title: Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra valdes Lēmums (2019. gada 28. jūnijs) par iekšējiem noteikumiem attiecībā uz datu subjektu noteiktu tiesību ierobežojumiem saistībā ar personas datu apstrādi EMCDDA darbības ietvaros

text:
                  16.1.2020

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 12/29

         EIROPAS NARKOTIKU UN NARKOMĀNIJAS UZRAUDZĪBAS CENTRA VALDES LĒMUMS
         (2019. gada 28. jūnijs)
         par iekšējiem noteikumiem attiecībā uz datu subjektu noteiktu tiesību ierobežojumiem saistībā ar personas datu apstrādi EMCDDA darbības ietvaros
         EMCDDA VALDE,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2018. gada 23. oktobra Regulu (ES) 2018/1725 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi Savienības iestādēs, struktūrās, birojos un aģentūrās un par šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 45/2001 un Lēmumu Nr. 1247/2002/EK (1), un jo īpaši tās 25. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Regulu (EK) Nr. 1920/2006 par Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru (2), un jo īpaši tās 6. un 9. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja (“EDAU”) 2019. gada 29. maija atzinumu un EDAU pamatnostādnes par jaunās regulas 25. pantu un iekšējiem noteikumiem,
         tā kā:

                     (1)

                        EMCDDA veic savu darbību saskaņā ar iepriekš minēto Regulu (EK) Nr. 1920/2006.

                     (2)

                     Saskaņā ar 25. panta 1. punktu Regulā (ES) 2018/1725 ierobežojumi šīs regulas 14.–22., 35. un 36. panta, kā arī 4. panta piemērošanai, ciktāl tā noteikumi atbilst tiesībām un pienākumiem, kas paredzēti 14.–22. pantā, ja minētie ierobežojumi nav balstīti uz tiesību aktiem, kas pieņemti, pamatojoties uz Līgumiem, būtu jānosaka, pamatojoties uz EMCDDA pieņemtiem iekšējiem noteikumiem.

                     (3)

                     Minētie iekšējie noteikumi, tostarp noteikumi par ierobežojuma nepieciešamības un samērīguma novērtējumu, nav jāpiemēro, ja tiesību aktā, kas pieņemts, pamatojoties uz Līgumiem, ir paredzēts datu subjektu tiesību ierobežojums.

                     (4)

                     Kad EMCDDA pilda savus pienākumus saistībā ar datu subjekta tiesībām, kā noteikts Regulā (ES) 2018/1725, tā apsver, vai būtu piemērojams kāds no minētajā regulā paredzētajiem izņēmumiem.

                     (5)

                     Savas administratīvās darbības ietvaros EMCDDA var veikt administratīvas izmeklēšanas, izskatīt disciplinārlietas, veikt provizoriskas darbības saistībā ar iespējamiem pārkāpumiem, par kuriem ziņots OLAF, izskatīt trauksmes celšanas gadījumus, veikt (oficiālas un neoficiālas) procedūras aizskaršanas novēršanai, izskatīt iekšējas un ārējas sūdzības, veikt iekšējas revīzijas, datu aizsardzības speciālistam veicot izmeklēšanu saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1725 45. panta 2. punktu, un veikt iekšējas (IT) drošības izmeklēšanas.

                     (6)

                        EMCDDA apstrādā vairākas personas datu kategorijas, tostarp ticamus datus (“objektīvos” datus, piemēram, identifikācijas datus, kontaktinformāciju, profesionālos datus, administratīvos datus, datus, kas saņemti no konkrētiem avotiem, elektronisko sakaru un datu plūsmas datus) un/vai nepārbaudītus datus (“subjektīvos” datus, kas būtiski lietai, piemēram, argumentāciju, uzvedības datus, novērtējumus, snieguma un rīcības datus un datus, kas saistīti vai izvirzīti saistībā ar procedūras vai darbības priekšmetu).

                     (7)

                        EMCDDA, ko pārstāv tās direktors, darbojas kā datu pārzinis neatkarīgi no tā, vai EMCDDA iekšienē pārziņa funkcijas ir tālāk deleģētas atbilstīgi operatīvajai atbildībai par konkrētām personas datu apstrādes darbībām.

                     (8)

                     Personas dati tiek glabāti drošā elektroniskā vidē vai papīra formātā, tādējādi novēršot nelikumīgu piekļuvi datiem vai to nosūtīšanu personām, kurām nav piekļuves tiesību. Apstrādātie personas dati netiek glabāti ilgāk, nekā tas ir nepieciešams un atbilstoši mērķiem, kādiem dati tiek apstrādāti, laika posmā, kas norādīts datu aizsardzības paziņojumos, privātuma paziņojumos vai EMCDDA dokumentos.

                     (9)

                     Iekšējie noteikumi ir jāpiemēro visām EMCDDA īstenotajām apstrādes darbībām, veicot administratīvas izmeklēšanas, izskatot disciplinārlietas, veicot provizoriskas darbības saistībā ar iespējamiem pārkāpumiem, par kuriem ziņots OLAF, izskatot trauksmes celšanas gadījumus, veicot (oficiālas un neoficiālas) procedūras aizskaršanas novēršanai, izskatot iekšējas un ārējas sūdzības, veicot iekšējas revīzijas, datu aizsardzības speciālistam veicot izmeklēšanu saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1725 45. panta 2. punktu, veicot (IT) drošības izmeklēšanas iekšēji vai ar ārēju iesaisti (piemēram, CERT-EU).

                     (10)

                     Tie ir jāpiemēro apstrādes darbībām, kas veiktas pirms iepriekš minēto procedūru uzsākšanas, šo procedūru laikā un šo procedūru rezultātu pārraudzības gaitā. Tam būtu jāattiecas arī uz palīdzību un sadarbību, ko EMCDDA ārpus administratīvās izmeklēšanas sniedz valstu iestādēm un starptautiskajām organizācijām.

                     (11)

                     Gadījumos, kad piemēro minētos iekšējos noteikumus, EMCDDA ir pamatoti jāpaskaidro, kādēļ ierobežojumi ir obligāti nepieciešami un samērīgi demokrātiskā sabiedrībā, kā arī jāievēro pamattiesību un pamatbrīvību būtība.

                     (12)

                     Šajā saistībā EMCDDA, ciktāl iespējams, iepriekš minēto procedūru gaitā ir pienākums ievērot datu subjektu pamattiesības, jo īpaši tās, kas attiecas uz tiesībām sniegt informāciju, piekļūt datiem un labot tos, tiesībām uz dzēšanu, apstrādes ierobežošanu, datu subjekta tiesībām uz informēšanu par personas datu aizsardzības pārkāpumu un saziņas konfidencialitāti, kā noteikts Regulā (ES) 2018/1725.

                     (13)

                     Tomēr EMCDDA var būt pienākums ierobežot datu subjektam sniedzamo informāciju un citas datu subjekta tiesības, lai aizsargātu citu valsts iestāžu veiktās izmeklēšanas un procedūras, bet jo īpaši savas izmeklēšanas, kā arī citu ar izmeklēšanu vai citām procedūrām saistīto personu tiesības.

                     (14)

                     Tādējādi EMCDDA ir tiesīga ierobežot informāciju nolūkā aizsargāt izmeklēšanu un citu datu subjektu pamattiesības un pamatbrīvības.

                     (15)

                        EMCDDA būtu periodiski jāuzrauga, vai nosacījumi, kas pamato ierobežojumu, joprojām attiecas, un jāatceļ ierobežojumi, ciktāl tie vairs nav piemērojami.

                     (16)

                     Pārzinim ir jāsniedz informācija datu aizsardzības speciālistam atlikšanas brīdī un pārskatīšanas laikā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Priekšmets un darbības joma

               1.   Ar šo lēmumu paredz noteikumus, kas attiecas uz nosacījumiem, saskaņā ar kuriem EMCDDA atbilstīgi 2. punktā izklāstītajām tās procedūrām var ierobežot Regulas 14.–21., 35. un 36. pantā, kā arī 4. pantā noteikto tiesību piemērošanu, ievērojot 25. pantu Regulā (ES) 2018/1725.

               2.   EMCDDA administratīvās darbības ietvaros šo lēmumu piemēro EMCDDA veiktajām personas datu apstrādes darbībām šādiem nolūkiem: veicot administratīvas izmeklēšanas, izskatot disciplinārlietas, veicot provizoriskas darbības saistībā ar iespējamiem pārkāpumiem, par ko ziņots OLAF, izskatot trauksmes celšanas gadījumus, veicot (oficiālas un neoficiālas) procedūras aizskaršanas novēršanai, izskatot iekšējas un ārējas sūdzības, veicot iekšējas revīzijas, datu aizsardzības speciālistam veicot izmeklēšanas saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1725 45. panta 2. punktu, un (IT) drošības izmeklēšanas, ko veic iekšēji vai ar ārēju iesaisti (piemēram, CERT-EU).

               3.   Attiecīgās datu kategorijas ir ticami dati (“objektīvi” dati, piemēram, identifikācijas dati, kontaktinformācija, profesionālie dati, administratīvie dati, dati, kas saņemti no konkrētiem avotiem, elektronisko sakaru un datu plūsmas dati) un/vai nepārbaudīti dati (“subjektīvi” dati, kas būtiski lietai, piemēram, argumentācija, uzvedības dati, novērtējumi, rezultatīvie un rīcības dati, kā arī dati, kas saistīti vai izvirzīti attiecībā uz procedūras vai darbības priekšmetu).

               4.   Kad EMCDDA pilda savus pienākumus saistībā ar datu subjekta tiesībām, kā noteikts Regulā (ES) 2018/1725, tā apsver, vai būtu piemērojams kāds no minētajā regulā paredzētajiem izņēmumiem.

               5.   Ievērojot šajā lēmumā izklāstītos nosacījumus, ierobežojumus var piemērot šādām tiesībām: informācijas sniegšana datu subjektiem, piekļuves tiesības, labošana, dzēšana, apstrādes ierobežošana, datu subjekta informēšana par personas datu aizsardzības pārkāpumu un saziņas konfidencialitāte.

            2. pants
            Pārziņa un aizsardzības pasākumu specifikācija

               1.   Aizsardzības pasākumi, kas paredzēti, lai novērstu datu aizsardzības pārkāpumus, noplūdes vai neatļautu izpaušanu, ir šādi:

                           a)

                           papīra dokumentus glabā drošos skapjos, un tiem var piekļūt tikai pilnvarots personāls;

                           b)

                           visus elektroniskos datus glabā drošā IT lietojumprogrammā atbilstoši EMCDDA drošības standartiem, kā arī īpašās elektroniskās mapēs, kas pieejamas tikai pilnvarotam personālam. Attiecīgus piekļuves līmeņus piešķir individuāli;

                           c)

                           datubāzei jābūt aizsargātai ar paroli, izmantojot vienu pierakstīšanās sistēmu, un automātiski savienotai ar lietotāja ID un paroli. Lietotāju aizstāšana ir stingri aizliegta. E-ierakstus glabā drošā vidē, lai nodrošinātu tajā esošo datu konfidencialitāti un privātumu;

                           d)

                           visām personām, kurām ir piekļuve datiem, ir pienākums ievērot konfidencialitāti.

               2.   Apstrādes darbību pārzinis ir EMCDDA, ko pārstāv tās direktors, kurš var deleģēt pārziņa funkciju. Datu subjektus informē par deleģēto pārzini, izmantojot datu aizsardzības paziņojumus vai ierakstus, kas publicēti EMCDDA tīmekļa vietnē un/vai iekštīklā.

               3.   Personas datu glabāšanas periods, kas minēts 1. panta 3. punktā, nav ilgāks par nepieciešamo un ir atbilstošs mērķiem, kādiem datus apstrādā. Jebkurā gadījumā tas nedrīkst pārsniegt datu aizsardzības paziņojumos, privātuma paziņojumos vai 5. panta 1. punktā minētajos ierakstos noteikto glabāšanas laiku.

               4.   Ja EMCDDA uzskata, ka ir jāpiemēro ierobežojums, tai ir jāapsver datu subjekta tiesību un brīvību apdraudējuma risks, jo īpaši risks attiecībā uz citu datu subjektu tiesībām un brīvībām, un risks, ka EMCDDA izmeklēšanas vai procedūru sekas tiek atceltas, piemēram, iznīcinot pierādījumus. Riski datu subjekta tiesībām un brīvībām cita starpā galvenokārt attiecas uz reputācijas riskiem un tiesību uz aizstāvību, kā arī tiesību tikt uzklausītam riskiem.

            3. pants
            Ierobežojumi

               1.   EMCDDA jebkādus ierobežojumus piemēro tikai, lai nodrošinātu:

                           a)

                           noziedzīgu nodarījumu novēršanu, izmeklēšanu, atklāšanu un saukšanu pie atbildības par tiem vai kriminālsodu izpildi, tostarp aizsardzību pret sabiedriskās drošības apdraudējumiem un to novēršanu;

                           b)

                           citus svarīgus Savienības vai dalībvalsts vispārējo sabiedrības interešu mērķus, jo īpaši Savienības kopējās ārpolitikas un drošības politikas mērķus vai Savienībai vai dalībvalstij svarīgas ekonomiskās vai finanšu intereses, tostarp monetāros, budžeta un nodokļu jautājumus, sabiedrības veselību un sociālo nodrošinājumu;

                           c)

                           Savienības iestāžu un struktūru (tostarp to elektronisko sakaru tīklu) iekšējo drošību;

                           d)

                           tiesu neatkarības un tiesvedības aizsardzību;

                           e)

                           reglamentētu profesiju ētikas kodeksu pārkāpumu novēršanu, izmeklēšanu, atklāšanu un saukšanu pie atbildības par tiem;

                           f)

                           uzraudzības, pārbaudes vai regulatīvo funkciju, kas – pat ja tikai epizodiski – ir saistīta ar oficiālu pilnvaru īstenošanu a)–c) apakšpunktā minētajos gadījumos;

                           g)

                           datu subjektu vai citu personu tiesību un brīvību aizsardzību.

               2.   Konkrēti piemērojot 1. punktā aprakstītos mērķus, EMCDDA var piemērot ierobežojumus attiecībā uz personas datiem, ar kuriem apmainās ar Komisijas dienestiem vai citām Savienības iestādēm, struktūrām, aģentūrām un birojiem, dalībvalstu vai trešo valstu kompetentajām iestādēm vai starptautiskām organizācijām, jo īpaši šādos apstākļos:

                           a)

                           ja Komisijas dienesti vai citas Savienības iestādes, struktūras, aģentūras un biroji varētu ierobežot minēto tiesību un pienākumu īstenošanu, pamatojoties uz citiem Regulas (ES) 2018/1725 25. pantā minētajiem tiesību aktiem, vai saskaņā ar minētās regulas IX nodaļu vai citu Savienības iestāžu, struktūru, aģentūru un biroju dibināšanas aktiem;

                           b)

                           ja dalībvalstu kompetentās iestādes varētu ierobežot minēto tiesību un pienākumu īstenošanu, pamatojoties uz aktiem, kas minēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) 2016/679 (3) 23. pantā, vai saskaņā ar valsts noteikumiem, ar kuriem transponēts Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas (ES) 2016/680 (4) 13. panta 3. punkts, 15. panta 3. punkts vai 16. panta 3. punkts;

                           c)

                           ja šo tiesību un pienākumu īstenošana varētu apdraudēt ar EMCDDA uzdevumiem saistīto sadarbību ar trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām.

                     Pirms ierobežojumu piemērošanas pirmās daļas a) un b) apakšpunktā minētajos gadījumos EMCDDA apspriežas ar attiecīgajiem Komisijas dienestiem, Savienības iestādēm, struktūrām, aģentūrām, birojiem vai dalībvalstu kompetentajām iestādēm, ja vien EMCDDA nav skaidrs, ka ierobežojuma piemērošana ir paredzēta kādā no šajos apakšpunktos minētajiem aktiem.

               3.   Jebkurš ierobežojums ir nepieciešams un samērīgs, ņemot vērā riskus, kas apdraud datu subjektu tiesības un brīvības, un ievērojot pamattiesību un pamatbrīvību būtību demokrātiskā sabiedrībā.

               4.   Ja tiek apsvērta ierobežojuma piemērošana, jāveic nepieciešamības un samērīguma tests, pamatojoties uz spēkā esošajiem noteikumiem. To katrā atsevišķā gadījumā dokumentē, izmantojot iekšēju novērtējuma ziņojumu pārskatatbildības nolūkos.

               5.   Ierobežojumus atceļ, tiklīdz vairs nepastāv apstākļi, kas tos pamato, jo īpaši ja tiek uzskatīts, ka ierobežoto tiesību īstenošana vairs neatcels piemērotā ierobežojuma sekas vai tam nebūs negatīvas ietekmes uz citu datu subjektu tiesībām vai brīvībām.

            4. pants
            Pārskatīšana, ko veic datu aizsardzības speciālists

               1.   EMCDDA bez nepamatotas kavēšanās informē EMCDDA datu aizsardzības speciālistu (“DAS”) ikreiz, kad pārzinis ierobežo datu subjektu tiesību piemērošanu vai pagarina ierobežojuma darbību saskaņā ar šo lēmumu. Pārzinis nodrošina DAS piekļuvi ierakstam, kas satur ierobežojuma nepieciešamības un samērīguma novērtējumu, un dokumentē DAS iesaisti šajās dažādajās procedūrās.

               2.   DAS var rakstveidā pieprasīt pārzinim pārskatīt ierobežojumu piemērošanu. Pārzinis rakstveidā informē DAS par pieprasītās pārskatīšanas iznākumu.

               3.   Pārzinis informē DAS, kad ierobežojums ir atcelts.

            5. pants
            Informācijas sniegšana datu subjektiem

               1.   Attiecīgi pamatotos gadījumos un saskaņā ar šajā lēmumā paredzētajiem nosacījumiem pārzinis var ierobežot tiesības uz informāciju šādu apstrādes darbību kontekstā:

                           a)

                           veicot administratīvu izmeklēšanu un izskatot disciplinārlietas;

                           b)

                           veicot provizoriskas darbības saistībā ar iespējamiem pārkāpumiem, par kuriem ziņots OLAF;

                           c)

                           izskatot trauksmes celšanas procedūras;

                           d)

                           izskatot (oficiālas un neoficiālas) procedūras aizskaršanas novēršanai;

                           e)

                           izskatot iekšējas un ārējas sūdzības;

                           f)

                           veicot iekšējas revīzijas;

                           g)

                           datu aizsardzības speciālistam veicot izmeklēšanu saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1725 45. panta 2. punktu;

                           h)

                           veicot (IT) drošības izmeklēšanu iekšēji vai ar ārēju iesaisti (piemēram, CERT-EU).

                  EMCDDA datu aizsardzības paziņojumos, privātuma paziņojumos un ierakstos Regulas (ES) 2018/1725 31. panta nozīmē, kas publicēti tās tīmekļa vietnē un/vai iekštīklā, informējot datu subjektus par viņu tiesībām saistībā ar konkrētu procedūru, iekļauj informāciju par šo tiesību iespējamo ierobežošanu. Informācijā ietver tās tiesības, kas var tikt ierobežotas, iemeslus un iespējamo ierobežojuma ilgumu.

               2.   Neskarot 3. punkta noteikumus, EMCDDA, ja tas ir samērīgi, bez nepamatotas kavēšanās un rakstveidā arī informē individuāli visus datu subjektus, kurus uzskata par personām, ko skar konkrētās apstrādes darbības, par esošiem vai paredzamiem to tiesību ierobežojumiem.

               3.   Ja EMCDDA pilnīgi vai daļēji ierobežo informācijas sniegšanu 2. punktā minētajiem datu subjektiem, tā sagatavo ierakstu par ierobežojuma pamatojumu, juridisko pamatojumu saskaņā ar šā lēmuma 3. pantu, tostarp novērtējumu par ierobežojuma nepieciešamību un samērīgumu.
               Ierakstu un attiecīgā gadījumā dokumentus, kuros ir fiksēti attiecīgie faktu un juridiskie elementi, reģistrē. Tos pēc pieprasījuma dara pieejamus Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam.

               4.   Šā panta 3. punktā minēto ierobežojumu turpina piemērot tik ilgi, kamēr pastāv to pamatojošie iemesli.
               Ja ierobežojuma pamatojošie iemesli vairs nepastāv, EMCDDA sniedz datu subjektam informāciju par galvenajiem iemesliem, ar kuriem pamatota ierobežojuma piemērošana. Vienlaikus EMCDDA informē datu subjektu par tiesībām jebkurā laikā iesniegt sūdzību Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam vai lūgt Eiropas Savienības Tiesu piemērot tiesiskās aizsardzības līdzekli.

                  EMCDDA pēc attiecīgā ierobežojuma pieņemšanas ik pēc sešiem mēnešiem pārskata tā piemērošanu un to dara arī attiecīgās lietas izpētes, procedūras vai izmeklēšanas noslēgumā. Pēc tam pārzinis reizi sešos mēnešos pārliecinās, vai ir nepieciešams attiecīgo ierobežojumu uzturēt spēkā.

            6. pants
            Datu subjekta piekļuves tiesības

               1.   Pienācīgi pamatotos gadījumos un saskaņā ar šajā lēmumā paredzētajiem nosacījumiem pārzinis var ierobežot tiesības uz piekļuvi šādu apstrādes darbību kontekstā, ja tas ir nepieciešams un samērīgi:

                           a)

                           veicot administratīvu izmeklēšanu un izskatot disciplinārlietas;

                           b)

                           veicot provizoriskas darbības saistībā ar iespējamiem pārkāpumiem, par kuriem ziņots OLAF;

                           c)

                           izskatot trauksmes celšanas procedūras;

                           d)

                           izskatot (oficiālas un neoficiālas) procedūras aizskaršanas novēršanai;

                           e)

                           izskatot iekšējas un ārējas sūdzības;

                           f)

                           veicot iekšējas revīzijas;

                           g)

                           datu aizsardzības speciālistam veicot izmeklēšanu saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1725 45. panta 2. punktu;

                           h)

                           veicot (IT) drošības izmeklēšanu iekšēji vai ar ārēju iesaisti (piemēram, CERT-EU).

                     Ja datu subjekti saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1725 17. pantu pieprasa piekļuvi saviem personas datiem, kas apstrādāti saistībā ar vienu vai vairākiem konkrētiem gadījumiem vai noteiktu apstrādes darbību, EMCDDA savu novērtējumu par šo pieprasījumu attiecina tikai uz šādiem personas datiem.

               2.   Ja EMCDDA pilnīgi vai daļēji ierobežo Regulas (ES) 2018/1725 17. pantā minētās piekļuves tiesības, tā veic šādus pasākumus:

                           a)

                           savā atbildē uz pieprasījumu tā informē attiecīgo datu subjektu par piemēroto ierobežojumu un tā galvenajiem iemesliem, kā arī par iespēju iesniegt sūdzību Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam vai lūgt Eiropas Savienības Tiesu piemērot tiesiskās aizsardzības līdzekli;

                           b)

                           tā iekšējā novērtējumā dokumentē ierobežojuma iemeslus, tostarp novērtē ierobežojuma nepieciešamību, samērīgumu un tā piemērošanas ilgumu.

                     Šā punkta a) apakšpunktā minēto informācijas sniegšanu var atlikt, izlaist vai atteikt, ja tādā veidā tiktu atceltas ierobežojuma sekas saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1725 25. panta 8. punktu.

                  EMCDDA pēc attiecīgā ierobežojuma pieņemšanas ik pēc sešiem mēnešiem pārskata tā piemērošanu un to dara arī attiecīgās izmeklēšanas noslēgumā. Pēc tam pārzinis reizi sešos mēnešos pārliecinās, vai ir nepieciešams attiecīgo ierobežojumu uzturēt spēkā.

               3.   Ierakstu un attiecīgā gadījumā dokumentus, kuros ir fiksēti attiecīgie faktu un juridiskie elementi, reģistrē. Tos pēc pieprasījuma dara pieejamus Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam.

            7. pants
            Tiesības uz labošanu, dzēšanu un apstrādes ierobežošanu

               1.   Pienācīgi pamatotos gadījumos un saskaņā ar šajā lēmumā paredzētajiem nosacījumiem pārzinis var ierobežot tiesības uz labošanu, dzēšanu un ierobežošanu šādu apstrādes darbību kontekstā, ja tas ir nepieciešams un samērīgi:

                           a)

                           veicot administratīvu izmeklēšanu un izskatot disciplinārlietas;

                           b)

                           veicot provizoriskas darbības saistībā ar iespējamiem pārkāpumiem, par kuriem ziņots OLAF;

                           c)

                           izskatot trauksmes celšanas procedūras;

                           d)

                           izskatot (oficiālas un neoficiālas) procedūras aizskaršanas novēršanai;

                           e)

                           izskatot iekšējas un ārējas sūdzības;

                           f)

                           veicot iekšējas revīzijas;

                           g)

                           datu aizsardzības speciālistam veicot izmeklēšanu saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1725 45. panta 2. punktu;

                           h)

                           veicot (IT) drošības izmeklēšanu iekšēji vai ar ārēju iesaisti (piemēram, CERT-EU).

               2.   Ja EMCDDA pilnīgi vai daļēji ierobežo Regulas (ES) 2018/1725 18. pantā, 19. panta 1. punktā un 20. panta 1. punktā minēto tiesību uz labošanu, dzēšanu un apstrādes ierobežošanu piemērošanu, tā veic šā lēmuma 6. panta 2. punktā minētos pasākumus un reģistrē ierakstu saskaņā ar tā 6. panta 3. punktu.

            8. pants
            Datu subjekta informēšana par personas datu aizsardzības pārkāpumu un elektroniskās saziņas konfidencialitāte

               1.   Pienācīgi pamatotos gadījumos un saskaņā ar šajā lēmumā paredzētajiem nosacījumiem pārzinis var ierobežot tiesības tikt informētam par personas datu aizsardzības pārkāpumu šādu apstrādes darbību kontekstā, ja tas ir nepieciešams un samērīgi:

                           a)

                           veicot administratīvu izmeklēšanu un izskatot disciplinārlietas;

                           b)

                           veicot provizoriskas darbības saistībā ar iespējamiem pārkāpumiem, par kuriem ziņots OLAF;

                           c)

                           izskatot trauksmes celšanas procedūras;

                           d)

                           izskatot (oficiālas un neoficiālas) procedūras aizskaršanas novēršanai;

                           e)

                           izskatot iekšējas un ārējas sūdzības;

                           f)

                           veicot iekšējas revīzijas;

                           g)

                           datu aizsardzības speciālistam veicot izmeklēšanu saskaņā ar Regulas (ES) 2018/1725 45. panta 2. punktu;

                           h)

                           veicot (IT) drošības izmeklēšanu iekšēji vai ar ārēju iesaisti (piemēram, CERT-EU).

               2.   Pienācīgi pamatotos gadījumos un saskaņā ar šajā lēmumā paredzētajiem nosacījumiem pārzinis var ierobežot tiesības uz elektroniskās saziņas konfidencialitāti šādu apstrādes darbību kontekstā, ja tas ir nepieciešams un samērīgi:

                           a)

                           veicot administratīvu izmeklēšanu un izskatot disciplinārlietas;

                           b)

                           veicot provizoriskas darbības saistībā ar iespējamiem pārkāpumiem, par kuriem ziņots OLAF;

                           c)

                           izskatot trauksmes celšanas procedūras;

                           d)

                           izskatot oficiālas procedūras aizskaršanas novēršanai;

                           e)

                           izskatot iekšējas un ārējas sūdzības;

                           f)

                           veicot drošības izmeklēšanu iekšēji vai ar ārēju iesaisti (piemēram, CERT-EU).

               3.   Ja EMCDDA ierobežo Regulas (ES) 2018/1725 35. un 36. pantā minēto datu subjekta informēšanu par personas datu aizsardzības pārkāpumu vai elektroniskās saziņas konfidencialitāti, tā sagatavo ierakstu par ierobežojuma iemesliem un tos reģistrē saskaņā ar šā lēmuma 5. panta 3. punktu. Piemēro šā lēmuma 5. panta 4. punktu.

            9. pants
            Stāšanās spēkā
            Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Lisabonā, 2019. gada 28. jūnijā

                  Valdes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               Laura D’ARRIGO

            (1)  OV L 295, 21.11.2018., 39. lpp.

            (2)  OV L 376, 27.12.2006., 1. lpp.

            (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 27. aprīļa Regula (ES) 2016/679 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti un ar ko atceļ Direktīvu 95/46/EK (Vispārīgā datu aizsardzības regula) (OV L 119, 4.5.2016., 1. lpp.).

            (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 27. aprīļa Direktīva (ES) 2016/680 par fizisku personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi, ko veic kompetentās iestādes, lai novērstu, izmeklētu, atklātu noziedzīgus nodarījumus vai sauktu pie atbildības par tiem vai izpildītu kriminālsodus, un par šādu datu brīvu apriti, ar ko atceļ Padomes Pamatlēmumu 2008/977/TI (OV L 119, 4.5.2016., 89. lpp.).


Komisijas 20.11.2019. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.9531 - ASSICURAZIONI GENERALI / SEGURADORAS UNIDAS / ADVANCECARE) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)


Komisijas 09.01.2020. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.9636 - AMERICAN SECURITIES / LINDSAY GOLDBERG / AECOM MANAGEMENT SERVICES) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)


Komisijas 09.01.2020. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.9667 - BLACKROCK GROUP / RAFFLES / KELLAS GROUP) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2020/33 (2020. gada 15. janvāris) par turpmāku makrofinansiālo palīdzību Jordānijas Hāšimītu Karalistei

text:
                  17.1.2020

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 14/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2020/33
         (2020. gada 15. janvāris)
         par turpmāku makrofinansiālo palīdzību Jordānijas Hāšimītu Karalistei
         EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 212. panta 2. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas dalībvalstu parlamentiem,
         saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
         tā kā:

                     (1)

                     Savienības un Jordānijas Hāšimītu Karalistes (Jordānija) attiecības attīstās saskaņā ar Eiropas kaimiņattiecību politiku (EKP). Jordānija 1997. gada 24. novembrī parakstīja Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumu par asociācijas izveidi starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Jordānijas Hāšimītu Karalisti, no otras puses (2) (“Asociācijas nolīgums”), – tas stājās spēkā 2002. gada 1. maijā. Saskaņā ar Asociācijas nolīgumu Savienība un Jordānija 12 gadu ilga pārejas perioda laikā pakāpeniski izveidoja brīvās tirdzniecības zonu. Turklāt 2007. gadā stājās spēkā Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Kopienu un Jordānijas Hāšimītu Karalisti par savstarpējas liberalizācijas pasākumiem, par EK un Jordānijas Asociācijas nolīguma grozīšanu un par 1. un 2. protokola, kā arī I, II, III un IV pielikuma aizstāšanu (3). 2010. gadā starp Savienību un Jordāniju tika panākta vienošanās par īpaša statusa partnerību, aptverot plašākas sadarbības jomas. 2009. gada decembrī tika parafēts un 2011. gada 1. jūlijā stājās spēkā Protokols starp Eiropas Savienību un Jordānijas Hāšimītu Karalisti, ar kuru izveido strīdu izšķiršanas mehānismu, kas jāpiemēro strīdiem attiecībā uz tirdzniecības noteikumiem Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgumā, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Jordānijas Hāšimītu Karalisti, no otras puses (4). Divpusējais politiskais dialogs un ekonomiskā sadarbība vēl vairāk attīstījās saistībā ar Asociācijas nolīgumu, ES un Jordānijas partnerības prioritātēm un vienoto atbalsta shēmu 2017.–2020. gadam.

                     (2)

                     Kopš 2011. gada Jordānija ir uzsākusi vairākas politiskās reformas, lai stiprinātu parlamentāro demokrātiju un tiesiskumu. Ir izveidota Konstitucionālā tiesa un neatkarīga vēlēšanu komisija, un Jordānijas Parlaments ir pieņēmis vairākus nozīmīgus tiesību aktus, tostarp Vēlēšanu likumu un Likumu par politiskajām partijām, kā arī tiesību aktus par decentralizāciju un pašvaldībām. Tāpat ir pieņemti tiesību aktu uzlabojumi attiecībā uz tiesu iestāžu neatkarību un sieviešu tiesībām.

                     (3)

                     Jordānijas ekonomika ir ievērojami cietusi no ieilgušajiem konfliktiem reģionā, jo īpaši kaimiņvalstīs Irākā un Sīrijā. Šie reģionālie nemieri ir izpaudušies spēcīgā ārējo ieņēmumu kritumā un radījuši spiedienu uz publiskā sektora finansēm. Vērojama negatīva ietekme uz tūrismu un ārvalstu tiešo ieguldījumu ieplūdi, un ilgstoši ir bijuši bloķēti tirdzniecības ceļi. Neatkarīgi no iepriekš minētā vairākus gadus ir tikusi traucēta dabasgāzes plūsma no Ēģiptes, un tas rada nepieciešamību iepirkt enerģiju no alternatīviem avotiem par augstākām izmaksām. Turklāt Jordānijas ekonomiku ir ietekmējis lielais Sīrijas bēgļu pieplūdums, kas ir palielinājis spiedienu uz Jordānijas fiskālo stāvokli, sabiedriskajiem pakalpojumiem un infrastruktūru.

                     (4)

                     Jordānijas iestādes un Starptautiskais Valūtas Fonds (SVF) 2016. gada augustā vienojās par otro ekonomikas korekciju programmu, kura tiek atbalstīta trīs gadu ilga paplašinātā finansēšanas mehānisma (PFM) ietvaros par summu 723 miljonu USD apmērā, – tā sekoja pēc trīs gadu ilgas rezerves vienošanās 2 miljardu USD apmērā, kura bija spēkā no 2012. līdz 2015. gadam. 2019. gada maijā PFM programmas darbības termiņš tika pagarināts līdz 2020. gada martam.

                     (5)

                     Savienība 2016. gada decembrī pieņēma otro makrofinansiālās palīdzības programmu (5) (MFP-II) 200 miljonu EUR apmērā aizdevumu veidā, reaģējot uz Jordānijas pieprasījumu 2016. gada martā un pēc tam, kad 2015. gadā tika īstenota pirmā makrofinansiālās palīdzības programma 180 miljonu EUR apmērā. MFP-II ir pasākums, ar kuru tiek pildīta apņemšanās, kura tika pausta konferencē “Atbalsts Sīrijai un reģionam” Londonā 2016. gada 4. februārī – tās laikā Savienība apņēmās 2016.–2017. gada laikposmā sniegt atbalstu 2,39 miljardu EUR apmērā, lai palīdzētu valstīm, kuras visvairāk skārusi Sīrijas bēgļu krīze, tostarp Jordānijai. Saprašanās memorands par politikas nosacījumiem saistībā ar MFP-II stājās spēkā 2017. gada 19. septembrī. MFP-II pirmais maksājums tika veikts 2017. gada 17. oktobrī un otrais – 2019. gada 21. jūnijā pēc tam, kad bija īstenoti saskaņotie politikas pasākumi.

                     (6)

                     Lēmumā (ES) 2016/2371 bija iekļauts kopīgs Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas paziņojums, kurā Komisija – ņemot vērā fiskālās problēmas un ārkārtas apstākļus, ar ko Jordānija saskaras, uzņemot lielu skaitu sīriešu (saskaņā ar Jordānijas iestāžu sniegto informāciju 1,3 miljonus), – apņēmās attiecīgā gadījumā iesniegt jaunu priekšlikumu par Jordānijai paredzētās makrofinansiālās palīdzības paplašināšanu un palielināšanu pēc tam, kad būs veiksmīgi pabeigta MFP-II, un ar noteikumu, ka tiek izpildīti šāda veida palīdzības parastie priekšnosacījumi, tostarp atjaunināts Komisijas novērtējums par Jordānijas ārējā finansējuma vajadzībām.

                     (7)

                     Laikposmā no 2017. līdz 2019. gadam Jordānijas ekonomiku turpināja negatīvi ietekmēt ieilgusī reģionālā nestabilitāte, augsta naftas cenu svārstību ietekme un aizņēmumu izmaksu palielināšanās jaunietekmes tirgos pasaules mērogā. Rezultātā ekonomikas izaugsme atkal palēninājās, ievērojami pieauga bezdarbs, samazinājās iekasēto nodokļu ieņēmumi un radās jaunas fiskālās un ārējās finansēšanas vajadzības.

                     (8)

                     Šajā sarežģītajā situācijā Savienība un starptautiskā sabiedrība atkal vairākkārt pauda savu apņemšanos atbalstīt Jordāniju, jo īpaši 2017. gada aprīlī Briselē notikušajā konferencē par atbalstu Sīrijas un reģiona nākotnei, 2017. gada jūlijā ES un Jordānijas Asociācijas padomē un 2018. gada aprīlī notikušajā otrajā Briseles konferencē par atbalstu Sīrijas un reģiona nākotnei. 2019. gada februārī notikušajā “Londonas ierosmes” konferencē un 2019. gada martā notikušajā trešajā Briseles konferencē starptautiskie un reģionālie līdzekļu devēji, tostarp Savienība, atkārtoti apstiprināja savus nodomus atbalstīt Jordānijas centienus, kas vērsti uz makroekonomiskās stabilitātes saglabāšanu un izaugsmes izredžu palielināšanu.

                     (9)

                     Kopš Sīrijas krīzes sākuma 2011. gadā Savienība Jordānijai saskaņā ar dažādiem instrumentiem ir piešķīrusi vairāk nekā 2,1 miljardu EUR (tostarp 380 miljonus EUR saskaņā ar abām makrofinansiālās palīdzības programmām), lai palīdzētu valstij saglabāt ekonomikas stabilitāti, stiprināt politisko un ekonomisko reformu un segt Jordānijas humanitārās, attīstības un drošības jomas vajadzības. Turklāt Eiropas Investīciju banka ir piešķīrusi Jordānijai projektu aizdevumus aptuveni 486 miljonu EUR apmērā.

                     (10)

                     Ņemot vērā joprojām sarežģīto ekonomikas situāciju un perspektīvas, Jordānija 2019. gada jūlijā lūdza Savienībai papildu makrofinansiālo palīdzību.

                     (11)

                     Pēc tam, kad 2019. gada 6. maijā tika sekmīgi pabeigta otrās SVF programmas pārskatīšana, SVF un Jordānija uzsāka diskusijas par turpmāko SVF programmu pēc 2020. gada marta, kad paredzēts noslēgt vienošanos saskaņā ar PFM.

                     (12)

                     Tā kā Jordānija ir valsts, uz kuru attiecas EKP, būtu jāuzskata, ka tā ir tiesīga saņemt Savienības makrofinansiālo palīdzību.

                     (13)

                     Savienības makrofinansiālajai palīdzībai vajadzētu būt finanšu instrumentam, kas izmantojams ārkārtas gadījumos ar nolūku sniegt konkrētam mērķim nepiesaistītu atbalstu maksājumu bilances problēmu novēršanai, lai nodrošinātu saņēmējam nekavējoties vajadzīgo ārējo finansējumu, un tai būtu jābalsta tādas politikas programmas īstenošana, kas ietver tūlītējus stingrus korekcijas pasākumus un strukturālas reformas, kuru mērķis ir novērst maksājumu bilances problēmas īstermiņā.

                     (14)

                     Ņemot vērā to, ka Jordānijas maksājumu bilancē saglabājas būtisks finansējuma iztrūkums, kas pārsniedz SVF un citu daudzpusēju iestāžu piešķirtos resursus, pašreizējos ārkārtas apstākļos makrofinansiālā palīdzība, kuru Savienība sniegtu Jordānijai, ir uzskatāma par piemērotu atbildi uz Jordānijas lūgumu Savienībai atbalstīt ekonomikas stabilizāciju apvienojumā ar SVF programmu. Savienības makrofinansiālā palīdzība atbalstītu Jordānijas ekonomiskās stabilizācijas un strukturālo reformu programmu, papildinot resursus, kas pieejami saskaņā ar SVF finansiālo vienošanos.

                     (15)

                     Ar Savienības makrofinansiālo palīdzību būtu jāatbalsta ilgtspējīgas ārējā finansējuma situācijas atjaunošana Jordānijā, tādējādi atbalstot tās ekonomisko un sociālo attīstību.

                     (16)

                     Savienības makrofinansiālās palīdzības apjoma noteikšana balstās uz pilnīgu Jordānijas ārējo finanšu deficīta vajadzību kvantitatīvu novērtējumu, un tajā tiek ņemtas vērā minētās valsts spējas izmantot pašas resursus, jo īpaši tās rīcībā esošās ārējās rezerves. Ar Savienības makrofinansiālo palīdzību būtu jāpapildina tās programmas un resursi, ko nodrošina SVF un Pasaules Banka. Palīdzības apmēra noteikšanā ņem vērā arī gaidāmo finansiālo ieguldījumu, ko sniedz divpusējie un daudzpusējie līdzekļu devēji, un vajadzību nodrošināt taisnīgu sloga sadali starp Savienību un citiem līdzekļu devējiem, kā arī citu Savienības ārējās finansēšanas instrumentu līdzšinējo izmantošanu Jordānijā un Savienības vispārējās iesaistes pievienoto vērtību.

                     (17)

                     Komisijai būtu jānodrošina, ka Savienības makrofinansiālā palīdzība juridiski un pēc būtības atbilst ārējās darbības dažādo jomu pamatprincipiem un mērķiem, pasākumiem, kas veikti minētajās jomās, un citiem attiecīgiem Savienības politikas virzieniem.

                     (18)

                     Savienības makrofinansiālajai palīdzībai būtu jāatbalsta Savienības ārpolitika attiecībā uz Jordāniju. Komisijas dienestiem un Eiropas Ārējās darbības dienestam (EĀDD) būtu cieši jāsadarbojas visu makrofinansiālās palīdzības sniegšanas laiku, lai koordinētu Savienības ārpolitiku un nodrošinātu tās saskaņotību.

                     (19)

                     Savienības makrofinansiālajai palīdzībai būtu jāveicina Jordānijas apņēmība ievērot vērtības, kas tai ir kopīgas ar Savienību, tostarp demokrātiju, tiesiskumu, labu pārvaldību, cilvēktiesības, ilgtspējīgu attīstību un nabadzības samazināšanu, kā arī tās saistības ievērot atklātas, uz noteikumiem balstītas un taisnīgas tirdzniecības principus.

                     (20)

                     Savienības makrofinansiālās palīdzības piešķiršanas priekšnoteikumam vajadzētu būt tādam, ka Jordānijā tiek ievēroti efektīvi demokrātiskie mehānismi, tostarp daudzpartiju parlamentārā sistēma, un tiesiskums, un tiek garantēta cilvēktiesību ievērošana. Turklāt ar Savienības makrofinansiālās palīdzības konkrētajiem mērķiem būtu jāuzlabo publiskā sektora finanšu pārvaldības sistēmu efektivitāte, pārredzamība un pārskatatbildība Jordānijā un jāveicina strukturālās reformas, kuru mērķis ir atbalstīt ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi, darba vietu izveidi un fiskālo konsolidāciju. Komisijai un EĀDD būtu regulāri jāuzrauga gan priekšnoteikumu izpilde, gan Savienības makrofinansiālās palīdzības konkrēto mērķu sasniegšana.

                     (21)

                     Lai nodrošinātu, ka Savienības finansiālās intereses, kas saistītas ar Savienības makrofinansiālo palīdzību, tiek efektīvi aizsargātas, Jordānijai būtu jāveic atbilstīgi pasākumi, lai novērstu un apkarotu krāpšanu, korupciju un jebkurus citus pārkāpumus saistībā ar minēto palīdzību. Turklāt aizdevuma nolīgumā, kas jānoslēdz starp Komisiju un Jordānijas iestādēm, būtu jāparedz noteikumi, kas pilnvaro Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai (OLAF) veikt izmeklēšanu, tostarp pārbaudes un inspekcijas uz vietas, saskaņā ar noteikumiem un procedūrām, kas paredzēti Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (6) un Padomes Regulā (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (7), un Komisiju un Revīzijas palātu veikt revīzijas laikposmā, kad ir piešķirta Savienības makrofinansiālā palīdzība, un pēc tam.

                     (22)

                     Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksāšana neskar Eiropas Parlamenta un Padomes kā budžeta lēmējiestādes pilnvaras.

                     (23)

                     Savienības makrofinansiālās palīdzības summām vajadzētu atbilst budžeta apropriācijām, kas paredzētas daudzgadu finanšu shēmā.

                     (24)

                     Savienības makrofinansiālā palīdzība būtu jāpārvalda Komisijai. Lai nodrošinātu to, ka Eiropas Parlaments un Padome spēj sekot šā lēmuma īstenošanai, Komisijai tie būtu regulāri jāinformē par norisēm saistībā ar minēto palīdzību un jāsniedz tiem attiecīgie dokumenti.

                     (25)

                     Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus šā lēmuma īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (8).

                     (26)

                     Uz Savienības makrofinansiālo palīdzību būtu jāattiecina ekonomikas politikas nosacījumi, kas jāparedz saprašanās memorandā. Lai nodrošinātu vienotus īstenošanas nosacījumus un panāktu efektivitāti, Komisija būtu jāpilnvaro risināt sarunas par šādiem nosacījumiem ar Jordānijas iestādēm dalībvalstu pārstāvju komitejas uzraudzībā saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011. Saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011 parasti būtu jāpiemēro konsultēšanās procedūra visos gadījumos, izņemot tos, kas paredzēti minētajā regulā. Ņemot vērā to, cik liela ietekme var būt palīdzībai, kas pārsniedz 90 miljonus EUR, ir lietderīgi paredzēt, ka attiecībā uz darbībām, kuras pārsniedz minēto robežvērtību, ir jāizmanto pārbaudes procedūra, kas noteikta Regulā (ES) Nr. 182/2011. Ņemot vērā Savienības makrofinansiālās palīdzības summu, kas paredzēta Jordānijai, saprašanās memoranda pieņemšanai un arī minētās palīdzības samazināšanai, apturēšanai vai atcelšanai būtu jāpiemēro minētā pārbaudes procedūra,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

            1. pants

               1.   Savienība piešķir Jordānijai makrofinansiālo palīdzību ar maksimālo summu 500 miljoni EUR (“Savienības makrofinansiālā palīdzība”), lai atbalstītu Jordānijas ekonomikas stabilizāciju un reformas. Palīdzība sekmē to, lai segtu Jordānijas maksājumu bilances vajadzības, kas konstatētas SVF programmā.

               2.   Visu Savienības makrofinansiālās palīdzības summu Jordānijai piešķir aizdevumu veidā. Komisija ir pilnvarota Savienības vārdā kapitāla tirgos vai no finanšu iestādēm aizņemties nepieciešamos līdzekļus un aizdot tos Jordānijai. Maksimālais vidējais aizdevumu atmaksas termiņš ir 15 gadi.

               3.   Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksāšanu pārvalda Komisija, ievērojot nolīgumus vai vienošanās, kas panāktas starp SVF un Jordāniju, un galvenos ekonomikas reformu principus un mērķus, kas noteikti Asociācijas nolīgumā.
               Komisija regulāri informē Eiropas Parlamentu un Padomi par norisēm saistībā ar Savienības makrofinansiālo palīdzību, cita starpā par tās izmaksāšanu, un laikus iesniedz minētājām iestādēm attiecīgos dokumentus.

               4.   Savienības makrofinansiālā palīdzība ir pieejama divarpus gadus, sākot no pirmās dienas pēc 3. panta 1. punktā minētā saprašanās memoranda stāšanās spēkā.

               5.   Ja Jordānijas finanšu vajadzības Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksāšanas laikā būtiski samazinās salīdzinājumā ar sākotnējām prognozēm, Komisija saskaņā ar 7. panta 2. punktu samazina palīdzības summu, to aptur vai atceļ.

            2. pants

               1.   Priekšnoteikums Savienības makrofinansiālās palīdzības piešķiršanai ir tas, ka Jordānijā tiek ievēroti efektīvi demokrātiskie mehānismi, tostarp daudzpartiju parlamentārā sistēma, un tiesiskums un ka tā garantē cilvēktiesību ievērošanu.

               2.   Komisija un EĀDD uzrauga 1. punktā noteiktā priekšnoteikuma ievērošanu visā Savienības makrofinansiālās palīdzības sniegšanas laikā.

               3.   Šā panta 1. un 2. punktu piemēro saskaņā ar Padomes Lēmumu 2010/427/ES (9).

            3. pants

               1.   Komisija saskaņā ar 7. panta 2. punktu vienojas ar Jordānijas iestādēm par skaidri definētiem ekonomikas politikas un finanšu nosacījumiem, kuriem jāattiecas uz Savienības makrofinansiālo palīdzību un kuros galvenā uzmanība ir pievērsta strukturālām reformām un stabilām publiskajām finansēm. Minētos ekonomikas politikas un finanšu nosacījumus izklāsta saprašanās memorandā (“saprašanās memorands”), iekļaujot tajā arī minēto nosacījumu izpildes grafiku. Saprašanās memorandā paredzētie ekonomikas politikas un finanšu nosacījumi ir saskanīgi ar 1. panta 3. punktā minētajiem nolīgumiem vai vienošanos, tostarp makroekonomikas korekciju un strukturālo reformu programmām, ko Jordānija īsteno ar SVF atbalstu.

               2.   Šā panta 1. punktā minēto nosacījumu mērķis jo īpaši ir stiprināt publiskā sektora finanšu pārvaldības sistēmu efektivitāti, pārredzamību un pārskatatbildību Jordānijā, tostarp attiecībā uz Savienības makrofinansiālās palīdzības izmantošanu. Izstrādājot politikas pasākumus, pienācīgi ņem vērā arī panākumus saistībā ar savstarpēju tirgus atvēršanu, uz noteikumiem balstītas un taisnīgas tirdzniecības attīstību un citas prioritātes Savienības ārpolitikas kontekstā. Komisija regulāri pārrauga panākumus minēto mērķu sasniegšanā.

               3.   Savienības makrofinansiālās palīdzības detalizētus finanšu noteikumus paredz aizdevuma nolīgumā, ko noslēdz Komisija un Jordānijas iestādes (“aizdevuma nolīgums”).

               4.   Komisija regulāri pārbauda, vai joprojām tiek izpildīti 4. panta 3. punktā minētie nosacījumi, tostarp to, vai Jordānijas ekonomikas politika atbilst Savienības makrofinansiālās palīdzības mērķiem. To darot, Komisija cieši sadarbojas ar SVF un Pasaules Banku un vajadzības gadījumā ar Eiropas Parlamentu un Padomi.

            4. pants

               1.   Ievērojot 3. punktā minētos nosacījumus, Komisija Savienības makrofinansiālo palīdzību dara pieejamu trīs aizdevuma daļās. Katra maksājuma apmēru nosaka saprašanās memorandā.

               2.   Savienības makrofinansiālās palīdzības summas vajadzības gadījumā nosaka saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 480/2009 (10).

               3.   Komisija lemj par maksājumu veikšanu, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:

                           a)

                           šā lēmuma 2. panta 1. punktā izklāstītais priekšnoteikums;

                           b)

                           pastāvīgi un sekmīgi tiek īstenota politikas programma ar stingriem korekcijas un strukturālo reformu pasākumiem, ko atbalsta ar SVF noslēgta vienošanās par kredītu, kura nav saistīta ar piesardzības pasākumiem; un

                           c)

                           tiek sekmīgi īstenoti ekonomikas politikas un finanšu nosacījumi, par kuriem panākta vienošanās saprašanās memorandā.

                     Otro maksājumu principā veic ne agrāk kā trīs mēnešus pēc pirmā maksājuma veikšanas. Trešo maksājumu principā veic ne agrāk kā trīs mēnešus pēc otrā maksājuma veikšanas.

               4.   Ja 3. punkta pirmajā daļā minētie nosacījumi nav izpildīti, Komisija uz laiku aptur vai atceļ Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksu. Šādos gadījumos Komisija informē Eiropas Parlamentu un Padomi par šādas apturēšanas vai atcelšanas iemesliem.

               5.   Savienības makrofinansiālo palīdzību izmaksā Jordānijas Centrālajai bankai. Ievērojot noteikumus, par kuriem jāvienojas saprašanās memorandā, tostarp apstiprinājumu par atlikušajām budžeta finansēšanas vajadzībām, Savienības līdzekļus var pārskaitīt Jordānijas Finanšu ministrijai kā galīgajam saņēmējam.

            5. pants

               1.   Ar Savienības makrofinansiālo palīdzību saistītās aizņēmuma un aizdevuma darbības veic euro, izmantojot vienu un to pašu valutēšanas dienu, un tās Savienību neiesaista maksājuma termiņu pārcelšanā un nepakļauj to maiņas kursa vai procentu likmju riskam vai jebkādam citam komercriskam.

               2.   Ja apstākļi ļauj un Jordānija to lūdz, Komisija var veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka aizdevuma noteikumos un nosacījumos tiek iekļauta klauzula par pirmstermiņa atmaksu un ka tāda pati klauzula tiek iekļauta noteikumos un nosacījumos par aizņēmuma darbībām.

               3.   Ja apstākļi ļauj samazināt aizdevuma procentu likmi un Jordānija to lūdz, Komisija var nolemt refinansēt visu tās sākotnējo aizdevumu vai tā daļu vai pārstrukturēt atbilstošos finanšu nosacījumus. Refinansēšanas vai pārstrukturēšanas darbības veic saskaņā ar 1. un 4. punktu, un ar tām nevar pagarināt attiecīgo aizņēmumu atmaksas termiņu vai palielināt neatmaksātā kapitāla summu refinansēšanas vai pārstrukturēšanas dienā.

               4.   Visas izmaksas, kas Savienībai rodas saistībā ar šajā lēmumā paredzētajām aizņēmuma un aizdevuma darbībām, sedz Jordānija.

               5.   Komisija informē Eiropas Parlamentu un Padomi par to, kā norisinās visas 2. un 3. punktā minētās operācijas.

            6. pants

               1.   Savienības makrofinansiālo palīdzību īsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) 2018/1046 (11).

               2.   Savienības makrofinansiālo palīdzību īsteno, veicot tiešu pārvaldību.

               3.   Aizdevuma nolīgumā paredz noteikumus, ar kuriem:

                           a)

                           nodrošina, ka Jordānija regulāri pārbauda, vai no Savienības vispārējā budžeta piešķirtais finansējums tiek pareizi izmantots, veic piemērotus pasākumus pārkāpumu un krāpšanas novēršanai un vajadzības gadījumā uzsāk tiesvedību, lai atgūtu visus izšķērdētos līdzekļus, kas piešķirti saskaņā ar šo lēmumu;

                           b)

                           saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (12), Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 un Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013 nodrošina Savienības finansiālo interešu aizsardzību, jo īpaši paredzot konkrētus pasākumus, ar kuriem novērš un apkaro krāpšanu, korupciju un jebkurus citus pārkāpumus, kas ietekmē Savienības makrofinansiālo palīdzību. Šajā nolūkā OLAF tiek nepārprotami pilnvarots veikt izmeklēšanu, tostarp veikt pārbaudes un inspekcijas uz vietas, arī digitālās kriminālistikas operācijas un intervijas;

                           c)

                           nepārprotami pilnvaro Komisiju (OLAF) vai tās pārstāvjus veikt pārbaudes, tostarp pārbaudes un inspekcijas uz vietas;

                           d)

                           Komisiju un Revīzijas palātu nepārprotami pilnvaro veikt revīzijas laikposmā, kad ir piešķirta Savienības makrofinansiālā palīdzība, un pēc tam, arī veikt dokumentu revīzijas un revīzijas uz vietas, piemēram, operatīvos novērtējumus;

                           e)

                           nodrošina, ka Savienībai ir tiesības saņemt aizdevuma atmaksu pirms termiņa, ja tiek konstatēts, ka saistībā ar Savienības makrofinansiālās palīdzības pārvaldību Jordānija ir iesaistījusies kādā krāpnieciskā vai koruptīvā darbībā vai kādā citā prettiesiskā darbībā, kas rada kaitējumu Savienības finansiālajām interesēm;

                           f)

                           nodrošina, ka Jordānija sedz visas izmaksas, kas Savienībai rodas saistībā ar šajā lēmumā paredzētajām aizņēmuma un aizdevuma darbībām.

               4.   Pirms Savienības makrofinansiālās palīdzības īstenošanas Komisija, veicot operatīvu novērtējumu, izvērtē, vai pareizi darbojas ar šo palīdzību saistītie Jordānijas finanšu noteikumi, administratīvās procedūras un iekšējās un ārējās kontroles mehānismi.

            7. pants

               1.   Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.

               2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.

            8. pants

               1.   Katru gadu līdz 30. jūnijam Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šā lēmuma īstenošanu iepriekšējā gadā, ietverot minētās īstenošanas novērtējumu. Ziņojumā:

                           a)

                           izvērtē Savienības makrofinansiālās palīdzības īstenošanā panākto progresu;

                           b)

                           novērtē Jordānijas ekonomikas stāvokli un perspektīvas, kā arī 3. panta 1. punktā minēto politisko pasākumu īstenošanā gūtos panākumus;

                           c)

                           norāda saistību starp saprašanās memorandā izklāstītajiem ekonomiskās politikas nosacījumiem, Jordānijas faktisko ekonomisko un fiskālo situāciju un Komisijas lēmumiem izmaksāt Savienības makrofinansiālās palīdzības daļas.

               2.   Ne vēlāk kā divus gadus pēc 1. panta 4. punktā minētā pieejamības perioda beigām Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ex post novērtējuma ziņojumu, kurā izvērtēti izmaksātās Savienības makrofinansiālās palīdzības rezultāti un efektivitāte un tas, kādā mērā tā ir veicinājusi palīdzības mērķu sasniegšanu.

            9. pants
            Šis lēmums stājas spēkā trešajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Strasbūrā, 2020. gada 15. Janvārī

                  Eiropas Parlamenta vārdā –

                  priekšsēdētājs

               D.M. SASSOLI

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               N. BRNJAC

            (1)  Eiropas Parlamenta 2019. gada 17. decembra nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2019. gada 19. decembra lēmums.

            (2)  OV L 129, 15.5.2002., 3. lpp.

            (3)  OV L 41, 13.2.2006., 3. lpp.

            (4)  OV L 177, 6.7.2011., 3. lpp.

            (5)  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2016/2371 (2016. gada 14. decembris) par turpmāku makrofinansiālo palīdzību Jordānijas Hāšimītu Karalistei (OV L 352, 23.12.2016., 18. lpp.).

            (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (2013. gada 11. septembris) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 un Padomes Regulu (Euratom) Nr. 1074/1999 (OV L 248, 18.9.2013., 1. lpp.).

            (7)  Padomes Regula (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (1996. gada 11. novembris) par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.).

            (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).

            (9)  Padomes Lēmums 2010/427/ES (2010. gada 26. jūlijs), ar ko nosaka Eiropas Ārējās darbības dienesta organizatorisko struktūru un darbību (OV L 201, 3.8.2010., 30. lpp.).

            (10)  Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 480/2009 (2009. gada 25. maijs), ar ko izveido Garantiju fondu ārējai darbībai (OV L 145, 10.6.2009., 10. lpp.).

            (11)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) 2018/1046 (2018. gada 18. jūlijs) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, ar kuru groza Regulas (ES) Nr. 1296/2013, (ES) Nr. 1301/2013, (ES) Nr. 1303/2013, (ES) Nr. 1304/2013, (ES) Nr. 1309/2013, (ES) Nr. 1316/2013, (ES) Nr. 223/2014, (ES) Nr. 283/2014 un Lēmumu Nr. 541/2014/ES un atceļ Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (OV L 193, 30.7.2018., 1. lpp.).

            (12)  Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV L 312, 23.12.1995., 1. lpp.).


                  25.2.2020

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 52/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2020/244
         (2020. gada 20. janvāris)
         par to, lai Savienības vārdā noslēgtu Padziļinātu partnerības un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kazahstānas Republiku, no otras puses
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 37. pantu un 31. panta 1. punktu,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pantu, 100. panta 2. punktu un 207. un 209. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu un 218. panta 8. punkta otro daļu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas un Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos kopīgo priekšlikumu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
         tā kā:

                     (1)

                     Saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2016/123 (2) Padziļināts partnerības un sadarbības nolīgums starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kazahstānas Republiku, no otras puses (“nolīgums”), tika parakstīts 2015. gada 21. decembrī, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

                     (2)

                     Nolīgums ir nozīmīgs solis ceļā uz lielāku Savienības politisko un ekonomisko iesaisti Vidusāzijā. Stiprinot politisko dialogu un uzlabojot sadarbību daudzās jomās, tas būs pamats efektīvākai divpusējai sadarbībai ar Kazahstānas Republiku.

                     (3)

                     Nolīgums būtu jāapstiprina,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Padziļināts partnerības un sadarbības nolīgums starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kazahstānas Republiku, no otras puses (3).

            2. pants
            Padomes priekšsēdētājs norīko personu vai personas, kuras ir pilnvarotas Savienības vārdā sniegt nolīguma 281. panta 1. punktā paredzēto paziņojumu, lai paustu Savienības piekrišanu uzņemties nolīguma saistības (4).

            3. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2020. gada 20. janvārī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               J. BORRELL FONTELLES

            (1)  2017. gada 12. decembra piekrišana (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

            (2)  Padomes Lēmums (ES) 2016/123 (2015. gada 26. oktobris) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Padziļinātas partnerības un sadarbības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kazahstānas Republiku, no otras puses (OV L 29, 4.2.2016., 1. lpp.).

            (3)  Nolīgums publicēts OV L 29, 4.2.2016., 3. lpp., kopā ar lēmumu par tā parakstīšanu.

            (4)  Nolīguma spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: Padomes lēmums (KĀDP) 2020/249 (2020. gada 25. februāris), ar kuru groza Lēmumu (KĀDP) 2018/903, ar ko pagarina pilnvaru termiņu Eiropas Savienības īpašajam pārstāvim Kosovā (Šis nosaukums neskar nostājas par statusu un atbilst ANO DP Rezolūcijai 1244 (1999) un Starptautiskās Tiesas atzinumam par Kosovas neatkarības deklarāciju.)

text:
                  26.2.2020

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  LI 54/1

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2020/249
         (2020. gada 25. februāris),
         ar kuru groza Lēmumu (KĀDP) 2018/903, ar ko pagarina pilnvaru termiņu Eiropas Savienības īpašajam pārstāvim Kosovā (*)

         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 33. pantu un 31. panta 2. punktu,
         ņemot vērā Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2016. gada 4. augustā pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2016/1338 (1), ar kuru pagarināja pilnvaru termiņu Eiropas Savienības īpašajam pārstāvim (ESĪP) Kosovā un par ESĪP Kosovā iecēla Nataliya
                        APOSTOLOVA kundzi.

                     (2)

                     Padome 2018. gada 25. jūnijā pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2018/903 (2), ar ko pagarināja ESĪP Kosovā pilnvaru termiņu. ESĪP pilnvaru termiņš beigsies 2020. gada 29. februārī.

                     (3)

                     ESĪP Kosovā pilnvaru termiņš būtu jāpagarina par vēl sešiem mēnešiem, un būtu jānosaka jauna finanšu atsauces summa laikposmam no 2020. gada 1. marta līdz 2020. gada 31. augustam.

                     (4)

                     ESĪP Kosovā savas pilnvaras īstenos situācijā, kas var pasliktināties un varētu kavēt Līguma 21. pantā izklāstīto Savienības ārējās darbības mērķu sasniegšanu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Lēmumu (KĀDP) 2018/903 groza šādi:

                        1)

                        lēmuma 1. pantu aizstāj ar šādu:

                           “1. pants

                           Eiropas Savienības īpašais pārstāvis
                           Eiropas Savienības īpašās pārstāves (ESĪP) Kosovā Nataliya
                              APOSTOLOVA kundzes pilnvaru termiņš tiek pagarināts līdz 2020. gada 31. augustam. Padome, pamatojoties uz Politikas un drošības komitejas (PDK) izvērtējumu un Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP) iesniegtu priekšlikumu, var nolemt, ka ESĪP pilnvaras beidzas agrāk.”;

                        2)

                        lēmuma 5. panta 1. punktam pievieno šādu daļu:
                        “Finanšu atsauces summa, kas paredzēta, lai segtu izdevumus saistībā ar ESĪP pilnvarām, laikposmam no 2020. gada 1. marta līdz 2020. gada 31. augustam ir 1 650 000 EUR.”;

                        3)

                        lēmuma 14. pantam pievieno šādu daļu:
                        “Galīgo visaptverošo ESĪP pilnvaru īstenošanas pārskata ziņojumu iesniedz līdz 2020. gada 15. jūnijam.”

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā. To piemēro no 2020. gada 1. marta.

            Briselē, 2020. gada 25. februārī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               A. METELKO-ZGOMBIĆ

            (*)  Šis nosaukums neskar nostājas par statusu un atbilst ANO DP Rezolūcijai 1244 (1999) un Starptautiskās Tiesas atzinumam par Kosovas neatkarības deklarāciju.

            (1)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2016/1338 (2016. gada 4. augusts), ar kuru groza Lēmumu (KĀDP) 2015/2052, ar ko pagarina pilnvaru termiņu Eiropas Savienības īpašajam pārstāvim Kosovā (OV L 212, 5.8.2016., 109. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/903 (2018. gada 25. jūnijs), ar ko pagarina pilnvaru termiņu Eiropas Savienības īpašajam pārstāvim Kosovā (OV L 161, 26.6.2018., 7. lpp.).


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2020/250 (2020. gada 25. februāris), ar kuru groza Lēmumu (KĀDP) 2018/1248, ar ko ieceļ Eiropas Savienības īpašo pārstāvi Tuvo Austrumu miera procesā

text:
                  26.2.2020

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  LI 54/3

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2020/250
         (2020. gada 25. februāris),
         ar kuru groza Lēmumu (KĀDP) 2018/1248, ar ko ieceļ Eiropas Savienības īpašo pārstāvi Tuvo Austrumu miera procesā
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 33. pantu un 31. panta 2. punktu,
         ņemot vērā Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2018. gada 18. septembrī pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2018/1248 (1), ar ko Susanna TERSTAL kundzi iecēla par Eiropas Savienības īpašo pārstāvi (ESĪP) Tuvo Austrumu miera procesā (TAMP). ESĪP pilnvaru termiņš beigsies 2020. gada 29. februārī.

                     (2)

                     TAMP ESĪP pilnvaru termiņš būtu jāpagarina par vēl 12 mēnešiem, un būtu jānosaka jauna finanšu atsauces summa laikposmam no 2020. gada 1. marta līdz 2021. gada 28. februārim.

                     (3)

                     TAMP ESĪP savas pilnvaras īstenos situācijā, kas var pasliktināties un varētu kavēt Līguma 21. pantā izklāstīto Savienības ārējās darbības mērķu sasniegšanu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Lēmumu (KĀDP) 2018/1248 groza šādi:

                        1)

                        lēmuma 1. pantu aizstāj ar šādu:

                           “1. Pants

                           Eiropas Savienības īpašais pārstāvis
                           Eiropas Savienības īpašās pārstāves (ESĪP) Tuvo Austrumu miera procesā (TAMP) Susanna TERSTAL kundzes pilnvaru termiņš tiek pagarināts līdz 2021. gada 28. februārim. Padome, pamatojoties uz Politikas un drošības komitejas (PDK) novērtējumu un Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP) priekšlikumu, var nolemt, ka ESĪP pilnvaras beidzas agrāk.”;

                        2)

                        lēmuma 5. panta 1. punktam pievieno šādu daļu:
                        “Finanšu atsauces summa, kas paredzēta, lai segtu izdevumus saistībā ar ESĪP pilnvarām, laikposmam no 2020. gada 1. marta līdz 2021. gada 28. februārim ir 1 182 524,33 EUR .”;

                        3)

                        lēmuma 14. pantam pievieno šādu daļu:
                        “Galīgo visaptverošo ziņojumu par ESĪP pilnvaru īstenošanu iesniedz līdz 2020. gada 30. novembrim.”

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā. To piemēro no 2020. gada 1. marta.

            Briselē, 2020. gada 25. februārī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               A. METELKO-ZGOMBIĆ

            (1)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/1248 (2018. gada 18. septembris), ar ko ieceļ Eiropas Savienības īpašo pārstāvi Tuvo Austrumu miera procesā (OV L 235, 19.9.2018., 9. lpp.).


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2020/263 (2020. gada 15. janvāris) par datorizētas sistēmas ieviešanu akcīzes preču pārvietošanai un uzraudzībai (pārstrādāta redakcija)

text:
                  27.2.2020

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 58/43

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2020/263
         (2020. gada 15. janvāris)
         par datorizētas sistēmas ieviešanu akcīzes preču pārvietošanai un uzraudzībai
         (pārstrādāta redakcija)
         EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. panta 1. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
         ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (1),
         saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (2),
         tā kā:

                     (1)

                     Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumā Nr. 1152/2003/EK (3) ir jāveic virkne grozījumu. Skaidrības labad minētais lēmums būtu jāpārstrādā.

                     (2)

                     Padomes Direktīva (ES) 2020/2020/262 (4) paredz, ka precēm, kuras pārvieto starp dalībvalstu teritorijām saskaņā ar akcīzes nodokļa atlikšanas režīmu, ir jāpievieno nosūtītāja aizpildīts dokuments.

                     (3)

                     Komisijas Regula (EK) Nr. 684/2009 (5) nosaka Direktīvā (ES) 2020/2020/262 minētā pavaddokumenta struktūru un saturu un tā izmantošanas procedūru.

                     (4)

                     Lai uzlabotu pārbaudes un vienkāršotu akcīzes preču pārvietošanu Savienībā, ar Lēmumu Nr. 1152/2003/EK tika izveidota datorizēta sistēma.

                     (5)

                     Ir vajadzīgs turpināt uzturēt un pilnveidot minēto datorizēto sistēmu akcīzes preču pārvietošanas uzraudzībai, lai ļautu dalībvalstīm iegūt reālā laikā informāciju par šādu pārvietošanu un ļautu veikt nepieciešamās manuālās un automātiskās pārbaudes, tai skaitā pārbaudes akcīzes preču pārvietošanas laikā Direktīvas (ES) 2020/262 IV un V nodaļas un Padomes Regulas (ES) Nr. 389/2012 (6) IV nodaļas nozīmē.

                     (6)

                     Ar datorizētās sistēmas pārveidošanu, paplašināšanu un darbību būtu jānodrošina akcīzes preču pārvietošana Savienības teritorijā akcīzes nodokļa atliktās maksāšanas režīmā, kā arī tādu preču pārvietošana, kas jau ir nodotas patēriņam vienas dalībvalsts teritorijā un ko pēc tam pārvieto uz citas dalībvalsts teritoriju, lai tās tur piegādātu komerciāliem mērķiem.

                     (7)

                     Datorizētas sistēmas pārveidošana un paplašināšana kalpo akcīzes preču pārvietošanas uzlabošanai iekšējā tirgū. Visi nodokļu aspekti, kas attiecas uz akcīzes preču pārvietošanu, būtu jārisina, izdarot grozījumus Direktīvā (ES) 2020/262 vai Regulā (ES) Nr. 389/2012. Šis lēmums neskar juridisko pamatu jebkuriem turpmākiem Direktīvas (ES) 2020/262 vai Regulas (ES) Nr. 389/2012 grozījumiem.

                     (8)

                     Ir nepieciešams noteikt dalījumu datorizētās sistēmas Savienības un ārpussavienības komponentos, kā arī Komisijas un dalībvalstu attiecīgos pienākumus saistībā ar sistēmas pilnveidošanu un izvēršanu. Šajā kontekstā Komisijai, kuru atbalsta attiecīga komiteja, būtu jāpilda būtiska loma sistēmas koordinēšanā, organizēšanā un pārvaldīšanā.

                     (9)

                     Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus tādu pasākumu īstenošanai, kas nepieciešami datorizētās sistēmas pārveidošanai, paplašināšanai un darbībai, būtu Komisijai jāpiešķir īstenošanas pilnvaras. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (7).

                     (10)

                     Būtu jāizstrādā metodes, lai novērtētu akcīzes preču uzraudzībai paredzētās datorizētās sistēmas ieviešanu.

                     (11)

                     Pirms datorizētās sistēmas jauna paplašinājuma nodošanas ekspluatācijā, ņemot vērā jau pieredzētās problēmas, Komisijai sadarbībā ar dalībvalstīm, kā arī ņemot vērā attiecīgo tirdzniecības nozaru viedokļus, būtu jānoskaidro, vai kādas no pašreizējām papīra sistēmām vēl ir derīgas.

                     (12)

                     Savienībai un dalībvalstīm būtu kopīgi jāfinansē datorizētās sistēmas izmaksas.

                     (13)

                     Datorizētās sistēmas lieluma un sarežģītības dēļ ir nepieciešams, lai gan Savienība, gan dalībvalstis nodrošinātu cilvēkresursus un finanšu līdzekļus sistēmas izstrādei un ieviešanai. Izstrādājot savus komponentus, dalībvalstīm būtu jāpiemēro elektroniskās pārvaldības sistēmām noteiktie principi un jāizturas pret uzņēmējiem tāpat, kā tas tiek darīts citās jomās, kur tiek veidotas datorsistēmas. Jo īpaši tām būtu jāļauj uzņēmējiem, īpaši šās nozares mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, izmantot iekšzemes komponentus par viszemāko iespējamo cenu, un tām būtu arī jāatbalsta visi pasākumi, kas tiek īstenoti ar mērķi saglabāt to konkurētspēju.

                     (14)

                     Tā kā šā lēmuma mērķi, proti, izveidot pamatu Savienības tiesību aktos akcīzes jomā noteikto procesu turpmākas automatizēšanas pārvaldībai, nevar pietiekami labi sasniegt atsevišķās dalībvalstīs un tāpēc to var labāk sasniegt Savienības līmenī ar mērķi nodrošināt iekšējā tirgus pareizu darbību, tad Savienība var pieņemt pasākumus saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 5. pantā noteikto subsidiaritātes principu. Saskaņā ar minētajā pantā noteikto proporcionalitātes principu šajā lēmumā paredz vienīgi tos pasākumus, kas ir vajadzīgi minētā mērķa sasniegšanai,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

            1. pants

               1.   Ar šo lēmumu ir paredzēts pārvaldīt pārveidošanu, paplašināšanu un darbību datorizētajai sistēmai, ko izmanto Direktīvas (ES) 2020/262 1. panta 1. punktā minēto akcīzes preču pārvietošanai un uzraudzībai (“datorizētā sistēma”).

               2.   Datorizētā sistēma ir paredzēta, lai:

                           a)

                           ļautu elektroniski pārsūtīt administratīvos dokumentus, kas minēti Direktīvā (ES) 2020/262 un Regulā (ES) Nr. 389/2012, un uzlabotu pārbaužu efektivitāti;

                           b)

                           uzlabotu iekšējā tirgus darbību, vienkāršojot akcīzes preču pārvietošanu Savienības teritorijā un dodot dalībvalstīm iespēju uzraudzīt preču plūsmu reālā laikā un vajadzības gadījumā veikt nepieciešamās pārbaudes.

            2. pants
            Darbības, kas attiecas uz datorizētās sistēmas paplašināšanas uzsākšanu, sāk līdz 2021. gada 10. februārim.

            3. pants

               1.   Datorizētā sistēma sastāv no Savienības un ārpussavienības komponentiem.

               2.   Komisija nodrošina, ka, strādājot ar datorizētās sistēmas Savienības komponentiem, cik iespējams ir jācenšas izmantot esošās sistēmas un jānodrošina, ka datorizētā sistēma ir saderīga ar citām attiecīgām Komisijas un dalībvalstu datorizētām sistēmām, lai izveidotu integrētu datorizētu sistēmu kopumu, kas paredzētas gan akcīzes preču pārvietošanas uzraudzībai Savienības teritorijā, gan to akcīzes preču un preču, kas apliekamas ar citiem nodokļiem un maksājumiem, pārvietošanas uzraudzībai, kuras ieved no trešām valstīm vai izved uz tām.

               3.   Datorizētās sistēmas Savienības komponenti ir kopējās specifikācijas, tehniskie produkti, kopējā sakaru tīkla/kopējā sistēmas saskarnes tīkla pakalpojumi un visu dalībvalstu izmantotie koordinēšanas pakalpojumi, izņemot šādu pakalpojumu jebkādu paveidu vai īpašu iezīmi, kas izstrādāta, lai atbilstu attiecīgās valsts prasībām.

               4.   Datorizētās sistēmas ārpussavienības komponenti ir attiecīgās valsts specifikācijas, valsts datu bāzes, kas veido datorizētās sistēmas daļu, tīkla pieslēgumi starp Savienības un ārpussavienības komponentiem un jebkāda veida programmatūra vai iekārtas, kuras dalībvalsts uzskata par nepieciešamām uzstādīt, lai nodrošinātu, ka datorizētā sistēma tiek pilnīgi izmantota tās administrēšanas laikā.

            4. pants

               1.   Komisija koordinē datorizētās sistēmas Savienības un ārpussavienības komponentu pārveidošanu, paplašināšanu un darbību, jo īpaši:

                           a)

                           infrastruktūru un rīkus, kas nepieciešami, lai nodrošinātu datorizētās sistēmas iekšējās saites un vispārējo sadarbspēju;

                           b)

                           visaugstākajiem iespējamiem standartiem atbilstošas drošības politikas izstrādi, lai nepieļautu neatļautu piekļuvi datiem un nodrošinātu datorizētās sistēmas integritāti;

                           c)

                           instrumentus datu izmantošanai, lai novērstu krāpšanu.

               2.   Lai sasniegtu 1. punktā noteiktos mērķus, Komisija noslēdz vajadzīgos līgumus datorizētās sistēmas Savienības komponentu pārveidošanai un paplašināšanai un sadarbībā ar dalībvalstīm, kas tiekas 7. panta 1. punktā minētajā komitejā, izstrādā ģenerālplānu un pārvaldības plānus, kas nepieciešami datorizētās sistēmas pārveidošanai, paplašināšanai un darbībai.
               Ģenerālplāns un pārvaldības plāni nosaka sākotnējos un kārtējos uzdevumus, kas jāveic Komisijai un katrai dalībvalstij. Pārvaldības plānos ir noteikti to uzdevumu izpildes termiņi, kurus nepieciešams veikt, lai īstenotu ģenerālplānā ietvertos projektus.

            5. pants

               1.   Dalībvalstis līdz dienai, kas noteikta 4. panta 2. punktā minētajos pārvaldības plānos, pabeidz tām uzticētos sākotnējos un kārtējos uzdevumus.
               Tās ziņo Komisijai par katra uzdevuma rezultātiem un pabeigšanas dienu. Savukārt Komisija informē 7. panta 1. punktā minēto komiteju.

               2.   Dalībvalstis neuzsāk nekādas darbības saistībā ar datorizētās sistēmas pārveidošanu, paplašināšanu vai darbību, kas varētu ietekmēt tās iekšējās saites un vispārējo sadarbības spēju vai visu tās darbību.
               Jebkuru pasākumu, kuru dalībvalsts vēlas veikt un kurš varētu ietekmēt vai nu datorizētās sistēmas iekšējās saites un vispārējo sadarbspēju, vai visu tās darbību, veic, iepriekš vienojoties ar Komisiju.

               3.   Dalībvalstis regulāri informē Komisiju par visiem pasākumiem, ko tās veikušas, lai to administrācijas varētu pilnīgi izmantot datorizēto sistēmu. Savukārt Komisija informē 7. panta 1. punktā minēto komiteju.

            6. pants
            Komisija pieņem īstenošanas aktus, ar ko nosaka pasākumus, kurus nepieciešams veikt saistībā ar datorizētās sistēmas pārveidošanu, paplašināšanu un darbību saistībā ar 4. panta 1. punktā un 5. panta 2. punkta otrajā daļā minētajiem jautājumiem. Minētos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar pārbaudes procedūru, kas minēta 7. panta 2. punktā. Minētie īstenošanas akti neiespaido Savienības noteikumus attiecībā uz netiešo nodokļu uzlikšanu un kontroli vai administratīvo sadarbību un savstarpējo palīdzību netiešo nodokļu jautājumos.

            7. pants

               1.   Komisijai palīdz Akcīzes nodokļa komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.

               2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.

            8. pants

               1.   Komisija pārliecinās, ka pasākumi, ko finansē no Eiropas Savienības vispārējā budžeta, tiek veikti pareizi un atbilstoši šā lēmuma noteikumiem.
               Komisija regulāri sadarbībā ar dalībvalstīm, kas tiekas 7. panta 1. punktā minētājā komitejā, pārrauga dažādās datorizētās sistēmas izveides un ieviešanas stadijas, lai noteiktu, vai izvirzītie mērķi ir sasniegti, un izdotu pamatnostādnes, kā paaugstināt to pasākumu efektivitāti, kas saistīti ar datorizētās sistēmas ieviešanu.

               2.   Līdz 2025. gada 10. februārim un turpmāk ik pēc pieciem gadiem Komisija iesniedz ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par datorizētās sistēmas ieviešanu un darbību.
               Ziņojumā cita starpā norāda metodes un kritērijus, kas jāizmanto vēlākā datorizētās sistēmas darbības novērtēšanā.

            9. pants
            Komisija informē valstis, kas kandidē pievienoties Eiropas Savienībai, par datorizētās sistēmas izstrādi un ieviešanu, un, ja tās vēlas, šīs valstis var piedalīties sistēmas izmēģinājumos.

            10. pants

               1.   Savienība un dalībvalstis kopīgi sedz izmaksas, kas saistītas ar datorizētās sistēmas pārveidošanu un paplašināšanu, atbilstīgi 2. un 3. punktam.

               2.   Savienība sedz izmaksas, kas saistītas ar datorizētās sistēmas Savienības komponentu koncepcijas izstrādi, to iegādi, uzstādīšanu un uzturēšanu, un ar to Savienības komponentu ekspluatāciju saistītās pastāvīgās izmaksas, kas uzstādīti Komisijas telpās vai Komisijas ieceltā apakšuzņēmēja telpās.

               3.   Dalībvalstis sedz izmaksas, kas saistītas ar datorizētās sistēmas ārpussavienības komponentu pārveidošanu, paplašināšanu un darbību, un ar to Savienības komponentu ekspluatāciju saistītās pastāvīgās izmaksas, kas uzstādīti viņu telpās vai attiecīgās dalībvalsts ieceltā apakšuzņēmēja telpās.

            11. pants

               1.   Par gada apropriācijām, ieskaitot apropriācijas, ko piešķir datorizētās sistēmas izmantošanai un darbībai pēc īstenošanas perioda, lemj budžeta lēmējinstitūcija Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (ES) Nr. 1286/2013 noteiktā (8) finanšu plāna robežās.

               2.   Dalībvalstis aplēš un dara pieejamu budžetu un cilvēkresursus, kas vajadzīgi 5. pantā aprakstīto saistību pildīšanai. Komisija un dalībvalstis nodrošina budžeta, tehniskos un cilvēkresursus, kas vajadzīgi datorizētās sistēmas pārveidošanai, paplašināšanai, darbībai un turpmākai pilnveidošanai.

            12. pants
            Lēmumu Nr. 1152/2003/EK atceļ.
            Atsauces uz atcelto lēmumu uzskata par atsaucēm uz šo lēmumu, un tās lasa saskaņā ar pielikumā ietverto atbilstības tabulu.

            13. pants
            Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            14. pants
            Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

            Strasbūrā, 2020. gada 15. janvārī

                  Eiropas Parlamenta vārdā –

                  priekšsēdētājs

               D. M. SASSOLI

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               N. BRNJAC

            (1)  OV C 62, 15.2.2019., 108. lpp.

            (2)  Eiropas Parlamenta 2019. gada 4. aprīļa nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2019. gada 19. decembra lēmums.

            (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 1152/2003/EK (2003. gada 16. jūnijs) par datorizētas sistēmas ieviešanu akcīzes preču apritei un kontrolei (OV L 162, 1.7.2003., 5. lpp.).

            (4)  Padomes Direktīva (ES) 2020/262 (2019. gada 19. decembris), ar ko nosaka akcīzes nodokļa piemērošanas vispārēju režīmu (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 4. lpp.).

            (5)  Komisijas Regula (EK) Nr. 684/2009 (2009. gada 24. jūlijs), ar ko īsteno Padomes Direktīvu 2008/118/EK attiecībā uz datorizētām procedūrām akcīzes preču pārvietošanai atliktās nodokļa maksāšanas režīmā (OV L 197, 29.7.2009., 24. lpp.).

            (6)  Padomes Regula (ES) Nr. 389/2012 (2012. gada 2. maijs) par administratīvu sadarbību akcīzes nodokļu jomā un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 2073/2004 (OV L 121, 8.5.2012., 1. lpp.).

            (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).

            (8)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1286/2013 (2013. gada 11. decembris), ar ko izveido rīcības programmu nodokļu sistēmu darbības uzlabošanai Eiropas Savienībā laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam (“Fiscalis 2020”) un atceļ Lēmumu Nr. 1482/2007/EK (OV L 347, 20.12.2013., 25. lpp.).

            PIELIKUMS

               ATBILSTĪBAS TABULA

                        Lēmums Nr. 1152/2003/EK

                        Šis lēmums

                        1. pants

                        1. pants

                        2. panta pirmā daļa

                        —

                        2. panta otrā daļa

                        2. pants

                        3. pants

                        3. pants

                        4. pants

                        4. pants

                        5. pants

                        5. pants

                        6. pants

                        6. pants

                        7. panta 1. punkts

                        7. panta 1. punkts

                        7. panta 2. punkts

                        7. panta 2. punkts

                        7. panta 3. punkts

                        —

                        8. panta 1. punkts

                        8. panta 1. punkts

                        8. panta 2. punkts

                        —

                        8. panta 3. punkts

                        8. panta 2. punkts

                        9. pants

                        9. pants

                        10. pants

                        10. pants

                        11. panta 1. punkta pirmā daļa

                        —

                        11. panta 1. punkta otrā daļa

                        11. panta 1. punkts

                        11. panta 2. punkts

                        11. panta 2. punkts

                        —

                        12. pants

                        12. pants

                        13. pants

                        13. pants

                        14. pants

                        —

                        Pielikums