ līguma 61. un 62. panta un Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola 1. panta piemērošanas un interpretācijas pamatnostādnes, kuras Iestāde pieņēma un izdeva 1994. gada 19. janvārī un kuras ir publicētas OV L 231, 3.9.1994., 1. lpp., un EEZ papildinājumā Nr. 32, 3.9.1994., 1. lpp. Pamatnostādnēs jaunākie grozījumi izdarīti 2008. gada 17. decembrī (“valsts atbalsta pamatnostādnes”). Valsts atbalsta pamatnostādņu atjauninātā versija ir publicēta Iestādes tīmekļa vietnē:
      http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/.

         (2)  Lasītāju ērtības labad finanšu iestādes šajā dokumentā dēvētas vienkārši par “bankām”.

         (3)  Lēmums 28/09/COL, 29.1.2009.

         (4)  Lēmums 28/09/COL, 29.1.2009.

         (5)  Lēmums 191/09/COL, 22.4.2009.

         (6)  Lēmums 472/09/COL, 25.11.2009.

         (7)  Šos secinājumus Eiropadome apstiprināja savā 2009. gada 11. decembra sanāksmē. Līdzīgā kārtā Eiropas Parlaments 2010. gada 9. marta rezolūcijā par 2008. gada ziņojumu par konkurences politiku
      (http://www.europarl.europa.eu/sides/getDoc.do?type=TA&language=LV&reference=P7-TA-2010-0050) uzstāja, ka valsts atbalsts finanšu iestādēm nebūtu nepamatoti jāpagarina un ka pēc iespējas drīz būtu jāizstrādā atbalsta pakāpeniskas samazināšanas stratēģijas.

         (8)  Ar elastības klauzulu, kas pieļauj situācijas atkārtotu novērtēšanu un atbilstīgus koriģējošus pasākumus jauna, smaga satricinājuma gadījumā finanšu tirgos Eiropas Ekonomikas zonā vai vienā vai vairākās EBTA valstīs.

         (9)  Skatīt tīmekļa vietni http://www.ecb.int/pub/pdf/other/recommendations_on_guaranteesen.pdf.

         (10)  Individuāliem paziņojumiem par shēmā neiekļautām valdības garantijām parasti būs vajadzīga garantijas maksa atbilstoši tiem pašiem noteikumiem. Ja uz līdzekļu saņēmēju attiecas restrukturizācijas pienākumi un mazāka maksa varētu būt attaisnota atkarībā no konkrētajiem apstākļiem, šī atkāpe būs jāņem vērā vispārējā restrukturizācijas un to pasākumu novērtējumā, kuri ir vajadzīgi konkurences izkropļojumu samazināšanai.

         (11)  Tostarp garantijas, kas aptver saistības ar termiņu viens gads vai mazāk.

         (12)  Vai A1 un A2 atkarībā no izmantotās reitinga sistēmas.

         (13)  Vai A3 atkarībā no izmantotās reitinga sistēmas.

         (14)  Gadījumā, ja dažādu kredītreitinga aģentūru veiktie novērtējumi atšķiras, maksas palielinājuma aprēķinam izmantojamais reitings ir augstākais reitings. Brīdis, kad jāpiešķir reitings garantijas maksas noteikšanai, ir garantijas piešķiršanas diena attiecībā uz līdzekļu saņēmēja veikto obligāciju īpašu emisiju.

         (15)  Piemēram, ECB 2008. gada oktobra ieteikumos izklāstītā CDS atsauces posma atjauninājums, kā rezultātā uzskatāmi tiek panākts palielinājums par vismaz 20 bāzes punktiem to banku gadījumā, kuru reitings ir A+ un A, par 30 bāzes punktiem attiecībā uz bankām ar reitingu A- un par 40 bāzes punktiem attiecībā uz bankām, kuru reitings ir zemāks par A-.

         (16)  Novērtējums tiks veikts tad, kad EBTA valsts saņem pieteikumu, lai apstiprinātu garantijas jauna vai atjaunota parāda izdošanai pēc 2011. gada 1. janvāra, un novērtējumā būs iekļauta tā parāda summa, kas jāsedz ar pieprasītajām garantijām, kā arī visas esošās nenokārtotās garantētās saistības attiecībā pret kopējām saistībām/bilanci novērtējuma veikšanas laikā. Attiecībā uz nenokārtotām saistībām, kas pārsniedz robežvērtību pirms 2011. gada 1. janvāra izdotu parādu dēļ, dzīvotspējas pārskats nav nepieciešams, ja vien banka neizdod jaunu parādu, kā rezultātā garantēto saistību apmērs turpina pārsniegt robežvērtību.

         (17)  Piemēram, ja attiecībā uz banku jau tiek veikts dzīvotspējas pārskats rekapitalizācijas un garantiju robežvērtības pārsniegšanas dēļ, pārskats ir jāpaplašina ar mērķi apskatīt iemeslus, kāpēc banka joprojām ir atkarīga no valsts garantijām, iekļaut likviditātes pārbaudi un izvērtēt, vai un kādā apmērā ir paredzēts turpmāk izmantot valsts garantiju.

         (18)  Pārstrukturēšanas pamatnostādņu 8. punktā un 2. iedaļā ir norādīts arī uz saistītajām iedaļām Rekapitalizācijas pamatnostādņu 40. punktā un Samazinātas vērtības aktīvu pamatnostādņu V pielikumā.

         (19)  Tostarp, piemēram, lielāks garantēto parādu īpatsvars, kura iemesls ir īpaši centieni sabiedrības interesēs un ar attiecīgās EBTA valsts atbalstu saglabāt vai palielināt reālajai ekonomikai paredzēto aizdevumu apmēru, ja šāda rīcība ir saderīga ar kopējo tirgu.

         (20)  Pienācīgi ņemot vērā EBTA valsts makroekonomisko stāvokli kopumā un jo īpaši tādus elementus kā valsts risks, kas tieši ietekmē nosacījumus par piekļuvi finansējumam attiecībā uz bankām EBTA valstī.

         (21)  Kas izteikta kā līdzekļu saņēmēja reitings vai CDS likmju starpība.

         (22)  Lai palielinātu kapitāla rezerves, bankas ir nolēmušas pārdot nestratēģiskus aktīvus, piemēram, rūpnieciskas līdzdalības, vai koncentrēt uzmanību uz konkrētiem ģeogrāfiskiem sektoriem. Šajā jautājumā skatīt: Eiropas Centrālā banka, EU Banking Sector Stability, September 2010.

         (23)  Atbilstīgi Eiropas Centrālās bankas datiem banku vispārējais maksātspējas koeficients 2009. gada laikā būtiski palielinājās visās ES dalībvalstīs. Turklāt informācija par atsevišķām lielām bankām Eiropas Savienībā liecina, ka kapitāla koeficientu uzlabošanās turpinājās 2010. gada pirmajā pusē, ko atbalstīja nesadalītās peļņas palielināšanās, kā arī papildu privātā kapitāla piesaiste un publiskā kapitāla iepludināšana dažās bankās. Skatīt: Eiropas Centrālā banka, EU Banking Sector Stability, September 2010.

         (24)  Bāzeles Banku uzraudzības komitejas (BCBS) sagatavotā turpmākā regulatīvā vide, tā sauktā Bāzele III, nosaka virzību jaunu kapitāla noteikumu īstenošanai, kam būtu jāļauj bankām laika gaitā apmierināt jaunās kapitāla vajadzības. Šajā sakarībā ir interesanti atzīmēt, ka, pirmkārt, vairums lielāko banku Eiropas Savienībā pēdējo divu gadu laikā ir nostiprinājušas savas kapitāla rezerves, lai palielinātu zaudējumu mazināšanas spēju, un, otrkārt, pārējām bankām Eiropas Savienībā būtu jābūt pietiekamam laikam (līdz 2019. gadam), lai palielinātu savu kapitāla rezervi, cita starpā izmantojot nesadalīto peļņu. Jāatzīmē arī, ka ar “pārejas pasākumiem”, kas paredzēti jaunajos reglamentējošos noteikumos, ir izveidots “drošības periods” līdz 2018. gada 1. janvārim esošai publiskā sektora kapitāla iepludināšanai. Turklāt kvantitatīvs ietekmes novērtējums, ko veica Bāzeles komiteja un apstiprināja Komisijas aprēķini, norāda uz samērā viduvēju ietekmi uz banku aizdevumiem. Tāpēc nav paredzams, ka jaunās kapitāla prasības ietekmēs šajās pamatnostādnēs izklāstīto priekšlikumu.

         (25)  Tas attieksies uz visiem rekapitalizācijas vai samazinātas vērtības aktīvu pasākumiem neatkarīgi no tā, vai tie ir paredzēti kā atsevišķi pasākumi vai tiek piešķirti shēmas kontekstā.

         (26)  Esošās vai jaunas banku atbalsta shēmas (neatkarīgi no atbalsta instrumentiem, kas tajās ietverti: garantija, rekapitalizācija, likviditāte, aktīvu glābšana, citi) tiks pagarinātas/apstiprinātas tikai uz sešiem mēnešiem, lai vajadzības gadījumā pieļautu papildu pielāgojumus 2011. gada vidū.


title: 2012/549/ES, Euratom: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2012. gada 10. maijs ) par Veselības un patērētāju aizsardzības izpildaģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               17.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 286/90

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2012. gada 10. maijs)
   par Veselības un patērētāju aizsardzības izpildaģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2012/549/ES, Euratom)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2010. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības gada pārskatus par 2010. finanšu gadu (COM(2011) 473 – C7-0256/2011) (2),

               —

               ņemot vērā Veselības un patērētāju aizsardzības izpildaģentūras 2010. finanšu gada pārskatus,

               —

               ņemot vērā Komisijas ziņojumu par paveikto darbu attiecībā uz 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājumu (COM(2011) 736) un Komisijas dienestu darba dokumentus (SEC(2011) 1350 un SEC(2011) 1351), kas pievienoti šim ziņojumam,

               —

               ņemot vērā Komisijas gada ziņojumu budžeta izpildes apstiprinātājiestādei par 2010. gadā veiktajām iekšējām revīzijām (COM(2011) 643) un Komisijas dienestu darba dokumentu (SEC(2011) 1189), kurš pievienots šim ziņojumam,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Veselības un patērētāju aizsardzības izpildaģentūras 2010. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (3),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (4), kuru Revīzijas palāta sniegusi par 2010. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2012. gada 21. februāra ieteikumu par 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājumu, ko sniedz izpildaģentūrām (06084/2012 – C7-0052/2012), un norādot, ka Apvienotā Karaliste, Nīderlande un Zviedrija pirmoreiz atteikušās ieteikt sniegt budžeta izpildes apstiprinājumu,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 317., 318. un 319. pantu, kā arī Euratom līguma 106.a pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 55., 145., 146. un 147. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 58/2003, ar ko nosaka statūtus izpildaģentūrām, kurām uztic konkrētus Kopienas programmu pārvaldības uzdevumus (6), un jo īpaši tās 14. panta 3. punktu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2004. gada 21. septembra Regulu (EK) Nr. 1653/2004 par finanšu tipa regulu izpildu aģentūrām, piemērojot Padomes Regulu (EK) Nr. 58/2003 par atsevišķu uzdevumu izpildu aģentūru statūtiem attiecībā uz Kopienas programmu pārvaldi (7), un jo īpaši tās 66. panta pirmo un otro daļu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2004. gada 15. decembra Lēmumu 2004/858/EK, ar kuru izveido Veselības aizsardzības programmas izpildaģentūru Kopienas darbību pārvaldei veselības aizsardzības jomā – atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 58/2003 (8),

               —

               ņemot vērā Komisijas 2008. gada 20. jūnija Lēmumu 2008/544/EK, ar ko groza Lēmumu 2004/858/EK, lai Veselības aizsardzības programmas izpildaģentūru pārveidotu par Veselības un patērētāju izpildaģentūru (9),

               —

               ņemot vērā Reglamenta 76. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un pārējo iesaistīto komiteju atzinumus (A7-0098/2012),

               A.

               tā kā saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienību 17. panta 1. punktu Komisija uzņemas atbildību par budžeta izpildi un programmu pārvaldību un šos pienākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 317. pantu veic sadarbībā ar dalībvalstīm un ievērojot pareizas finanšu pārvaldības principu,

               1.

               sniedz Veselības un patērētāju aizsardzības izpildaģentūras direktoram apstiprinājumu par Aģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus rezolūcijā, kas ir neatņemama daļa no lēmumiem par Eiropas Savienības 2010. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija un izpildaģentūras;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu, lēmumu par Eiropas Savienības 2010. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija, un rezolūciju, kas ir neatņemama šo lēmumu daļa, nosūtīt Veselības un patērētāju aizsardzības izpildaģentūras direktoram, Padomei, Komisijai, Eiropas Savienības Tiesai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV L 64, 12.3.2010.

      (2)  OV C 332, 14.11.2011., 1. lpp.

      (3)  OV C 366, 15.12.2011., 93. lpp.

      (4)  OV C 332, 14.11.2011., 134. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (6)  OV L 11, 16.1.2003., 1. lpp.

      (7)  OV L 297, 22.9.2004., 6. lpp.

      (8)  OV L 369, 16.12.2004., 73. lpp.

      (9)  OV L 173, 3.7.2008., 27. lpp.


title: EBTA Uzraudzības iestādes — Nr. 40/04/KOL —  2004. gada 17. marta  lēmums, ar kuru četrdesmit trešo reizi groza procedūras un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā, grozot 26.A nodaļu  lielu ieguldījumu projektu reģionālā atbalsta daudznozaru pamatprincips  un priekšlikums veikt atbilstīgus pasākumus

text:
               20.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 168/15

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES

   Nr. 40/04/KOL
   2004. gada 17. marta lēmums,
   ar kuru četrdesmit trešo reizi groza procedūras un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā, grozot 26.A nodaļu “lielu ieguldījumu projektu reģionālā atbalsta daudznozaru pamatprincips” un priekšlikums veikt atbilstīgus pasākumus
   (2006/C 168/07)
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE,
   ŅEMOT VĒRĀ Eiropas Ekonomikas zonas līgumu (1) un jo īpaši tā 61.—63. pantu, kā arī 26. protokolu,
   ŅEMOT VĒRĀ nolīgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (2) un jo īpaši tā 24. pantu, 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu, 3. protokola I daļas 1. pantu un 3. protokola II daļas 18. un 19. pantu (3),
   TĀ KĀ saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 24. pantu EBTA Uzraudzības iestāde īsteno EEZ līguma noteikumus par valsts atbalstu,
   TĀ KĀ saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu EBTA Uzraudzības iestāde sniedz paziņojumus un pamatnostādnes par EEZ līgumā iztirzātajiem jautājumiem, ja šis līgums vai Uzraudzības un Tiesas nolīgums to skaidri paredz vai ja EBTA Uzraudzības iestāde to uzskata par nepieciešamu,
   ATGĀDINOT procedūras un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā (4), ko EBTA Uzraudzības iestāde pieņēma 1994. gada 19. janvārī (5),
   TĀ KĀ Eiropas Kopienu Komisija (turpmāk EK Komisija) publicēja paziņojumu par lielu ieguldījumu projektu reģionālā atbalsta daudznozaru pamatprincipu (2002) grozīšanu attiecībā uz tādu nozaru sarakstu sastādīšanu, kas saskaras ar strukturālām problēmām, un priekšlikumu veikt atbilstīgus pasākumus saskaņā ar EK Līguma 88. panta 1. punktu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un sintētisko šķiedru nozarēm (6),
   TĀ KĀ šis pamatprincips ir būtisks arī Eiropas Ekonomikas zonai,
   TĀ KĀ ir jānodrošina EEZ valsts atbalsta noteikumu vienāda piemērošana visā Eiropas Ekonomikas zonā,
   TĀ KĀ pēdējos gados gūtās pieredzes un pieejamās informācijas par pašreizējo stāvokli attiecīgajās nozarēs rezultātā iestāde ir nolēmusi, ka pašlaik esošie ierobežojumi attiecībā uz reģionālo ieguldījumu atbalstu mehānisko transportlīdzekļu nozarē un sintētisko šķiedru nozarē ir jāsaglabā,
   TĀ KĀ EBTA Uzraudzības iestāde ir nolēmusi kuģu būves nozari neiekļaut daudznozaru pamatprincipu jomā,
   TĀ KĀ EBTA Uzraudzības iestāde ir nolēmusi ieviest tehniskus labojumus pārejas noteikumu formulējumā attiecībā uz mehāniskiem transportlīdzekļiem, kas piemērojami atbalstiem, kas piešķirti pēc 2003. gada 31. decembra,
   TĀ KĀ saskaņā ar EEZ līguma XV pielikuma beigu daļas II punkta nodaļu “VISPĀRĒJS” EBTA Uzraudzības iestādei, pēc apspriešanās ar EK Komisiju, ir jāpieņem tiesību akti, kas atbilstu EK Komisijas pieņemtajiem,
   APSPRIEDUSIES ar EK Komisiju,
   ATGĀDINOT, ka EBTA Uzraudzības iestāde 2004. gada 3. februārī par šo tēmu ir apspriedusies ar EBTA valstīm daudzpusējā sanāksmē,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

               1.

               Valsts atbalsta pamatnostādņu 26.A nodaļu groza kā norādīts šā lēmuma I pielikumā un ierosina atbilstīgus pasākumus, kas ir ietverti I pielikumā.

               2.

               EBTA valstis informēs ar vēstuli, kurai pievienota šā lēmuma kopija un I pielikums. Mēneša laikā no šā priekšlikuma saņemšanas EBTA valstis tiek lūgtas paziņot par savu piekrišanu attiecībā uz atbilstīgajiem pasākumiem.

               3.

               Saskaņā ar EEZ līguma 27. protokola d) punktu EK Komisiju informēs ar šā lēmuma kopiju, pievienojot I pielikumu.

               4.

               Šo lēmumu, pievienojot I pielikumu, publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un EEZ pielikumā.

               5.

               Ja EBTA valstis šo priekšlikumu par atbilstīgiem pasākumiem pieņem, Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un EEZ pielikumā publicē kopsavilkumu (skat. 2. pielikumu).

               6.

               Šis lēmums ir autentisks angļu valodā.

      Briselē, 2004. gada 17. martā

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā—

         Hannes HAFSTEIN

            Priekšsēdētājs

         Einar M. BULL

            Kolēģijas loceklis

      (1)  Turpmāk tekstā — EEZ līgums.

      (2)  Turpmāk tekstā Uzraudzības un Tiesas nolīgums.

      (3)  Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokols, ko 2001. gada 10. decembrī grozījušas EBTA valstis. Šie grozījumi stājas spēkā no 2003. gada 28. augusta.

      (4)  Turpmāk tekstā — valsts atbalsta pamatnostādnes.

      (5)  Pirmoreiz publicēti OV L 231, 3.9.1994. un EEZ pielikumā Nr. 32 tajā pašā datumā, kuros jaunākie grozījumi izdarīti ar Kolēģijas Lēmumu Nr. 39/04/KOL, 17.3.2004., vēl nav publicēts.

      (6)  OV C 263, 1.11.2003., 3. lpp.

      I PIELIKUMS
      GROZĪJUMI 26.A NODAĻĀ PAR LIELU IEGULDĪJUMU PROJEKTU REĢIONĀLĀ ATBALSTA DAUDZNOZARU PAMATPRINCIPU (1)

      Iepriekšējā 26A.5. punkta 4) apakšpunktu aizstāj ar:

         Nozares, kurās dominē nopietnas strukturālās problēmas var norādīt sarakstā, ko pievieno šim pamatprincipam. Saskaņā ar šajā iedaļā paredzētajiem noteikumiem šīm nozarēm reģionālais ieguldījumu atbalsts netiek atļauts. Līdz 2005. gada beigām pārbaudīs šāda nozaru saraksta sastādīšanas tehniskās, politiskās un ekonomiskās iespējas. Ja iestāde izlems par šāda nozaru saraksta sastādīšanu, to pieņems un publicēs līdz 2006. gada 31. martam un tas būs piemērojams no 2007. gada 1. janvāra. Ja saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma I daļas 1. panta 1) punktu un 3. protokola II daļas 18. pantu būs nepieciešami atbilstīgi pasākumi, tos ierosinās pirms 2006. gada 1. jūlija.

      Iepriekšējā 26.A.5. punkta 5) apakšpunktu aizstāj ar:

         Lai pārbaudītu, vai tehniski ir iespējams sastādīt šādu nozaru sarakstu, nopietnās strukturālās problēmas nosaka pēc acīmredzamiem patēriņa datiem CPA klasifikācijas (2) attiecīgajā līmenī EEZ vai, ja šāda informācija nav pieejama, pamatojoties uz citu vispārpieņemtu attiecīgo produktu tirgus segmentu, par ko statistikas dati ir pieejami. Citi būtiski dati un informācija, tostarp nozaru pētījumi, arī var tik ņemti vērā. Neviena nozare netiks iekļauta, pamatojoties tikai uz mehānisku statistisko pieeju. Nepieciešamības gadījumā nozaru sarakstu var papildināt.

      Iepriekšējā 26.A.5. punkta 6) apakšpunkta pirmo teikumu aizstāj ar:

         Ja iestāde izlems par šāda nozaru saraksta sastādīšanu, no 2007. gada 1. janvāra, nozarēm, kas iekļautas nozaru sarakstā kā nozares ar nopietnām strukturālām problēmām, ir jāpaziņo iestādei atsevišķi visi reģionālie ieguldījumu atbalsti ieguldījumu projektam, kura attaisnotie izdevumi pārsniedz iestādes noteiktos izdevumus saraksta sastādīšanas laikā (3), neierobežojot valsts atbalsta grupālā atbrīvojuma noteikumus attiecībā uz maziem uz vidējiem uzņēmumiem (4), kas ar 2002. gada 25. jūnija EEZ Apvienotās komitejas Lēmumu Nr. 88/2002 (5) ir iekļauti EEZ līgumā.

      Iepriekšējā 26A.8. punkta 1) apakšpunktu aizstāj ar:
      Līdz 2006. gada 31. decembrim un neierobežojot EEZ līguma XV pielikuma 1f punktā minēto tiesību aktu (6), ka tas iekļauts EEZ Apvienotās komitejas Lēmumā Nr. 88/2002;

                  (a)

                  atbalsta maksimālā intensitāte reģionālam ieguldījumu atbalstam mehānisko transportlīdzekļu nozarē, kā noteikts C pielikumā, ko piešķir pēc pastāvošām atbalsta shēmām un kura apjoms, izteikts dotācijas bruto ekvivalentā, pārsniedz 5 miljonus euro, ir ierobežota līdz 30 % no atbilstošā reģiona atbalsta augšējās robežas;

                  (b)

                  izdevumi saistībā ar ieguldījumu projektiem sintētisko šķiedru nozarē, kā noteikts D pielikumā, neattiecas uz ieguldījumu atbalstu.

            Šis nosacījums stājas spēkā 2004. gada 1. janvārī.
      Iepriekšējā 26A.8. punkta 2) un 3) apakšpunkts ir jāatceļ.
      Pēc iepriekšējā 26A.9. punkta 2) apakšpunkta, iekļauj divus jaunus 26A.9. punkta 3. apakšpunktu un 26A.9 4. apakšpunktu:

                     26A.9. (3):

                     Lai, no 2004. gada 1. janvāra, iztrūkstot sarakstam ar nozarēm, kurās dominē nopietnas strukturālās problēmas, būtu vienotu normu kopums, ko piemēro reģionālam ieguldījumam mehānisko transportlīdzekļu nozarē un sintētisko šķiedru nozarē, iestāde saskaņā ar Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 1. punktu un II daļas 18. pantu ir nolēmusi ierosināt atbilstīgus pasākumus:

                                 —

                                 Saskaņā ar D pielikumu turpināt piemērot esošos pārejas noteikumus attiecībā uz sintētisko šķiedru nozarēm līdz 2006. gada 31. decembrim.

                                 —

                                 ierobežot atbalsta maksimālo intensitāti reģionālam ieguldījumu atbalstam mehānisko transportlīdzekļu nozarē, kā noteikts C pielikumā, ko piešķir saskaņā ar pastāvošām atbalsta shēmām un kura apjoms, izteikts dotācijas bruto ekvivalentā, pārsniedz 5 miljonus euro, līdz 30 % no atbilstošā reģiona atbalsta augšējai robežai.

                     26A.9 (4):

                     EBTA valstis tiek aicinātas sniegt precīzi formulētu piekrišanu ieteiktajiem atbilstīgajiem pasākumiem tām adresēto vēstuļu norādītajos termiņos. Ja atbilde nav saņemta, iestāde uzskatīs, ka attiecīgā dalībvalsts ieteiktajiem pasākumiem nepiekrīt.

         (1)  Šie grozījumi atbilst tādu Eiropas Kopienu Komisijas publicētajam paziņojumam par lielu ieguldījumu projektu reģionālā atbalsta daudznozaru pamatprincipu (2002) grozīšanu attiecībā uz nozaru sarakstu sastādīšanu, kas saskaras ar strukturālām problēmām, un priekšlikumu veikt atbilstīgus pasākumus saskaņā ar EK Līguma 88. panta 3. punktu attiecībā uz mehānisko transportlīdzekļu un sintētisko šķiedru nozarēm (OV C 263, 01.11.2003., 3. lpp.).

         (2)  Padomes 1993. gada 29. oktobra Regula (EEK) Nr. 3696/93 par statistisko preču klasifikāciju pēc saimniecības nozarēm (CPA) Eiropas Ekonomikas kopienā (OV L 342, 31.12.1993., 1. lpp.), kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 204/2002 (OV L 36, 6.2.2002., 1. lpp.). Padomes Regula (EEK) Nr. 3696/93, ko iekļāva EEZ līgumā ar EEZ Apvienotās komitejas 1994. gada 21. marta Lēmumu Nr. 7/94, OV L 160, 28.6.94., kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar EEZ Apvienotās komitejas Lēmumu Nr. 110/2002, OV L 298, 31.10.2002. un EEZ pielikumu Nr. 54 sal. ar EEZ līguma XXI pielikuma 20b punktu.

         (3)  Šo summu principā var noteikt 25 miljonu euro apmērā; atkarībā no nozares tā var mainīties.

         (4)  Komisijas 2001. gada 12. janvāra Regula (EK) Nr. 70/2001 par EK Līguma 87. un 88. panta piemērošanu, sniedzot valsts atbalstu maziem un vidējiem uzņēmumiem (OV L 10, 13.1.2001., 33. lpp.).

         (5)  OV L 266, 3.10.2002. un EEZ pielikums Nr. 49, sal. ar EEZ līguma XV pielikuma 1f punktu.

         (6)  Valsts atbalsta grupālais atbrīvojums attiecībā uz maziem uz vidējiem uzņēmumiem.


				|

		52014PC0223

			Priekšlikums PADOMES LĒMUMS par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas Vispārējā padomē par Afganistānas Islāma Republikas iestāšanos PTO /* COM/2014/0223 final - 2014/0125 (NLE) */

			   	PASKAIDROJUMA RAKSTS
I. IEVADS
Pasaules Tirdzniecības organizācijas
(PTO) dalībvalstu un Afganistānas vienošanās par
Afganistānas iestāšanās nosacījumiem organizācijā
ir nobeiguma posmā. Tas panākts pēc 10 gadus ilgām
sarunām, kas sākās 2004. gadā, kad Afganistāna
iesniedza pieteikumu par iestāšanos PTO. Afganistānas pieteikumu par
iestāšanos izskatīja saskaņā ar PTO
Vispārējās padomes vadlīnijām par vismazāk
attīstīto valstu (VAV) iestāšanos, un tagad saskaņā ar
LESD ir nepieciešams Padomes lēmums, kas apstiprina Afganistānas
iestāšanās nosacījumus, pirms ES šādu apstiprinājumu
var oficiāli atbalstīt PTO.
Iestāšanās nosacījumu
kopsavilkums ir izklāstīts turpmāk dokumentā.
II. AFGANISTĀNAS IESTĀŠANĀS
PTO NOSACĪJUMU KOPSAVILKUMS PA NOZARĒM
Saistību saraksts
Preces (vispārīgi)
Afganistānas iestāšanās
saistību sarakstā vidējā galīgā saistošā
likme (FBR) ir 15,1 %.
Vidējā galīgā
saistošā likme lauksaimniecības produktiem 29,6 %
apmērā ir lielāka nekā rūpniecības precēm –
8,8 %. Lauksaimniecībā turklāt ir arī augstākas
tarifa maksimālās likmes (60-70 % maksimums dažiem
lauksaimniecības produktiem, turpretim 50 % maksimums noteikts
rūpniecības precēm).
Afganistānā FBR piemēros
no pievienošanās dienas, izņemot attiecībā uz dažu
informācijas tehnoloģiju produktu, piemēram, elektronisko
shēmu vai videokameru, importu (kas tiks pilnībā
liberalizēts līdz 2019. gadam).
Minētie
vidējie tarifu līmeņi ir ļoti saprātīgi,
ņemot vērā Afganistānas VAV statusu, kā arī
tās ekonomikas mazo apjomu un neaizsargātību. ES
iepriekšējā praksē, kas saistīta ar VAV,
attiecībā uz salīdzināma izmēra ekonomikām par
saprātīgiem atzīti arī augstāki tarifu
līmeņi nekā minētie. Ņemot vērā iepriekšminēto,
saistību grafiks neietekmē:
–
41 tarifa pozīciju attiecībā uz
lauksaimniecības produktiem, kuru tirdzniecība Afganistānā
ir uzskatāma par aizliegtu (cūkgaļa un cūkgaļas
izstrādājumi, alus, vīns un stiprie alkoholiskie dzērieni);
un
–
183 rūpniecības preču tarifu
pozīcijas, kas ir 4,4 % no rūpniecības tarifu
pozīcijām sarakstā (saskaņā ar nesen apstiprināto
dokumentu “Guidelines for negotiation of LDCs accession to the WTO”, kas
ļauj nenoteikt saistības līdz 5 % no rūpniecības
tarifu pozīcijām).
Rūpniecības preces
–
Produktiem, kas nav lauksaimniecības produkti,
vidējā FBR ir 8,8 %.
–
Augstākās vidējās likmes –
30 % ir keramikai, kam seko vidēji 15-20 % mēbelēm,
stiklam un tekstilizstrādājumiem.
–
Zemākā likme – 0 % – ir
piedāvāta attiecībā uz informācijas tehnoloģiju
(IT) produktiem un tiks ieviesta līdz 2019. gadam.
–
Tarifu augstākā likme ir 50 %
(pasažieru transportlīdzekļiem), pēc kuras seko 30 %
keramikai un dažādiem tekstilizstrādājumiem.
–
183 rūpniecības preču tarifu
pozīcijas, kuras netiek pakļautas saistībām, attiecas uz
izejmateriāliem, paklājiem, apaviem un mēbelēm.
Lauksaimniecības preces
–
Vidējā FBR lauksaimniecības
produktiem ir 29,6 %.
–
Tarifu augstākās likmes ir 70 %
dažām augļu sulām un 60 % virknei dažādu
lauksaimniecības produktu, piemēram, jēra gaļai un liellopu
gaļai, dārzeņiem, augļiem, riekstiem, tomātiem,
kartupeļiem, tabakai un minerālūdenim.
–
Saistībām nepakļautā 41 tarifa
pozīcija attiecas uz lauksaimniecības produktiem, kuru
tirdzniecība Afganistānā ir uzskatāma par aizliegtu
(cūkgaļa un cūkgaļas izstrādājumi, alus,
vīns un stiprie alkoholiskie dzērieni).
Izvedmuitas nodokļi
Afganistāna ir uzņēmusies
saistības nemainīt un samazināt izvedmuitas nodokļus.
Tā neieviesīs izvedmuitas nodokļus attiecībā uz
produktiem, uz kuriem pašlaik šādi nodokļi neattiecas. Attiecībā
uz esošajiem nodokļiem maksimālās likmes, kas noteiktas kritiski
svarīgām izejvielām, tiks samazinātas piecu gadu laikā
no pievienošanās dienas.
Pakalpojumi
Ņemot vērā tās VAV
statusu, Afganistānas īpašo saistību saraksts
attiecībā uz pakalpojumiem ir apmierinošs. Afganistāna
uzņemsies saistības attiecībā uz pieeju tirgum un valsts
režīmu daudzās pakalpojumu nozarēs, tostarp profesionālo,
datoru un citu uzņēmējdarbības pakalpojumu, sakaru
pakalpojumu (kurjerpasta pakalpojumu un telekomunikāciju),
būvniecības pakalpojumu, izplatīšanas pakalpojumu,
privātās izglītības pakalpojumu, vides pakalpojumu, finanšu
(apdrošināšanas un banku) pakalpojumu, slimnīcu pakalpojumu,
viesnīcu un restorānu pakalpojumu un transporta pakalpojumu
(jūras un aviotransporta un palīgpakalpojumu) nozarēs.
Saistības saskaņā ar
protokolu
Iestāšanās procesa
pēdējā, daudzpusējā posmā PTO dalībnieki
kopīgi centās nodrošināt Afganistānas tirdzniecības
tiesību aktu un iestāžu principiālu atbilstību PTO noteikumiem
un līgumiem, izklāstot tos pievienošanās protokolā un darba
grupas ziņojumā.
Vairākās jomās tika lūgti
pārejas periodi; Eiropas Savienībai ir īpaši nozīmīgi
turpmāk minētie:
Iekšējo nodokļu piemērošana
importam: fiksētais nodoklis un
uzņēmējdarbības ienākumu nodokļi, kas pašreiz
tiek piemēroti, būs pilnībā saskaņoti ar PTO
saistībām 2020. gadā; pārējie iekšējie
importa nodokļi un maksājumi tiks saskaņoti ar PTO noteikumiem
no iestāšanās dienas.
Tirdzniecības tehniskie
šķēršļi (TBT): līdz
2016. gada 1. janvārim Afganistāna pilnībā
īstenos Nolīgumu par tehniskajiem šķēršļiem
tirdzniecībā. Rīcības plāns ir izklāstīts
darba grupas ziņojumā.
Sanitārie un fitosanitārie (SPS)
pasākumi: lai pilnībā īstenotu
līgumu par SPS piemērošanu, Afganistāna līdz
2018. gada 1. janvārim izmantos pārejas posma
priekšrocības, kā tas izklāstīts darba grupas ziņojumā
iekļautajā rīcības plānā.
Ar tirdzniecību saistītie
ieguldījumu pasākumi (TRIMS): TRIMS
nolīguma īstenošana pilnībā tiks pabeigta līdz
2020. gada 31. decembrim, kad būtu jābūt
novērstām vietējā satura prasībām, kas skar
ogļūdeņraža tiesību aktos un ieguves tiesību aktos
minētās preces.
Ar tirdzniecību saistītās
intelektuālā īpašuma tiesības (TRIPS): TRIPS nolīguma īstenošana pilnībā tiks
pabeigta līdz 2016. gada 1. janvārim, kā noteikts
rīcības plānā, kas ietverts darba grupas
ziņojumā.
III. IETEIKUMS
Iesniedzot Padomei apstiprināšanai
Afganistānas iestāšanās nosacījumus PTO, Komisija uzskata,
ka šie nosacījumi nodrošina līdzsvarotu un vērienīgu tirgus
atvēršanas saistību kopumu, kas sniegs ievērojamus ieguvumus gan
Afganistānai, gan tās PTO tirdzniecības partneriem.
2014/0125 (NLE)
Priekšlikums
PADOMES LĒMUMS
par nostāju, kas Eiropas Savienībai
jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas
Vispārējā padomē par Afganistānas Islāma
Republikas iestāšanos PTO
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par
Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pantu,
100. panta 2. punktu un 207. panta 4. punkta pirmo
daļu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas
priekšlikumu,
tā kā:
(1)       Afganistānas Islāma
Republikas valdība 2004. gada 21. novembrī iesniedza
pieteikumu par pievienošanos Marrākešas Līgumam par Pasaules
Tirdzniecības organizācijas (PTO) izveidošanu saskaņā ar
minētā līguma XII pantu.
(2)       Lai panāktu vienošanos
par iestāšanās nosacījumiem, kas būtu pieņemami
Afganistānas Islāma Republikai un visām PTO
dalībvalstīm, 2004. gada 13. decembrī tika izveidota
Afganistānas Islāma Republikas iestāšanās darba grupa.
(3)       Komisija Savienības
vārdā risināja sarunas par Afganistānas Islāma
Republikas visaptverošu tirgus atvēršanas saistību kopumu, kas
atbilst Savienības prasībām.
(4)       Šīs saistības tagad
ir iekļautas Afganistānas Islāma Republikas iestāšanās
PTO protokolā.
(5)       Paredzams, ka
iestāšanās PTO radīs pozitīvu un ilgstošu ieguldījumu
Afganistānas Islāma Republikas ekonomisko reformu un
ilgtspējīgas attīstības procesā.
(6)       Tāpēc būtu
jāapstiprina iestāšanās protokols.
(7)       PTO izveidošanas līguma
XII pantā noteikts, ka iestāšanās nosacījumi ir
savstarpēji jāsaskaņo PTO un valstij, kas iestājas, un ka
PTO ministru konference apstiprina iestāšanās nosacījumus no PTO
puses. PTO izveidošanas līguma IV panta 2. punktā noteikts,
ka laikposmā starp ministru konferencēm tās funkcijas pilda
Vispārējā padome.
(8)       Attiecīgi ir
nepieciešams noteikt Savienības nostāju, kas jāieņem PTO
Vispārējā padomē par Afganistānas Islāma
Republikas iestāšanos PTO,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Eiropas Savienības nostāja, kas
jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas
Vispārējā padomē par Afganistānas Islāma
Republikas iestāšanos PTO, ir atbalstīt iestāšanos.
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā
tā pieņemšanas dienā.
Briselē,
                                                                       Padomes
vārdā —
                                                                       priekšsēdētājs


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007DP0209

Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. maija lēmums par Beniamino Donnici pilnvaru pārbaudi (2007/2121(REG))

Oficiālais Vēstnesis 102 E , 24/04/2008 Lpp. 0446 - 0448

		P6_TA(2007)0209Beniamino Donnici pilnvaru pārbaudiEiropas Parlamenta 2007. gada 24. maija lēmums par Beniamino Donnici pilnvaru pārbaudi (2007/2121(REG))Eiropas Parlaments,- ņemot vērā 1976. gada 20. septembra Aktu par Eiropas Parlamenta locekļu ievēlēšanu vispārējās tiešās vēlēšanās [1],- ņemot vērā Reglamenta 3., 4. un 9. pantu un I pielikumu,- ņemot vērā oficiālo saziņu ar Itālijas valsts iestādēm attiecībā uz Beniamino Donnici ievēlēšanu par Eiropas Parlamenta deputātu,- ņemot vērā no Achille Occhetto 2007. gada 25. martā saņemto vēstuli, kurā viņš apstrīd to, ka ir spēkā Beniamino Donnici ievēlēšana Eiropas Parlamentā,- ņemot vērā Juridiskās komitejas ziņojumu (A6-0198/2007),A. tā kā 1976. gada 20. septembra Akta 7. panta 1. un 2. punktā ir precizēts, kuri pienākumi nav savienojami ar Eiropas Parlamenta deputāta statusu;B. tā kā saskaņā ar Reglamenta 9. pantu un I pielikumu Eiropas Parlamenta locekļu pienākums ir sīki deklarēt savu profesionālo darbību, kā arī jebkurus citus algotus pienākumus vai darbību;C. tā kā Reglamenta 3. panta 5. punktā ir noteikts: "ja kādu deputātu pilnvaro tāpēc, ka tajā pašā vēlēšanu sarakstā esošie kandidāti ir atteikušies, komiteja, kurai uzdots pārbaudīt pilnvaras, nodrošina, lai atteikšanās noritētu saskaņā ar 1976. gada 20. septembra Akta burtu un garu, kā arī saskaņā ar Reglamenta 4. panta 3. punktu";D. tā kā valsts tiesību aktiem par Eiropas vēlēšanu procedūru ir jāatbilst Kopienas tiesību sistēmas pamatprincipiem, Kopienas primārajiem tiesību aktiem un 1976. gada Akta garam un burtam; tā kā tādēļ valsts kompetentajām likumdošanas, administrācijas un tiesu iestādēm, piemērojot un/vai interpretējot valsts noteikumus par Eiropas vēlēšanu procedūru, pienācīgi jāņem vērā Kopienas vēlēšanu likuma principi;E. tā kā tas, vai Achille Occhetto atteikšanās ir noritējusi saskaņā ar 1976. gada Akta burtu un garu, ir jāizvērtē, ņemot vērā Akta 4. pantu, kurā noteikts, ka Eiropas Parlamenta deputātiem "nav saistoši nekādi norādījumi", tādējādi Parlamenta deputātu brīvību un neatkarību definējot kā autentisku pamatprincipu;F. tā kā Eiropas Parlamenta deputātu nolikuma (kas stāsies spēkā 2009. gadā) 2. panta 1. punktā ir noteikts, ka "deputāti ir brīvi un neatkarīgi", un šā paša panta otrajā punktā, kas tieši izriet no pirmā punkta, turklāt ir noteikts: "vienošanās par atteikšanos no deputāta pilnvarām pirms vai pilnvaru laika beigās nav spēkā";G. tā kā minētā nolikuma noteikumos vārds vārdā ir pārņemts 1976. gada Aktā formulētais brīvības un neatkarības princips, kas nolikumā nepārprotami nostiprināts Eiropas Parlamenta un tā deputātu aizsardzības nolūkā;H. tā kā kaut gan Eiropas Parlamenta deputātu nolikums stāsies spēkā tikai nākamā parlamenta sasaukuma sākumā 2009. gadā, tas saskaņā ar pašreizējo Kopienas tiesību sistēmu, ir primāro tiesību aktu instruments, kuru Eiropas Parlaments pieņēma ar Padomes nedalītu atbalstu, un atbilstīgi publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī;I. tā kā Eiropas Parlamentam un valsts iestādēm, kuras ir atbildīgas par to kā īsteno un/vai interpretē valsts noteikumus par Eiropas vēlēšanu procedūru, ir pienācīgi jāņem vērā deputātu nolikuma principi un noteikumi un, cita starpā, ievērojot EK Līguma 10. panta principu par uzticamu sadarbību, jāatturas no tādu pasākumu vai noteikumu pieņemšanas, kas ir pretrunā ar minēto nolikumu;J. tā kā deputātu nolikuma principi un noteikumi neapšaubāmi ir daļa no 6. pantā minētajiem principiem Līgumā par Eiropas Savienību un Eiropas Savienības pamatprincipiem (tostarp demokrātijas un tiesiskuma idejām), un kurus Eiropas Savienībai ir jāievēro kā Kopienas tiesību vispārējos principus;K. tā kā 1976. gada Akta 6. panta juridiskā darbības jomā attiecas uz kandidātiem, kuri, oficiāli ir iekļauti vēlēšanu rezultātā ievēlēto kandidātu sarakstā, un tas ir Parlamenta interesēs, jo šie kandidāti ir potenciālie Eiropas Parlamenta locekļi;L. tā kā Achille Occhetto atteikšanās pamatā ir vienošanās, kas pirms Eiropas Parlamenta 2004. gada 12. un 13. jūnija vēlēšanu rezultātā ievēlēto kandidātu pasludināšanas noslēgta ar citu kandidātu no "Società civile Di Pietro-Occhetto" saraksta, un tādējādi ir uzskatāms, ka atteikšanās nav noritējusi saskaņā ar 1976. gada Akta burtu un garu un ka atteikšanās tātad nav spēkā;M. tā kā, ja uzskatāms, ka Achille Occhetto atteikšanās nav spēkā, viņa aizstājēja Beniamino Donnici pilnvarām nav nedz tiesiska, nedz faktiska pamata;N. tā kā 2006. gada 21. jūlija nolēmumā Lacio reģiona Administratīvā tiesa (pirmās instances tiesa šajā lietā) nosprieda, ka Achille Occhetto atteikšanos, kas veikta pirms ievēlēto kandidātu pasludināšanas, nevarēja uzskatīt par atteikšanos no savas vietas vēlēšanu rezultātā ievēlēto kandidātu sarakstā, pamatojoties uz to, ka vēlēšanu rezultātus mainīt nedrīkst, jo ir jārespektē tautas griba, un ka šī atteikšanās nerada sekas attiecībā uz jebkuru aizstāšanu nesavienojamības, zaudētu civilo tiesību vai tiesību neesamības gadījumā, ja no iecelšanas amatā atsakās vai no amata atkāpjas persona, kurai uz to sākotnēji ir bijušas tiesības; tā kā secināms, ka kandidātam, kurš nevēlas ieņemt amatu, kurā ievēlēts, aizstāšanas gadījumā ir tiesības anulēt savu atteikšanos, lai ieņemtu amatu, ko paredzēts aizpildīt aizstāšanas kārtībā;O. tā kā Itālijas Valsts padome (Consiglio di Stato), pieņemot galīgo nolēmumu, anulēja pasludināto Achille Occhetto ievēlēšanu Eiropas Parlamentā;P. tā kā saskaņā ar 1976. gada Akta 12. pantu tikai un vienīgi Eiropas Parlamentam ir pienākums pārbaudīt tā deputātu pilnvaras, kuri ir ievēlēti vispārējās vēlēšanās; tā kā šo Eiropas Parlamenta pamata prerogatīvu nedrīkst ne apstrīdēt, ne vēl jo vairāk atzīt par spēkā neesošu valsts iestāžu pieņemtais lēmums, skaidri pārkāpjot attiecīgos Kopienu tiesību noteikumus un principus, pat ja šo lēmumu pieņēma attiecīgās valsts augstākā tiesu iestāde, kā tas notika Itālijas Valsts padomes nolēmuma gadījumā, par kuru ir runa šajā dokumentā; tā kā Eiropas Kopienu Tiesas juridikatūrā ir apstiprināts šīs prerogatīvas likumīgums, tostarp attiecībā uz galīgajiem valstu spriedumiem, kuri pārkāpj Kopienas tiesības, un ir noteikta valsts atbildību;Q. tā kā Eiropas Parlamentam ir likumīgas tiesības gan atteikties apstiprināt Beniamino Donnici pilnvaras, gan neņemt vērā Itālijas Valsts padomes nolēmumu, pamatojoties uz to, ka minētais nolēmums ir pretrunā 1976. gada Akta burtam un garam, un tādējādi uzturēt spēkā Achille Occhetto deputāta pilnvaras,1. pasludina Beniamino Donnici, par kura ievēlēšanu paziņoja valsts iestādes, Eiropas Parlamenta deputāta mandātu par spēkā neesošu;2. apstiprina, ka ir spēkā Achille Occhetto deputāta mandāts;3. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu Itālijas valsts iestādēm, kā arī Beniamino Donnici un Achille Occhetto.[1] OV L 278, 8.10.1976., 5. lpp. Jaunākie grozījumi Aktā izdarīti ar Lēmumu 2002/772/EK, Euratom (OV L 283, 21.10.2002., 1. lpp.).--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2015/1870 (2015. gada 6. oktobris) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu (Itālijas pieteikums EGF/2015/004 IT/Alitalia)

text:
               20.10.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 275/26

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/1870
   (2015. gada 6. oktobris)
   par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu (Itālijas pieteikums EGF/2015/004 IT/Alitalia)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1309/2013 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (2014–2020) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1927/2006 (1), un jo īpaši tās 15. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (2) un jo īpaši tā 13. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds (EGF) tika izveidots, lai sniegtu atbalstu darba ņēmējiem, kas atlaisti no darba, un pašnodarbinātām personām, kuru darbība ir beigusies tādēļ, ka globalizācijas dēļ ir notikušas lielas strukturālas pārmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos, turpinās globālā finanšu un ekonomikas krīze vai ir sākusies jauna globāla finanšu un ekonomikas krīze, un lai palīdzētu viņiem no jauna iekļauties darba tirgū.

               (2)

               EGF nepārsniedz maksimālo apjomu EUR 150 miljoni gadā (2011. gada cenās), kā noteikts Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (3) 12. pantā.

               (3)

               Itālija 2015. gada 24. martā iesniedza pieteikumu EGF/2015/004 IT/Alitalia EGF finansiālā ieguldījuma saņemšanai saistībā ar darbinieku atlaišanu uzņēmumā Gruppo Alitalia
                   (4) Itālijā. Pieteikums tika papildināts, sniedzot papildu informāciju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 8. panta 3. punktu. Minētais pieteikums atbilst prasībām EGF finansiālā ieguldījuma noteikšanu, kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1309/2013 13. pantā.

               (4)

               Tādēļ EGF būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu EUR 1 414 848 apmērā saistībā ar Itālijas iesniegto pieteikumu.

               (5)

               Lai pēc iespējas saīsinātu laiku, kas vajadzīgs EGF izmantošanai, šis lēmums būtu jāpiemēro no tā pieņemšanas dienas,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības 2015. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, lai piešķirtu EUR 1 414 848 saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2015. gada 6. oktobra.

      Strasbūrā, 2015. gada 6. oktobrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         N. SCHMIT

      (1)  OV L 347, 20.12.2013., 855. lpp.

      (2)  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

      (3)  Padomes 2013. gada 2. decembra Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).

      (4)  Alitalia Compagnia Aerea Italiana S.p.A. un Air One S.p.A. (CAI First S.p.A., CAI Second S.p.A. un Alitalia Loyalty).