title: Komisijas Lēmums ( 2010. gada 20. jūlijs ) par Finanšu pakalpojumu lietotāju grupas izveidi

text:
               21.7.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 199/12

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2010. gada 20. jūlijs)
   par Finanšu pakalpojumu lietotāju grupas izveidi
   2010/C 199/02
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   tā kā:

               (1)

               Viens no Savienības galvenajiem mērķiem ir nodrošināt atbilstošu iekšējā tirgus darbību, un ievērojamu šāda tirgus daļu veido finanšu pakalpojumi.

               (2)

               Saskaņā ar labākā regulējuma principiem Komisija piešķir lielu nozīmi samērīgai lietotāju pārstāvībai visos finanšu pakalpojumu politikas izstrādes posmos, un šajā nolūkā Komisijai ir vajadzīga padomdevējas iestādes speciālistu kompetence.

               (3)

               Komisijas 2009. gada 4. marta paziņojumā “Impulsi Eiropas atveseļošanai” (1) ir norādīts, ka Komisija nodrošinās daudz lielāku Eiropas ieguldītāju viedokļa ņemšanu vērā visos finanšu jautājumos.

               (4)

               Komisijas dienesti 2004. gadā izveidoja finanšu pakalpojumu lietotāju forumu (FIN-USE), lai nodrošinātu ekspertu ieguldījumu lietotāju interesēs Eiropas Komisijas finanšu pakalpojumu politikas izveidē, tiecoties panākt aktīvāku un informētāku lietotāju iesaisti. 2010. gada jūnijā beigsies šīs grupas otrais trīs gadu pilnvaru termiņš.

               (5)

               Komisijas dienesti 2006. gadā izveidoja Finanšu pakalpojumu patērētāju grupu (FSCG) kā esošās Eiropas Patērētāju konsultatīvās grupas (ECCG) apakšgrupu nolūkā apvienot visu dalībvalstu patērētāju organizāciju pārstāvjus, lai apspriestu finanšu pakalpojumu politiku un ierosinājumus, kas jo īpaši skar patērētājus. Tās sākotnējais trīs gadu pilnvaru termiņš beidzās 2009. gada novembrī.

               (6)

                  FIN-USE bija liela nozīme, sniedzot Komisijai kvalitatīvas konsultācijas saistībā ar finanšu pakalpojumu lietotāju interešu skaidrošanu. FIN-USE locekļi iesaistījās arī dialogā ar daudzām ieinteresēto personu grupām un sniedza noderīgu ieguldījumu, izplatot finanšu pakalpojumu lietotāju viedokļus un līdz ar to uzlabojot vispārējo lēmumu pieņemšanas procesa kvalitāti.

               (7)

                  FSCG ir bijis noderīgs līdzeklis saziņai ar valstu un Eiropas patērētāju apvienībām un ir pievērsis uzmanību konkrētiem sarežģījumiem, kuri izraisa patērētāju bažas.

               (8)

               Ir nepieciešams turpināt finanšu pakalpojumu lietotāju ieguldījuma koordināciju un palielināt patērētāju un privāto ieguldītāju jeb fizisku personu, kuras iegulda līdzekļus ārpus sava aroda, uzņēmējdarbības nozares vai profesijas jomas, iespējas, lai viņi varētu sniegt lielāku ieguldījumu šīs jomas iniciatīvās. Šis lēmums ir pieņemts, pamatojoties uz Komisijas gūto pieredzi saistībā ar FIN-USE un FSCG darbību, abu struktūru darba ārējo novērtējumu un ES finanšu pakalpojumu politikas nozīmīgumu pilsoņu dzīvē.

               (9)

               Tālab ir nepieciešams izveidot finanšu pakalpojumu lietotāju grupu un formulēt tās uzdevumus, sastāvu un struktūru oficiālā tiesību aktā.

               (10)

               Grupā būtu jāiekļauj finanšu pakalpojumu eksperti, piemēram, personas, kuras ir ieceltas, lai pārstāvētu patērētāju, privāto investoru vai mikrouzņēmumu intereses, kā arī atsevišķi eksperti, kuri labi pārzina lietotāju vajadzības un prioritātes finanšu pakalpojumu jomā, piemēram, juristi, kas pārstāv patērētājus, darbinieku vai arodu pārstāvji vai akadēmisko aprindu pārstāvji. Grupai vajadzētu pietiekami aptvert Savienību ģeogrāfiskā izpratnē.

               (11)

               Grupai jāsniedz palīdzība Komisijai, tai veidojot un uzraugot finanšu pakalpojumu politiku, kas var ietekmēt finanšu pakalpojumu lietotājus. Grupai ir jānodrošina finanšu pakalpojumu lietotāju pārstāvju un atsevišķu finanšu pakalpojumu ekspertu kompetents augstas kvalitātes ieguldījums Komisijas finanšu pakalpojumu iniciatīvās.

               (12)

               Lai sasniegtu mērķus, kas saistīti ar tālāku finanšu pakalpojumu lietotāju ieguldījuma koordināciju un patērētāju, privāto ieguldītāju un mikrouzņēmumu iespēju sniegt savu ieguldījumu finanšu pakalpojumu iniciatīvās palielināšanu, ir lietderīgi sniegt grupai atbilstošu finansiālu atbalstu, nosakot gada atlīdzību tās locekļiem, atlīdzinot ceļošanas un uzturēšanās izdevumus, kā arī paredzot budžetu pētniecības vajadzībām.

               (13)

               Ņemot vērā vajadzību piesaistīt labākos ekspertus ļoti sarežģītajā finanšu pakalpojumu jomā no tādu ieinteresēto aprindu vidus, kuras nav finanšu nozares profesionāļi, un ņemot vērā salīdzināmu organizāciju locekļu atalgojumu valstīs, FIN-USE gada atlīdzību un tās regulāro pārskatīšanu, grupas locekļiem būtu jāpiešķir gada atlīdzība, lai nodrošinātu viņiem atbilstošus resursus un viņi varētu sniegt Komisijai nepieciešamo būtisko atbalstu, kura darba slodze veido apmēram 35 dienas papildus grupas sanāksmju apmeklēšanai.

               (14)

               Ņemot vērā, ka var būt nepieciešams ārējs pētījums, lai locekļi varētu izpildīt grupas uzdevumus, Komisija pēc grupas lūguma var piešķirt budžetu pētniecības vajadzībām, ja šāds lūgums tās skatījumā ir pamatots.

               (15)

               Ir jānosaka kārtība, kādā grupas locekļi var atklāt informāciju, nekaitējot drošības noteikumiem, kas pievienoti Komisijas Reglamentam ar Lēmumu Nr. 2001/844/EK, EOTK, Euratom (2).

               (16)

               Grupas locekļu personas dati jāapstrādā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2000. gada 18. decembra Regulu (EK) Nr. 45/2001 par fizisko personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Kopienas iestādēs un struktūrās un par šādu datu brīvu apriti (3),

         IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.
   1. pants
   Finanšu pakalpojumu lietotāju grupa
   Ar šo tiek izveidota Finanšu pakalpojumu lietotāju grupa, turpmāk “grupa”.
   2. pants
   Uzdevumi
   1.   Grupas uzdevumi ir šādi:

               a)

               sniegt Komisijai konsultācijas saistībā ar tādu tiesību aktu vai citu politikas iniciatīvu sagatavošanu, kas ietekmē finanšu pakalpojumu lietotājus, tostarp patērētājus, privātos ieguldītājus un mikrouzņēmumus;

               b)

               sniegt vērtējumu, atzinumu un konsultācijas par šādas politikas praktisko īstenošanu;

               c)

               savlaicīgi apzināt galvenos finanšu pakalpojumu jautājumus, kas ietekmē finanšu pakalpojumu lietotājus;

               d)

               nepieciešamības gadījumā un vienojoties ar Komisiju, uzturēt sakarus ar Eiropas Savienības un valstu finanšu pakalpojumu lietotāju pārstāvjiem un pārstāvju organizācijām, kā arī citām Komisijas pārraudzītajām konsultatīvajām grupām, kā Eiropas Patērētāju konsultatīvā grupa, Ekspertu grupa tirgus maksājumu sistēmu jomā, Eiropas Vērtspapīru tirgus ekspertu grupa un Ekspertu grupa finanšu izglītības jautājumos, un sniegt tām informāciju.

         2.   Jautājumi, par kuriem var lūgt grupas atzinumu, aptver visas finanšu pakalpojumu politikas jomas, tostarp, bet ne tikai: banku pakalpojumi privātpersonām, patēriņa un hipotekārie kredīti, maksāšanas līdzekļi un sistēmas, dzīvības un nedzīvības apdrošināšana, pensijas, privāto ieguldījumu produkti, vērtspapīru tirgi un finanšu uzraudzība.
   3. pants
   Sastāvs – locekļu iecelšanas kārtība
   1.   Grupā ir 20 locekļi, no kuriem vismaz 11 pārstāv patērētāju un privāto ieguldītāju intereses, kā noteikts šā panta 2. punkta a) un b) apakšpunktā.
   2.   Komisija ieceļ grupas locekļus, pamatojoties uz pieteikumiem, kas iesniegti, atsaucoties uz uzaicinājumu paust ieinteresētību. Locekļi ir:

               a)

               personas, kuras ieceltas, lai pārstāvētu patērētāju intereses; vai

               b)

               personas, kuras ieceltas, lai pārstāvētu privāto ieguldītāju intereses; vai

               c)

               personas, kuras ieceltas, lai pārstāvētu mikrouzņēmumu intereses, kā noteikts Komisijas Ieteikumā Nr. 2003/361/EK (4), taču izņemot uzņēmumus, kuru galvenā uzņēmējdarbības joma ir finanšu pakalpojumu sniegšana; vai

               d)

               atsevišķi eksperti, kuri pārzina finanšu pakalpojumus finanšu pakalpojumu lietotāja izpratnē, izņemot personas, kuras pašreiz nodarbinātas finanšu pakalpojumu nozarē vai kuras rīkojas tās vārdā.

         3.   Locekļus, kuri ir atlasīti, pamatojoties uz šā panta 2. punkta d) apakšpunktu, ieceļ privātpersonu statusā.
   4.   Grupas locekļu pilnvaru termiņš ir trīs gadi. Pilnvaru termiņu var divreiz pagarināt.
   5.   Locekļus, kuri vairs nespēj efektīvi piedalīties grupas darbā, kuri atkāpjas vai neatbilst šā panta 2. un 3. punkta vai Līguma 339. panta nosacījumiem, var atsaukt vai nomainīt uz visu atlikušo pilnvaru termiņa laiku.
   6.   Grupas locekļi, kurus ieceļ privātpersonas statusā, katru gadu rakstiski apstiprina, ka apņemas darboties sabiedrības interešu labā, kā arī apliecina tādu interešu esību vai neesību, kas varētu apdraudēt viņu objektivitāti.
   7.   Locekļu vārdus un uzvārdus publicē Komisijas Ekspertu grupu reģistrā un attiecīgajās Komisijas tīmekļa vietnēs.
   8.   Locekļu vārdus un uzvārdus apkopo, apstrādā un publicē atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 45/2001.
   4. pants
   Darbība
   1.   Grupa ievēl priekšsēdētāju un priekšsēdētāja vietnieku no locekļu vidus saskaņā ar vienkāršu balsu vairākumu. Gan priekšsēdētāju, gan priekšsēdētāja vietnieku ievēl katru gadu. Viņus abus var pārvēlēt atkārtoti.
   2.   Vienojoties ar Komisiju, var izveidot apakšgrupas, lai atbilstīgi grupas darba uzdevumam izskatītu konkrētus jautājumus. Šādu apakšgrupu darbību izbeidz, tiklīdz ir izpildīts to mandāts.
   3.   Vienojoties ar Komisiju, grupa var uzaicināt dalībai grupas un apakšgrupu darbā ekspertus ar īpašām zināšanām.
   4.   Grupas locekļi un to pārstāvji, kā arī uzaicinātie eksperti ievēro dienesta noslēpuma saistības, kas paredzētas Līgumos un to īstenošanas noteikumos, kā arī Komisijas noteikumos par drošību attiecībā uz ES klasificētās informācijas aizsardzību, kā noteikts Lēmuma Nr. 2001/844/EK, EOTK, Euratom, pielikumā. Ja viņi neievēro šīs saistības, Komisija var veikt visus atbilstošos pasākumus.
   5.   Grupa sanāk apmēram astoņas reizes gadā, parasti Komisijas telpās Briselē, Komisijas noteiktajā formā un laikā. Pēc locekļu lūguma vienu sanāksmi gadā var organizēt citā dalībvalstī.
   6.   Sekretariāta pakalpojumus grupai nodrošina Komisija. Komisijas amatpersonas var piedalīties grupas un tās apakšgrupu sanāksmēs.
   7.   Grupa pieņem tās reglamentu, pamatojoties uz ekspertu grupu standarta reglamentu.
   8.   Komisija internetā var publiskot jebkādu rakstveidā sagatavotu grupas darba rezultātu dokumenta oriģinālvalodā.
   5. pants
   Atlīdzība un izdevumi
   1.   Grupas locekļiem par viņu pakalpojumiem nosaka gada atlīdzību EUR 10 000 apmērā. Atlīdzības lielumu pārskata pēc trim gadiem.
   2.   Izdevumus atlīdzina no gada budžeta, ko grupai piešķīruši atbildīgie Komisijas dienesti.
   3.   Ar grupas darbu saistītos ceļa izdevumus un vajadzības gadījumā uzturēšanās izdevumus locekļiem Komisija atlīdzina saskaņā ar Komisijā spēkā esošajiem noteikumiem. Ja iespējams, Komisijas dienesti var atmaksāt ceļošanas un, ja nepieciešams, uzturēšanās izdevumus pēc vajadzības uzaicinātajiem ekspertiem ar noteikumu, ka pirms tam ir saņemta Komisijas dienestu piekrišana, un ievērojot Komisijas noteikumus par kompensācijām ārējiem ekspertiem.
   4.   Ja nepieciešams, grupa savu uzdevumu izpildes nolūkā var lūgt veikt ārēju pētījumu. Ja Komisija uzskata šādu(-us) lūgumu(-us) par pamatotu(-iem), tā var izlemt piešķirt šim mērķim daļu tās gada pētniecības budžeta ne vairāk kā EUR 150 000 apmērā. Šo budžetu pārvalda Komisija, pilnībā ievērojot tās attiecīgos noteikumus un kārtību.

      Briselē, 2010. gada 20. jūlijā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Michel BARNIER

      (1)  COM(2009) 114 galīgā redakcija.

      (2)  OV L 317, 3.12.2001., 1. lpp.

      (3)  OV L 8, 12.1.2001., 1. lpp.

      (4)  OV L 124, 20.5.2003., 36. lpp.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007BP0132(01)

1. Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. aprīļa lēmums par Eiropas Savienības 2005. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu: III iedaļa - Komisija (SEC(2006)0916 - C6-0263/2006 - 2006/2070(DEC)) (SEC(2006)0915 - C6-0262/2006 - 2006/2070(DEC))

Oficiālais Vēstnesis 074 E , 20/03/2008 Lpp. 0288 - 0290

		1.Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. aprīļa lēmums par Eiropas Savienības 2005. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu: III iedaļa — Komisija (SEC(2006)0916 — C6-0263/2006 — 2006/2070(DEC)) (SEC(2006)0915 — C6-0262/2006 — 2006/2070(DEC))Eiropas Parlaments,- ņemot vērā Eiropas Savienības 2005. finanšu gada vispārējo budžetu [1],- ņemot vērā Eiropas Kopienu galīgos gada pārskatus par 2005. finanšu gadu — I sējums — (SEC(2006)0916 — C6-0263/2006, SEC(2006)0915 — C6-0262/2006) [2],- ņemot vērā Komisijas gada ziņojumu budžeta izpildes apstiprinātājai iestādei par paveikto darbu attiecībā uz lēmumiem par 2004. gada budžeta izpildes apstiprinājumu (COM(2006)0642 un COM(2006)0641) un Komisijas darba dokumentu — Pielikumu Komisijas ziņojumam Eiropas Parlamentam par paveikto darbu attiecībā uz lēmumiem par 2004. gada budžeta izpildes apstiprinājumu (SEC(2006)1376, SEC(2006)1377),- ņemot vērā Komisijas paziņojumu Eiropas Parlamentam, Padomei, Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai "Sasniegumi politikā 2005. gadā" (COM(2006)0124),- ņemot vērā Komisijas paziņojumu "Kopsavilkuma pārskats par Komisijas sasniegumiem vadības jomā 2005. gadā" (COM(2006)0277),- ņemot vērā Komisijas gada ziņojumu budžeta izpildes apstiprināšanas iestādei par 2005. gadā veikto iekšējo revīziju (COM(2006)0279),- ņemot vērā Komisijas ziņojumu par dalībvalstu atbildēm uz Revīzijas palātas 2004. gada pārskatu (COM(2006)0184),- ņemot vērā Zaļo grāmatu par Eiropas pārredzamības iniciatīvu, ko Komisija pieņēma 2006. gada 3. maijā (COM(2006)0194),- ņemot vērā Revīzijas palātas atzinumu Nr. 2/2004 par "vienotas revīzijas" modeli (un priekšlikumu Kopienas iekšējās kontroles pamatsistēmai) [3],- ņemot vērā Komisijas paziņojumu par integrētas iekšējās kontroles sistēmas plānu (COM(2005)0252),- ņemot vērā Komisijas rīcības plānu integrētas iekšējās kontroles struktūras ieviešanai (COM(2006)0009),- ņemot vērā 2006. gada 19. jūlijā publicēto pirmo ziņojumu par progresu, īstenojot Komisijas rīcības plānu integrētas iekšējās kontroles pamatsistēmas izveidei (SEC(2006)1009),- ņemot vērā 2006. gada 13. novembrī publicēto Lordu palātas Eiropas Savienības komitejas ziņojumu "Finanšu pārvaldība un krāpšana Eiropas Savienībā: priekšstati, fakti un ierosinājumi",- ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par 2005. finanšu gada budžeta izpildi [4], kā arī tās īpašos ziņojumus kopā ar pārbaudīto iestāžu atbildēm,- ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, ko Revīzijas palāta ir iesniegusi saskaņā ar EK līguma 248. pantu [5],- ņemot vērā Padomes 2007. gada 27. februāra ieteikumu (5710/2007 — C6-0081/2007),- ņemot vērā EK līguma 274., 275. un 276. pantu, kā arī Euratom līguma 179.a un 180.b pantu,- ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam [6], un it īpaši tās 145., 146. un 147. pantu,- ņemot vērā Revīzijas palātas atzinumu Nr. 4/2006 par projektu Padomes regulai, ar ko groza Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 [7],- ņemot vērā Reglamenta 70. pantu un V pielikumu,- ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un citu attiecīgo komiteju atzinumus (A6-0095/2007),A. tā kā saskaņā ar EK līguma 274. pantu Komisija uzņemas atbildību par budžeta izpildi, ievērojot pareizas finanšu pārvaldības principus,1. sniedz Komisijai apstiprinājumu par Eiropas Savienības 2005. finanšu gada vispārējā budžeta izpildi;2. izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;3. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, Padomei, Komisijai, Eiropas Kopienu Tiesai, Revīzijas palātai, Eiropas Investīciju bankai, kā arī dalībvalstu valsts un reģionālajām revīzijas iestādēm, un nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).[1] OV L 60, 8.3.2005.[2] OV C 264, 31.10.2006., 1. lpp.[3] OV C 107, 30.4.2004., 1. lpp.[4] OV C 263, 31.10.2006., 1. lpp.[5] OV C 263, 31.10.2006., 10. lpp.[6] OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp. Regula grozīta ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1995/2006 (OV L 390, 30.12.2006., 1. lpp.).[7] OV C 273, 9.11.2006., 2. lpp.--------------------------------------------------


title: 2013/378/ES: Politikas un drošības komitejas Lēmums EUPOL COPPS /1/2013 ( 2013. gada 9. jūlijs ), ar ko pagarina pilnvaru termiņu Eiropas Savienības Policijas misijas palestīniešu teritorijās ( EUPOL COPPS ) vadītājam

text:
               16.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 193/18

         POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMSEUPOL COPPS/1/2013
   (2013. gada 9. jūlijs),
   ar ko pagarina pilnvaru termiņu Eiropas Savienības Policijas misijas palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) vadītājam
   (2013/378/ES)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 38. panta trešo daļu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2013/354/KĀDP (2013. gada 3. jūlijs) par Eiropas Savienības policijas misiju palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) (1) un jo īpaši tā 9. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Ievērojot 11. panta 1. punktu Padomes Lēmumā 2013/354/KĀDP, Politikas un drošības komiteja ir pilnvarota saskaņā ar Līguma 38. panta trešo daļu pieņemt atbilstīgus lēmumus Eiropas Savienības Policijas misijas palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) politiskās kontroles un stratēģiskās virzības nodrošināšanai, tostarp lēmumu iecelt misijas vadītāju.

               (2)

               Ar Lēmumu 2013/354/KĀDP EUPOL COPPS misijas termiņu pagarināja līdz 2014. gada 30. jūnijam.

               (3)

               Politikas un drošības komiteja 2012. gada 3. jūlijā pieņēma lēmumu EUPOL COPPS/1/2012 (2), ar ko par EUPOL COPPS misijas vadītāju no 2012. gada 1. jūlija līdz 2013. gada 30. jūnijam ieceļ Kenneth DEANE kungu.

               (4)

               Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos 2013. gada 14. jūnijā ierosināja pagarināt EUPOL COPPS misijas vadītāja Kenneth DEANE kunga pilnvaras no 2013. gada 1. jūlija līdz 2014. gada 30. jūnijam,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Savienības Policijas misijas palestīniešu teritorijās (EUPOL COPPS) misijas vadītāja Kenneth DEANE kunga pilnvaras tiek pagarinātas līdz 2014. gada 30. jūnijam.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   To piemēro no 2013. gada 1. jūlija.

      Briselē, 2013. gada 9. jūlijā

            Politikas un drošības komitejas vārdā –

            priekšsēdētājs

         W. STEVENS

      (1)  OV L 185, 4.7.2013., 12 lpp.

      (2)  OV L 186, 14.7.2012., 31. lpp.


title: 2008/430/EK,Euratom: Padomes un Komisijas Lēmums ( 2008. gada 26. maijs ) par to, lai noslēgtu Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Gruziju, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai

text:
               11.6.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 151/35

      PADOMES UN KOMISIJAS LĒMUMS

   (2008. gada 26. maijs)
   par to, lai noslēgtu Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Gruziju, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai
   (2008/430/EK, Euratom)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 44. panta 2. punktu, 47. panta 2. punkta pēdējo teikumu, 55. pantu, 57. panta 2. punktu, 71. pantu, 80. panta 2. punktu, 93., 94., 133. un 181.a pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta otro teikumu un 3. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 101. pantu,
   ņemot vērā Bulgārijas un Rumānijas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā 6. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   ņemot vērā Padomes apstiprinājumu saskaņā ar Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līguma 101. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Protokols Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Gruziju, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai, Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu vārdā tika parakstīts 2007. gada 27. jūnijā saskaņā ar Padomes Lēmumu Nr. 2007/548/EK (2).

               (2)

               Līdz protokola spēkā stāšanās brīdim to provizoriski piemēro no 2007. gada 1. janvāra.

               (3)

               Protokols būtu jānoslēdz,

         IR NOLĒMUŠAS ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Kopienas, Eiropas Atomenerģijas kopienas un dalībvalstu vārdā tiek apstiprināts Protokols Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Gruziju, no otras puses, lai ņemtu vērā Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanos Eiropas Savienībai.
   Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam (3).
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu vārdā sniedz protokola 3. panta 2. punktā paredzēto paziņojumu (4). Komisijas priekšsēdētājs vienlaikus sniedz šādu paziņojumu Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā.

      Briselē, 2008. gada 26. maijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         D. RUPEL

            Komisijas vārdā —

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  Atzinums sniegts 2007. gada 10. jūlijā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  OV L 202, 3.8.2007., 30. lpp.

      (3)  OV L 202, 3.8.2007., 31. lpp.

      (4)  Protokola spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: Padomes Lēmums (1995. gada 18. decembris) par Nolīguma slēgšanu starp Eiropas Kopienu un Peru Republiku par prekursoriem un ķīmiskajām vielām, kuras bieži izmanto narkotisko un psihotropo vielu nelegālā ražošanā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31995D0570

Oficiālais Vēstnesis L 324 , 30/12/1995 Lpp. 0026 - 0026

		Padomes Lēmums(1995. gada 18. decembris)par Nolīguma slēgšanu starp Eiropas Kopienu un Peru Republiku par prekursoriem un ķīmiskajām vielām, kuras bieži izmanto narkotisko un psihotropo vielu nelegālā ražošanā(95/570/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 113. pantu saistībā ar 228. panta 2. un 4. punktu,ņemot vērā Komisijas ieteikumu,tā kā Padome 1995. gada 25. septembrī pilnvaroja Komisiju Kopienas vārdā apspriest nolīgumus par prekursoru un ķīmisko vielu kontroli ar Amerikas Savienoto Valstu organizācijas dalībvalstīm un, pirmkārt, ar Kartahenas vienošanās dalībvalstīm; tā kā Komisija, pamatojoties uz šīm pilnvarām, pabeidza sarunas ar Peru Republiku 1995. gada 13. novembrī;tā kā ir lietderīgi apstiprināt Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Peru Republiku par prekursoriem un ķīmiskajām vielām, kuras bieži izmanto nelegālā narkotisko un psihotropo vielu ražošanā;tā kā ir lietderīgi, ka Padome pilnvaro Komisiju, apspriežoties ar īpašām Padomes noteiktām komitejām, Kopienas vārdā apstiprināt izmaiņas, ja Nolīgumā paredzēts, ka tās jāpieņem kopējai turpmākā darba grupai; tā kā šādu pilnvaru piešķiršana jāierobežo attiecībā uz izmaiņu veikšanu Nolīguma pielikumos, ciktāl tas skar vielas, uz kurām jau attiecas Kopienas tiesību akti par prekursoriem un ķīmiskajām vielām,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsNolīgums starp Eiropas Kopienu un Peru Republiku par prekursoriem un ķīmiskajām vielām, kuras bieži izmanto nelegālā narkotisko un psihotropo vielu ražošanā, ir apstiprināts Kopienas vārdā.Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsAr šo Padomes priekšsēdētājs pilnvarots izraudzīties personu, kurai piešķirtas pilnvaras parakstīt šo nolīgumu.3. pantsPadomes priekšsēdētājs Kopienas vārdā deponē Nolīguma 12. pantā paredzēto dokumentu [1].4. pants1. Nolīguma 9. pantā paredzētajā kopējā turpmākā darba grupā Kopienu pārstāv Komisija, kurai palīdz dalībvalstu pārstāvji.2. Komisija ir pilnvarota Kopienas vārdā apstiprināt izmaiņas Nolīguma pielikumos, kuras pieņēmusi kopējā turpmākā darba grupa saskaņā ar Nolīguma 10. pantā noteikto procedūru.Komisijai šajā uzdevumā palīdz īpaša Padomes nozīmēta komiteja, un tai ir uzdots izstrādāt kopēju nostāju.3. Otrajā punktā minētā pilnvaru piešķiršana ir ierobežota attiecībā uz vielām, uz kurām jau attiecas Kopienas tiesību akti par prekursoriem un ķīmiskajām vielām.5. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Briselē, 1995. gada 18. decembrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Borrell Fontelles[1] Šī nolīguma spēkā stāšanās datumu Padomes ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.--------------------------------------------------


title: 2008/668/EK,Euratom: Dalībvalstu valdību pārstāvju lēmums ( 2008. gada 23. jūlijs ), ar ko ieceļ amatā vienu Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas tiesnesi

text:
               14.8.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 219/63

      DALĪBVALSTU VALDĪBU PĀRSTĀVJU LĒMUMS

   (2008. gada 23. jūlijs),
   ar ko ieceļ amatā vienu Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas tiesnesi
   (2008/668/EK, Euratom)
   EIROPAS KOPIENU DALĪBVALSTU VALDĪBU PĀRSTĀVJI,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 224. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 140. pantu,
   tā kā:
   Saskaņā ar Protokola par Tiesas statūtiem 5. un 7. pantu saistībā ar tā 47. pantu un sakarā ar John D. COOKE kunga atkāpšanos no amata būtu jāieceļ Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas tiesnesis uz atlikušo John D. COOKE kunga pilnvaru laiku, proti, līdz 2013. gada 31. augustam,
   IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo par Eiropas Kopienu Pirmās instances tiesas tiesnesi laikposmam no 2008. gada 1. septembra līdz 2013. gada 31. augustam ieceļ Kevin O’HIGGINS kungu.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2008. gada 23. jūlijā

            Priekšsēdētājs

         P. SELLAL


title: Komisijas Lēmums (ES) 2016/809 (2016. gada 20. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes paziņojumu par tās vēlmi, lai uz to attiecina konkrētus Savienības tiesību aktus par policijas sadarbību, kuri pieņemti pirms Lisabonas līguma stāšanās spēkā un kuri nav Šengenas acquis daļa

text:
               21.5.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 132/105

         KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2016/809
   (2016. gada 20. maijs)
   par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes paziņojumu par tās vēlmi, lai uz to attiecina konkrētus Savienības tiesību aktus par policijas sadarbību, kuri pieņemti pirms Lisabonas līguma stāšanās spēkā un kuri nav Šengenas acquis daļa
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 36. protokolu par pārejas noteikumiem un jo īpaši tā 10. panta 5. punktu saistībā ar 4. pantu 21. protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 331. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar 36. protokola 10. panta 4. punktu Apvienotā Karaliste vēlākais sešus mēnešus pirms piecu gadu pārejas laikposma beigām, kas minēts 36. protokola 10. panta 3. punktā, var paziņot Padomei, ka saistībā ar Savienības tiesību aktiem par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, kuri pieņemti pirms Lisabonas līguma stāšanās spēkā, tā neatzīst 36. protokola 10. panta 1. punktā noteiktās Komisijas un Tiesas pilnvaras.

               (2)

               Ar 2013. gada 24. jūlija vēstuli Padomes priekšsēdētājam Apvienotā Karaliste izmantoja minēto iespēju, paziņojot, ka tā neatzīst minētās Komisijas un Tiesas pilnvaras, kā rezultātā attiecīgos tiesību aktus par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās no 2014. gada 1. decembra beidz piemērot Apvienotajai Karalistei.

               (3)

               Saskaņā ar 36. protokola 10. panta 5. punktu Apvienotā Karaliste var paziņot Padomei savu vēlmi, lai uz to attiecina tiesību aktus, ko uz to vairs neattiecina.

               (4)

               Ar Komisijas Lēmumu 2014/858/ES (1) tika apstiprināts, ka uz Apvienoto Karalisti attiecina vairākus tiesību aktus.

               (5)

               Ar Padomes Lēmumu 2014/836/ES (2) tika apstiprināts, ka no 2014. gada 1. decembra Apvienotajai Karalistei pārtrauc piemērot Padomes Lēmumu 2008/615/TI (3); Padomes Lēmumu 2008/616/TI (4) un Padomes Pamatlēmumu 2009/905/TI (5) (“Prīmes lēmumi”) un ka Apvienotajai Karalistei ir liegta piekļuve (tiesībaizsardzības nolūkos) Eurodac datubāzei līdz dienai, kad tā no jauna piedalīsies Prīmes lēmumu piemērošanā. Ar Lēmumu 2014/836/ES Apvienotā Karaliste tika arī aicināta gatavot pilnīgu īstenošanas ekonomisko pamatojumu un ietekmes novērtējumu, lai izvērtētu, kāda labvēlīga ietekme un praktisks guvums būtu tam, ja uz valsti attiecinātu Prīmes lēmumus. Apvienotā Karaliste ir izstrādājusi īstenošanas ekonomisko pamatojumu un ietekmes novērtējumu, un valsts parlaments ir balsojis par labu tam, lai uz valsti attiecinātu Prīmes lēmumus.

               (6)

               Ar Padomes Lēmumu 2014/857/ES (6) tika apstiprināts Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes paziņojums, ka tā vēlas piedalīties dažos Šengenas acquis noteikumos, kas ietilpst Savienības tiesību aktos par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās.

               (7)

               Apvienotā Karaliste 2016. gada 22. janvāra vēstulē Padomes priekšsēdētājam vēlreiz saskaņā ar 36. protokola 10. panta 5. punktu paziņoja savu vēlmi, lai uz to attiecina Lēmumu 2008/615/TI, Lēmumu 2008/616/TI un Pamatlēmumu 2009/905/TI.

               (8)

               Attiecībā uz konkrētajiem tiesību aktiem, kuri nav Šengenas acquis daļa, 36. protokola 10. panta 5. punkts atsaucas uz 21. protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu. 21. protokola 4. pants atsaucas uz LESD 331. panta 1. punktā paredzēto procedūru. Minētajā tiesību normā ir paredzēts, ka Komisija apstiprina tās dalībvalsts, kura vēlas piedalīties, līdzdalību un vajadzības gadījumā tā norāda, ka līdzdalības nosacījumi ir ievēroti.

               (9)

               Saskaņā ar 36. protokola 10. panta 5. punkta ceturto teikumu Savienības iestādes un Apvienotā Karaliste cenšas atjaunot pēc iespējas plašu Apvienotās Karalistes līdzdalību brīvības, drošības un tiesiskuma jomā pieņemtā Savienības acquis piemērošanā, nopietni neskarot dažādu acquis daļu izmantojamību un reizē respektējot to saderību.

               (10)

               36. protokola 10. panta 5. punkta ceturtā teikuma nosacījumi ir ievēroti attiecībā uz tiesību aktiem, par kuriem Apvienotā Karaliste paziņojusi, ka vēlas piedalīties to piemērošanā.

               (11)

               Tādēļ būtu jāapstiprina, ka 7. apsvērumā uzskaitītie tiesību akti tiek attiecināti uz Apvienoto Karalisti,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Tiek apstiprināts, ka uz Apvienoto Karalisti attiecina šādus Padomes lēmumus:

               Lēmumu 2008/615/TI,

               Lēmumu 2008/616/TI,

               Pamatlēmumu 2009/905/TI.

         2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   Tas stājas spēkā 2016. gada 21. maijā.

      Briselē, 2016. gada 20. maijā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Komisijas 2014. gada 1. decembra Lēmums 2014/858/ES par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes paziņojumu par tās vēlmi, lai uz to attiecina Savienības tiesību aktus par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, kuri pieņemti pirms Lisabonas līguma stāšanās spēkā un kuri nav Šengenas acquis daļa (OV L 345, 1.12.2014., 6. lpp.)

      (2)  Padomes 2014. gada 27. novembra Lēmums 2014/836/ES, ar ko nosaka nepieciešamus, izrietošus pasākumus un pārejas pasākumus saistībā ar to, ka Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotā Karaliste pārtrauc piemērot konkrētus, pirms Lisabonas līguma stāšanās spēkā pieņemtus Savienības tiesību aktus par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās (OV L 343, 28.11.2014., 11. lpp.).

      (3)  Padomes 2008. gada 23. jūnija Lēmums 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši – apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību (OV L 210, 6.8.2008.,1. lpp.).

      (4)  Padomes 2008. gada 23. jūnija Lēmums 2008/616/TI par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši – apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību (OV L 210, 6.8.2008.,12. lpp.).

      (5)  Padomes 2009. gada 30. novembra Pamatlēmums 2009/905/TI par tādu tiesu ekspertīžu pakalpojumu sniedzēju akreditāciju, kuri veic laboratoriju darbības (OV L 322, 9.12.2009., 14. lpp.).

      (6)  Padomes 2014. gada 1. decembra Lēmums 2014/857/ES par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes paziņojumu, ka tā vēlas piedalīties dažos Šengenas acquis noteikumos, kas ietilpst Savienības tiesību aktos par policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, un ar ko groza Lēmumus 2000/365/EK un 2004/926/EK (OV L 345, 1.12.2014., 1. lpp.).


title: 2011/311/ES: Padomes Lēmums ( 2011. gada 19. maijs ), ar ko ieceļ amatā Reģionu komitejas locekli no Dānijas

text:
               27.5.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 140/54

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 19. maijs),
   ar ko ieceļ amatā Reģionu komitejas locekli no Dānijas
   (2011/311/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
   ņemot vērā Dānijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2009. gada 22. decembrī un 2010. gada 18. janvārī pieņēma Lēmumu 2009/1014/ES (1) un Lēmumu 2010/29/ES (2), ar ko laikposmam no 2010. gada 26. janvāra līdz 2015. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

               (2)

               Pēc Henning JENSEN kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies viena Reģionu komitejas locekļa vieta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo amata pilnvaru laiku līdz 2015. gada 25. janvārim Reģionu komitejā ieceļ šādu locekli:

               —

                  Henning JENSEN kungu, Byrådsmedlem (pilnvaru maiņa).

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2011. gada 19. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         BALOG Z.

      (1)  OV L 348, 29.12.2009., 22. lpp.

      (2)  OV L 12, 19.1.2010., 11. lpp.


title: 2007/37/EK: Padomes Lēmums ( 2007. gada 22. janvāris ), lai parakstītu un provizoriski piemērotu divpusēju nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Kopienu un Ukrainu, ar ko groza un pagarina Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Ukrainu par tekstilizstrādājumu tirdzniecību

text:
               24.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 17/17

         PADOMES LĒMUMS
   (2007. gada 22. janvāris),
   lai parakstītu un provizoriski piemērotu divpusēju nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Kopienu un Ukrainu, ar ko groza un pagarina Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Ukrainu par tekstilizstrādājumu tirdzniecību
   (2007/37/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 133. pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija Kopienas vārdā ir risinājusi sarunas par nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Kopienu un Ukrainu, lai pagarinātu un grozītu Nolīgumu ar Ukrainu par tekstilizstrādājumu tirdzniecību.

               (2)

               Minētais divpusējais nolīgums būtu provizoriski jāpiemēro no 2007. gada 1. janvāra, kamēr tiek pabeigtas procedūras tā formālai noslēgšanai, ar nosacījumu, ka arī Ukraina to provizoriski piemēro.

               (3)

               Ierosinātais nolīgums būtu jāparaksta Kopienas vārdā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Eiropas Kopienas vārdā parakstīt Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Kopienu un Ukrainu, ar ko groza un pagarina Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Ukrainu par tekstilizstrādājumu tirdzniecību.
   2. pants
   Nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā teksts ir pievienots šim lēmumam. To provizoriski piemēro 2007. gada 1. janvāra, līdz kamēr tiek pabeigtas procedūras tā formālai noslēgšanai, ar nosacījumu, ka arī Ukraina to provizoriski piemēro.
   3. pants
   Ja Ukraina nepiemēro šī lēmuma 1. pantā minētās vēstuļu apmaiņas 2.2. punktā paredzētās tarifu likmes, Komisija saskaņā ar procedūru, kas minēta 17. pantā Padomes Regulā (EEK) Nr. 3030/93 (1993. gada 12. oktobris) par kopīgiem noteikumiem konkrētu tekstilizstrādājumu importam no trešām valstīm (1), var pieņemt 2000. gada 19. decembrī parakstītās vēstuļu apmaiņas (2) 6. punktā paredzētos pasākumus, kas ir 2000. gadā piemērotā kvotu režīma atjaunošana.
   4. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   Tas stājas spēkā dienu pēc tā publicēšanas Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2007. gada 22. janvārī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         F.-W. STEINMEIER

      (1)  OV L 275, 8.11.1993., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK) Nr. 35/2006 (OV L 7, 12.1.2006., 8. lpp.).

      (2)  OV L 16, 18.1.2001., 3. lpp.
    ---documentbreak---

               24.1.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 17/18

         NOLĪGUMS
   vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Kopienu un Ukrainu, ko pārstāv tās valdība, ar ko groza un pagarina Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Ukrainu par tekstilizstrādājumu tirdzniecību
   Godātais kungs!

               1.

               Man ir gods atsaukties uz Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Ukrainu par tekstilizstrādājumu tirdzniecību, kurš parafēts 1993. gada 5. maijā un kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2005. gada 9. martā parakstīto Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā (turpmāk – “Nolīgums”).

               2.

               Saskaņā ar 20. panta 1. punktu Nolīgums ir spēkā tikai līdz 2006. gada 31. decembrim. Eiropas Kopiena ierosina pagarināt Nolīguma termiņu, veicot šādus grozījumus un ievērojot šādus nosacījumus:

                           2.1.

                           20. panta 1. punkta tekstu aizstāj ar šādu tekstu:
                           “Šis Nolīgums stājas spēkā nākamā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad Puses viena otrai paziņo, ka ir pabeigtas šim nolūkam vajadzīgās procedūras. To piemēro līdz 2007. gada 31. decembrim. Pēc tam visu šā Nolīguma noteikumu piemērošanu automātiski pagarina uz vēl vienu gadu līdz 2008. gada 31. decembrim, ja vien kāda no Pusēm vismaz sešus mēnešus pirms 2007. gada 31. decembra nav paziņojusi otrai Pusei, ka pagarinājumam nepiekrīt.”

                           2.2.

                           Tarifa likmes, ko Ukraina piemēro EK izcelsmes HS 50.–63. nodaļas ražojumu importam, nepārsniegs galīgās likmes, par kurām ir vienošanās 2000. gada 19. decembrī parakstītās Eiropas Kopienu un Ukrainas vēstuļu apmaiņas 7. pielikumā.

               3.

               Ja Ukraina kļūst par Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) dalībnieci pirms Nolīguma termiņa beigām, tad no dienas, kad Ukraina pievienojas PTO, piemēro PTO nolīgumus un noteikumus.

               4.

               Būšu pateicīgs, ja apstiprināsiet, ka Jūsu valdība piekrīt iepriekš minētajam. Šādā gadījumā šis Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā stājas spēkā nākamā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad Puses viena otrai paziņo, ka ir pabeigtas šim nolūkam vajadzīgās juridiskās procedūras. Ar nosacījumu, kas tas notiek savstarpīgi, to provizoriski piemēro no 2007. gada 1. janvāra.

         Godātais kungs, lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus!

   Godātais kungs!
   Man ir gods apstiprināt, ka saņemta Jūsu ... vēstule, kuras teksts ir šāds:
   “Godātais kungs!

               1.

               Man ir gods atsaukties uz Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Ukrainu par tekstilizstrādājumu tirdzniecību, kurš parafēts 1993. gada 5. maijā un kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar 2005. gada 9. martā parakstīto Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā (turpmāk – “Nolīgums”).

               2.

               Saskaņā ar 20. panta 1. punktu Nolīgums ir spēkā tikai līdz 2006. gada 31. decembrim. Eiropas Kopiena ierosina pagarināt Nolīguma termiņu, veicot šādus grozījumus un ievērojot šādus nosacījumus:

                           2.1.

                           20. panta 1. punkta tekstu aizstāj ar šādu tekstu:
                           “Šis Nolīgums stājas spēkā nākamā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad Puses viena otrai paziņo, ka ir pabeigtas šim nolūkam vajadzīgās procedūras. To piemēro līdz 2007. gada 31. decembrim. Pēc tam visu šā Nolīguma noteikumu piemērošanu automātiski pagarina uz vēl vienu gadu līdz 2008. gada 31. decembrim, ja vien kāda no Pusēm vismaz sešus mēnešus pirms 2007. gada 31. decembra nav paziņojusi otrai Pusei, ka pagarinājumam nepiekrīt.”

                           2.2.

                           Tarifa likmes, ko Ukraina piemēro EK izcelsmes HS 50.–63. nodaļas ražojumu importam, nepārsniegs galīgās likmes, par kurām ir vienošanās 2000. gada 19. decembrī parakstītās Eiropas Kopienu un Ukrainas vēstuļu apmaiņas 7. pielikumā.

               3.

               Ja Ukraina kļūst par Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) dalībnieci pirms Nolīguma termiņa beigām, tad no dienas, kad Ukraina pievienojas PTO, piemēro PTO nolīgumus un noteikumus.

               4.

               Būšu pateicīgs, ja apstiprināsiet, ka Jūsu valdība piekrīt iepriekš minētajam. Šādā gadījumā šis Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā stājas spēkā nākamā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad Puses viena otrai paziņo, ka ir pabeigtas šim nolūkam vajadzīgās juridiskās procedūras. Ar nosacījumu, kas tas notiek savstarpīgi, to provizoriski piemēro no 2007. gada 1. janvāra.”

         Man ir gods apstiprināt, ka Ukrainas valdība piekrīt Jūsu vēstules saturam un ka Jūsu vēstule un šī vēstule uzskatāma par Nolīgumu saskaņā ar Jūsu ierosinājumu.
   Godātais kungs, lūdzu, pieņemiet manus visdziļākās cieņas apliecinājumus!


title: 2010/628/ES: Padomes Lēmums ( 2010. gada 15. oktobris ), ar ko ieceļ Revīzijas palātas locekli

text:
               22.10.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 278/28

         PADOMES LĒMUMS
   (2010. gada 15. oktobris),
   ar ko ieceļ Revīzijas palātas locekli
   (2010/628/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 286. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

                  Kikis KAZAMIAS kunga pilnvaru termiņš beidzas 2010. gada 1. novembrī.

               (2)

               Tādēļ būtu jāieceļ jauns loceklis,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo laikposmam no 2010. gada 2. novembra līdz 2016. gada 1. novembrim par Revīzijas palātas locekli tiek iecelts Lazaros LAZAROU kungs.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2010. gada 15. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         E. SCHOUPPE

      (1)  2010. gada 7. oktobra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).


title: EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 139/16/COL (2016. gada 28. jūnijs), ar ko Norvēģijai atļauj atkāpties no Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 216/2008 attiecībā uz lidojuma laika ierobežojumu noteikumiem, ko piemēro gaisa kuģa ekspluatantam Widerøes Flyselskap AS [2016/2014]

text:
               17.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 310/87

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS
   Nr. 139/16/COL
   (2016. gada 28. jūnijs),
   ar ko Norvēģijai atļauj atkāpties no Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 216/2008 attiecībā uz lidojuma laika ierobežojumu noteikumiem, ko piemēro gaisa kuģa ekspluatantam Widerøes Flyselskap AS [2016/2014]
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE,

      ņemot vērā EEZ līguma XIII pielikuma 66.n punktā minēto aktu,

         Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 216/2008 (2008. gada 20. februāris) par kopīgiem noteikumiem civilās aviācijas jomā un par Eiropas Aviācijas drošības aģentūras izveidi, un ar ko atceļ Padomes Direktīvu 91/670/EEK, Regulu (EK) Nr. 1592/2002 un Direktīvu 2004/36/EK
          (1), kurā veikti grozījumi (“Akts”),
      kas pielāgots EEZ līguma noteikumiem ar 1. protokolu un jo īpaši ar Akta 14. pankta 7. punktu,

   ņemot vērā EBTA Transporta komitejas 2016. gada 10. jūnija atzinumu,
   ņemot vērā EBTA Uzraudzības iestādes (“Iestāde”) 2013. gada 13. marta Lēmumu 103/13/COL, ar ko kolēģijas locekli ar īpašu atbildību par transportu pilnvaro pieņemt konkrētus lēmumus un pasākumus (dok. Nr. 578349),
   tā kā:
   Norvēģija informēja EBTA Uzraudzības iestādi un Eiropas Aviācijas drošības aģentūru (“Aģentūra”) par nodomu gaisa kuģa ekspluatantam Widerøes Flyselskap AS piešķirt atkāpi no Komisijas Regulas (ES) Nr. 965/2012 (2) III pielikuma ORO.FTL.210. punkta a) apakšpunkta noteikumiem attiecībā uz maksimālo kopējo darba stundu skaitu, ko var noteikt apkalpes loceklim jebkuras 7, 14 un 28 dienas pēc kārtas, apstiprinot minētajam gaisa kuģa ekspluatantam individuālu lidojuma specifikācijas shēmu.
   Gaisa kuģa ekspluatanta ierosinātā shēma ir aprakstīta šādi.

               Kopējais darba periodu ilgums, ko var noteikt apkalpes loceklim, nedrīkst pārsniegt:

                           1)

                           70 darba stundas, kas var būt sadalītas jebkurās septiņās secīgās dienās jebkurā 14 secīgu dienu laikā (60 darba stundu vietā);

                           2)

                           90 darba stundas jebkurās 14 secīgās dienās (110 darba stundu vietā);

                           3)

                           180 darba stundas jebkurās 28 secīgās dienās (190 darba stundu vietā), iespējami vienmērīgāk sadalītas visā šajā periodā.

         Ekspluatanta ierosinātā dežūru sistēma (7 darbadienas / 7 brīvdienas) pilotiem un salona apkalpei ir pamatota ar to, ka ekspluatants veic gaisa pārvadājumus starp reģionālām lidostām Norvēģijā un apkalpes locekļi pārvietojas no savas dzīvesvietas uz apkalpes bāzēm.
   Pamatojoties uz Eiropas Aviācijas drošības aģentūras novērtējumu, Iestāde secina, ka izmaiņas varētu nodrošināt drošības līmeni, kas ir līdzvērtīgs tam, kuru panāk, piemērojot Regulas (ES) Nr. 965/2012 III pielikuma ORO.FLT.210. punkta a) apakšpunktu, ar noteikumu, ka papildus ekspluatanta ierosinātajiem mazināšanas pasākumiem, kas izklāstīti Norvēģijas 2015. gada 9. decembra vēstulē, ir izpildīti pielikumā minētie nosacījumi.
   Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar EBTA Transporta komitejas atzinumu,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Norvēģija var piešķirt apstiprinājumu atkāpties no Regulas (ES) Nr. 965/2012 III pielikuma ORO.FTL.210. punkta a) apakšpunkta, ļaujot gaisa kuģa ekspluatantam Widerøes Flyselskap AS piemērot šādu individuālu lidojuma laika specifikācijas shēmu.

               Kopējais darba periodu ilgums, ko var noteikt apkalpes loceklim, nedrīkst pārsniegt:

                           i)

                           70 darba stundas, kas var būt sadalītas jebkurās septiņās secīgās dienās jebkurā 14 secīgu dienu laikā;

                           ii)

                           90 darba stundas jebkurās 14 secīgās dienās; kā arī

                           iii)

                           maksimāli 180 darba stundas jebkurās 28 secīgās dienās, iespējami vienmērīgāk sadalītas visā šajā periodā,

         ja ir izpildīti pielikumā noteiktie nosacījumi, kā arī mazināšanas pasākumi, ko Norvēģija aprakstījusi savā 2015. gada 9. decembra paziņojumā.
   2. pants
   Visas EBTA valstis ir pilnvarotas piemērot tos pašus 1. pantā minētos pasākumus, kā norādīts šā lēmuma pielikumā, un uz tām attiecas paziņošanas pienākums, kas noteikts Akta 14. panta 6. punktā.
   3. pants
   Šis lēmums ir adresēts Norvēģijai. Tas ir autentisks angļu valodā.
   4. pants
   Šo lēmumu paziņo Norvēģijai, Islandei un Lihtenšteinai.

      Briselē, 2016. gada 28. jūnijā

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā –

            Kolēģijas locekle

         Helga JÓNSDÓTTIR

            direktors

         Carsten ZATSCHLER

      (1)  OV L 79, 19.3.2008., 1. lpp.

      (2)  EEZ līguma XIII pielikuma 66.nf punktā minētais tiesību akts (Komisijas Regula (ES) Nr. 965/2012 (2012. gada 5. oktobris), ar ko nosaka tehniskās prasības un administratīvās procedūras saistībā ar gaisa kuģu ekspluatāciju atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes Regulai (EK) Nr. 216/2008 (OV L 296, 25.10.2012., 1. lpp.), kurā izdarīti grozījumi), kas pielāgots EEZ līgumam ar tā 1. protokolu.

      PIELIKUMS

         NOSACĪJUMI, KAS SAISTĪTI AR ATKĀPES PIEMĒROŠANU

                  i)

                  Ekspluatants darbojas, ievērojot Noguruma riska vadību (FRM) saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 965/2012 III pielikuma ORO.FTL.120. punktu, un nepārtraukti uzrauga ierosināto mazināšanas pasākumu efektivitāti. Norvēģijas Civilās aviācijas iestāde apstiprina FRM ne vēlāk kā līdz 2017. gada 1. janvārim.

                  ii)

                  Ekspluatants sasniedz sava FRM īstenošanas plāna mērķus, kuri norādīti Norvēģijas Civilās aviācijas iestādei iesniegtajā pieprasījumā piešķirt atkāpi.

                  iii)

                  Ekspluatants iesniedz Norvēģijas Civilās aviācijas iestādei uz datiem balstītu apstiprinājumu par tā lidojuma laika specifikācijas shēmas pielāgotajiem elementiem (piemēram, ziņošanas laiku un darba laiku pēc lidojuma), jo īpaši, ja tie ietekmē atpūtai paredzēto laiku.

                  iv)

                  Ekspluatants iekļauj lidojuma datu uzraudzību (FDM) un tendenču uzraudzību, lai veicinātu tā reaktīvo FRM procesu turpmāku izpēti.

                  v)

                  Ekspluatants pierāda, ka tā noguruma ziņošanas sistēma ir sasniegusi aktīvāku stadiju pirmajos 24 mēnešos pēc atkāpes piešķiršanas. Ekspluatanta visaptverošajā pārraudzības programmā ir iekļauti ekspluatanta noguruma ziņošanas sistēmas izvērtējuma galvenie elementi.

                  vi)

                  Norvēģijas Civilās aviācijas iestāde rūpīgi un pastāvīgi uzrauga, kā ekspluatanta FRM drošības nodrošināšanas procesā tiek atpazīti un mazināti iespējamie noguruma risi, kas rodas pirmajos 24 mēnešos pēc atkāpes piešķiršanas. Pēc tam ekspluatanta FRM efektivitāti uzrauga Norvēģijas Civilās aviācijas iestāde savu pastāvīgo pārraudzības darbību ietvaros.

                  vii)

                  Norvēģijas Civilās aviācijas iestāde nodrošina, ka pirmajos 24 mēnešos pēc atkāpes apstiprināšanas tiek veikts neatkarīgs, samērīgs zinātniskais izvērtējums par piešķirtās atkāpes ietekmi. Izvērtējumā analizē datus par salona un lidojuma apkalpes nogurumu, izmantojot vismaz divus objektīvu datu avotus (piemēram, psihomotorās modrības tests (PVT), aktigrāfija), lai pārbaudītu ierosināto mazināšanas pasākumu efektivitāti un ietverot vismaz:

                              —

                              no liela skaita nozaru iegūtu informāciju par lielas darba slodzes rezultātā uzkrātā noguruma ietekmi un

                              —

                              informāciju par virsstundu izmantošanas ietekmi uz uzkrāto nogurumu, lai gūtu pierādījumus ar mērķi noteikt efektīvu normatīvo ierobežojumu attiecībā uz virsstundu izmantošanu.

                        Šajā izvērtējumā izvērtē ne mazāk kā četrus secīgus darba laika un atpūtas ciklus darbības visintensīvākājos periodos, kuros ekspluatants darbojas saskaņā ar atkāpi, un ņem vērā ekspluatanta FRM konstatējumus, kā arī visus zinātniskos datus un attiecīgajā brīdī pieejamo tiesisko regulējumu.

                  viii)

                  Ziņojumu par piešķirtās atkāpes ietekmi, pievienojot vii) punktā minēto izvērtējumu, iesniedz Iestādei un Aģentūrai ne vēlāk kā 2 gadus pēc atkāpes piemērošanas.

                  ix)

                  EBTA Uzraudzības iestāde ar Eiropas Aviācijas drošības aģentūras palīdzību pārskata piešķirtās atkāpes, ņemot vērā iepriekš minēto ziņojumu un izvērtējumu, un patur tiesības grozīt, apturēt vai atsaukt atkāpi, ja tā uzskata, ka ir lietderīgi to darīt, ņemot vērā attiecīgajā posmā pieejamos pierādījumus.


title: Padomes lēmums 2003/335/TI (2003. gada 8. maijs) par genocīda, noziegumu pret cilvēci un kara noziegumu izmeklēšanu un saukšanu pie atbildības par tiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003D0335

Oficiālais Vēstnesis L 118 , 14/05/2003 Lpp. 0012 - 0014

		Padomes lēmums 2003/335/TI(2003. gada 8. maijs)par genocīda, noziegumu pret cilvēci un kara noziegumu izmeklēšanu un saukšanu pie atbildības par tiemEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, un jo īpaši tā 30., 31. pantu un 34. panta 2. punkta c) apakšpunktu,ņemot vērā Spānijas Karalistes iniciatīvu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],tā kā:(1) Kopš 1995. gada Starptautiskās krimināltiesas sakarā ar bijušo Dienvidslāviju un Ruandu izmeklē, apsūdz un nodod tiesai personas par starptautisko tiesību pārkāpumiem saistībā ar karu, genocīdu un noziegumiem pret cilvēci.(2) Starptautiskās krimināltiesas 1998. gada 17. jūlija Romas statūti, kurus ratificējušas visas Eiropas Savienības dalībvalstis, atzīst, ka vissmagākie noziegumi, kuri nodarbina starptautisko sabiedrību, jo īpaši genocīds, noziegumi pret cilvēci un kara noziegumi, kopumā nedrīkst palikt nesodīti, un ka efektīva saukšana pie atbildības par tiem jānodrošina, pieņemot pasākumus valsts līmenī un veidojot ciešāku starptautisko sadarbību.(3) Romas statūti atgādina, ka tas ir katras valsts pienākumus tiesāt tos, kuri ir atbildīgi par šādiem starptautiskajiem noziegumiem.(4) Romas statūti norāda, ka uz to pamata izveidotajai Starptautiskajai krimināltiesai valstu krimināltiesu darbs ir jāpapildina. Efektīva izmeklēšana un vajadzības gadījumā saukšana pie atbildības par genocīdu, noziegumiem pret cilvēci un kara noziegumiem jānodrošina bez Starptautiskās krimināltiesas jurisdikcijas iejaukšanās.(5) Izmeklēšana un saukšana pie atbildības, un informācijas apmaiņa par genocīdu, noziegumiem pret cilvēci un kara noziegumiem ir valsts iestāžu pienākums, ja vien starptautiskās tiesības nenosaka citādi.(6) Dalībvalstis pastāvīgi saskaras ar personām, kuras ir bijušas iesaistītas šādos noziegumos un kuras cenšas ieceļot un uzturēties Eiropas Savienībā.(7) Saņemot informāciju par to, ka persona, kas pieteikusies uzturēšanās atļaujas saņemšanai, tiek turēta aizdomās par genocīdu, nozieguma pret cilvēci vai kara nozieguma izdarīšanu vai līdzdalību tajā, kompetentām dalībvalstu iestādēm jānodrošina, ka tiek izmeklēti attiecīgie tiesību akti un vajadzības gadījumā persona tiek saukta pie atbildības saskaņā ar šīs valsts tiesību aktiem.(8) Attiecīgajām valsts tiesībaizsardzības un imigrācijas iestādēm, lai gan tām ir atsevišķi uzdevumi un pienākumi, cieši jāsadarbojas, lai sekmētu efektīvu izmeklēšanu un saukšanu pie atbildības par šādiem noziegumiem, ko veic kompetentās iestādes, kurām ir jurisdikcija valsts līmenī.(9) Dalībvalstīm jānodrošina, ka tiesībaizsardzības un imigrācijas iestādēm ir atbilstoši resursi un struktūra, lai sekmētu to efektīvu sadarbību un efektīvu izmeklēšanu, kā arī vajadzības gadījumā saukšanu pie atbildības par genocīdu, noziegumiem pret cilvēci un kara noziegumiem.(10) Lai efektīvas izmeklēšanas un saukšanas pie atbildības par šādiem noziegumiem iznākums būtu sekmīgs, ir vajadzīga cieša sadarbība starpvalstu līmenī starp valstīm, kas ir Romas statūtu puses, tostarp dalībvalstīm.(11) Padome pieņēma Lēmumu 2002/494/TI (2002. gada 13. jūnijs) par Eiropas sakaru punktu tīklu izveidošanu attiecībā uz personām, kas atbildīgas par genocīdu, noziegumiem pret cilvēci un kara noziegumiem [3]. Dalībvalstīm jānodrošina, ka kontaktpersonas tiek izmantotas pilnā apmērā, lai sekmētu sadarbību starp kompetentajām starptautiskajām iestādēm.(12) Padomes Kopējā nostājā 2001/443/KĀDP (2001. gada 11. jūnijs) par Starptautisko krimināltiesu [4] dalībvalstis paziņoja, ka Starptautiskās krimināltiesas jurisdikcijā esošie noziegumi attiecas uz visām dalībvalstīm, kuras ir apņēmušās sadarboties šo noziegumu novēršanā, neatstājot noziedzīga nodarījuma izdarītājus nesodītus,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsMērķisŠī lēmuma mērķis ir palielināt sadarbību starp nacionālām vienībām, lai palielinātu dažādās dalībvalstīs esošo tiesībaizsardzības iestāžu spēju efektīvi sadarboties jomās, kas skar izmeklēšanu un to personu saukšanu pie atbildības, kas ir izdarījušas vai kas ir līdzdalībnieki genocīdā, noziegumos pret cilvēci vai kara noziegumos atbilstoši šo noziegumu formulējumam Starptautiskās krimināltiesas 1998. gada 17. jūlija Romas statūtu 6., 7. un 8. pantā.2. pantsInformācija tiesībaizsardzības iestādēm1. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai tiesībaizsardzības iestādes būtu informētas gadījumos, kad tiek konstatēti fakti, kas rada pamatu aizdomām, ka pieteikuma iesniedzējs uzturēšanās atļaujas iegūšanai ir izdarījis 1. pantā minētos noziegumus, kas var novest pie saukšanas pie atbildības dalībvalstī vai Starptautiskajās krimināltiesās.2. Dalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka attiecīgās valsts tiesībaizsardzības iestādes un imigrācijas iestādes var apmainīties ar informāciju, kas tām vajadzīga, lai efektīvi pildītu savus uzdevumus.3. pantsIzmeklēšana un saukšana pie atbildības1. Dalībvalstis palīdz viena otrai izmeklēt un saukt pie atbildības par 1. pantā minēto noziegumu izdarīšanu saskaņā ar attiecīgajiem starptautiskajiem nolīgumiem un valsts tiesību aktiem.2. Gadījumos, kad, izskatot pieteikumu uzturēšanās atļaujas iegūšanai, imigrācijas iestādes atklāj faktus, kas rada aizdomas, ka pieteikuma iesniedzējs uzturēšanās atļaujas iegūšanai ir izdarījis 1. pantā minētos noziegumus, un gadījumos, kad atklājas, ka pieteikuma iesniedzējs ir lūdzis uzturēšanās atļauju citā dalībvalstī, tiesībaizsardzības iestādes var griezties šīs dalībvalsts kompetentā tiesībaizsardzības iestādē, lai iegūtu attiecīgo informāciju, tai skaitā informāciju no imigrācijas iestādēm.3. Ja dalībvalsts tiesībaizsardzības iestādes atklāj, ka persona, kura ir aizdomās par 1. pantā minēto noziegumu izdarīšanu, atrodas citā dalībvalstī, tās informē šīs dalībvalsts kompetentās iestādes par aizdomām un par šo aizdomu pamatu. Šādu informāciju sniedz saskaņā ar attiecīgajiem starptautiskajiem nolīgumiem un valsts tiesību aktiem.4. pantsStruktūrasDalībvalstis apsver vajadzību izveidot vai izraudzīties speciālistu vienības esošajās tiesībaizsardzības iestādēs ar īpašu pienākumu izmeklēt un vajadzības gadījumā saukt pie atbildības par minētajiem noziegumiem.5. pantsKoordinācija un regulāras sanāksmes1. Dalībvalstis koordinē nepārtraukto darbību, izmeklējot un saucot pie atbildības personas, kas ir izdarījušas vai kas ir līdzdalībnieki genocīdā, noziegumos pret cilvēci vai kara noziegumos.2. Pēc prezidentūras valsts iniciatīvas Lēmuma 2002/494/TI 1. pantā norādītās kontaktpersonas sanāk regulāri, lai apmainītos ar informāciju par pieredzi, praksi un metodēm. Šīs sanāksmes var notikt kopā ar Eiropas Tiesiskās sadarbības tīkla sanāksmēm un atkarībā no apstākļiem tajās var tikt uzaicināti piedalīties Starptautiskās krimināltiesas sakarā ar bijušo Dienvidslāviju un Ruandu, Starptautiskās krimināltiesas un citu starptautisko organizāciju pārstāvji.6. pantsAtbilstība datu aizsardzības tiesību aktiemJebkāda veida informācijas apmaiņa vai arī cita veida personas datu apstrāde saskaņā ar šo lēmumu notiek pilnīgā atbilstībā ar prasībām, kas izriet no piemērojamiem starptautiskajiem un vietējiem datu aizsardzības tiesību aktiem.7. pantsĪstenošanaDalībvalstis veic vajadzīgos pasākumus, lai līdz 2005. gada 8. maijam panāktu atbilstību šim lēmumam.8. pantsTeritoriālā piemērošanaŠo lēmumu piemēro attiecībā uz Gibraltāru.9. pantsSpēkā stāšanāsŠis lēmums stājas spēkā tā publicēšanas dienā Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.Briselē, 2003. gada 8. maijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Chrisochoïdis[1] OV C 223, 19.9.2002., 19. lpp.[2] Atzinums sniegts 2002. gada 17. decembrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).[3] OV L 167, 26.6.2002., 1. lpp.[4] OV L 155, 12.6.2001., 19. lpp.--------------------------------------------------


title: 2006/619/EK: Padomes Lēmums ( 2006. gada 24. jūlijs ), ar ko Eiropas Kopienas vārdā noslēdz Protokolu par cilvēku tirdzniecības, īpaši tirdzniecības ar sievietēm un bērniem, novēršanu, apkarošanu un sodīšanu, kas papildina Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju pret transnacionālo organizēto noziedzību attiecībā uz protokola noteikumiem, ciktāl uz šā protokola noteikumiem attiecas Eiropas Kopienas dibināšanas līguma III daļas IV iedaļa

text:
               22.9.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 262/51

      PADOMES LĒMUMS

   (2006. gada 24. jūlijs),
   ar ko Eiropas Kopienas vārdā noslēdz Protokolu par cilvēku tirdzniecības, īpaši tirdzniecības ar sievietēm un bērniem, novēršanu, apkarošanu un sodīšanu, kas papildina Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju pret transnacionālo organizēto noziedzību attiecībā uz protokola noteikumiem, ciktāl uz šā protokola noteikumiem attiecas Eiropas Kopienas dibināšanas līguma III daļas IV iedaļa
   (2006/619/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 62. panta 2. punktu, 63. panta 3. punktu un 66. pantu saistībā ar 300. panta 2. punktu 300. panta 3. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Komisija ar Padomes apstiprinājumu Kopienas vārdā ir risinājusi sarunas par tām protokola daļām, kas ir Kopienas kompetencē.

               (2)

               Padome ir devusi Komisijai norādījumu risināt sarunas par Kopienas pievienošanos minētajam starptautiskajam nolīgumam.

               (3)

               Sarunas ir beigušās sekmīgi, un tajās izstrādāto instrumentu Kopiena parakstīja 2000. gada 12. decembrī saskaņā ar Padomes 2000. gada 8. decembra Lēmumu 2001/87/EK (2).

               (4)

               Dažas dalībvalstis ir protokola puses, savukārt citās dalībvalstīs turpinās ratifikācijas process.

               (5)

               Šis lēmums neskar Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju sakarā ar Protokolu, ar ko Šengenas acquis iekļauj Eiropas Savienības sistēmā un sakarā ar Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, tādēļ Apvienotajai Karalistei un Īrijai šis lēmums neuzliek saistības tiktāl, ciktāl tajā paredzēts Kopienai īstenot ārējas pilnvaras jomās, kurās tās iekšējie tiesību akti neuzliek saistības Apvienotajai Karalistei un Īrijai.

               (6)

               Šis lēmums neskar Dānijas nostāju sakarā ar Protokolu par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, tādēļ Dānija nepiedalās tā pieņemšanā, un tas neuzliek tai saistības.

               (7)

               Kopienas vārdā konvencijas noslēgšana ir apstiprināta ar Padomes 2004. gada 29. aprīļa Lēmumu 2004/579/EK (3), kas ir nosacījums, lai Kopiena kļūtu par protokola pusi saskaņā ar konvencijas 37. panta 2. punktu.

               (8)

               Ir ievēroti arī pārējie nosacījumi, kas ļauj Kopienai deponēt apstiprināšanas instrumentu, kurš paredzēts Konvencijas 36. panta 3. punktā un protokola 16. panta 3. punktā.

               (9)

               Ciktāl uz protokola noteikumiem attiecas Līguma III daļas IV sadaļa, protokola noslēgšana būtu jāapstiprina Kopienas vārdā.

               (10)

               Ciktāl uz protokola noteikumiem attiecas Līguma 179. pants un 181.a pants, protokola noslēgšana Kopienas vārdā būtu jāapstiprina ar atsevišķu Padomes lēmumu (4).

               (11)

               Kopienai, deponējot apstiprināšanas instrumentu, būtu jādeponē arī deklarācija par Kopienas pilnvaru apjomu jautājumos, ko reglamentē protokols saskaņā ar 16. panta 3. punktu Protokolā par cilvēku tirdzniecību,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Kopienas vārdā apstiprina I pielikumā izklāstīto Protokolu par cilvēku tirdzniecības, īpaši tirdzniecības ar sievietēm un bērniem, novēršanu, apkarošanu un sodīšanu, kurš papildina Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju pret transnacionālo organizēto noziedzību.
   Kopienas oficiālā apstiprinājuma instruments ietver deklarāciju par kompetenci saskaņā ar protokola 16. panta 3. punktu, kā izklāstīts II pielikumā.
   2. pants
   Šo lēmumu piemēro, ciktāl uz protokola noteikumiem attiecas Līguma III daļas IV sadaļa.
   3. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs ir pilnvarots norīkot personu, kas ir pilnvarota deponēt oficiālā apstiprinājuma instrumentu, lai uzliktu saistības Kopienai.
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2006. gada 24. jūlijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         K. RAJAMÄKI

      (1)  Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts.

      (2)  OV L 30, 1.2.2001., 44. lpp.

      (3)  OV L 261, 6.8.2004., 11. lpp.

      (4)  Skat. šā Oficiālā Vēstneša 44. lpp.

      I PIELIKUMS

         PROTOCOL
         to Prevent, Suppress and Punish Trafficking in Persons, Especially Women and Children, supplementing the United Nations Convention against Transnational Organised Crime
         PREAMBLE
         THE STATES PARTIES TO THIS PROTOCOL,
         DECLARING that effective action to prevent and combat trafficking in persons, especially women and children, requires a comprehensive international approach in the countries of origin, transit and destination that includes measures to prevent such trafficking, to punish the traffickers and to protect the victims of such trafficking, including by protecting their internationally recognised human rights,
         TAKING INTO ACCOUNT the fact that, despite the existence of a variety of international instruments containing rules and practical measures to combat the exploitation of persons, especially women and children, there is no universal instrument that addresses all aspects of trafficking in persons,
         CONCERNED that, in the absence of such an instrument, persons who are vulnerable to trafficking will not be sufficiently protected,
         RECALLING General Assembly resolution 53/111 of 9 December 1998, in which the Assembly decided to establish an open-ended intergovernmental ad hoc committee for the purpose of elaborating a comprehensive international convention against transnational organised crime and of discussing the elaboration of, inter alia, an international instrument addressing trafficking in women and children,
         CONVINCED that supplementing the United Nations Convention against Transnational Organised Crime with an international instrument for the prevention, suppression and punishment of trafficking in persons, especially women and children, will be useful in preventing and combating that crime,
         HAVE AGREED AS FOLLOWS:
         I.   GENERAL PROVISIONS
         Article 1
         Relation with the United Nations Convention against Transnational Organised Crime
         1.   This Protocol supplements the United Nations Convention against Transnational Organised Crime. It shall be interpreted together with the Convention.
         2.   The provisions of the Convention shall apply, mutatis mutandis, to this Protocol unless otherwise provided herein.
         3.   The offences established in accordance with article 5 of this Protocol shall be regarded as offences established in accordance with the Convention.
         Article 2
         Statement of purpose
         The purposes of this Protocol are:

                     (a)

                     to prevent and combat trafficking in persons, paying particular attention to women and children;

                     (b)

                     to protect and assist the victims of such trafficking, with full respect for their human rights; and

                     (c)

                     to promote cooperation among States Parties in order to meet those objectives.

               Article 3
         Use of terms
         For the purposes of this Protocol:

                     (a)

                     ‘trafficking in persons’ shall mean the recruitment, transportation, transfer, harbouring or receipt of persons, by means of the threat or use of force or other forms of coercion, of abduction, of fraud, of deception, of the abuse of power or of a position of vulnerability or of the giving or receiving of payments or benefits to achieve the consent of a person having control over another person, for the purpose of exploitation. Exploitation shall include, at a minimum, the exploitation of the prostitution of others or other forms of sexual exploitation, forced labour or services, slavery or practices similar to slavery, servitude or the removal of organs;

                     (b)

                     the consent of a victim of trafficking in persons to the intended exploitation set forth in subparagraph (a) of this article shall be irrelevant where any of the means set forth in subparagraph (a) have been used;

                     (c)

                     the recruitment, transportation, transfer, harbouring or receipt of a child for the purpose of exploitation shall be considered ‘trafficking in persons’ even if this does not involve any of the means set forth in subparagraph (a) of this article;

                     (d)

                     ‘child’ shall mean any person under 18 years of age.

               Article 4
         Scope of application
         This Protocol shall apply, except as otherwise stated herein, to the prevention, investigation and prosecution of the offences established in accordance with article 5 of this Protocol, where those offences are transnational in nature and involve an organised criminal group, as well as to the protection of victims of such offences.
         Article 5
         Criminalisation
         1.   Each State Party shall adopt such legislative and other measures as may be necessary to establish as criminal offences the conduct set forth in article 3 of this Protocol, when committed intentionally.
         2.   Each State Party shall also adopt such legislative and other measures as may be necessary to establish as criminal offences:

                     (a)

                     subject to the basic concepts of its legal system, attempting to commit an offence established in accordance with paragraph 1 of this article;

                     (b)

                     participating as an accomplice in an offence established in accordance with paragraph 1 of this article; and

                     (c)

                     organising or directing other persons to commit an offence established in accordance with paragraph 1 of this article.

               II.   PROTECTION OF VICTIMS OF TRAFFICKING IN PERSONS
         Article 6
         Assistance to and protection of victims of trafficking in persons
         1.   In appropriate cases and to the extent possible under its domestic law, each State Party shall protect the privacy and identity of victims of trafficking in persons, including, inter alia, by making legal proceedings relating to such trafficking confidential.
         2.   Each State Party shall ensure that its domestic legal or administrative system contains measures that provide to victims of trafficking in persons, in appropriate cases:

                     (a)

                     information on relevant court and administrative proceedings;

                     (b)

                     assistance to enable their views and concerns to be presented and considered at appropriate stages of criminal proceedings against offenders, in a manner not prejudicial to the rights of the defence.

               3.   Each State Party shall consider implementing measures to provide for the physical, psychological and social recovery of victims of trafficking in persons, including, in appropriate cases, in cooperation with non-governmental organisations, other relevant organisations and other elements of civil society, and, in particular, the provision of:

                     (a)

                     appropriate housing;

                     (b)

                     counselling and information, in particular as regards their legal rights, in a language that the victims of trafficking in persons can understand;

                     (c)

                     medical, psychological and material assistance; and

                     (d)

                     employment, educational and training opportunities.

               4.   Each State Party shall take into account, in applying the provisions of this article, the age, gender and special needs of victims of trafficking in persons, in particular the special needs of children, including appropriate housing, education and care.
         5.   Each State Party shall endeavour to provide for the physical safety of victims of trafficking in persons while they are within its territory.
         6.   Each State Party shall ensure that its domestic legal system contains measures that offer victims of trafficking in persons the possibility of obtaining compensation for damage suffered.
         Article 7
         Status of victims of trafficking in persons in receiving States
         1.   In addition to taking measures pursuant to article 6 of this Protocol, each State Party shall consider adopting legislative or other appropriate measures that permit victims of trafficking in persons to remain in its territory, temporarily or permanently, in appropriate cases.
         2.   In implementing the provision contained in paragraph 1 of this article, each State Party shall give appropriate consideration to humanitarian and compassionate factors.
         Article 8
         Repatriation of victims of trafficking in persons
         1.   The State Party of which a victim of trafficking in persons is a national or in which the person had the right of permanent residence at the time of entry into the territory of the receiving State Party shall facilitate and accept, with due regard for the safety of that person, the return of that person without undue or unreasonable delay.
         2.   When a State Party returns a victim of trafficking in persons to a State Party of which that person is a national or in which he or she had, at the time of entry into the territory of the receiving State Party, the right of permanent residence, such return shall be with due regard for the safety of that person and for the status of any legal proceedings related to the fact that the person is a victim of trafficking and shall preferably be voluntary.
         3.   At the request of a receiving State Party, a requested State Party shall, without undue or unreasonable delay, verify whether a person who is a victim of trafficking in persons is its national or had the right of permanent residence in its territory at the time of entry into the territory of the receiving State Party.
         4.   In order to facilitate the return of a victim of trafficking in persons who is without proper documentation, the State Party of which that person is a national or in which he or she had the right of permanent residence at the time of entry into the territory of the receiving State Party shall agree to issue, at the request of the receiving State Party, such travel documents or other authorisation as may be necessary to enable the person to travel to and re-enter its territory.
         5.   This article shall be without prejudice to any right afforded to victims of trafficking in persons by any domestic law of the receiving State Party.
         6.   This article shall be without prejudice to any applicable bilateral or multilateral agreement or arrangement that governs, in whole or in part, the return of victims of trafficking in persons.
         III.   PREVENTION, COOPERATION AND OTHER MEASURES
         Article 9
         Prevention of trafficking in persons
         1.   States Parties shall establish comprehensive policies, programmes and other measures:

                     (a)

                     to prevent and combat trafficking in persons; and

                     (b)

                     to protect victims of trafficking in persons, especially women and children, from revictimisation.

               2.   States Parties shall endeavour to undertake measures such as research, information and mass media campaigns and social and economic initiatives to prevent and combat trafficking in persons.
         3.   Policies, programmes and other measures established in accordance with this article shall, as appropriate, include cooperation with non-governmental organisations, other relevant organisations and other elements of civil society.
         4.   States Parties shall take or strengthen measures, including through bilateral or multilateral cooperation, to alleviate the factors that make persons, especially women and children, vulnerable to trafficking, such as poverty, underdevelopment and lack of equal opportunity.
         5.   States Parties shall adopt or strengthen legislative or other measures, such as educational, social or cultural measures, including through bilateral and multilateral cooperation, to discourage the demand that fosters all forms of exploitation of persons, especially women and children, that leads to trafficking.
         Article 10
         Information exchange and training
         1.   Law enforcement, immigration or other relevant authorities of States Parties shall, as appropriate, cooperate with one another by exchanging information, in accordance with their domestic law, to enable them to determine:

                     (a)

                     whether individuals crossing or attempting to cross an international border with travel documents belonging to other persons or without travel documents are perpetrators or victims of trafficking in persons;

                     (b)

                     the types of travel document that individuals have used or attempted to use to cross an international border for the purpose of trafficking in persons; and

                     (c)

                     the means and methods used by organised criminal groups for the purpose of trafficking in persons, including the recruitment and transportation of victims, routes and links between and among individuals and groups engaged in such trafficking, and possible measures for detecting them.

               2.   States Parties shall provide or strengthen training for law enforcement, immigration and other relevant officials in the prevention of trafficking in persons. The training should focus on methods used in preventing such trafficking, prosecuting the traffickers and protecting the rights of the victims, including protecting the victims from the traffickers. The training should also take into account the need to consider human rights and child- and gender-sensitive issues and it should encourage cooperation with non-governmental organisations, other relevant organisations and other elements of civil society.
         3.   A State Party that receives information shall comply with any request by the State Party that transmitted the information that places restrictions on its use.
         Article 11
         Border measures
         1.   Without prejudice to international commitments in relation to the free movement of people, States Parties shall strengthen, to the extent possible, such border controls as may be necessary to prevent and detect trafficking in persons.
         2.   Each State Party shall adopt legislative or other appropriate measures to prevent, to the extent possible, means of transport operated by commercial carriers from being used in the commission of offences established in accordance with article 5 of this Protocol.
         3.   Where appropriate, and without prejudice to applicable international conventions, such measures shall include establishing the obligation of commercial carriers, including any transportation company or the owner or operator of any means of transport, to ascertain that all passengers are in possession of the travel documents required for entry into the receiving State.
         4.   Each State Party shall take the necessary measures, in accordance with its domestic law, to provide for sanctions in cases of violation of the obligation set forth in paragraph 3 of this article.
         5.   Each State Party shall consider taking measures that permit, in accordance with its domestic law, the denial of entry or revocation of visas of persons implicated in the commission of offences established in accordance with this Protocol.
         6.   Without prejudice to article 27 of the Convention, States Parties shall consider strengthening cooperation among border control agencies by, inter alia, establishing and maintaining direct channels of communication.
         Article 12
         Security and control of documents
         Each State Party shall take such measures as may be necessary, within available means:

                     (a)

                     to ensure that travel or identity documents issued by it are of such quality that they cannot easily be misused and cannot readily be falsified or unlawfully altered, replicated or issued; and

                     (b)

                     to ensure the integrity and security of travel or identity documents issued by or on behalf of the State Party and to prevent their unlawful creation, issuance and use.

               Article 13
         Legitimacy and validity of documents
         At the request of another State Party, a State Party shall, in accordance with its domestic law, verify within a reasonable time the legitimacy and validity of travel or identity documents issued or purported to have been issued in its name and suspected of being used for trafficking in persons.
         IV.   FINAL PROVISIONS
         Article 14
         Saving clause
         1.   Nothing in this Protocol shall affect the rights, obligations and responsibilities of States and individuals under international law, including international humanitarian law and international human rights law and, in particular, where applicable, the 1951 Convention (1) and the 1967 Protocol (2) relating to the Status of Refugees and the principle of non-refoulement as contained therein.
         2.   The measures set forth in this Protocol shall be interpreted and applied in a way that is not discriminatory to persons on the ground that they are victims of trafficking in persons. The interpretation and application of those measures shall be consistent with internationally recognised principles of non-discrimination.
         Article 15
         Settlement of disputes
         1.   States Parties shall endeavour to settle disputes concerning the interpretation or application of this Protocol through negotiation.
         2.   Any dispute between two or more States Parties concerning the interpretation or application of this Protocol that cannot be settled through negotiation within a reasonable time shall, at the request of one of those States Parties, be submitted to arbitration. If, six months after the date of the request for arbitration, those States Parties are unable to agree on the organisation of the arbitration, any one of those States Parties may refer the dispute to the International Court of Justice by request in accordance with the Statute of the Court.
         3.   Each State Party may, at the time of signature, ratification, acceptance or approval of or accession to this Protocol, declare that it does not consider itself bound by paragraph 2 of this article. The other States Parties shall not be bound by paragraph 2 of this article with respect to any State Party that has made such a reservation.
         4.   Any State Party that has made a reservation in accordance with paragraph 3 of this article may at any time withdraw that reservation by notification to the Secretary-General of the United Nations.
         Article 16
         Signature, ratification, acceptance, approval and accession
         1.   This Protocol shall be open to all States for signature from 12 to 15 December 2000 in Palermo, Italy, and thereafter at United Nations Headquarters in New York until 12 December 2002.
         2.   This Protocol shall also be open for signature by regional economic integration organisations provided that at least one member State of such organisation has signed this Protocol in accordance with paragraph 1 of this article.
         3.   This Protocol is subject to ratification, acceptance or approval. Instruments of ratification, acceptance or approval shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations. A regional economic integration organisation may deposit its instrument of ratification, acceptance or approval if at least one of its member States has done likewise. In that instrument of ratification, acceptance or approval, such organisation shall declare the extent of its competence with respect to the matters governed by this Protocol. Such organisation shall also inform the depositary of any relevant modification in the extent of its competence.
         4.   This Protocol is open for accession by any State or any regional economic integration organisation of which at least one Member State is a Party to this Protocol. Instruments of accession shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations. At the time of its accession, a regional economic integration organisation shall declare the extent of its competence with respect to matters governed by this Protocol. Such organisation shall also inform the depositary of any relevant modification in the extent of its competence.
         Article 17
         Entry into force
         1.   This Protocol shall enter into force on the 90th day after the date of deposit of the 40th instrument of ratification, acceptance, approval or accession, except that it shall not enter into force before the entry into force of the Convention. For the purpose of this paragraph, any instrument deposited by a regional economic integration organisation shall not be counted as additional to those deposited by Member States of such organisation.
         2.   For each State or regional economic integration organisation ratifying, accepting, approving or acceding to this Protocol after the deposit of the 40th instrument of such action, this Protocol shall enter into force on the 30th day after the date of deposit by such State or organisation of the relevant instrument or on the date this Protocol enters into force pursuant to paragraph 1 of this article, whichever is the later.
         Article 18
         Amendment
         1.   After the expiry of five years from the entry into force of this Protocol, a State Party to the Protocol may propose an amendment and file it with the Secretary-General of the United Nations, who shall thereupon communicate the proposed amendment to the States Parties and to the Conference of the Parties to the Convention for the purpose of considering and deciding on the proposal. The States Parties to this Protocol meeting at the Conference of the Parties shall make every effort to achieve consensus on each amendment. If all efforts at consensus have been exhausted and no agreement has been reached, the amendment shall, as a last resort, require for its adoption a two-thirds majority vote of the States Parties to this Protocol present and voting at the meeting of the Conference of the Parties.
         2.   Regional economic integration organisations, in matters within their competence, shall exercise their right to vote under this article with a number of votes equal to the number of their Member States that are Parties to this Protocol. Such organisations shall not exercise their right to vote if their Member States exercise theirs and vice versa.
         3.   An amendment adopted in accordance with paragraph 1 of this article is subject to ratification, acceptance or approval by States Parties.
         4.   An amendment adopted in accordance with paragraph 1 of this article shall enter into force in respect of a State Party 90 days after the date of the deposit with the Secretary-General of the United Nations of an instrument of ratification, acceptance or approval of such amendment.
         5.   When an amendment enters into force, it shall be binding on those States Parties which have expressed their consent to be bound by it. Other States Parties shall still be bound by the provisions of this Protocol and any earlier amendments that they have ratified, accepted or approved.
         Article 19
         Denunciation
         1.   A State Party may denounce this Protocol by written notification to the Secretary-General of the United Nations. Such denunciation shall become effective one year after the date of receipt of the notification by the Secretary-General.
         2.   A regional economic integration organisation shall cease to be a Party to this Protocol when all of its Member States have denounced it.
         Article 20
         Depositary and languages
         1.   The Secretary-General of the United Nations is designated depositary of this Protocol.
         2.   The original of this Protocol, of which the Arabic, Chinese, English, French, Russian and Spanish texts are equally authentic, shall be deposited with the Secretary-General of the United Nations.
         IN WITNESS WHEREOF, the undersigned plenipotentiaries, being duly authorised thereto by their respective Governments, have signed this Protocol.

         (1)  United Nations, Treaty Series, vol. 189, No 2545.

         (2)  Ibid., vol. 606, No 8791.

      II PIELIKUMS

         Deklarācija par Eiropas Kopienas kompetenci jautājumos, kas reglamentēti Protokolā par cilvēku tirdzniecības, īpaši tirdzniecības ar sievietēm un bērniem, novēršanu, apkarošanu un sodīšanu, kurš papildina Apvienoto Nāciju Organizācijas Konvenciju pret transnacionālo organizēto noziedzību
         Protokola par cilvēku tirdzniecības, īpaši tirdzniecības ar sievietēm un bērniem, novēršanu, apkarošanu un sodīšanu 16. panta 3. punktā ir noteikts, ka reģionālās ekonomikas integrācijas organizācijas ratifikācijas, apstiprināšanas vai pievienošanās dokumentā ir ietverta deklarācija, kurā noteikti protokolā reglamentētie jautājumi, kādos dalībvalstis, kas ir protokola puses, kompetenci ir nodevušas organizācijai.
         Attiecībā uz Eiropas Kopienai nodotajām kompetencēm Protokolu par cilvēku tirdzniecības, īpaši tirdzniecības ar sievietēm un bērniem, novēršanu, apkarošanu un sodīšanu piemēro teritorijās, uz kurām attiecas Eiropas Kopienas dibināšanas līgums, un saskaņā ar nosacījumiem, kas noteikti minētajā līgumā, jo īpaši tā 299. pantā un tam pievienotajos protokolos.
         Šī deklarācija neskar Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju sakarā ar Protokolu, ar ko Šengenas acquis ir iekļauts Eiropas Savienības sistēmā, un sakarā ar Protokolu par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam.
         Šī deklarācija neskar arī Dānijas nostāju sakarā ar Protokolu par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam.
         Saskaņā ar 299. pantu šo deklarāciju nepiemēro arī to dalībvalstu teritorijās, kurās nepiemēro minēto līgumu, un tā neskar tādus tiesību aktus vai nostājas, ko attiecīgās dalībvalstis saskaņā ar protokolu var pieņemt šo teritoriju vārdā un interesēs. Saskaņā ar iepriekš minēto noteikumu deklarācijā norādīts, kuros protokola reglamentētos jautājumos dalībvalstis kompetenci saskaņā ar līgumiem ir piešķīrušas Kopienai. Kopienas kompetences joma un tās īstenojums būtībā nepārtraukti attīstās, Kopienai turpinot pieņemt attiecīgus normatīvus un administratīvus aktus, un Kopiena vajadzības gadījumā papildinās vai grozīs šo deklarāciju saskaņā ar protokola 16. panta 3. punktu.
         Kopiena norāda, ka tās kompetence attiecas uz dalībvalstu ārējo robežu šķērsošanu, standartu un procedūru reglamentāciju, veicot personu pārbaudi pie robežām, un noteikumiem par vīzām attiecībā uz paredzēto uzturēšanās laiku līdz trijiem mēnešiem.
         Kopienas kompetencē ir arī pasākumi imigrācijas politikā attiecībā uz ieceļošanas un uzturēšanās nosacījumiem un pasākumi nelegālas imigrācijas un nelegālas uzturēšanās novēršanai, tostarp tādu personu repatriācijai, kuras valstī uzturas nelikumīgi. Turklāt tā var veikt pasākumus, lai nodrošinātu attiecīgu dalībvalstu pārvalžu struktūrvienību sadarbību, kā arī šādu struktūrvienību sadarbību ar Komisiju minētajās jomās. Minētajās jomās Kopiena ir pieņēmusi normatīvus un administratīvus aktus, tādēļ tikai Kopienai, kad tā ir pieņēmusi šādus normatīvus un administratīvus aktus, ir jāuzņemas ārējas saistības ar trešām valstīm vai kompetentām starptautiskām organizācijām.
         Turklāt Kopienas politika attiecībā uz sadarbību politikas attīstības jomā papildina dalībvalstu īstenoto politiku un ietver noteikumus cilvēku tirdzniecības novēršanai un apkarošanai.


title: 2007/649/EK: Padomes Lēmums ( 2007. gada 1. oktobris ), ar ko ieceļ četrus Reģionu komitejas locekļus no Zviedrijas un trīs to aizstājējus no Zviedrijas

text:
               9.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 262/27

      PADOMES LĒMUMS

   (2007. gada 1. oktobris),
   ar ko ieceļ četrus Reģionu komitejas locekļus no Zviedrijas un trīs to aizstājējus no Zviedrijas
   (2007/649/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 263. pantu,
   ņemot vērā Zviedrijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 24. janvārī pieņēma Lēmumu 2006/116/EK, ar ko laikposmam no 2006. gada 26. janvāra līdz 2010. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (1),

               (2)

               Pēc BESKOW kundzes, JOHANSSON kunga, KNAPE kunga un STARK kundzes pilnvaru maiņas ir atbrīvojušās četras Reģionu komitejas locekļu vietas. Pēc JOHNSON kunga, KARLSSON kundzes un NILSSON kunga pilnvaru maiņas ir atbrīvojušās trīs Reģionu komitejas locekļu aizstājēju vietas,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Reģionu komitejā uz atlikušo amata pilnvaru laiku, proti, līdz 2010. gada 25. janvārim, tiek iecelti:

               a)

               komitejas locekļi:

                              Ann BESKOW kundze, Orsa kommun, nomainot Ann BESKOW kundzi, Ordförande i kommunstyrelsen, Orsa kommun,

                              Kent JOHANSSON kungs, Västra Götalands läns landsting, nomainot Kent
                              JOHANSSON kungu, Regionråd, ledamot i regionstyrelsen i Västra Götalands läns landsting,

                              Anders KNAPE kungs, Karlstads kommun, nomainot Anders KNAPE kungu, Kommunalråd, ledamot i kommunstyrelsen, Karlstads kommun,

                              Anneli STARK kundze, Västra Götalands läns landsting, nomainot Anneli STARK kundzi, Regionråd, ledamot i regionstyrelsen i Västra Götalands läns landsting;

                     un

               b)

               komitejas locekļu aizstājēji:

                              Bernth JOHNSON kungs, Blekinge läns landsting, nomainot Bernth JOHNSON kungu, Landstingsråd, ledamot i landstingsstyrelsen, Blekinge läns landsting,

                              Ewa-May KARLSSON kundze, Vindelns kommun, nomainot Ewa-May KARLSSON kundzi, Kommunalråd, ledamot i kommunstyrelsen, Vindelns kommun,

                              Jens NILSSON kungs, Östersunds kommun, nomainot Jens NILSSON kungu, Ordförande i kommunstyrelsen, Östersunds kommun.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2007. gada 1. oktobrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         M. LINO

      (1)  OV L 56, 25.2.2006., 75. lpp.