title: Komisijas Lēmums (ES) 2017/502 (2015. gada 21. oktobris) par valsts atbalstu SA.38374 (2014/C ex 2014/NN), ko īstenojusi Nīderlande attiecībā uz uzņēmumu Starbucks (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 7143) (Dokuments attiecas uz EEZ. )

text:
                  29.3.2017

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 83/38

            KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2017/502
      (2015. gada 21. oktobris)
      par valsts atbalstu SA.38374 (2014/C ex 2014/NN), ko īstenojusi Nīderlande attiecībā uz uzņēmumu Starbucks

            (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 7143)

      (Autentisks ir tikai teksts nīderlandiešu valodā)
      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
      pēc tam, kad saskaņā ar minētajiem noteikumiem (1) ieinteresētās personas ir aicinātas iesniegt apsvērumus un šie apsvērumi ir ņemti vērā,
      tā kā:
      1.   PROCEDŪRA

                  (1)

                  Komisija 2013. gada 30. jūlija vēstulē pieprasīja Nīderlandes iestādēm sniegt informāciju par nodokļu nolēmumu pieņemšanas praksi Nīderlandē, kā arī par visiem nolēmumiem attiecībā uz uzņēmumu Starbucks Coffee EMEA BV (turpmāk tekstā “Starbucks Coffee BV”) un uzņēmumu Starbucks Manufacturing EMEA BV (turpmāk tekstā “SMBV”), kurus abus netieši kontrolē Starbucks Corporation. Starbucks Corporation un visi šīs sabiedrības kontrolētie uzņēmumi turpmāk tekstā kopā saukti par “Starbucks” vai “Starbucks grupu”.

                  (2)

                  Nīderlandes iestādes 2013. gada 2. oktobra vēstulē Komisijai iesniedza pieprasīto informāciju, tostarp iepriekšēju vienošanos par cenas noteikšanu (turpmāk tekstā “APA”) (2), ko 2008. gadā noslēgusi Nīderlandes nodokļu iestāde un Starbucks Coffee BV (turpmāk tekstā “Starbucks Coffee BV APA”), APA, ko 2008. gadā noslēgusi Nīderlandes nodokļu iestāde un SMBV (turpmāk tekstā “SMBV APA”) un apliecinošus dokumentus. Šie dokumenti galvenokārt attiecas uz ziņojumu par transfertcenām, pamatojot abu minēto APA pieprasījumu (turpmāk tekstā “ziņojums par transfertcenām”), un citu vēstuļu apmaiņu starp Nīderlandes nodokļu iestādi un Starbucks Corporation nodokļu konsultantu [nodokļu konsultantu] (*1), (turpmāk tekstā “nodokļu konsultants”) Starbucks Coffee BV un SMBV vārdā (3).

                  (3)

                  Komisija 2014. gada 9. janvārī, gatavojoties 2014. gada 15. janvāra sanāksmei, nosūtīja e-pastu Nīderlandes iestādēm ar virkni jautājumu cita starpā par vienošanos attiecībā uz transfertcenu noteikšanu, kas panākta ar Nīderlandes nodokļu iestādes noslēgtajām Starbucks Coffee BV APA un SMBV APA.

                  (4)

                  2014. gada 15. janvārī notika Komisijas dienestu un Nīderlandes nodokļu iestādes pārstāvju sanāksme, kurā Komisija cita starpā lūdza sniegt papildu skaidrojumus par bāzes izmaksu korekcijām ziņojumā par transfertcenām attiecībā uz SMBV APA un par SMBV veiktajiem mainīgajiem licences maksas maksājumiem.

                  (5)

                  Savā 2014. gada 28. janvāra vēstulē, atbildot uz 2014. gada 15. janvārī uzdotajiem jautājumiem, Nīderlandes iestādes sniedza informāciju par korekcijām salīdzināmības nolūkā, salīdzināmo vienību izvēli un mainīgo licences maksu. Papildu informācija par iesniegtajiem dokumentiem ir aprakstīta lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 59. līdz 62. apsvērumā, kā minēts 9. apsvērumā.

                  (6)

                  Komisija 2014. gada 7. marta vēstulē (4) informēja Nīderlandes iestādes, ka tā izskata, vai par labu Starbucks Coffee BV un SMBV pieņemtā APA varētu būt jauns valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, un aicināja Nīderlandes iestādes sniegt apsvērumus par šāda atbalsta saderību. Komisija aicināja Nīderlandes iestādes sniegt jebkādu papildu informāciju par Starbucks Coffee BV APA un SMBV APA, kā arī par Starbucks Coffee BV un SMBV un ar šiem diviem uzņēmumiem Nīderlandē saistītu uzņēmumu nodokļu deklarācijām.

                  (7)

                  Nīderlandes iestādes 2014. gada 21. marta vēstulē atbildēja uz 2014. gada 7. marta vēstuli un iesniedza pieprasītās nodokļu deklarācijas. Nīderlandes iestādes arī apstiprināja, ka visi attiecīgie dokumenti, kas saistīti ar Komisijai iepriekš iesniegtajām APA, Komisijai jau ir iesniegti.

                  (8)

                  2014. gada 6. maijā notika Komisijas dienestu un Nīderlandes nodokļu iestādes pārstāvju sanāksme.

                  (9)

                  Komisija 2014. gada 11. jūnijā saskaņā ar Līguma 108. panta 2. punktu pieņēma lēmumu par oficiālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanu par SMBV APA, pamatojoties uz to, ka šī APA varētu būt valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē (turpmāk tekstā “lēmums par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu”) (5).

                  (10)

                  Nīderlandes iestādes 2014. gada 16. jūlija vēstulē iesniedza apsvērumus attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu. Vēstulei cita starpā bija pievienota vienošanās par grauzdēšanu starp Alki Limited Partnership (turpmāk tekstā “Alki LP”) un SMBV un vienošanās par negrauzdētās kafijas iepirkumu starp SMBV un Starbucks Coffee Trading Company SARL (turpmāk tekstā “SCTC”).

                  (11)

                  Komisija 2014. gada 25. novembra vēstulē pieprasīja Nīderlandes iestādēm iesniegt lēmumā par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu pieprasīto informāciju, kuru Nīderlandes iestādes 2014. gada 16. jūlijā iesniedza tikai daļēji, un iesniegt papildu informāciju, kas nepieciešama, lai analizētu SMBV APA.

                  (12)

                  Nīderlandes iestādes ar 2014. gada 19. decembra vēstuli atbildēja uz 2014. gada 25. novembra vēstuli, norādot, ka daļa no pieprasītās informācijas nav Nīderlandes iestāžu rīcībā.

                  (13)

                  2014. gada 19. decembrī lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu publicēja Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt komentārus par šo pasākumu.

                  (14)

                     Starbucks2015. gada 16. janvāra vēstulē iesniedza savus apsvērumus attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu. Komentārus attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu iesniedza arī Nīderlandes Nodokļu konsultantu asociācija (De Nederlandse Orde van Belastingadviseurs, turpmāk tekstā “NOB”), Nīderlandes Darba devēju un nozares pārstāvju konfederācija (Verbond van Nederlandse Ondernemingen & Nederlands Christelijk Werkgeversverbond, turpmāk tekstā “VNO-NCW”), ATOZ – Luksemburgas nodokļu konsultanti, Oxfam, Starptautiskā un Austrijas Tirdzniecības palāta (Bundesarbeitskammer Österreich, turpmāk tekstā “BAK”).

                  (15)

                  2015. gada 8. janvāra vēstulē, atbildot uz Komisijas 2014. gada 25. novembra vēstuli, Nīderlandes iestādes iesniedza aktu par komandītsabiedrības Alki LP izveidi.

                  (16)

                  Komisija 2015. gada 12. februārī informēja Nīderlandi, ka saskaņā ar Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (6) 6.a pantu tā līdz šim ir uzskatījusi oficiālo izmeklēšanas procedūru attiecībā uz SMBV APA par neefektīvu (7). 2015. gada 6. februāra vēstulē un saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 6.a panta 2. punkta b) apakšpunktu Komisija pieprasīja Nīderlandes iestāžu piekrišanu sazināties tieši ar Starbucks, lai iegūtu trūkstošo informāciju.

                  (17)

                  Komisija 2015. gada 18. februāra vēstulē informēja Nīderlandes iestādes, ka tā ir saņēmusi konkurenta apsvērumus par pievienoto vērtību, ko negrauzdētām kafijas pupiņām piedod grauzdēšanas process, un aicināja Nīderlandes iestādes izteikt komentārus par šo apsvērumu. Nīderlandes iestādes iesniedza komentārus par šiem apsvērumiem 2015. gada 11. marta vēstulē.

                  (18)

                  2015. gada 12. marta vēstulē Nīderlande, atbildot uz Komisijas 2015. gada 6. februāra vēstuli, deva atļauju sazināties tieši ar Starbucks. Pēc šīs atļaujas saņemšanas Komisija 2015. gada 16. marta vēstulē, pamatojoties uz Regulas (EK) Nr. 659/1999 6.a panta 6. punktu, pieprasīja Starbucks sniegt informāciju par Starbucks veikalu juridisko struktūru, uzņēmējdarbības modeli un par SMBV izmantotajām izejvielām, t. i., negrauzdētajām kafijas pupiņām (turpmāk tekstā “Starbucks MIT pieprasījums”).

                  (19)

                  Nīderlandes iestādes 2015. gada 20. un 26. marta vēstulēs iesniedza apsvērumus par trešo personu komentāriem attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu.

                  (20)

                  Komisija 2015. gada 7. aprīlī pēc 2015. gada 12. februāra lēmuma pieņemšanas un saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 659/1999 6.a panta 6. punktu sazinājās ar četriem Starbucks konkurentiem, lai iegūtu informāciju par to uzņēmējdarbības modeli un to vērtību veidojošām darbībām, lai dotu iespēju Komisijai pabeigt lietas izvērtēšanu (turpmāk tekstā “konkurentu MIT pieprasījums”). Šie četri konkurenti bija uzņēmums Y, Alois Dallmayr Kaffee oHG (turpmāk tekstā “Dallmayr”), Nestlé S.A. (turpmāk tekstā “Nestlé”) un Melitta Europa GmbH & Co. KG (turpmāk tekstā “Melitta”). Vienlaicīgi Komisija informēja Nīderlandes iestādes, ka tā ir nosūtījusi informācijas pieprasījumus Starbucks konkurentiem.

                  (21)

                     Starbucks2015. gada 13. aprīlī iesniedza Komisijas 2015. gada 16. marta vēstulē pieprasīto informāciju.

                  (22)

                     Dallmayr un uzņēmums Y2015. gada 27. aprīļa vēstulēs atbildēja uz Komisijas 2015. gada 7. aprīļa pieprasījumu par tirgus informāciju.

                  (23)

                  2015. gada 29. aprīlī notika Komisijas dienestu un Starbucks sanāksme, kurā Komisijas dienesti sniedza skaidrojumus par to, kā izmeklēšanas kontekstā būtu jāsaprot daži jautājumi Starbucks MIT pieprasījumā.

                  (24)

                  Komisija pēc Starbucks atbildes saņemšanas 2015. gada 13. aprīlī2015. gada 6. maija vēstulē pieprasīja Starbucks iesniegt papildu informāciju.

                  (25)

                  Komisija 2015. gada 11. maija vēstulē pieprasīja uzņēmumam Y iesniegt papildu skaidrojumus par iesniegto tirgus informāciju. Uzņēmums Y šos skaidrojumus iesniedza 2015. gada 21. maija vēstulē.

                  (26)

                     Nestlé un Melitta2015. gada 20. maija un 2015. gada 26. maija vēstulēs atbildēja uz Komisijas 2015. gada 7. aprīļa konkurentu MIT pieprasījumu.

                  (27)

                  Nīderlandes iestādes 2015. gada 27. maijā iesniedza komentārus par uzņēmuma Y un Dallmayr sniegto informāciju.

                  (28)

                     Starbucks2015. gada 29. maija vēstulē iesniedza atbildes uz Komisijas 2015. gada 6. maija pieprasījumu.

                  (29)

                  Nīderlandes iestādes 2015. gada 19. jūnija vēstulē sniedza komentārus par Starbucks2015. gada 13. aprīlī un 2015. gada 29. maijā iesniegto informāciju.

                  (30)

                  Nīderlandes iestādes 2015. gada 26. jūnija vēstulē iesniedza komentārus par Nestlé un Melitta sniegto informāciju un uzņēmuma Y sniegtajiem skaidrojumiem.

                  (31)

                     Starbucks kā papildinājumu savām 2015. gada 13. aprīļa un 2015. gada 29. maija vēstulēm 2015. gada 29. jūnijā iesniedza papildu pamatojumu par transfertcenu, ko par piegādātajām negrauzdētajām kafijas pupiņām piemēro SCTC, iespējamo atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam.

                  (32)

                     Starbucks2015. gada 24. jūlija vēstulē brīvprātīgi iesniedza papildu informāciju par SCTC, SMBV un Starbucks US veiktajām funkcijām (8) un norādīja jaunus skaitļus attiecībā uz Alki LP.

                  (33)

                  Komisija 2015. gada 5. augusta vēstulē pieprasīja Starbucks sniegt skaidrojumus un citus dokumentus saistībā ar tā 2015. gada 24. jūlija vēstuli, lai būtu iespējams pilnībā izanalizēt jauno informāciju.

                  (34)

                     Starbucks2015. gada 24. augusta vēstulē un 2015. gada 26. augusta e-pastā daļēji iesniedza informāciju, ko Komisija pieprasīja savā 2015. gada 5. augusta vēstulē. Komisija 2015. gada 28. augustā pārsūtīja šo informāciju Nīderlandes iestādēm.

                  (35)

                     Starbucks2015. gada 10. septembra vēstulē un 2015. gada 11. septembra e-pastā Komisijai iesniedza trūkstošo informāciju. Starbucks2015. gada 23. septembra vēstulē papildināja Komisijai 2015. gada 10. un 11. septembrī iesniegto informāciju.

                  (36)

                  Nīderlandes iestādes 2015. gada 25. septembra un 2015. gada 7. oktobra vēstulēs sniedza komentārus par Starbucks2015. gada 10., 11. un 23. septembrī sniegto informāciju.

            2.   APSTRĪDĒTĀ PASĀKUMA APRAKSTS

      2.1.   Labuma guvēja apraksts

                  (37)

                  Labuma guvējs no šī pasākuma ir SMBV. SMBV ir Nīderlandē reģistrēts Starbucks grupas meitasuzņēmums. Starbucks grupa sastāv no Starbucks Corporation un visiem šīs sabiedrības kontrolētajiem uzņēmumiem. Starbucks Corporation juridiskā adrese ir Sietlā, Amerikas Savienotajās Valstīs (turpmāk tekstā “ASV”). Starbucks grupas korporatīvā struktūra sīkāk ir izskaidrota 27. apsvērumā un lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 1. attēlā.

                  (38)

                     Starbucks ir uzņēmums, kas nodarbojas ar kafijas grauzdēšanu, laišanu tirgū un mazumtirdzniecību un darbojas 65 valstīs. Tas iepērk un grauzdē kafiju, kuru pārdod uzņēmuma veikalos kopā ar uz vietas pagatavotu kafiju, tēju un citiem dzērieniem un svaigiem pārtikas produktiem. Tas pārdod arī dažādus kafijas un tējas produktus un licencē savu preču zīmi citos kanālos, piemēram, licencētiem veikaliem, pārtikas preču veikaliem un valstu ēdināšanas pakalpojumu sniedzējiem (9). Starbucks grupas neto ieņēmumi pasaulē 2014. gadā bija USD 16 448 miljoni, un peļņa pēc nodokļu nomaksas bija USD 2 067 miljoni (10).

                  (39)

                     SMBV ir vienīgā pilnībā kontrolētā Starbucks grupas struktūrvienība ārpus ASV, kas nodarbojas ar kafijas grauzdēšanu.

            2.2.   Apstrīdētais pasākums

                  (40)

                  Lēmums attiecas uz SMBV APA, iepriekšēju vienošanos par cenu noteikšanu, ko Nīderlandes nodokļu iestāde 2008. gada 28. aprīlī noslēgusi ar SMBV (Vaststellingsovereenkomst APA). SMBV APA ir saistoša 10 gadus – no 2007. gada 1. oktobra līdz 2017. gada 31. decembrim (11).

                  (41)

                     APA ir vienošanās starp nodokļu iestādi un nodokļu maksātāju par nodokļu tiesību aktu piemērošanu (nākotnes) darījumiem, t. i., ar to tiek noteikts peļņas apmērs, kādu nodokļu maksātājs gūst no savām darbībām, kuras tiek ņemtas vērā šajā nodokļu jurisdikcijā. Ar APA pirms grupas iekšējo darījumu veikšanas paredz atbilstošu kritēriju kopumu (piemēram, metodi, salīdzināmās vienības un atbilstošās korekcijas tajos, būtiski svarīgus pieņēmumus attiecībā uz nākotnes notikumiem), lai noteiktā laikposmā šiem darījumiem noteiktu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas cenas. APA oficiāli ierosina nodokļu maksātājs.

            2.2.1.   SMBV APA

                  (42)

                  Noslēdzot SMBV APA, Nīderlandes nodokļu iestāde piekrita tam, ka atlīdzība, ko ziņojumā par transfertcenām par SMBV Nīderlandē veiktajām funkcijām (ietverot risku, ko uzņēmums uzņēmies, un izmantotos aktīvus) ir noteicis Starbucks nodokļu konsultants, ir nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša atlīdzība (12).

                  (43)

                  Šī atlīdzība ir attiecīgo izmaksu uzcenojums [9–12] % apmērā. Attiecīgajās izmaksās, kas izmantotas, lai aprēķinātu šo atlīdzību, ietvertas visas personāla izmaksas, kuras saistītas gan ar ražošanu, gan piegādes ķēdes darbību, ražošanas iekārtu izmaksas (t. i., nolietojums) un ražotņu pārvaldības izmaksas. Tajā nav ietvertas Starbucks krūzīšu, papīra salvešu u. c. izmaksas, negrauzdēto kafijas pupiņu izmaksas (izejvielu izmaksas), loģistikas un izplatīšanas izmaksas par trešo personu sniegtajiem pakalpojumiem, atlīdzība par trešo personu atbilstīgi tā sauktajiem “preču partiju ražošanas līgumiem” veiktajām darbībām un licences maksājumi Alki LP.

                  (44)

                  Ar SMBV APA Nīderlandes nodokļu iestāde arī piekrita tam, ka SMBV veiktie licences maksājumi Alki LP tiktu noteikti katra gada beigās kā starpība starp iegūto pamatdarbības peļņu pirms licences maksājumu veikšanas un minēto [9–12] % uzcenojumu pamatdarbības izmaksām. SMBV APA noteikts arī, ka “šo licences maksu atskaita uzņēmumu ienākuma nodokļa aprēķināšanas nolūkā, un Nīderlandē tā netiek aplikta ar nodokli” (13).

                  (45)

                  Tādējādi ar SMBV APA tiek apstiprināta tāda SMBV peļņas sadale Starbucks grupas ietvaros, kas tam dod iespēju 10 gadu laikposmā ik gadu noteikt savas uzņēmumu ienākuma nodokļa saistības attiecībā pret Nīderlandi. Tā kā APA stājās spēkā 2007. gada 1. oktobrī, šajā lēmumā SMBV APA atbilstība noteikumiem par valsts atbalstu ir analizēta, sākot no šī datuma.

            2.2.2.   Ziņojums par transfertcenām

                  (46)

                  Atlīdzība, ko ar SMBV APA ir akceptējusi Nīderlandes nodokļu iestāde, ir balstīta uz transfertcenu analīzi, ko sagatavojis Starbucks nodokļu konsultants ziņojumā par transfertcenām, kurš ir šīs APA neatņemama daļa.

                  (47)

                  Ziņojuma par transfertcenām mērķis ir pamatot ierosināto SMBV peļņas sadali Starbucks grupas ietvaros kā tādu, kas ir balstīta uz nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu noteikšanu darījumiem grupas iekšienē. Ziņojumā par transfertcenām ir ietverts pārskats par uzņēmumu, funkciju analīze un transfertcenu noteikšanas metožu izvēle. Ziņojumā ir ietverta šāda attiecīga informācija par Starbucks Coffee BV un SMBV
                      (14):

            2.2.2.1.   Starbucks Coffee BV

                  (48)

                     Starbucks Coffee BV funkcijas kā Starbucks grupas galvenajam birojam Eiropas, Tuvo Austrumu un Āfrikas (“EMEA”) reģionā ir atbalsta sniegšana grupas uzņēmējdarbībā EMEA reģionā. Starbucks Coffee BV palīdz atrast uzņēmējus Starbucks mazumtirdzniecības veikalu attīstīšanai un pārvaldīšanai EMEA teritorijās. Kā galvenais birojs Starbucks Coffee BV no sava akciju turētāja Alki LP saņem atļauju izmantot dažas Starbucks preču zīmes, tehnoloģijas un zinātību (15) apmaiņā pret licences maksājumiem. Starbucks Coffee BV slēdz tā sauktos “Zonas attīstības un darbības nolīgumus” (turpmāk tekstā “ADOA”) ar uzņēmumiem, kas EMEA reģionā ir vai nav saistīti ar Starbucks veikaliem. Šos uzņēmumus sauc par attīstītājiem, turpmāk tekstā – arī par veikaliem. Starbucks Coffee BV attīstītājiem izsniedz apakšlicences uz intelektuālā īpašuma (turpmāk tekstā “IĪ”) tiesībām, lai dotu tiem iespēju attīstīt un pārvaldīt savus veikalus kā Starbucks veikalus. Par IĪ izmantošanu attīstītāji Starbucks Coffee BV uzņēmumam maksā licences maksu un citas maksas, kas balstītas uz apgrozījuma procentuālo apjomu. Kā norādīts 2013. gada 2. oktobrī Nīderlandes iesniegtajā informācijā, gan saistītie, gan nesaistītie attīstītāji uzņēmumam Starbucks Coffee BV kā licences maksu maksā vienādu procentuālo apjomu no apgrozījuma. Tādēļ Starbucks nodokļu konsultants uzskata, ka, lai noteiktu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu grupas iekšienē veiktajiem licences maksājumiem EMEA reģiona galvenajam birojam Starbucks Coffee BV
                      (16), tiek piemērota salīdzināma nekontrolētas cenas noteikšanas metode (17).

            2.2.2.2.   SMBV

                  (49)

                     Starbucks nodokļu konsultants, ziņojumā par transfertcenām norādot uz SMBV svarīgākajiem darījumiem un starpuzņēmumu plūsmām (18), aprobežojas ar aprakstu, ka SMBV galvenokārt apstrādā negrauzdēto kafiju un pārdod grauzdēto kafiju saistītām un nesaistītām personām. Tas paskaidro arī, ka SMBV iegūtās negrauzdētās kafijas pupiņas tiek iegūtas no Starbucks meitasuzņēmuma Šveicē (SCTC). Turklāt tas paskaidro, ka SMBV darbojas kā neatkarīga izplatītājstruktūrvienība plašam klāstam ar kafiju nesaistītām precēm. Nodokļu konsultants arī paskaidro, ka vēl bez tā, ka SMBV veic piegādes ķēdes funkcijas pats savām ražošanas vajadzībām, atsevišķi tirgi no SMBV arī saņem zināmu piegādes ķēdes funkciju atbalstu. Svarīgāko darījumu un starpuzņēmumu plūsmu ietvaros nodokļu konsultants neapraksta ar grauzdēšanu saistītā IĪ licences nolīgumu, saskaņā ar kuru SMBV maksā licences maksu Alki LP par licencēto IĪ, bet tikai parāda to diagrammā un apraksta to ziņojuma par transfertcenām atsevišķā nodaļā, kas veltīta EMEA reģiona tirgum un darbībām Nīderlandē (19).

                  (50)

                  Saskaņā ar ziņojumā par transfertcenām sniegto funkciju analīzi (20)
                     SMBV darbības uzmanības centrā ir uzņēmuma Amsterdamā esošā grauzdēšanas ražotne. Šī grauzdēšanas procesa galvenās izejvielas ir negrauzdētas kafijas pupiņas. Reālais konkrēta kafijas maisījuma grauzdēšanas process ir atkarīgs no konkrētā negrauzdēto kafijas pupiņu veida receptē un no vēlamās garšas nianses. SMBV ir atbildīgs par Starbucks US sniegto grauzdēšanas pasūtījumu izpildi un par to, lai nodrošinātu, ka iegūtais produkts atbilst Starbucks US kvalitātes standartiem. SMBV iepērk negrauzdētās kafijas pupiņas no izraudzītā piegādātāja SCTC
                      (21). Kafijas pupiņas EMEA reģiona tirgum tiek grauzdētas un iesaiņotas Nīderlandē, to dara SMBV.

                  (51)

                     SMBV no Alki LP saņem dažādu veidu IĪ licences, kas nav minētas funkciju analīzē, bet ir aprakstītas atsevišķā nodaļā, kura veltīta EMEA reģiona tirgum un darbībām Nīderlandē, kā “nepieciešamas, lai izmantotu kafijas grauzdēšanas ražošanas procesu un tiesības piegādāt kafiju attīstītājiem. Savukārt uzņēmums [SMBV] maksā licences maksu uzņēmumam Alki LP par licencēto IĪ” (22). Šo kafijas grauzdēšanas IĪ galvenokārt veido grauzdēšanas līknes kuras, kā norādīts ziņojumā par transfertcenām, norāda grauzdēšanas procesa veikšanai vajadzīgo temperatūru un laiku.

                  (52)

                  Kā norādīts ziņojumā par transfertcenām SMBV nodarbināja [40–60] cilvēku, [20–30] no kuriem veica darbības piegādes ķēdē, tostarp saistībā ar iepirkumu, plānošanu, loģistiku un izplatīšanas plānošanu (23). Uzņēmumam SMBV ir izplatīšanas centrs Apvienotajā Karalistē (turpmāk tekstā “AK”), ko saskaņā ar līgumu pārvalda trešā persona (24). Uzņēmumam SMBV ir nolīgums par piegādi un loģistiku ar trešo personu Nīderlandē, uz kura pamata trešā persona iegādājas inventāru tālākpārdošanai attīstītājiem par noteiktām cenām (25). SMBV arī nolīga citu trešo personu 2006. gadā atvērt izplatīšanas centru Vācijā.

                  (53)

                  Uzņēmumam SMBV ir attiecības arī ar preču partiju ražotāju [nesaistīts ražošanas uzņēmums 1]. [Nesaistītais ražošanas uzņēmums 1] galvenokārt ražo [ar reģistrētu preču zīmi apzīmēta kafijas produkta] pulveri, kas paredzēts Starbucks [ar reģistrētu preču zīmi apzīmētas kafijas] produktam. SMBV ir atbildīgs (26) par šo ražošanas pēc pasūtījuma attiecību pārvaldīšanu (27) un pārdod lielāko daļu no [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 1] ražotajiem produktiem Starbucks uzņēmumiem – rezidentiem ASV.

                  (54)

                  1. attēls ir balstīts uz aprakstu ziņojumā par transfertcenām, lai ilustrētu to Starbucks struktūras daļu, kas ir būtiska saistībā ar šo lēmumu (28).

                     1. attēls

                     Starbucks struktūra atbilstīgi aprakstam ziņojumā par transfertcenām

                  (55)

                  Kā norādīts ziņojumā par transfertcenām, nodokļu konsultants deva priekšroku darījumu tīrās peļņas metodei (turpmāk tekstā “TNMM” (29)), lai provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību, kāda pienākas uzņēmumam SMBV, neizvēloties citas transfertcenu noteikšanas metodes, jo “konkrētajos Starbucks apstākļos darījumu atšķirības un funkciju atšķirības tīro peļņu ietekmē mazāk, nekā tas ir gadījumā ar pasākumiem, kurus izmanto standarta tradicionālajās metodēs” (30). Sīkāku aprakstu par metodes izvēli un par salīdzinošo analīzi ziņojumā par transfertcenām skatīt lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 40. līdz 58. apsvērumā.

                  (56)

                     SMBV grauzdēšanas darbībām piemērojot TNMM metodi, nodokļu konsultants par neto peļņas rādītāja attiecīgo bāzi (31) uzskatīja SMBV sniegto pakalpojumu izmaksas atbilstīgi “izmaksu plus” metodei, kas uzskatāma par piemērotu metodi piegādes ķēdes un ražošanas pakalpojumiem. Taču uzcenojums piemērots tikai tām izmaksām, ar kurām, kā uzskata nodokļu konsultants SMBV, tiek pievienota vērtība. Ziņojumā par transfertcenām šīs izmaksas ir norādītas kā galvenās pamatdarbības izmaksas, piemēram, personāla un amortizācijas izmaksas, neietverot PPPI (pārdoto preču pašizmaksu).

                  (57)

                  Lai noteiktu SMBV veiktajām darbībām piemēroto nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošo rentabilitāti, nodokļu konsultants veica meklēšanu, lai atrastu uzņēmumus, kas darbojas Eiropā, ar līdzīgām funkcijām un riskiem. Salīdzināmu uzņēmumu meklēšana Amadeus datubāzē (32), izmantojot primāro NACE 1.1. red. 1586. kodu “Tējas un kafijas apstrāde”, lai atrastu uzņēmumus, kas nodarbojas ar kafijas tirdzniecību (uzņēmumi, kas paši pērk un pārdod neapstrādātu kafiju, netika uzskatīti par salīdzināmiem), kam sekoja uzņēmumu izslēgšana, izmantojot finanšu atlases papildu kritērijus, un nodokļu konsultanta veikta manuāla atsijāšana (33), rezultātā deva 20 potenciāli salīdzināmus uzņēmumus (34).

                  (58)

                  Katram uzņēmumam aprēķinātais tīrās peļņas rādītājs bija uzcenojums kopējām izmaksām, kas ir definēts kā pamatdarbības peļņa, kura izdalīta ar kopējām pamatdarbības izmaksām. Šo uzņēmumu kopējo izmaksu nekoriģēta uzcenojuma mediāna 2001. līdz 2005. gada laikposmā tika aplēsta 7,8 % apmērā.

                  (59)

                  Taču, kā norāda nodokļu konsultants, šajā salīdzināmo uzņēmumu kopumā ir ietverti pilntiesīgi ražotāji, kas parasti veic vairāk funkciju un uzņemas risku saistībā ar izmantotajiem izejmateriāliem. Lai novērstu šīs atšķirības un, iespējams, palielinātu salīdzinājuma uzticamību, nodokļu konsultants veica pirmo korekciju, lai ņemtu vērā faktu, ka ierosinātajā uzcenojumā uzņēmuma SMBV izmaksu bāzē nav ietverta negrauzdēto kafijas pupiņu izmaksu komponente.

                  (60)

                  Turklāt, kā norāda nodokļu konsultants, salīdzināmo uzņēmumu ienākumi atspoguļotu ienākumus no izmaksu bāzes, kas ietver šādas izejvielas. Tādēļ nodokļu konsultants veica izejmateriālu izmaksu korekciju, lai grozītu kopējo no salīdzināmo uzņēmumu kopuma iegūto izmaksu uzcenojumu (35). Nodokļu konsultants norādīja, ka šī korekcija ir saistīta ar to, ko nodokļu konsultants sauc par “izejvielu īpašumtiesību pārņemšanu”. Proti, nodokļu konsultants no katra uzņēmumu kopumā iekļautā uzņēmuma peļņas atskaitīja uzņēmuma aplēsto izejmateriālu cenu, kas sareizināta ar 12 mēnešu EURIBOR likmi, kurai pieskaitīti 50 bāzes punkti.

                  (61)

                  Šo abu korekciju kombinācija samazināja provizoriski aprēķināto atlīdzību no kopējo izmaksu 7,8 % mediānas līdz pamatdarbības izmaksu provizoriski aprēķinātajai 9,9 % mediānai (36). Uz šī pamata tika uzskatīts, ka (noapaļotais) pamatdarbības izmaksu uzcenojums [9–12] % atspoguļo nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu uzcenojumu SMBV darījumiem grupas iekšienē par uzņēmuma sniegtajiem grauzdēšanas pakalpojumiem un ar piegādes ķēdi saistītajām darbībām.

            2.3.   ESAO pamatnostādņu par transfertcenu noteikšanu apraksts

                  (62)

                  Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācija (turpmāk tekstā “ESAO”) ESAO savām dalībvalstīm sniedz ieteikumus par nodokļu piemērošanu. ESAO ieteikumi par transfertcenu noteikšanu atrodami tās transfertcenu noteikšanas pamatnostādnēs (turpmāk tekstā “ESAO TC pamatnostādnes”), kas ir nesaistošs juridisks instruments, kurā sniegti ieteikumi par transfertcenām.

                  (63)

                  Transfertcenas ir cenas, kas tiek pieprasītas par tirdzniecības darījumiem, kurus veic vienas uzņēmumu grupas dažādi uzņēmumi. Daudznacionāliem uzņēmumiem ir finansiāls stimuls iedalīt pēc iespējas mazāku peļņu tām jurisdikcijām, kurās šī peļņa tiek aplikta ar lielākiem nodokļiem. Tas varētu novest pie pārmērīgi augstu transfertcenu noteikšanas, kuras nebūtu jāakceptē kā bāze ar nodokli apliekamo ienākumu aprēķināšanai. Lai izvairītos no šīs problēmas, nodokļu iestādēm vajadzētu akceptēt tikai tādas transfertcenas vienas uzņēmumu grupas uzņēmumiem, kas atbilst cenām, par kādām būtu vienojušies neatkarīgi uzņēmumi, veicot pārrunas salīdzināmos, nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošos apstākļos (37). Tas ir zināms kā “nesaistītu pušu darījuma princips”.

                  (64)

                  Oficiāls nesaistītu pušu darījuma principa formulējums atrodams ESAO Nodokļu konvencijas projekta 9. panta 1. punktā, kas ir pamatā divpusējo nodokļu līgumiem, kuros iesaistītas ESAO dalībvalstis un arvien lielāks skaits valsts, kas nav ESAO dalībvalstis. 9. pantā noteikts: “[Ja]divu [saistītu] uzņēmumu starpā saistībā ar to tirdzniecības vai finanšu attiecībām ir paredzēti vai piemēroti tādi nosacījumi, kas atšķiras no nosacījumiem, kādi tiktu paredzēti attiecībā uz neatkarīgiem uzņēmumiem, tad jebkādu peļņu, kuru, ja šādu nosacījumu nebūtu, būtu saņēmis kāds no šiem uzņēmumiem, bet kuru šo nosacījumu dēļ tas nav saņēmis, var ietvert šī uzņēmuma peļņā un līdz ar to arī aplikt ar nodokļiem”.

                  (65)

                  ESAO Fiskālo lietu komiteja 1995. gada 27. jūnijā pieņēma pamatnostādnes par transfertcenu noteikšanu (turpmāk tekstā “1995. gada ESAO TC pamatnostādnes” (38)), kas bija ESAO Padomes Ieteikuma priekšmets (39). ESAO TC pamatnostādņu jaunākā redakcija tika pieņemta 2010. gada jūlijā (turpmāk tekstā “2010. gada ESAO TC pamatnostādnes”) (40).

                  (66)

                  Tā kā šīm pamatnostādnēm ir nesaistošs raksturs, ESAO dalībvalstu nodokļu iestādēm vienkārši ieteicams tās ņemt vērā. Taču parasti ESAO TC pamatnostādnes kalpo par pamatnorādēm, un tās skaidri ietekmē ESAO dalībvalstu (un pat to valstu, kas nav ESAO dalībvalstis) nodokļu praksi. Turklāt daudzās ESAO dalībvalstīs šīs pamatnostādnes ir pārtapušas likumā vai kalpo par atsauci, interpretējot vietējos nodokļu tiesību aktus. Ciktāl Komisija citē ESAO TC pamatnostādnes šajā lēmumā, tā to dara tāpēc, ka šīs pamatnostādnes ir rokasgrāmata transfertcenu noteikšanas jomā, kas ir tapušas speciālistu diskusiju rezultātā ESAO kontekstā, un aptver tehnikas, kuru mērķis ir risināt kopīgās problēmas saistībā ar nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanu konkrētām situācijām. Tādējādi ESAO TC pamatnostādnes sniedz lietderīgus ieteikumus nodokļu iestādēm un daudznacionāliem uzņēmumiem par nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanu. Tās arī nodrošina starptautisku vienprātību par transfertcenu noteikšanu.

            2.3.1.   Transfertcenu noteikšanas metodes

                  (67)

                  Gan 1995. gada, gan 2010. gada ESAO TC pamatnostādnēs ir aprakstītas piecas metodes, kā tuvināt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu noteikšanu par darījumiem un peļņas sadali vienas uzņēmumu grupas uzņēmumiem: i) salīdzināmās nekontrolētās cenas metode (turpmāk tekstā “CUP”); ii) “izmaksu pieskaitīšanas” metode; iii) “tālākpārdošanas cenu” metode; iv) TNMM un v) darījuma peļņas sadales metode. Abās pamatnostādnēs ir nošķirtas arī tradicionālās darījumu metodes (pirmās trīs metodes) un darījumu peļņas metodes (pēdējās divas metodes). Abās pamatnostādnēs arī izskaidrots, ka daudznacionālajām sabiedrībām ir iespēja transfertcenu noteikšanai izvēlēties šajās pamatnostādnēs neaprakstītas metodes, ja šīs cenas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam.

                  (68)

                  1995. gada ESAO TC pamatnostādnēs kā līdzekļiem, lai noteiktu, vai transfertcenu noteikšana atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, skaidri tiek dota priekšroka tradicionālajām darījumu metodēm, piemēram CUP, nevis tādām darījumu peļņas metodēm kā TNMM. 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.49. punktā noteikts: “Priekšroka dodama tradicionālajām darījumu metodēm nevis darījumu peļņas metodēm kā līdzekļiem, lai noteiktu, vai transfertcena atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, t. i., vai pastāv īpaši nosacījumi, kas ietekmē saistītu uzņēmumu peļņas līmeni. Līdz šim praktiskā pieredze ir parādījusi, ka vairākumā gadījumu ir iespējams piemērot tradicionālās darījumu metodes.”

                  (69)

                  Šajā sakarā 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 2.3. punktā noteikts: “Līdz ar to, ja, ņemot vērā 2.2. punktā aprakstītos kritērijus, vienlīdz uzticamā veidā var piemērot tradicionālo darījumu metodi un darījumu peļņas metodi, priekšroka dodama tradicionālajai darījumu metodei nevis darījumu peļņas metodei.”

                  (70)

                  Uz šo lēmumu attiecas CUP un TNMM, un tādēļ tās sīkāk ir aprakstītas 71. līdz 75. apsvērumā.

                  (71)

                     CUP metodē tiek salīdzināta pieprasītā cena par īpašuma nodošanu vai pakalpojumu sniegšanu kontrolētā darījumā (t. i., darījumā starp diviem uzņēmumiem, kas attiecībā viens pret otru ir saistīti uzņēmumi) ar pieprasīto cenu par īpašuma nodošanu vai pakalpojumu sniegšanu salīdzināmā nekontrolētā darījumā (t. i., darījumā starp diviem uzņēmumiem, kas attiecībā viens pret otru ir neatkarīgi uzņēmumi), kuri tiek veikti salīdzināmos apstākļos.

                  (72)

                     TNMM ir viena no “netiešajām metodēm”, kā provizoriski aprēķināt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu par darījumiem un peļņas sadali starp vienas uzņēmumu grupas uzņēmumiem. Ar tās palīdzību provizoriski aprēķina, kādai vajadzētu būt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošai peļņai par visu darbību kopumā nevis par konkrētajiem darījumiem. Ar tās palīdzību netiek noteikta pārdoto preču cena, bet provizoriski aprēķināta peļņa, ko neatkarīgi uzņēmumi varētu gaidīt no šādas darbības, piemēram, preču pārdošanas. Tas tiek darīts, ņemot atbilstīgu bāzi (“peļņas līmeņa rādītāju”), piemēram, izmaksas, apgrozījumu vai fiksētos ieguldījumus, un piemērojot peļņas koeficientu, kas atspoguļo novēroto salīdzināmos nekontrolētos darījumos uz šīs bāzes.

                  (73)

                  Tā kā ar TNMM nenosaka atsevišķu darījumu cenu, ar nodokli apliekamā struktūrvienības peļņa, kas provizoriski aprēķināta, izmantojot TNMM metodi, varētu neradīt tiešu ietekmi uz tās pašas uzņēmumu grupas citas struktūrvienības ar nodokli apliekamo peļņu. Tādējādi šī metode atšķiras no, piemēram, CUP metodes izmantošanas, kur ar transfertcenu palīdzību tiek noteikta cena konkrētai precei vai pakalpojumam, ko pēc tam par tādu pašu summu iekļauj ar nodokli apliekamajā peļņā gan tas grupas uzņēmums, kas pārdod, gan tas grupas uzņēmums, kas pērk konkrēto preci vai pakalpojumu.

                  (74)

                     TNMM metodes izmantošanu bieži saista ar 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.18. punktu, saskaņā ar kuru “pārbaudītajai pusei”, t. i., tai darījuma pusei, kuras finanšu rādītājs (izmaksu uzcenojums, bruto peļņa vai tīrās peļņas rādītājs) tiek pārbaudīts, principā būtu jābūt uzņēmumam, kas veic mazāk sarežģītas funkcijas. Proti, 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.18. punktā ir sniegts šāds ieteikums: “Piemērojot “izmaksu plus”, tālākpārdošanas cenas vai darījuma tīrās peļņas metodi kā aprakstīts II nodaļā, ir jāizvēlas tā darījuma puse, kuras finanšu rādītājs (izmaksu uzcenojums, bruto peļņa vai tīrās peļņas rādītājs) tiek pārbaudīts. Pārbaudītās puses izvēlei būtu jābūt savienojamai ar darījuma funkciju analīzi. Parasti pārbaudītā puse ir tā, kurai visuzticamākā veidā var piemērot transfertcenu noteikšanas metodi un kurai var atrast visuzticamākās salīdzināmās vienības, t. i., visbiežāk tā būs puse, kuras funkciju analīze ir mazāk sarežģīta.” (41)

                  (75)

                  Šo 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu punktu saistībā ar darījumiem divu saistītu uzņēmumu starpā nodokļu konsultanti bieži interpretē kā tādu, kas ļauj provizoriski aprēķināt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu peļņu tikai vienam no tiem, t. i., mazāk sarežģītajam, un otrajam uzņēmumam, kas tiek uzskatīts par sarežģītāku, piedēvējot visu pārējo kontos redzamo peļņu. Tas notiek, neraugoties uz to, vai uzņēmums, ko uzskata par sarežģītāko, darījumu ar mazāk sarežģīto uzņēmumu rezultātā nopelna nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību, un neraugoties uz faktu, ka 2010. gada ESAO TC pamatnostādnēs, šķiet, nav atcelta prasība, ka darījumu cenas būtu jānosaka atbilstoši nesaistītu pušu darījuma principam, ja tiek veikta atsauce uz 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.18. punktu.

            2.3.2.   Nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs rezultātu intervāls

                  (76)

                  ESAO TC pamatnostādnēs kā pieņemams nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs salīdzinošās analīzes rezultāts aprakstīts rezultātu intervāls nevis viens konkrēts rezultāts (42). Praksē tas, ko nodokļu konsultants min kā “intervālu”, ir starpkvartiļu intervāls. Datu virknē kvartiles ir trīs punkti, kas sadala skaitļu kopā ietvertos skaitļus virzienā no mazākā uz lielāko trīs vienādās kopās, proti, 25 % no datiem ir 25. procentilē (sauktā arī par zemāko kvartili), 50 % no datiem ir zem otrās kvartiles, kas ir kopas mediāna, vai vienādi ar to, un 75 % no datiem ir virs 75. procentiles (sauktas arī par augstāko kvartili) vai vienādi ar to. Šāds starpkvartiļu intervāls ir minēts 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.57. punktā saistībā ar situācijām, kurās nevar pilnībā novērst ar salīdzināmību saistītos trūkumus. Saskaņā ar 2010. gada ESAO TC pamatnostādnēm šādos gadījumos, ja intervālā ir ietverts liels novērojumos gūto rezultātu skaits, analīzes uzticamību paaugstināt varētu palīdzēt tādi statistikas rīki, kuros tiek ņemta vērā centrālā tendence intervālu (piemēram, starpkvartiļu intervālu vai citas procentiles) sašaurināt. Praksē nodokļu konsultanti bieži uzskata, ka jebkurš rezultāts starpkvartiļu intervālā ir pieņemams un vienlīdz pareizs.

                  (77)

                  Turklāt, veicot korekcijas nodokļu maksātāja noteiktajās cenās, kuras ir ārpus pareizā intervāla, ja tiek konstatēti ar salīdzināmību saistīti trūkumi, atbilstīgi 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.62. punktam (43), lai noteiktu atbilstošo punktu intervālā, nodokļu iestādei būtu jāpaļaujas uz centrālās tendences līdzekļiem (piemēram, mediānu, vidējo vai svērto aritmētisko utt.).

            2.4.   Transfertcenu analīzē izmantoto galveno grāmatvedības un finanšu terminu apraksts

                  (78)

                  Transfertcenu noteikšanas analīze ziņojumā par transfertcenām, kas iekļauts SMBV APA pieprasījumā, satur virkni grāmatvedības jēdzienu un finanšu peļņas rādītāju. Turpmāk ir dots īss pārskats par finanšu rādītājiem un grāmatvedības terminiem, kas bieži izmantoti transfertcenu noteikšanas novērtējumā un attiecas uz šo lietu.

            2.4.1.   Galvenie peļņas un zaudējumu uzskaites posteņi (nefinanšu uzņēmums)

                  (79)

                  Tipiskā peļņas un zaudējumu uzskaitē vispirms tiek reģistrēti ienākumi, ko uzņēmums saņem parastās uzņēmējdarbības ietvaros parasti no preču un pakalpojumu pārdošanas patērētājiem. Šis uzskaites postenis tiek apzīmēts kā “Ienākumi no pārdošanas”, “Apgrozījums” vai “Ienākumi”.

                  (80)

                  Pārdoto preču pašizmaksa (turpmāk tekstā “PPPI”) galvenokārt ir preču ražošanai izmantotā materiāla (izejvielu) vērtība vai to preču iegādes vērtība, kuras tiek tālākpārdotas, ja uzņēmums neveic pārdoto preču apstrādi. PPPI atskaita no ienākumiem no pārdošanas, lai aprēķinātu bruto peļņu.

                  (81)

                  Pamatdarbības izmaksās galvenokārt ir iekļautas izmaksas par algām (44), izmaksas par elektroenerģiju un citas administratīvās un ar pārdošanu saistītās izmaksas. SMBV gadījumā licences maksas, kas tiek maksātas uzņēmumam Alki LP, ir klasificētas kā pamatdarbības izmaksas, bet ir izslēgtas no pamatdarbības izmaksām, kas izmantotas, lai aprēķinātu ar nodokli apliekamos ienākumus saskaņā ar SMBV APA
                      (45).

                  (82)

                  1. tabulā sniegts vienkāršots pārskats par peļņas un zaudējumu uzskaiti (46).

                     1. tabula

                     Vienkāršota peļņas un zaudējumu uzskaite

                  Ienākumi no pārdošanas (vai apgrozījums, vai ienākumi)

                              —

                           Pārdoto preču pašizmaksa (PPPI)

                     Bruto peļņa

                              —

                           Pamatdarbības izmaksas (PDIzm)

                     Darbības peļņa (EBITDA)

                              —

                           Procenti un nolietojums

                     Ar nodokli apliekamais ienākums(EBT)

                              —

                           Nodoklis

                     Neto peļņa

            2.4.2.   Peļņas daļa

                  (83)

                  Veiktspēju un rentabilitāti bieži mēra, izmantojot koeficientu, kas apzīmēts kā “starpība” vai “uzcenojums”. Starpību izmanto arī viena tipa uzņēmumu salīdzinājumos, nosakot transfertcenas.

                  (84)

                  Dažas starpības nosaka tradicionāli. Tā tas notiek bruto starpības gadījumā, kas parasti ir definēta kā bruto peļņa, kas izdalīta ar ienākumiem no pārdošanas, un neto starpības gadījumā, kas parasti ir definēta kā neto peļņa, kas izdalīta ar ienākumiem no pārdošanas. Par starta punktu (nominatoru) visdrīzāk izmantos transfertcenu noteikšanas analīzēs izmantoto neto peļņas starpību nekā neto peļņu, jo īpaši, ja piemēro TNMM metodi, kas kalpo tam, lai aptuveni aprēķinātu pārbaudītās puses ar nodokli apliekamo ienākumu.

            2.5.   Nīderlandes noteikumu par nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu noteikšanu apraksts

      2.5.1.   1969. gada Likuma par uzņēmumu ienākuma nodokli 8.b pants

                  (85)

                     SMBV APA tika noslēgta, pamatojoties uz Nīderlandes 1969. gada Likuma par uzņēmumu nodokļiem (Wet op de Vennootschapsbelasting 1969) (turpmāk tekstā “CIT”) 8.b panta 1. punktu.

                  (86)

                     CIT 8.b panta 1. punktā, ko likumā iekļāva 2002. gadā, ir izklāstīts valsts nodokļu tiesību aktos ietvertais nesaistītu pušu darījuma princips, un tas skan šādi: “Ja viena struktūrvienība tieši vai netieši piedalās citas struktūrvienības pārvaldībā, kontrolē vai kapitālā, un šīm struktūrvienībām to tirdzniecības un finanšu attiecībās ir paredzēti vai piemēroti tādi nosacījumi (transfertcenas), kas atšķiras no nosacījumiem, kurus varētu piemērot neatkarīgas puses, šo struktūrvienību peļņa tiks noteikta tā, it kā pēdējie minētie nosacījumi būtu izpildīti”.

            2.5.2.   Nīderlandes 2001. gada Dekrēts par transfertcenu noteikšanu

                  (87)

                  Norādes par to, kā Nīderlandes nodokļu iestāde interpretē nesaistītu pušu darījuma principu, kas aprakstīts CIT 8.b panta 1. punktā, ir sniegtas Nīderlandes 2001. gada 30. marta Dekrētā par transfertcenu noteikšanu (turpmāk tekstā “dekrēts”) (47). Dekrēta preambulā ir teikts: “[…] Nīderlandes politika attiecībā uz nesaistītu pušu darījuma principu starptautisko nodokļu tiesību aktu jomā ir tāda, ka šis princips pēc tā iekļaušanas plašākajā ienākumu definīcijā, kas reģistrēta 2001. gada Likuma par ienākuma nodokli 3.8. sadaļā, ir Nīderlandes nodokļu tiesību aktu sistēmas neatņemama daļa” (48). Parasti tas nozīmē, ka ESAO pamatnostādnes saskaņā ar 2001. gada Likuma par ienākuma nodokli 3.8. sadaļu tiešā veidā attiecas uz Nīderlandi. Ir virkne jomu, kurās ESAO pamatnostādnes nodrošina iespēju dalībvalstīm tās interpretēt individuāli. Virknē citu jomu praktiskā pieredze ir pierādījusi, ka ESAO pamatnostādnēm ir vajadzīgs skaidrojums. Šajā dekrētā paskaidrota Nīderlandes nostāja attiecībā uz šiem konkrētajiem punktiem un, cik vien iespējams, mēģināts likvidēt jebkādas neskaidrības.

                  (88)

                  Attiecībā uz intervāla izmantošanu dekrēta 1.2. nodaļā ir noteikts: “Dažos gadījumos būs iespējams piemērot nesaistītu pušu darījuma principu un nonākt pie viena vienīga skaitļa, kas ir visuzticamākais, lai noteiktu transfertcenu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošo raksturu. Taču, tā kā transfertcenu noteikšana nav eksakta zinātne, pēc konkrētas transfertcenu noteikšanas metodes bieži tiks iegūts tādu skaitļu intervāls, kurā visi skaitļi ir vienlīdz uzticami”.

                  (89)

                  Attiecībā uz transfertcenu noteikšanas metodēm dekrēta 2. nodaļā ir noteikts: “ESAO pamatnostādņu II nodaļā ir aplūkotas trīs tradicionālās darījumu metodes, kas ieviestas 1.68. līdz 1.70. punktā (t. i., salīdzināmo nekontrolēto cenu metode, tālākpārdošanas cenas metode un izmaksu pieskaitīšanas metode), kamēr III nodaļā ir aplūkotas metodes, kas pazīstamas kā darījumu peļņas metodes (t. i., peļņas sadales metode un darījumu neto starpības metode vai TNMM). Atkarībā no apstākļiem ir jāizvēlas viena no šīm piecām apstiprinātajām metodēm. Metodes var cita citu papildināt. ESAO pamatnostādnes ir balstītas uz metožu zināmu hierarhiju, kurā priekšroka dota tradicionālajām darījumu metodēm. Savukārt, darījumu peļņas metodes tiek vairāk vai mazāk uzskatītas par sliktākā gadījumā izmantojamām metodēm. Tomēr ESAO pamatnostādnēs noteikts, ka nodokļu iestādēm jāsāk transfertcenu noteikšanas revīzija no nodokļu maksātāja izraudzītās metodes perspektīvas (skatīt ESAO pamatnostādņu 4.9. punktu).
                  Saskaņā ar ESAO pamatnostādņu 4.9. punktu, Nīderlandes nodokļu iestādei, uzsākot transfertcenu noteikšanas revīziju, būtu jāsāk no nodokļu maksātāja darījuma veikšanas laikā piemērotās metodes perspektīvas. Tas atbilst ESAO pamatnostādņu 1.68. pantam. Saistība ir tā, ka nodokļu maksātāji principā var izvēlēties transfertcenu noteikšanas metodi, ja vien pieņemtā metode konkrētajā darījumā ļauj iegūt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu rezultātu. Taču noteiktās situācijās dažas metodes dos labākus rezultātus nekā citas. Lai gan var sagaidīt, ka nodokļu maksātāji balstīs savu transfertcenu noteikšanas metodes izvēli uz metodes uzticamību konkrētā situācijā, noteikti netiek gaidīts, ka nodokļu maksātāji izsvērs visu dažādo metožu priekšrocības un trūkumus un tad paskaidros, kāpēc galu galā pieņemtā metode palīdz iegūt vislabākos rezultātus pārsvarā esošajos apstākļos (t. i., labākās metodes noteikums). Dažās situācijās der arī vairāku metožu kombinācija. Tajā pašā laikā nodokļu maksātājiem nav obligāti jāizmanto vairāk par vienu metodi. Vienīgais nodokļu maksātāja pienākums ir paskaidrot, kāpēc tika pieņemts lēmums piemērot konkrēto metodi, kas tika piemērota.”

                  (90)

                  Dekrēta 2.1. nodaļā ir aprakstīta CUP metode. Attiecībā uz priekšrokas došanu šīs metodes izmantošanai dekrētā teikts: “[…] Ja ir pieejama salīdzināma cena, tad salīdzināmo nekontrolēto cenu metode (vispārzināma kā CUP metode) kopumā būs vistiešākā un visuzticamākā metode transfertcenas noteikšanai, tātad šai metodei salīdzinājumā ar pārējām metodēm ir dodama priekšroka.”

            2.6.   Papildu informācija, kas saņemta no Starbucks un Nīderlandes, pēc oficiālas izmeklēšanas procedūras uzsākšanas

                  (91)

                  Nīderlande un Starbucks sniedza papildu informāciju un skaitļus par SMBV, Alki LP, Starbucks veikaliem un SCTC.

            2.6.1.   Informācija par SMBV darbībām un riskiem

                  (92)

                  Ziņojumā par transfertcenām SMBV ir norādīts kā zema riska ražotājs. Komisija pieprasīja informāciju, lai pārbaudītu, vai SMBV pamatdarbība patiešām ir zema riska ražošana, kas šajā gadījumā būtu kafijas grauzdēšana. Komisija arī pieprasīja informāciju par SMBV izmaksu struktūru, lai pārbaudītu, vai pamatdarbības, kas rada šīs izmaksas, apstiprina, ka SMBV veiktie pienākumi patiešām ir rutīnas pienākumi un nerada nekāda veida sarežģītību, kā norādīts ziņojumā par transfertcenām. Informācija par uzņēmējdarbības riska pakāpi, kādu uzņēmies SMBV, ir sniegta dažādās sadaļās, kurās aprakstīti līgumi.

                  (93)

                  Lai analizētu, kādi produkti ir galvenie SMBV pārdošanas apjomu virzītāji, un lai pārbaudītu, vai kafijas grauzdēšana patiešām ir SMBV galvenais saimnieciskās darbības virziens, Komisija pieprasīja SMBV pārdošanas apjomu sadalījumu pa produktu kategorijām. Starbucks iesniedza no veikaliem saņemto informāciju par kafijas pupiņu apjomiem (kas norādīti 2. tabulā) un atsevišķi informāciju no veikaliem par jebkādu citu maksājumu apjomiem saistībā ar tādām darbībām kā tasīšu pārdošana, kas norādīta 2. tabulā.

                     2. tabula

                        SMBV ienākumi pa pārdoto produktu kategorijām

                              Apraksts

                              FG07

                              FG08

                              FG09

                              FG10

                              FG11

                              FG12

                              FG13

                              FG14

                              IENĀK. KONDITOREJA/MAIZES IZSTR.

                              —

                              —

                              [700–800 tūkstoši]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              IENĀK. GATAVI PĀRTIKAS PRODUKTI

                              —

                              —

                              —

                              —

                              [1–10 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              IENĀK. DZERŠANAI GATAVI PRODUKTI

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              IENĀK. IEPAKOTI PĀRTIKAS PRODUKTI

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              IENĀK.IEPAKOTA KAFIJA

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [40–50 miljoni]

                              [50–60 miljoni]

                              [50–60 miljoni]

                              [60–70 miljoni]

                              IENĀK. VIENA PUPIŅU PORCIJA-KAFIJA

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              [1–10 miljoni]

                              —

                              ([1–10 tūkstoši])

                              IENĀK. VIENA PUPIŅU PORCIJA-VERISMO

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              [1–10 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              IENĀK. ŠĶĪSTOŠĀ KAFIJA

                              —

                              —

                              [200–300 tūkstoši]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              IENĀK. TĒJA PACIŅĀS

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              IENĀK. SERVĒJAMIE PIEDERUMI

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              IENĀK. ALUS RAŽOŠANAS APRĪKOJUMS

                              [900 tūkstoši–1 milj.]

                              [1–10 miljoni]

                              [700–800 tūkstoši]

                              [500–600 tūkstoši]

                              [600–700 tūkstoši]

                              [700–800 tūkstoši]

                              [800–900 tūkstoši]

                              [600–700 tūkstoši]

                              IENĀK. ALUS RAŽOŠANAS APRĪKOJUMS-VERISMO

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              [20–30 tūkstoši]

                              [1–10 miljoni]

                              [800–900 tūkstoši]

                              IENĀK. MATERIĀLI DATU NESĒJI

                              ([1–10 tūkstoši])

                              [300–400 tūkstoši]

                              [200–300 tūkstoši]

                              [80–90 tūkstoši]

                              [100–200 tūkstoši]

                              [100–200 tūkstoši]

                              [1–10 tūkstoši]

                              —

                              IENĀK. DĀVANU PAKAS

                              [100–200 tūkstoši]

                              [100–200 tūkstoši]

                              [50–60 tūkstoši]

                              [1–10 tūkstoši]

                              —

                              —

                              —

                              —

                              IENĀK. SPĒLES UN ROTAĻLIETAS

                              —

                              —

                              [200–300 tūkstoši]

                              [300–400 tūkstoši]

                              [100–200 tūkstoši]

                              [100–200 tūkstoši]

                              [100–200 tūkstoši]

                              [30–40 tūkstoši]

                              IENĀK. DAŽĀDAS PRECES

                              —

                              —

                              ([100–200])

                              [400–500]

                              [1–10 tūkstoši]

                              [30–40 tūkstoši]

                              [500–600 tūkstoši]

                              [500–600 tūkstoši]

                              IENĀK. IZEJVIELAS

                              —

                              —

                              [100–200 tūkstoši]

                              [1–10 miljoni]

                              [100–200 tūkstoši]

                              [200–300 tūkstoši]

                              [1–10 tūkstoši]

                              [30–40 tūkstoši]

                              IENĀK. PAPĪRA IEPAKOJUMS

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              IENĀK. JAUKTO DZĒRIENU MAISĪJUMS

                              [40–50 miljoni]

                              [40–50 miljoni]

                              [50–60 miljoni]

                              [50–60 miljoni]

                              [40–50 miljoni]

                              [50–60 miljoni]

                              [50–60 miljoni]

                              [60–70 miljoni]

                              IENĀK. SALDĒTA KAFIJAS BĀZE

                              —

                              —

                              —

                              —

                              [20–30 miljoni]

                              [30–40 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              IENĀK. EKSTRAKTS

                              —

                              —

                              —

                              —

                              [1–10 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              IENĀK. APRĪKOJUMS

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              IENĀK. NOSŪTĪŠANA

                              [40–50 tūkstoši]

                              [30–40 tūkstoši]

                              [70–80 tūkstoši]

                              [300–400 tūkstoši]

                              [300–400 tūkstoši]

                              [200–300 tūkstoši]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              IENĀK. LICENCES MAKSAS

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              IENĀK. PĀRVALDĪBAS PAKALPOJUMU MAKSA

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [800–900 tūkstoši]

                              [900 tūkstoši–1 milj.]

                              [600–700 tūkstoši]

                              —

                              —

                              IENĀK. CITI IENĀK.

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              MAZUMTIRDZNIECĪBAS ATLAIDE

                              ([100–200 tūkstoši])

                              [80–90 tūkstoši]

                              ([1–10 tūkstoši])

                              ([200–300 tūkstoši])

                              ([500–600 tūkstoši])

                              ([600–700 tūkstoši])

                              ([1–10 miljoni])

                              ([100–200 tūkstoši])

                              ATLAIDE NO MAZUMTIRDZNIECĪBAS CENAS-TIEŠI TIRGŪ

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              ([30–40 tūkstoši])

                              ([10–20 tūkstoši])

                              ([1–10 miljoni])

                              TIEŠI TIRGŪ KUPONU ATLAIDES

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              ([20–30 tūkstoši])

                              TIEŠI TIRGŪ PREČU IZVIETOŠANAS IZMAKSAS

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              ([20–30 tūkstoši])

                              ([200–300 tūkstoši])

                              NEPĀRDODAMI IEŅĒMUMI UN KVOTAS

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              ([20–30 tūkstoši])

                              IEŅĒMUMI NO PĀRDOŠANAS/KVOTĀM

                              —

                              —

                              —

                              —

                              —

                              ([1–10 tūkstoši])

                              ([10–20 tūkstoši])

                              ([90–100 tūkstoši])

                              Noapaļošana

                              0

                              (0)

                              (0)

                              0

                              (0)

                              0

                              (0)

                              (0)

                                 Ienākumi saskaņā ar obligāto uzskaiti

                                 [100–200 miljoni]

                                 [100–200 miljoni]

                                 [100–200 miljoni]

                                 [100–200 miljoni]

                                 [100–200 miljoni]

                                 [200–300 miljoni]

                                 [300–400 miljoni]

                                 [300–400 miljoni]

                  (94)

                     Starbucks norādīja, ka ienākumi, kas 2. tabulā apzīmēti ar “IENĀK. IEPAKOTA KAFIJA” attiecas uz SMBV veikto grauzdēšanas un iepakošanas funkciju. Pārējie ienākumi, kā norāda Starbucks, ir saistīti ar SMBV veikto administratīvo un loģistikas atbalsta funkciju. Nīderlandē grauzdētās kafijas nelielu daudzumu pēc tam apstrādā ražotāji, kas ir trešās personas. Tas attiecas uz: “IENĀK. VIENA PORCIJA PUPIŅAS-KAFIJA”, “IENĀK. VIENA PORCIJA PUPIŅAS-VERISMO”, “IENĀK. ŠĶĪSTOŠĀ KAFIJA”, “IENĀK. SALDĒTA KAFIJAS BĀZE” un “IENĀK. EKSTRAKTS”. Šie ienākumi arī būtu jāklasificē kā administratīvie un loģistikas atbalsta ienākumi, jo attīstītāju rēķinos iekļautie pamata ienākumi atspoguļo trešo personu, nevis SMBV radītu vērtību. Jebkurā gadījumā, kā norāda Starbucks, šie ienākumi atspoguļo tikai nelielu daļu no SMBV grauzdētās produkcijas.

                  (95)

                  Attiecībā uz cenu noteikšanu produktiem Starbucks iesniedza […] cenu sarakstu piemērus par dažādiem ceturkšņiem 2013. un 2014. gadā, kuros norādītas cenas Starbucks pārdotajai kafijai un ar kafiju nesaistītiem produktiem. Kā norāda Starbucks, […].

                  (96)

                  Kas attiecas uz cenu noteikšanu kafijas produktiem, cenas aprēķina pēc formulām, kuras atkarīgas no izmaksām, un tās dažādiem produktiem atšķiras. Starbucks kā piemēru iesniedza izmaksu veidošanas formulu precei “[sertifikācijas programmas kafijas produkts e]”, kas ir SMBV visvairāk pārdotā prece. Kafijas cenas, ko SMBV pieprasa veikaliem, tiek aprēķinātas, ņemot par pamatu izmaksas, kādas SCTC maksā par negrauzdētām kafijas pupiņām, kurām pieskaita izmaksas […] par kafijas iegādi un kafijas […]. Šai summai pieskaita “[…]” izmaksas par […], kā arī […], summējot grauzdētās kafijas cenu. Visbeidzot, trešai personai maksāta licences maksa tiek maksāta atkarībā no [sertifikācijas programmas] apzīmējuma (49).

                  (97)

                  Attiecībā uz tādu produktu cenām, kas nav kafijas produkti un kurus SMBV pārdod veikaliem, Starbucks norādīja, ka SMBV veikaliem piegādāto produktu, kas nav kafijas produkti, cenas tiek noteiktas, šo produktu iepirkuma cenai pieskaitot tā saukto [izmaksu atgūšanas starpību]. SMBV pieprasa šo [izmaksu atgūšanas starpību], lai atgūtu […] izmaksas. Taču tā ietver ne tikai SMBV […] izmaksas, bet arī visus saistītos […] […] izdevumus. Proti, tā kā SMBV veikaliem pieprasītās galīgās cenas par produktiem, kas nav kafijas produkti, tiek aprēķinātas, produktu izmaksām pievienojot [izmaksu atgūšanas starpību], SMBV reģistrētā peļņa no produktiem, kas nav kafijas produkti, atbilst šai [izmaksu atgūšanas starpībai].

                  (98)

                  Vislielākais SBMV izdevumu postenis ir izdevumi par algām, kas 2014. gadā sasniedza EUR [1–10 miljonus] no visiem šī gada pamatdarbības izdevumiem EUR 16 124 000. Vēl viens lielu izdevumu postenis SMBV 2014. gadā bija ar algu izmaksu saistītie izdevumi, algas nodoklis, īpašuma īres un nomas maksājumi, aprīkojuma nolietojums un nemateriālo aktīvu amortizācija. Lai gan pirms 2013. gada uzņēmumam SBMV nebija nemateriālo aktīvu amortizācijas izdevumu, 2014. gadā tas bija viens no lielākajiem pamatdarbības izdevumu posteņiem, sasniedzot EUR 628 000, kas togad bija lielāki izdevumi nekā remonta un uzturēšanas, elektroenerģijas, nepiedzenamu parādu, biroja un datoru piegāžu un citi izdevumi (piemēram, izdevumi par programmatūru licencēm, kas ir reģistrēti kā atsevišķs postenis). Nemateriālo aktīvu amortizācijas izdevumi, šķiet, attiecas uz IĪ tiesībām, kas pirmoreiz reģistrētas grāmatvedības uzskaitē 2012. gadā un kas varētu būt iegūtas par vairāk nekā EUR 4 miljoniem. Turklāt 2014. gadā liels darbības izdevumu postenis bija “Tirgus izpēte”, kas togad sasniedza EUR [100–200 tūkstošus].

            2.6.2.   Licences maksas

                  (99)

                     SMBV ar nodokli apliekamā peļņa Nīderlandē, kas ir noteikta, pamatojoties uz SMBV APA, atsaucoties uz uzņēmuma pamatdarbības izdevumiem, ir samazināta par uzņēmumam Alki LP maksāto licences maksu. Komisija Nīderlandei un Starbucks pieprasīja papildu informāciju par licences maksājumu summu un nodokļu bāzes precīzu aprēķinu.

                  (100)

                     SMBV peļņas un zaudējumu uzskaite ir parādīta tā finanšu pārskatos un attēlota 3. tabulā.

                     3. tabula

                        SMBV peļņas un zaudējumu uzskaite par 2001.–2014. gadu

                              (EUR)

                              2001./2002. g.

                              2002./2003. g.

                              2003./2004. g.

                              2004./2005. g.

                              2005./2006. g.

                              2006./2007. g.

                              2007./2008. g.

                              2008./2009. g.

                              2009./2010. g.

                              2010./2011. g.

                              2011./2012. g.

                              2012./2013. g.

                              2013./2014. g.

                              Apgrozījums

                              14 067 934

                              51 700 060

                              63 950 312

                              83 240 391

                              108 855 325

                              118 663 171

                              128 784 681

                              135 677 607

                              142 627 243

                              184 159 097

                              286 217 379

                              327 632 453

                              350 538 852

                              Pārdošanas tiešās izmaksas

                              (15 398 686 )

                              (41 799 345 )

                              (50 148 768 )

                              (68 349 376 )

                              (85 467 406 )

                              (98 615 765 )

                              (108 107 101 )

                              (115 352 332 )

                              (120 020 824 )

                              (153 275 834 )

                              (252 500 829 )

                              (286 969 488 )

                              (305 831 016 )

                                 no tām par zaļajām pupiņām
                                  (*2)

                              [0–10 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [30–40 miljoni]

                              [40–50 miljoni]

                              [60–70 million]

                              [60–70 million]

                              [60–70 million]

                                 Bruto peļņas norma

                              (1 330 752 )

                              9 900 715

                              13 801 544

                              14 891 015

                              23 387 919

                              20 047 406

                              20 677 580

                              20 325 275

                              22 606 419

                              30 883 263

                              33 716 550

                              40 662 965

                              44 707 836

                              Vispārējās un administratīvās izmaksas

                              (3 150 256 )

                              (8 474 279 )

                              (8 997 548 )

                              (5 086 145 )

                              (7 303 608 )

                              (10 158 687 )

                              (15 221 123 )

                              (16 742 108 )

                              (16 835 153 )

                              (14 303 059 )

                              (17 469 758 )

                              (16 626 967 )

                              (16 124 052 )

                              Ārvalstu valūtas maiņa

                              219 905

                              33 743

                              5 102

                              24 784

                              (388 855 )

                              (166 915 )

                              (467 072 )

                              1 849 067

                              (2 266 492 )

                              (2 089 448 )

                              (8 162 650 )

                              709 539

                              (2 272 582 )

                              Citas izmaksas (skatīt piezīmi)

                              4 744 084

                              526 555

                              (2 165 152 )

                              (6 336 360 )

                              (11 594 191 )

                              (4 699 336 )

                              (1 698 150 )

                              (2 470 449 )

                              (1 079 817 )

                              (12 352 838 )

                              (5 786 211 )

                              (22 812 962 )

                              (24 285 088 )

                                 EBIT

                              482 981

                              1 986 734

                              2 643 946

                              3 493 294

                              4 101 265

                              5 022 468

                              3 291 235

                              2 961 785

                              2 424 957

                              2 137 918

                              2 297 931

                              1 932 575

                              2 026 114

                              Procentu ienākumi

                              17 328

                              34 576

                              27 668

                              51 766

                              167 195

                              248 997

                              304 939

                              86 995

                              45 402

                              30 073

                              18 763

                              14 200

                              76 209

                              Procentu izmaksas

                              0

                              (803 856 )

                              (1 263 915 )

                              (1 272 114 )

                              (817 041 )

                              (2 356 989 )

                              (2 097 056 )

                              (1 345 779 )

                              (817 041 )

                              (737 371 )

                              (735 233 )

                              (411 315 )

                              (434 454 )

                              Rezultāts pirms nodokļu piemērošanas

                              500 309

                              1 217 454

                              1 407 699

                              2 272 946

                              2 763 349

                              2 914 476

                              1 499 118

                              1 703 001

                              1 653 318

                              1 430 620

                              1 581 461

                              1 535 460

                              1 667 869

                              Uzņēmumu ienākuma nodoklis

                              (171 805 )

                              (418 774 )

                              (484 408 )

                              (733 370 )

                              (783 194 )

                              (844 309 )

                              (383 909 )

                              (427 159 )

                              (428 611 )

                              (337 599 )

                              (395 365 )

                              (391 220 )

                              (575 812 )

                                 Neto rezultāts par gadu

                              328 504

                              798 680

                              923 291

                              1 539 576

                              1 980 155

                              2 070 167

                              1 115 209

                              1 275 842

                              1 224 707

                              1 093 021

                              1 186 096

                              1 144 240

                              1 092 057

                  (101)

                  Piezīmēs pie finanšu pārskatiem pozīcija “Citi izdevumi” 3. tabulā ir definēta šādi: “Citi izdevumi attiecas uz vienošanos par licences maksu ar saistīto uzņēmumu [CV 1], kas tika piešķirta Alki LP2006. gada 13. decembrī un ir balstīta uz Nīderlandes nodokļu iestādes pieņemtu nodokļu nolēmumu”. APA, uz kuru attiecas šī zemsvītras piezīme, ir SMBV APA, un tādējādi tas norāda, ka SMBV revidents ir interpretējis SMBV APA, lai noteiktu SMBV veicamos licences maksājumus uzņēmumam Alki LP.

                  (102)

                  Šī licences maksa ir aprēķināta kā atlikums peļņas un zaudējumu uzskaitē. Veidojot SMBV peļņas un zaudējumu uzskaiti, visi ievadītie skaitļi, kas nav licences maksa, ir vai nu konstatēti vai pieņemti kā nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoši. Pamatojoties uz SMBV APA apstiprināto cenu noteikšanas metodi, ar nodokli apliekamā peļņa (pozīcija “Rezultāts pirms aplikšanas ar nodokli” 2. attēlā) ir aprēķināta aptuveni [9–12] % apmērā no SMBV pamatdarbības izdevumiem (pozīcija “Vispārējie un administratīvie izdevumi” 2. attēlā). Taču tā kā pozīcija “Ienākumi no pārdošanas” attēlā Nr. 2 mīnus visas uzskaitītās izmaksas pirms licences maksājuma (50) kopsummā nedod šo ar nodokli apliekamo peļņu, kas aprēķināta, balstoties uz SMBV APA, tad peļņas pārpalikumu, kas pārsniedz šo [9–12] % uzcenojumu, uzņēmums SMBV maksā uzņēmumam Alki LP kā ar nodokli neapliekamu licences maksu par IĪ, kas saistīts ar kafijas grauzdēšanu (pozīcija “Citi izdevumi” 2. attēlā). Pamatojoties uz SMBV grāmatvedības uzskaiti, licences maksājums tādējādi tiek veikts, kā noteikts Nīderlandes nodokļu iestādes izsniegtajā SMBV APA.

                     2. attēls

                  (103)

                  Tā kā nodokļu bāze SMBV grāmatvedības uzskaitē SMBV APA piemērošanas laikposmā ir vienāda ar, bet ne precīzi ir [9–12] % no katra gada “Vispārējiem un administratīviem izdevumiem”, Komisija pieprasīja Starbucks iesniegt reālās izmaksas par katru gadu, kas izmantotas, lai aprēķinātu nodokļu bāzi. Starbucks iesniedza informāciju par pamatdarbības izdevumu summu, kas izmantota, lai katru gadu aprēķinātu ar nodokli apliekamo ienākumu, balstoties uz SMBV APA, un arī par iepriekšējiem pārskata periodiem (kopš 2001. gada), kad bija spēkā iepriekšējā APA. Katrā SMBV APA piemērošanas periodā izmaksas, kas tika ņemtas vērā nodokļu bāzes aprēķināšanai, ir zemākas par, bet tuvas summām, kuras norādītas “Vispārējos un administratīvos izdevumos”. Piemēram, 2012./2013. gada periodā šīs izmaksas ir EUR 15 694 137, un 2007/2008. gada periodā šīs izmaksas ir EUR 15 055 253. Laikposmos pirms SMBV APA piemērošanas izmaksas, ko ņēma vērā nodokļu bāzes aprēķināšanai, ir daudz augstākas, jo tajās, kā norāda Starbucks, bija iekļautas arī izmaksas, ko pieprasīja [nesaistīts ražošanas uzņēmums 1]. Piemēram, 2006./2007. gada periodā izmaksas, ko ņēma vērā nodokļu bāzes aprēķināšanai, bija EUR [30–40 miljoni]. Ar to izskaidrojams, kāpēc līdz ar SMBV APA stāšanos spēkā uzņēmuma nodokļu saistības samazinājās vairāk nekā uz pusi (51), t. i., no EUR 844 309 2006./2007. gadā līdz EUR 383 909 2007./2008. gadā, kā parādīts 3. tabulā.

            2.6.3.   Informācija par Alki LP

                  (104)

                  Atbildot uz lēmumā par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu uzdotajiem jautājumiem, Nīderlande aprakstīja Alki LP turētās licences tiesības izmantot un piešķirt apakšlicences uz IĪ tiesībām, par kurām SMBV uzņēmumam Alki LP maksā licences maksu. Šajā sakarā Nīderlande paskaidroja, ka IĪ tiesības ietver trīs kategorijas: i) tiesības uz preču zīmi (52), ii) tiesības uz Starbucks sistēmu (53) un iii) ar kafiju saistītās tiesības (54). Nīderlande arī paskaidroja, ka zināšanas un informācija par kafiju ir saistīta ar konfidenciālas informācijas, tehnoloģijas un īpašu zināšanu izmantošanu un piemērošanu saistībā ar negrauzdēto kafijas pupiņu maisījumu receptēm, negrauzdēto kafijas pupiņu grauzdēšanas procesu un citu izrietošu kafijas produktu ražošanu (55).

                  (105)

                  Nīderlande arī paskaidroja, ka saskaņā ar vienošanos par grauzdēšanu, kas sīkāk aprakstīta 142. apsvērumā, Alki LP darbojas kā principāls, kas uzņemas visus uzņēmuma riskus un veic saistītās darbības (56). Tāpēc, kā norāda Nīderlande, licences maksa nav tikai atlīdzība par IĪ tiesībām, bet arī par Alki LP kā principāla lomu.

                  (106)

                  Attiecībā uz Alki LPStarbucks norādīja, ka Alki LP algu sarakstā nav darbinieku, kas īstenotu tā kā principāla funkcijas saskaņā ar vienošanos par grauzdēšanu, arī tā partneru algu sarakstos nav darbinieku, kas veiktu šīs funkcijas. Kā norāda Starbucks, Alki LP veic šīs funkcijas ar Starbucks struktūrvienību ASV sniegto ieteikumu, informācijas un konsultatīvu pakalpojumu un vajadzīgo funkciju starpniecību saskaņā ar [izmaksu sadales nolīgumu] (turpmāk tekstā: “CSA”) (57). Kā norāda Starbucks, un kā liecina komandītsabiedrības dibināšanas akts, ar kuru izveido Alki LP,SCI UK I, Inc
                      (58) un Starbucks Coffee International, Inc
                      (59) ir Alki LP partneri.

                  (107)

                     Starbucks izskaidroja, ka Alki LP tika pievienots grupas struktūrai 2006. gada decembrī CSA paplašināšanas ietvaros, lai tas aptvertu visu EMEA reģionu, iekļaujot AK tirgu. Pievienojot uzņēmumu Alki LP grupas struktūrai, Starbucks izvairījās no situācijas, ka uzņēmuma Alki LP saņemtie licences maksājumi saskaņā ar ASV nodokļu tiesību aktiem tiktu tiešā veidā iekļauti uzņēmuma Alki LP partneru ienākumos.

            2.6.4.   Uzņēmuma Alki LP veiktie maksājumi uzņēmumam Starbucks Corporation saskaņā ar izmaksu sadales nolīgumu

                  (108)

                  Tā kā ne uzņēmumam Alki LP, ne tā partneriem nav darbinieku (60), un Starbucks apgalvo, ka Alki LP spēj pildīt savu funkciju kā principāls saistībā ar CSA, Komisija pieprasīja informāciju par maksājumiem saskaņā ar CSA un pakalpojumiem, uz kuriem attiecas šie maksājumi, kā arī par veidu, kā Alki LP finansē maksājumus. Starbucks iesniedza šādu pārskatu par uzņēmuma Alki LP uzņēmumam Starbucks US veiktajiem maksājumiem, kas sadalīti pa dažādiem maksājumu veidiem.

                  (109)

                  Saskaņā ar CSA Alki LP veic licences maksājumus uzņēmumam Starbucks US par trīs kategoriju IĪ, ko Starbucks US licencē uzņēmumam Alki LP. Šie licences maksājumi sastāv no i) izpirkuma licences maksas par zīmola/preču zīmes tiesībām, ii) izpirkuma licences maksas par uzņēmējdarbības formāta tiesībām, un iii) pastāvīgās licences maksas par ar kafiju saistīto lietpratību.

                  (110)

                  Licences maksas summu aprēķina pēc formulas, kurā par starta punktu kalpo atlikušās peļņas kopsumma. Atlikušās peļņas kopsumma ir uzņēmumu SMBV un Starbucks Coffee BV uzņēmumam Alki LP maksātās licences maksas (61) un ienākumi, ko Alki LP saņem no Starbucks Corporation
                      (62). No šīs summas atskaita nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošus ienākumus par Alki LP īstenotajām rutīnas funkcijām (63). […]. Šajā sakarā tiek nodalītas IĪ tiesības par zīmolu/preču zīmi un uzņēmējdarbības formātu no vienas puses un par ar kafiju saistīto lietpratību no otras puses. Nodalīšana tiek skaidrota ar faktu, ka uzņēmumam Alki LP pieder faktiskās īpašumtiesības uz ar uzņēmējdarbības formātu saistītajiem nemateriālajiem aktīviem un preču zīmi/zīmolu EMEA reģionā, kamēr likumīgās un faktiskās īpašumtiesības uz ar kafiju saistīto lietpratību pieder uzņēmumam Starbucks US.

                  (111)

                  Faktiskās īpašumtiesības uz ar uzņēmējdarbības formātu saistītajiem nemateriālajiem aktīviem un preču zīmi/zīmolu EMEA reģionā 2002. gadā tika nodotas no uzņēmuma Starbucks Corporation uzņēmumam [CV 1] un piešķirtas uzņēmumam Alki LP kopš 2006. gada. Attiecībā uz faktiskajām īpašumtiesībām uzņēmumi [CV 1] un Alki LP veica izpirkuma licences maksājumus, kur ASV izmaksu daļas procentuālais apjoms, ko uzņēmumam Alki LP bija jāmaksā Starbucks US, pakāpeniski samazinājās no [65–70] % 2002. gadā līdz [0,5–1] % 2010. gadā un pēc tam par preču zīmes IĪ un no [70–75] % 2002. gadā līdz [0–0,5] % 2010. gadā un pēc tam par uzņēmējdarbības formāta IĪ. Ar šādiem izpirkuma maksājumiem faktiskās īpašumtiesības attiecībā uz šīm divām IĪ kategorijām EMEA reģionā tika uzskatītas par uzņēmuma Alki LP izpirktām. Attiecībā uz ar kafiju saistītās lietpratības IĪ Alki LP maksā pastāvīgu licences maksu [70–75] % apmērā no atlikušās peļņas, kas piešķirta Starbucks US attiecībā uz šo IĪ kategoriju.

                  (112)

                     Starbucks iesniedza pārskatu par uzņēmumu [CV 1] un Alki LP veiktajiem pastāvīgās licences maksas un izpirkuma licences maksas maksājumiem par 2005.–2014. gada laikposmu. Kas attiecas uz izpirkuma licences maksas maksājumiem, uzņēmums [CV 1] uzņēmumam Starbucks Corporation kopumā samaksāja EUR [1–10] miljonus kā izpirkuma licences maksājumus par preču zīmes un uzņēmējdarbības formāta IĪ (64)
                      (65). 2006. gada decembrī CSA tika nodots no uzņēmuma [CV 1] uzņēmumam Alki LP. No 2007. gada līdz 2014. gadam Alki LP samaksāja EUR [1–10] miljonus par preču zīmes IĪ un EUR [20–30] miljonus par uzņēmējdarbības formāta IĪ (66). Tas nozīmē, ka kopumā tika samaksāti EUR [10–20] miljoni kā izpirkuma licences maksājumi par preču zīmes IĪ un EUR [20–30] miljoni par uzņēmējdarbības formāta IĪ. 2014. gadā Alki LP nodeva faktiskās īpašumtiesības uz IĪ tiesībām uzņēmumam Starbucks EMEA Ltd, kura ienākumu un izdevumu uzskaitē tika reģistrēti ienākumi EUR [1–1,5] miljardu apmērā kā citi pamatdarbības ienākumi. Kas attiecas uz pastāvīgo licences maksu, Alki LP 2005.–2014. gada laikposmā uzņēmumam Starbucks Corporation samaksāja vidēji EUR [1–10] miljonus gadā (EUR [70–80] miljonus kopumā) par ar kafiju saistītas lietpratības IĪ (67).

                  (113)

                  Papildus izpirkuma licences maksai un pastāvīgajai licences maksai Alki LP maksā apkalpošanas maksu par pakalpojumiem, kurus sniedz Starbucks Corporation, un izmaksu sadales maksājumus par noteiktu nemateriālo aktīvu attīstību (68). No 2008. gada līdz 2014. gadam Alki LP maksāja vidēji EUR [1–10] miljonus gadā kā izmaksu sadales maksājumus un EUR [1–10] miljonus gadā kā apkalpošanas maksas.

            2.6.5.   Informācija par SCTC un par negrauzdēto kafijas pupiņu cenām, ko maksā SMBV

                  (114)

                  Ņemot vērā, ka SMBV iegādājas negrauzdētas kafijas pupiņas, veicot darījumus grupas ietvaros, proti, tās tiek iegādātas no SCTC, Komisija pieprasīja informāciju par to, kā ir noteiktas cenas par šiem darījumiem grupas iekšienē, un par to, kā saskaņā ar SMBV APA tiek noteiktas cenas katru gadu.

                  (115)

                     Starbucks iesniedza SCTC bilanci un peļņas un zaudējumu uzskaiti no 2005. gada. 4. tabulā ir attēlota šajā uzskaitē ietvertā informācija. Komisija šī lēmuma vajadzībām pievienoja SCTC piemērotā uzcenojuma negrauzdēto kafijas pupiņu izmaksām (PPPI) aprēķinu. Pamatojoties uz pieejamo grāmatvedības uzskaites informāciju, kas sākas no 2005. gada, vidējais uzcenojums negrauzdēto kafijas pupiņu izmaksām no 2005. gada līdz 2010. gadam saglabājās [aptuveni 3 %] apmērā salīdzinājumā ar vidējo uzcenojumu [aptuveni 18 %] apmērā 2011. līdz 2014. gada laikposmā.

                  (116)

                     Starbucks iesniedza šo informāciju par laiku no 2011. gada; Starbucks veica transfertcenu noteikšanas politikas, kas piemērojama negrauzdēto kafijas pupiņu pārdošanai, korekcijas, lai palielinātu uzcenojumu produkta izmaksām, ņemot vērā SCTC veikto darbību arvien pieaugošo nozīmīgumu, jo īpaši tā arvien lielāko pieredzi kafijas iepirkšanā un, kas jo svarīgāk, tā īpašumtiesības un ieguldījumu C.A.F.E. prakses programmas attīstīšanā.

                  (117)

                     C.A.F.E. prakses programma tika uzsākta 2004. gadā apvienojumā ar SCTC lauksaimnieku atbalsta centra atvēršanu Kostarikā, lai nodrošinātu attīstīties spējīgu programmu, kuras ietvaros lauksaimnieki, eksportētāji un pircēji varētu risināt sarunas, lai i) uzlabotu kafijas kvalitāti; ii) nodrošinātu ekonomisku pārskatatbildību par maksājumiem visos piegādes ķēdes līmeņos; iii) veicinātu sociālo atbildību darba apstākļos, darbinieku tiesību aizsardzību un piemērotus dzīves apstākļus; un iv) iedvesmotu līderību vides jomā kafijas pupiņu audzēšanai un negrauzdētu pupiņu apstrādei.

                  (118)

                  Lai pārbaudītu, vai ar audzēšanu saistītās darbības, uz kurām atsaucas Starbucks, lai izskaidrotu uzcenojuma pieaugumu, ir atspoguļotas grāmatvedības uzskaitē, 4. tabulā ir norādīti arī SCTC aktīvi. Lai gan kopš 2010. gada kopējais aktīvu apjoms patiešām ir būtiski pieaudzis, tas tā ir galvenokārt sakarā ar palielināto skaidras naudas daļu. Pamatdarbības aktīvi, atskaitot skaidru naudu, laikposmā no 2010. gada līdz 2014. gadam ir palielinājušies par mazāk nekā trešdaļu.

                  (119)

                  Arī piezīmēs pie Starbucks iesniegtajiem SCTC gada pārskatiem nav aprakstīta nekāda atšķirība risku, funkciju vai aktīvu ziņā laikā no 2010. gada līdz 2011. gadam. Darbības un riski šajā laikposmā ir aprakstīti identiski, t. i., SCTC galvenā darbība saskaņā ar abiem gada pārskatiem ir augstas kvalitātes negrauzdētu kafijas pupiņu pirkšana un pārdošana un ar to saistītas kvalitātes nodrošināšanas darbības un operācijas (loģistika, uzglabāšana noliktavā, maisījumu izgatavošana, dekofeinizācija u. c.).

                     4. tabula

                        SCTC finanšu dati

                              (CHF)

                              2005. g.

                              2006. g.

                              2007. g.

                              2008. g.

                              2009. g.

                              2010. g.

                              2011. g.

                              2012. g.

                              2013. g.

                              2014. g.

                                 SCTC Ienākumi no pārdošanas

                              [500–600 miljoni]

                              [600–700 miljoni]

                              [600–700 miljoni]

                              [600–700 miljoni]

                              [600–700 miljoni]

                              [500–600 miljoni]

                              [900–1 000  miljoni]

                              [1,5–2 miljardi]

                              [1–1,5 miljardi]

                              [900–1 000  miljoni]

                                 SCTC PPPI

                              [500–600 miljoni]

                              [500–600 miljoni]

                              [600–700 miljoni]

                              [600–700 miljoni]

                              [600–700 miljoni]

                              [400–500 miljoni]

                              [800–900 miljoni]

                              [1–1,5 miljardi]

                              [800–900 miljoni]

                              [700–800 miljoni]

                              bruto starpība (ienākumi no pārdošanas – PPPI)

                              [20–30 miljoni]

                              [30–40 miljoni]

                              [40–50 miljoni]

                              [30–40 miljoni]

                              [40–50 miljoni]

                              [30–40 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              [200–300 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              bruto starpība no PPPI

                              [4,5–7,5] %

                              [4,5–7,5] %

                              [4,5–7,5] %

                              [4,5–7,5] %

                              [4,5–7,5] %

                              [4,5–7,5] %

                              [16,5–19,5] %

                              [16,5–19,5] %

                              [19,5–22,5] %

                              [16,5–19,5] %

                              Pamatdarbības izmaksas (izņ. uzkrājumus)

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              peļņa pirms nodokļiem

                              [10–20 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [30–40 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              [200–300 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              Nodokļi

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [1–10 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              neto peļņa

                              [10–20 miljoni]

                              [20–30 miljoni] (*3)

                              [20–30 miljoni] (*3)

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [10–20 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              Aktīvi kopā

                              [200–300 miljoni]

                              [200–300 miljoni]

                              [200–300 miljoni]

                              [200–300 miljoni]

                              [200–300 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              [300–400 miljoni]

                              [500–600 miljoni]

                              [600–700 miljoni]

                              [700–800 miljoni]

                              Kopējie neto naudas un naudas ekvivalentu aktīvi (tostarp tirgojami vērtspapīri)

                              [100–200 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              [300–400 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              [100–200 miljoni]

                              (%)

                              2005. g.

                              2006. g.

                              2007. g.

                              2008. g.

                              2009. g.

                              2010. g.

                              2011. g.

                              2012. g.

                              2013. g.

                              2014. g.

                              uzcenojums pie PPPI

                              [1,5–4,5]

                              [1,5–4,5]

                              [1,5–4,5]

                              [1,5–4,5]

                              [4,5–7,5]

                              [1,5–4,5]

                              [16,5–19,5]

                              [13,5–16,5]

                              [19,5–22,5]

                              [16,5–19,5]

                  (120)

                  Tā kā Starbucks atsaucās uz C.A.F.E. prakses programmu, lai izskaidrotu SCTC pieprasīto uzcenojumu, Komisija pieprasīja Starbucks iesniegt šīs programmas izmaksas un lauksaimnieku atbalsta centru izmaksas. Starbucks iesniedza provizoriskos aprēķinus par i) C.A.F.E. prakses programmas un ii) lauksaimnieku atbalsta centru gada izmaksām, kas norādītas 5. tabulā.

                     5. tabula

                        C.A.F.E. prakses programmas un lauksaimnieku atbalsta centru tiešās un netiešās izmaksas

                              (USD)

                              FG04

                              FG05

                              FG06

                              FG07

                              FG08

                              FG09

                              FG10

                              FG11

                              FG12

                              FG13

                              FG14

                                          1)

                                          Asignētās C.A.F.E. prakses programmas izmaksas

                              Nav

                              Nav

                              Nav

                              Nav

                              Nav

                              Nav

                              [500 000 –600 000 ]

                              [100 000 –200 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                                          2)

                                          Lauksaimnieku atbalsta centru izmaksas

                              [800 000 –900 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                                          3)

                                          Citas ar C.A.F.E. prakses programmu saistītas izmaksas

                              Nav

                              Nav

                              [60 000 –70 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [200 000 –300 000 ]

                              [700 000 –800 000 ]

                              [400 000 –500 000 ]

                              [60 000 –70 000 ]

                              [200 000 –300 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                                 Kopā

                              [800 000 –900 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                  (121)

                  No 2011. gada līdz 2014. gadam kopējās izmaksas par C.A.F.E. prakses programmu un lauksaimnieku atbalsta centriem ir ne lielākas par [0,5–1] % no SCTC iegādāto negrauzdēto kafijas pupiņu vērtības (69).

                  (122)

                  Atbildē Starbucks norādīja, ka C.A.F.E. prakses programma būtu jāuzskata par IĪ, kura vērtība nav saistīta ar pamatizmaksām.

                  (123)

                  Komisija pieprasīja Starbucks iesniegt ziņojumu par transfertcenām, kas attiecas uz cenu noteikšanu negrauzdētām kafijas pupiņām, kuras uzņēmums SCTC pārdod uzņēmumam SMBV. Kā norāda Starbucks, vēsturiski nav tikusi sagatavota nekāda dokumentācija attiecībā uz transfertcenu noteikšanu, kas būtu saistīta ar attiecībām starp SCTC un SMBV. Lai atbildētu uz Komisijas pieprasījumu, Starbucks Komisijai 2015. gada 13. aprīlī iesniedza īpaši sagatavotu ziņojumu par SCTC transfertcenām.

                  (124)

                  Saskaņā ar iesniegto īpaši sagatavoto ziņojumu par transfertcenām SCTC nosaka cenas savām filiālēm, piemērojot uzcenojumu tām produktu izmaksām, kas saistītas ar tā piegādātajām negrauzdētajām kafijas pupiņām.

                  (125)

                  Turklāt, lai noteiktu SCTC pašreizējo nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu uzcenojumu produktu izmaksām saistībā ar negrauzdēto kafijas pupiņu iepirkšanu, tika identificētas atsevišķas komponentes:

                              —

                              intelektuālais īpašums – C.A.F.E. prakses programma – SCTC vada C.A.F.E. prakses programmu un izmanto vērtīgu zinātību, kas Starbucks uzņēmējdarbības ietvaros nodrošina nepārtrauktu piegādi un sekmē Starbucks zīmola stabilitāti. Starbucks analizēja šo darījumu, izmantojot salīdzināmus licencēšanas nolīgumus, kas attiecas uz pārtikas un lauksaimniecības tehnoloģijām,

                              —

                              iepirkšana – SCTC veic negrauzdētu kafijas pupiņu iepirkšanu. Starbucks analizēja šo darījumu, izmantojot salīdzināmus resursu plānošanas nolīgumus, kas noslēgti starp trešām personām,

                              —

                              finansēšana – SCTC būtu jābūt tādam ienesīgumam, lai finansētu izmaksas, kas tam rodas, uzglabājot nepārdotos krājumus, un jāsaņem neto summas, kas pienākas par negrauzdētām kafijas pupiņām. Starbucks analizēja atbilstīgu ienesīgumu finansēšanas vajadzībām, kāds būtu jāgūst SCTC.

                  (126)

                  Apvienojot katras SCTC analizētās atsevišķās komponentes rezultātus, tiktu iegūts kopējais rezultāts attiecībā uz negrauzdētām kafijas pupiņām par laikposmu no 2005. gada līdz pat 2014. gadam, kā tas parādīts 6. tabulā.

                     6. tabula

                     Uzcenojums produktu izmaksām

                              (%)

                              Komponente

                              Uzcenojums produkta izmaksām
                              Zemākā kvartile

                              Uzcenojums produkta izmaksām
                              Mediāna

                              Uzcenojums produkta izmaksām
                              Augstākā kvartile

                              Intelektuālais īpašums — C.A.F.E. prakses programma

                              1,4

                              4,2

                              9,9

                              Iepirkums

                              4,7

                              6,0

                              8,0

                              Finansējums

                              [1,5–4,5]

                              [1,5–4,5]

                              [1,5–4,5]

                                 Kopējais % uzcenojums produkta izmaksām

                              [7,5–10,5]

                              [10,5–13,5]

                              [19,5–22,5]

                  (127)

                  Kā norādīts īpaši sagatavotajā ziņojumā par transfertcenām, apvienotais nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošais uzcenojuma intervāls produktu izmaksām, kuru pieprasa SCTC par uzņēmumam SMBV pārdoto kafiju, visā laikposmā no 2005. gada līdz 2014. gadam ir starp zemāko kvartili [aptuveni 9 %] un augstāko kvartili [aptuveni 21 %], ar mediānu [aptuveni 12 %].

                  (128)

                  Kā norāda Starbucks, SCTC pašreiz piemērotā bruto peļņas norma (70) tieši ietilpst nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošā intervālā. To varētu apliecināt fakts, ka SCTC ienākumu no pārdošanas bruto peļņas norma visus gadus no 2005. gada līdz 2014. gadam bija [aptuveni 12 %], balstoties uz svērto vidējo vērtību.

                  (129)

                  Komisija pieprasīja Starbucks iesniegt datus un uzcenojuma komponentes, kas izmantotas, lai noteiktu Komisijai iesniegtās kvartiļu un mediānu vērtības laikposmam no 2005. gada līdz 2014. gadam. Starbucks norādīja, ka šādi dati nav pieejami.

                  (130)

                     Starbucks2015. gada 29. jūnijā iesniedza informāciju, lai pamatotu cenu noteikšanu par negrauzdētām kafijas pupiņām īpaši sagatavotajā un iesniegtajā ziņojumā par transfertcenām, un jo īpaši 6. tabulā norādītās vērtības, attiecībā uz kurām Komisija pieprasīja pamatinformāciju.

                  (131)

                  Pretēji norādītajam Starbucks2015. gada 13. aprīlī iesniegtajā tabulā vērtības tabulā attiecībā uz C.A.F.E. prakses programmu 1,4 % un 9,9 % neatbilst zemākajai kvartilei (25. kvartilei) un augstākajai kvartilei (75. kvartilei). Drīzāk tās varētu būt divas galējās vērtības, t. i., zemākā vērtība un augstākā vērtība, salīdzinot licenču līgumus. Starbucks savā 2015. gada 29. jūnija vēstulē norādīja vienpadsmit licences līgumus attiecībā uz tehnoloģijas licencēšanu, kurus tas uzskata par salīdzināmiem ar C.A.F.E. prakses programmu. Šie līgumi attiecas uz pārtikas un dzērienu produktiem. Procentuālā apjoma intervāls, pie kura nonācis Starbucks, ir norādīts 7. tabulā. Starbucks paskaidroja, ka “Procentuālais uzcenojums produkta izmaksām” 7. tabulā “ir aprēķināts pēc katra rezultāta vidējās vērtības, kas izdalīta ar viens, no kura atņemta rezultāta vidējā vērtība”, lai gan nav paskaidrojuma par to, kādēļ tika veikta šāda darbība, lai aprēķinātu uzcenojumu produkta izmaksām, ja nav nekādas informācijas vai apsvērumu par attiecīgos līgumus noslēgušo uzņēmumu izmaksām.

                     7. tabula

                        Starbucks sniegtie paskaidrojumi saistībā ar iepriekš iesniegtajiem datiem par C.A.F.E. prakses programmas cenu noteikšanas kvartiļu intervālu no 1,4 % līdz 9,9 %

                              Average Observation

                              Percentage Markup on Product Cost

                              Highest Observed Value

                              9,0 %

                              9,9 %

                              Upper Quartile

                              6,0 %

                              6,4 %

                              Median

                              4,0 %

                              4,2 %

                              Lower Quartile

                              2,7 %

                              2,8 %

                              Lowest Observed Value

                              1,4 %

                              1,4 %

                              Observations

                              11

                              11

                  (132)

                     Starbucks2015. gada 29. jūnija vēstulē arī iesniedza informāciju par cenas noteikšanu SCTC iepirkšanas funkcijai, kas provizoriski aprēķināta, izmantojot salīdzināmus darījumus, kurus Starbucks atradis datubāzē PowerK un datubāzē LIVEDGAR. Trīspadsmit līgumi, saskaņā ar kuriem aģentūras pakalpojumu pirkšanu nodrošina trešās personas iepirkumu aģents, ir uzskatīti par atbilstīgiem tiem iepirkumu pakalpojumiem, kurus SCTC sniedz uzņēmumam SMBV.

                  (133)

                  Analīzes rezultāti ir uzrādīti kā “franko uz kuģa klāja” produktu izmaksu procentuālais apjoms, kas ir izmaksas, kuras pieprasītas klientam par piegādātajiem produktiem. Iesniegto rezultātu mediāna ir 6 %. Starbucks uzrāda rezultātu kā produkta izmaksu starpkvartiļu intervālu 4,7 % līdz 8,0 % apmērā.

                  (134)

                  Proti, izmantotie rezultāti attiecas uz līgumiem ar šādiem galvenajiem uzņēmumiem un komisijas maksām kā franko uz kuģa klāja procentuālo apjomu, kas norādīts iekavās: Aeropostale, Inc (5 %); Ateca Production International, Inc. (7 %); BELL SPORTS CORP. (6 %); COLUMBIA SPORTSWEAR CO (1,5 %); Designs Apparel Inc. (5 %); F.I.S.Inc (10 %); He-Ro Industries Incorporated (10 %); JONES APPAREL GROUP INC/NINE WEST GROUP INC. (10 %); Mannesmann Pipe&Steel Corporation (2 %); Skin Shoes LLC (8 %); Skin Inc. (6 %); TI Sportswear Inc. (4,7 %) un WW Mexicana (1 %). Šo rezultātu starpkvartiļu intervāls ir no 4 % līdz 8,5 %. Kā C.A.F.E. prakses programmas cenas noteikšanas gadījumā Starbucks norādīja, ka “pārdošanas procentus aprēķina kā procentus no FOB, dalot ar viens plus procents no FOB” (71). Šie salīdzinošās analīzēs iekļauto vērtību grozījumi nav paskaidroti un nešķiet atbilstīgi nevienām parastajām finanšu korekcijām.

                  (135)

                  Visbeidzot, Starbucks aprēķina cenas, ko uzrāda kā finansēšanas funkciju un ko, kā norāda Starbucks, uzņēmumam SCTC vajadzētu atpelnīt par “negrauzdētas kafijas uzglabāšanu un neto ieņēmumu finansēšanu, pašam uzņemoties risku, un uz sava rēķina”. Šo atpelnāmo summu Starbucks aprēķina, piemērojot vidējo svērto kapitāla cenu (“WACC”) SCTC debitoru parādiem un krājumiem uz 2014. gadu, un tā uz šī pamata noteikta [aptuveni 3 %] apmērā.

                  (136)

                  Visbeidzot, lai aprēķinātu peļņu, ko SMBV guva par no uzņēmuma SCTC iegādāto negrauzdēto kafijas pupiņu grauzdēšanu, Komisija pieprasīja Starbucks norādīt cenu, ko SMBV maksāja uzņēmumam SCTC. Starbucks iesniedza pārskatu par vidējām cenām (par mārciņu), kuras SCTC pieprasīja uzņēmumam SMBV, un summas, ko SMBV maksāja uzņēmumam SCTC, kuras ir norādītas 8. tabulā. SMBV nav veicis nekādus citus maksājumus uzņēmumam SCTC.

                     8. tabula

                        SMBV uzņēmumam SCTC samaksātās summas par negrauzdēto kafijas pupiņu iegādi

                  Iepirkumi no SCTC

                              FG

                              Iepirkuma vērtība EUR

                              Iepirkuma apjoms mārciņās

                              Cena par vienību EUR/lbs

                              2002. g.

                              —

                              —

                              2003. g.

                              [10 000 000 –20 000 000 ]

                              [10 000 000 –20 000 000 ]

                              [1,0000–1,5000]

                              2004. g.

                              [10 000 000 –20 000 000 ]

                              [10 000 000 –20 000 000 ]

                              [1,0000–1,5000]

                              2005. g.

                              [10 000 000 –20 000 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              [1,0000–1,5000]

                              2006. g.

                              [10 000 000 –20 000 000 ]

                              [10 000 000 –20 000 000 ]

                              [1,0000–1,5000]

                              2007. g.

                              [20 000 000 –30 000 000 ]

                              [20 000 000 –30 000 000 ]

                              [1,0000–1,5000]

                              2008. g.

                              [20 000 000 –30 000 000 ]

                              [10 000 000 –20 000 000 ]

                              [1,0000–1,5000]

                              2009. g.

                              [20 000 000 –30 000 000 ]

                              [10 000 000 –20 000 000 ]

                              [1,0000–1,5000]

                              2010. g.

                              [30 000 000 –40 000 000 ]

                              [20 000 000 –30 000 000 ]

                              [1,0000–1,5000]

                              2011. g.

                              [40 000 000 –50 000 000 ]

                              [20 000 000 –30 000 000 ]

                              [2,0000–2,5000]

                              2012. g.

                              [60 000 000 –70 000 000 ]

                              [20 000 000 –30 000 000 ]

                              [2,0000–2,5000]

                              2013. g.

                              [60 000 000 –70 000 000 ]

                              [30 000 000 –40 000 000 ]

                              [1,5000–2,0000]

                              2014. g.

                              [60 000 000 –70 000 000 ]

                              [40 000 000 –50 000 000 ]

                              [1,5000–2,0000]

            2.6.6.   Informācija un skaitliskie rādītāji attiecībā uz Starbucks veikaliem

                  (137)

                     SMBV izplatītos, ražotos vai no citiem piegādātājiem iepirktos produktus pārdod veikaliem. Daži veikali ir neatkarīgi, bet daži pieder Starbucks. Komisija pieprasīja informāciju, lai pārbaudītu, vai ir atšķirība starp tirdzniecības nosacījumiem, kādus attiecina uz grupai piederošajiem veikaliem un uz neatkarīgiem veikaliem.

                  (138)

                  Attiecībā uz Starbucks veikaliem Starbucks iesniedza informāciju par dažādām licences programmām un atbilstības kritērijiem, kā Starbucks veikali tiek attīstīti EMEA reģionā, pārskatu par noliktavām EMEA reģionā un skaitliskos rādītājus attiecībā uz veikalu apgrozījumu un licences maksām, ko 2012. gadā šie veikali maksājuši uzņēmumam Starbucks Coffee BV. Saskaņā ar šo informāciju licences maksu procentuālais apjoms pret apgrozījumu, ko maksā trīs dažādu veidu licenču programmas (neatkarīgas ģeogrāfiskas licences īpašnieki, uzņēmumam piederošas ģeogrāfiskas licences īpašnieki un kanāla licences īpašnieki – trīs dažādu veidu licenču programmas), dažādās valstīs ir [5–10] % robežās.

            2.6.7.   Informācija par Starbucks izmantoto citu grauzdēšanas ražotņu rentabilitāti

                  (139)

                  Komisija pieprasīja Starbucks finanšu informāciju par jebkuras citas tādas grauzdēšanas ražotnes rentabilitāti, ko izmanto grupa, proti, Starbucks Manufacturing Corporation (turpmāk tekstā “SMC”), kas no publiski atklātās informācijas tika identificēts kā Starbucks grupai piederošs uzņēmums. Komisija šo informāciju pieprasīja, jo 2010. gada ESAO TC pamatnostādnēs ir ieteikts izmantot iekšējos datus, lai pārbaudītu, vai peļņas sadale atbilst nesaistītu pušu darījuma principam (72). Starbucks norādīja, ka uzņēmums SMC vēl bez uzņēmuma SMBV ir vienīgā grupas izmantotā grauzdēšanas ražotne. Tā kā SMC nav pārbaudītu finanšu pārskatu, Starbucks iesniedza orientējošus pārskatus, kas balstīti uz uzņēmuma iekšējiem ziņojumiem.

                  (140)

                     Starbucks iesniegtie dati ir norādīti 9. tabulā. Peļņas un pārdošanas apjomu attiecību un peļņas un darbības izdevumu attiecību (73) pievienoja Komisija šī lēmuma vajadzībām, ņemot vērā, ka [9–12] % peļņas un darbības izdevumu attiecība ir apstiprināta ar SMBV APA kā nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša atlīdzība uzņēmumam SMBV. Uzņēmumam SMC šī attiecība pēdējos četros pārskata periodos bija aptuveni 500 %.

                     9. tabula

                     Finanšu informācija par ASV ražošanas uzņēmumu Starbucks Manufacturing Corporation

                              2011. g.

                              2012. g.

                              2013. g.

                              2014. g.

                                 Starbucks Manufacturing Corporation pārdošanas ienākumi

                              [700 000 000 –800 000 000 ]

                              [1 000 000 000 –1 500 000 000 ]

                              [1 000 000 000 –1 500 000 000 ]

                              [1 000 000 000 –1 500 000 000 ]

                              Pārdoto preču izmaksas

                              [(500 000 000 )–(600 000 000 )]

                              [(800 000 000 )–(900 000 000 )]

                              [(800 000 000 )–(900 000 000 )]

                              [(700 000 000 )–(800 000 000 )]

                              Pārējie ienākumi un peļņa

                              [100 000 –200 000 ]

                              [600 000 –700 000 ]

                              [300 000 –400 000 ]

                              [1 000 000 –10 000 000 ]

                              Atskaitījumi

                              [(40 000 000 )–(50 000 000 )]

                              [(60 000 000 )–(70 000 000 )]

                              [(70 000 000 )–(80 000 000 )]

                              [(80 000 000 )–(90 000 000 )]

                                 No kuriem algas un darba samaksas

                              [(10 000 000 )–(20 000 000 )]

                              [(20 000 000 )–(30 000 000 )]

                              [(20 000 000 )–(30 000 000 )]

                              [(30 000 000 )–(40 000 000 )]

                                 No kuriem nolietojums

                              [(10 000 000 )–(20 000 000 )]

                              [(10 000 000 )–(20 000 000 )]

                              [(10 000 000 )–(20 000 000 )]

                              [(10 000 000 )–(20 000 000 )]

                              Kopējie ienākumi

                              [100 000 000 –200 000 000 ]

                              [400 000 000 –500 000 000 ]

                              [300 000 000 –400 000 000 ]

                              [500 000 000 –600 000 000 ]

                              Peļņas daļa (ienākumi/pārdošanas ienākumi)

                              [20 %–25 %]

                              [30 %–35 %]

                              [30 %–35 %]

                              [35 %–40 %]

                              Peļņa no pamatdarbības izdevumiem (ienākumi/atskaitījumi)

                              [400 %–450 %]

                              [650 %–700 %]

                              [500 %–550 %]

                              [550 %–600 %]

            2.7.   Dažādu līgumu, kuros noteikta SMBV loma un pienākumi, apraksts

                  (141)

                  Kad uzņēmums SMBV tika izveidots Nīderlandē, tas noslēdza vairākus nolīgumus, kuros noteikts uzņēmuma SMBV un tā darījumu partneru līgumiem atbilstošais lomu sadalījums un pienākumi. Trīs nolīgumi, kas attiecas uz šo lēmumu, ir Nolīgums par grauzdēšanu starp SMBV un Alki LP, Nolīgums par negrauzdētu kafijas pupiņu iepirkšanu starp SMBV un SCTC un Piegādes nolīgums starp SMBV un veikaliem.

                  (142)

                  Ar Nolīgumu par grauzdēšanu, kas stājās spēkā 2002. gada 1. janvārī, regulē ražošanas procesu. Saskaņā ar Nolīgumu par grauzdēšanu Alki LP ir grauzdēšanas ražotnes vadītājs, bet SMBV – tās īpašnieks. SMBV uzņēmumam Alki LP maksā licences maksu, apmaiņā par kuru Alki LP nodrošina uzņēmumam SMBV piekļuvi IĪ tiesībām un uzņemas SMBV uzņēmējdarbības risku, piemēram, saistībā ar izmaksu pārsniegšanu un produktu pārdošanu. SMBV grauzdēs negrauzdētās kafijas pupiņas un ražos grauzdētu kafiju un citus ar kafiju saistītus produktus, kas pieejami veikalos (saskaņā ar turpmāk aplūkoto Piegādes nolīgumu un ADOA
                      (74)). Kā ražotnes īpašniekam SMBV ir jānodrošina, lai tiktu izmantots pareizais aprīkojums, veiktas pareizās darbības un lai preces tiktu ražotas saskaņā ar Alki LP nodrošinātajām specifikācijām. SMBV būs iegādāto produktu īpašnieks, kurus tam ir jāiepērk no Alki LP norādītajiem un/vai apstiprinātajiem piegādātājiem. SMBV ir jānodrošina, lai produkti piegādes brīdī atbilstu Alki LP produktu specifikācijām, un SMBV pienākums ir uz sava rēķina nekavējoties aizvietot jebkuru daudzumu defektīvu vai specifikācijām neatbilstošu produktu. Taču Alki LP uzņemas riskus attiecībā uz zaudējumiem, kas var rasties ražošanas, pārdošanas, pārvadāšanas, uzglabāšanas, apstrādes vai citādas produktu izmantošanas rezultātā, un tam ir jānodrošina SMBV pret jebkādām kompensāciju prasībām.

                  (143)

                  Nolīgums par negrauzdētu kafijas pupiņu iepirkšanu stājās spēkā 2002. gada 22. aprīlī, un tajā paredzēti nosacījumi attiecībā uz negrauzdēto nemalto kafijas pupiņu pārdošanu no uzņēmuma SCTC uzņēmumam SMBV. SCTC pārdos pupiņas uzņēmumam SMBV par cenām, kas norādītas uzņēmuma SCTC sagatavotajā cenrādī. SMBV sagatavos kafijas iepirkuma pasūtījumu, pamatojoties uz iegādes prognozēm. SCTC piegādās pupiņas […].

                  (144)

                  Piegādes nolīgumā ir noteikti pienākumi saistībā ar SMBV veikto Starbucks pamatpreču piegādi veikaliem. Veikali apņemas iegādāties visu grauzdēto kafiju ar šo zīmolu un citus ar kafiju saistītus pamatproduktus, kā noteikts šajā nolīgumā, tikai no SMBV vai apstiprinātajiem piegādātājiem par cenām, kas ir noteiktas pēc formulas, kura pievienota šim nolīgumam (attiecībā uz kafiju un ar kafiju saistītiem produktiem), vai saskaņā ar […] cenrādi (attiecībā uz citām precēm). Veikaliem ir jāsniedz uzņēmumam SMBV [periodiska] iepirkuma prognoze (75), savukārt SMBV garantē veikaliem, ka tajā brīdī, kad kafija un citas preces atstāj uzņēmuma SMBV noliktavu, tās ir bez defektiem, ja tā nav, SMBV bez maksas aizvieto jebkuru defektīvu produktu vai veikaliem piešķir kredītu (76).

            2.8.   Izmaksu sadales nolīgums

                  (145)

                     Alki LP un Starbucks Corporation2006. gada 1. augustā noslēgtais izmaksu sadales nolīgums nosaka uzņēmuma Alki LP tiešās tiesības izsniegt licences un apakšlicences trešām personām par tiesībām: i) […] pārvaldīt Starbucks veikalus […], ii) pārvaldīt “[…]” un iii) ražot un/vai izplatīt produktus, izmantojot preču zīmes, tehnoloģiju un zinātību.

                  (146)

                  Saskaņā ar izmaksu sadales nolīgumu uzņēmumam Alki LP jāmaksā uzņēmumam Starbucks Corporation licences maksa, pakalpojumu maksa par uzņēmuma Starbucks Corporation sniegtajiem pakalpojumiem un izmaksu sadales maksājums noteiktu nemateriālu aktīvu izveidošanai. Licences maksājumus veido: i) izpirkuma licences maksa, kas noteikta par preču zīmju un uzņēmējdarbības formāta IĪ, un ii) pastāvīgā licences maksa, kas noteikta par ar kafiju saistītās lietpratības IĪ. Sīkāka informācija par saskaņā ar šo nolīgumu veicamajiem maksājumiem ir sniegta 112. un 113. apsvērumā.

            2.9.
            Starbucks un trešo personu noslēgti līgumi par kafijas ražošanu un pārdošanu

                  (147)

                  Lai salīdzinātu komercnosacījumus, kas noteikti attiecībās starp uzņēmumu SMBV un Starbucks grupu, un jo īpaši licences maksājumus par grauzdēšanas IĪ tiesībām, no vienas puses, ar komercnosacījumiem, kuri noteikti attiecībās starp Starbucks grupu un trešām personām, no otras puses, Komisija pieprasīja Starbucks visus līgumus, ar kuriem Starbucks ir izsniedzis licences uz IĪ, un visus līgumus ar Starbucks izvēlētajiem kafijas grauzdēšanas ārpakalpojuma sniedzējiem. Komisija pieprasīja informāciju arī par komercnosacījumiem kas tiek piemēroti darījumos starp Starbucks Corporation un tā grupai piederošu grauzdēšanas uzņēmumu, kurš atrodas ASV.

                  (148)

                  Atbildot uz Komisijas pieprasījumu, Starbucks iesniedza līgumus ar:

                              —

                              [Nesaistīto ražošanas uzņēmumu 2], (“[nesaistītais ražošanas uzņēmums 2]”), […]. Starbucks ir noslēdzis divu veidu nolīgumus ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 2] par apakšlīgumu slēgšanu attiecībā uz kafijas grauzdēšanu, kuros vairākkārt ir izdarīti grozījumi. [Pirms 2008. gada] noslēgtajā licences nolīgumā par tehnoloģijām Starbucks partneris […] izsniedz neekskluzīvu licenci [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 2] par tiesībām cita starpā izmantot Starbucks tehnoloģiju un zinātību, lai ražotu un pārdotu grauzdētu kafiju izvēlētām trešām personām, ar kurām Starbucks ir noslēdzis piegādes nolīgumus, piemēram [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 5] […]. [Nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 2] ir jāsniedz pakalpojumi tā, lai grauzdētā kafija būtu augstas kvalitātes, tādēļ [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 2] cita starpā ir jāatbilst Starbucks noteiktajiem kvalitātes nodrošināšanas standartiem. Licences nolīgumā par tehnoloģijām paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 2] nav jāmaksā nekāda maksa par licenci (77). Nolīgumā par negrauzdētas kafijas piegādi paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 2] ir pienākums iepirkt negrauzdētas kafijas pupiņas vienīgi no Starbucks par fiksētu cenu [par noteiktu daudzumu],

                              —

                              [Nesaistīto ražošanas uzņēmumu 3], (“[nesaistītais ražošanas uzņēmums 3]”), […]. Saskaņā ar [pēc 2008. gada] noslēgto licences nolīgumu [nesaistītais ražošanas uzņēmums 3] sniedz kafijas grauzdēšanas pakalpojumus, ko tas pārdod uzņēmumam Starbucks un [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 3] un Starbucks kopuzņēmumam, kura nosaukums ir [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 3-Starbucks kopuzņēmums] un kas pārvalda Starbucks kafijas veikalus [konkrētā valstī]. [Nesaistītais ražošanas uzņēmums 3] uzņēmumam Starbucks maksā grauzdēšanas maksu USD […] […] [par noteiktu daudzumu] negrauzdētu kafijas pupiņu, kas saražots un pārdots [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 3-Starbucks kopuzņēmumam],

                              —

                              [Nesaistīto ražošanas uzņēmumu 4], (“[nesaistītais ražošanas uzņēmums 4]”), […]. Lai izsniegtu kafijas grauzdēšanas apakšlicences [nesaistītais ražošanas uzņēmums 4] ir noslēdzis trīs veidu nolīgumus, no kuriem tika iesniegts tikai […] [pēc 2008. gada] noslēgtais nolīgums par iepirkumu. Līdz ar to Starbucks uzdod [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 4] ražot, iepakot, izgatavot un piegādāt kafijas produktu. Nolīgumos nav paredzēta nekāda maksa vai licences maksa, kas būtu jāsaņem uzņēmumam Starbucks. Ražošanai ir jānotiek saskaņā ar Starbucks paredzētām noteiktām produktu specifikācijām un standartiem. Nolīgumā paredzēts, ka [nesaistītais ražošanas uzņēmums 4] pārdod produktus uzņēmumam Starbucks un ar to saistītajiem uzņēmumiem par cenu, kas noteikta negrauzdēto kafijas pupiņu cenas līmenī (kā norāda Starbucks, tādējādi negrauzdēto kafijas pupiņu cenu veido tikai to nodošanas izmaksas [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 4]), un piegādes izmaksām, kurām ir pieskaitīta pārvēršanas nodeva. Šajā pārvēršanas nodevā ietverta maksa par grauzdēšanu […]. Pēc tam cenas noteikšanas formula tiek izteikta grauzdētas kafijas pārdošanas cenā [par noteiktu daudzumu]. Starbucks apgalvo, ka tā ir [5–10] % robežās no kopējām konversijas izmaksām, papildus nenorādot, kā ir nonākts pie šī norādītā uzcenojuma,

                              —

                              [Nesaistīto ražošanas uzņēmumu 5], (“[nesaistītais ražošanas uzņēmums 5]”), […]. Starbucks [pirms 2008. gada] ir noslēdzis trīs veidu nolīgumus ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 5]. Piegādes nolīgumā Starbucks uzņemas saistības piegādāt [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 5] grauzdētas kafijas pupiņas, koncentrātu un citas kafijas sastāvdaļas par cenu, kas aprēķināta pēc formulas, kuru izmanto, lai noteiktu kafijas sastāvdaļu cenas [Starbucks] mazumtirdzniecības kafijas veikaliem, […]. Ar […] nolīgumu, kas ir nolīgums par ražošanu un izplatīšanu, [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 5] tiek garantētas tiesības ar Starbucks preču zīmi konkrētā teritorijā ekskluzīvi izplatīt dažus iepriekš iesaiņotus, dzeršanai gatavus dzērienus. Ražošanai ir jānotiek saskaņā ar Starbucks paredzētām noteiktām produktu specifikācijām un standartiem. […] nolīgumā nav paredzēta nekāda maksa vai licences maksa, kas būtu jāsaņem Starbucks no [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 5]. Preču zīmes un tehnoloģiju licences nolīgumā [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 5] ir atļauts izmantot Starbucks preču zīmi, kā arī tā tehnoloģijas un zinātību noteikto produktu ražošanas vajadzībām. [Nesaistītais ražošanas uzņēmums 5] maksā licences maksu [10–15] % apmērā no neto pārdošanas summas, uz kuru attiecas koriģēšanas mehānisms, ar kura palīdzību, kā norāda Starbucks, rezultātā iegūst maksu aptuveni [10–15] % apmērā no pagatavošanai gatavo dzērienu neto pārdošanas summas (78),

                              —

                              [Nesaistīto ražošanas uzņēmumu 6], (“[nesaistītais ražošanas uzņēmums 6]”), […]. Starbucks [pirms 2008. gada] ir noslēdzis trīs veidu nolīgumus ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 6], kuri pēc tam ir tikuši grozīti. Piegādes nolīgumā Starbucks uzņemas saistības piegādāt [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 6] grauzdētas kafijas pupiņas, koncentrātu un citas kafijas sastāvdaļas par cenu, kas aprēķināta pēc formulas, kuru izmanto, lai noteiktu kafijas sastāvdaļu cenas Starbucks […] mazumtirdzniecības kafijas veikaliem, […]. Ar nolīgumu par ražošanu un izplatīšanu [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 6] tiek piešķirtas tiesības ekskluzīvi izplatīt noteiktus dzeršanai gatavus dzērienus ar Starbucks preču zīmi [konkrētā valstī]. Ražošanai ir jānotiek saskaņā ar Starbucks paredzētām noteiktām produktu specifikācijām un standartiem. Nolīgumā par ražošanu un izplatīšanu nav paredzēta nekāda maksa vai licences maksa, kas būtu jāsaņem Starbucks no [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 6]. Preču zīmes un tehnoloģiju licences nolīgumā [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 6] ir atļauts izmantot Starbucks preču zīmi, kā arī tā tehnoloģijas un zinātību noteikto produktu ražošanas vajadzībām. [Nesaistītais ražošanas uzņēmums 6] maksā licences maksu atkarībā no produkta. Kā norāda Starbucks, šī maksa ir [5–10] % robežās no pagatavošanai gatavo dzērienu neto pārdošanas summas (79),

                              —

                              [Nesaistīto ražošanas uzņēmumu 7], (“[nesaistītais ražošanas uzņēmums 7]”), […]. Starbucks [pēc 2008. gada] ir noslēdzis trīs veidu nolīgumus ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 7], kuri pēc tam ir tikuši grozīti. Piegādes nolīgumā Starbucks uzņemas saistības piegādāt [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 7] kafijas sastāvdaļas, […], par noteikto cenu [par noteiktu daudzumu]. Ar nolīgumu par ražošanu un izplatīšanu [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 7] tiek piešķirtas tiesības ekskluzīvi izplatīt noteiktus iepriekš iepakotus, dzeršanai gatavus dzērienus ar Starbucks preču zīmi konkrētā valstī. Ražošanai ir jānotiek saskaņā ar Starbucks paredzētām noteiktām produktu specifikācijām un standartiem. Nolīgumā par ražošanu un izplatīšanu nav paredzēta nekāda maksa vai licences maksa, kas būtu jāsaņem Starbucks no [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 7]. Preču zīmes un tehnoloģiju licences nolīgumā [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 7] ir atļauts izmantot Starbucks preču zīmi, kā arī tā tehnoloģijas un zinātību noteikto produktu ražošanas vajadzībām. [Nesaistītais ražošanas uzņēmums 7] maksā licences maksu, kas atkarībā no teritorijas ir [10–20] % no neto pārdošanas ienākumiem.

                  (149)

                  Iepriekšminētie Starbucks līgumi, kas noslēgti ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 5], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 6] un [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 7], ir iedalīti trijās kategorijās: i) piegādes nolīgumi, kas ir līdzīgi 144. apsvērumā aprakstītajam piegādes nolīgumam starp SMBV un attīstītājiem; ii) nolīgumi par ražošanu un izplatīšanu, kas ir līdzīgi nolīgumam starp SMBV un Alki LP; un iii) preču zīmes un tehnoloģiju licences nolīgumi, kas ir līdzīgi 48. apsvērumā aprakstītajiem ADOA starp Starbucks Coffee BV un veikaliem. No triju veidu nolīgumiem, kas noslēgti starp Starbucks un [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 5], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 6] un [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 7], tikai pēdējā nolīgumu kategorijā ir paredzēts, ka Starbucks darījumu partneriem ir jāmaksā licences maksa.

                  (150)

                  Turklāt Starbucks Komisijai iesniedza vēl četrus citus nolīgumus par grauzdēšanu ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 8], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 1], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 9] un [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 10].

                              —

                              Ražošanas un piegādes nolīgums ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 8] ir noslēgts [pēc 2008. gada], un tajā ir paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 8] Starbucks vajadzībām ir jāražo aromatizēta kafija par noteiktu cenu (80). […] ir paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 8] ir jānodrošina pilnīga atbilstība tehniskajām prasībām, kas cita starpā attiecas uz produktu ražošanu. […] ir paredzēts, ka Starbucks [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 8] piešķir bezmaksas licenci attiecībā uz zinātības izmantošanu saistībā ar ražošanas procesu.

                              —

                              [Nesaistītā ražošanas uzņēmuma 1] ražošanas un piegādes nolīgums ir noslēgts [pēc 2008. gada], un tajā ir paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 1] Starbucks vajadzībām ir jāražo noteikti kafijas produkti par noteiktu cenu (81). […] ir paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 1] ir jānodrošina pilnīga atbilstība tehniskajām prasībām, kas cita starpā attiecas uz produktu ražošanu. Nolīgumā nav paredzēta nekāda maksa vai licences maksa, kas būtu jāsaņem Starbucks no [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 1]

                              —

                              [Nesaistītā ražošanas uzņēmuma 9] ražošanas un piegādes nolīgums ir noslēgts [pēc 2008. gada], un tajā ir paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 9] Starbucks vajadzībām ir jāražo aromatizēta kafija par noteiktu cenu (82). […] ir paredzēts, ka [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 9] ir jānodrošina pilnīga atbilstība tehniskajām prasībām, kas cita starpā attiecas uz produktu ražošanu. [Ražošanas un piegādes nolīgumā] nav paredzēta nekāda maksa vai licences maksa, kas būtu jāsaņem Starbucks no [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 9]. Vienošanās attiecas arī uz tehnoloģiju un preču zīmes licences nolīgumu, kas tomēr nav iesniegts.

                              —

                              [Nesaistītā ražošanas uzņēmuma 10] ražošanas un piegādes nolīgums ir noslēgts [pēc 2008. gada] un attiecas uz negrauzdētu kafijas pupiņu ražošanu un grauzdēšanu Starbucks vajadzībām, ko veic […] grauzdētājs, kas tiešā veidā izmanto savas kafijas pupiņas. Nolīgumā nav paredzēta nekāda maksa vai licences maksa, kas būtu jāsaņem Starbucks no [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 10]. Nolīguma […] paskaidrots, ka izņēmumam Starbucks pieder IĪ tiesības uz kafijas maisījumu, grauzdēšanas procesa temperatūras laika līkni un grauzdēšanas beigu punktu u. c. Starbucks maksā maksu [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 10] par kafiju [par noteiktu daudzumu] pēc īpašas formulas, saskaņā ar kuru par grauzdēšanu ir jāmaksā mazāk nekā par iepakošanu.

            2.9.1.   Starbucks iesniegtie argumenti attiecībā uz nolīgumiem ar trešām personām un ar Starbucks Manufacturing Corp.

                  (151)

                  Papildus 148. apsvērumā uzskaitītajiem līgumiem Starbucks iesniedza analīzi par šo līgumu salīdzināmību ar licences maksām, ko SMBV maksā uzņēmumam Alki LP.

                  (152)

                  Nolīgumos, saskaņā ar kuriem Starbucks ir izsniedzis licences trešām personām par nemateriālo aktīvu (preču zīmju un īpašas, ar kafiju saistītas zinātības) izmantošanu Starbucks izšķir i) trešās personas, kas izmanto šos nemateriālos aktīvus, lai ražotu Starbucks kafiju saturošus produktus nolīgumos par grauzdēšanu ([nesaistītais ražošanas uzņēmums 3] un [nesaistītais ražošanas uzņēmums 2]) un ii) trešās personas, kas izplata šādi ražotus produktus tieši patērētājiem ([nesaistītais ražošanas uzņēmums 7], [nesaistītais ražošanas uzņēmums 6] un [nesaistītais ražošanas uzņēmums 5]). [Nesaistītais ražošanas uzņēmums 7], [nesaistītais ražošanas uzņēmums 6] un [nesaistītais ražošanas uzņēmums 5] izmanto nemateriālos aktīvus, lai ražotu dzeršanai gatavu kafiju, ko tie pārdod mazumtirgotājiem (galvenokārt lielveikaliem). Starbucks uzskata, ka licences maksas, ko maksā [nesaistītais ražošanas uzņēmums 7], [nesaistītais ražošanas uzņēmums 6] un [nesaistītais ražošanas uzņēmums 5], ir salīdzināmas ar licences maksām, ko maksā SMBV, kuras pēc tā provizoriskajiem aprēķiniem ir [5–10] % no pārdošanas summas (83).

                  (153)

                  Vispārīgāk runājot, Starbucks sagrupēja pa kategorijām visus nolīgumus, kas noslēgti ar trešām personām kopš 2002. gada. Cik uzņēmumam Starbucks ir zināms, galvenās kategorijas varētu būt šādas:

                              1)

                              Nolīgumi, saskaņā ar kuriem trešās personas izmanto Starbucks nemateriālos aktīvus (ar kafiju saistītos nemateriālos aktīvus un preču zīmes) tirgū:

                                          —

                                          grauzdēšanas licences nolīgumi ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 2] un [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 3],

                                          —

                                          preču zīmju un tehnoloģiju licences nolīgumi ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 7], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 6] un [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 5] par Starbucks preču zīmju un noteiktas ar kafiju saistītas zinātības izmantošanu.

                              2)

                              Dažādi nolīgumi, kas nodrošina trešām personām piekļuvi Starbucks nemateriālajiem aktīviem (tehnoloģijām, zinātībai un preču zīmēm) saskaņā ar bezmaksas licenci šo nolīgumu īpašā rakstura dēļ:

                                          —

                                          dažādi nolīgumi par sadarbību ražošanā un iepakošanā, kur IĪ licence kalpo tikai tam, lai dotu iespēju trešai personai ražot saskaņā ar Starbucks specifikācijām un aizsargātu Starbucks IĪ tiesības. Starbucks partneri, kas sadarbojas ražošanā un iepakošanā, parasti piegādā produktus atpakaļ Starbucks un neizmanto nemateriālos aktīvus tirgū,

                                          —

                                          dažādi izplatīšanas nolīgumi, kur IĪ licence kalpo tikai tam, lai ļautu izplatītājam tālākpārdot produktus ar Starbucks zīmolu un aizsargātu Starbucks IĪ tiesības. Izplatītājs neizmanto Starbucks nemateriālos aktīvus tirgū.

                              3)

                              Licences nolīgumi ar attīstītājiem, lai dotu tiem iespēju izmantot Starbucks sistēmu un pārvaldīt Starbucks kafijas veikalus.

            2.9.2.   Tirdzniecības nolīgums starp Starbucks US un Starbucks Manufacturing Corp.

                  (154)

                     Starbucks norādīja, ka SMC
                      (84), otrs uzņēmums, kas Starbucks grupā veic grauzdēšanu, nemaksā uzņēmumam Starbucks nekādu licences maksu par IĪ saistībā ar grauzdēšanas tehnoloģiju un zinātību vai arī par kāda cita IĪ izmantošanu. Kā norāda Starbucks, tas varētu būt tāpēc, ka uzņēmumam SMC nav atsevišķu revidētu finanšu pārskatu un ka ASV nodokļu iekasēšanas nolūkos SMC ir apvienots ar citām Starbucks US struktūrvienībām.

            3.   PROCEDŪRAS UZSĀKŠANAS PAMATOJUMS

                  (155)

                  Komisija nolēma uzsākt oficiālo izmeklēšanas procedūru, jo tā paliek pie sākotnējā viedokļa, ka SMBV APA, ar kuru tiek apstiprināta Starbucks nodokļu konsultanta piedāvātā atlīdzība par SMBV Nīderlandē veiktajām funkcijām un kuru 2008. gadā noslēdza Nīderlandes nodokļu iestāde, šķiet, ir valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, kas nav saderīgs ar iekšējo tirgu.

                  (156)

                  Proti, Komisija pauda šaubas par to, vai atlīdzība par SMBV veiktajām funkcijām atbilst nesaistītu pušu darījuma principam.

                  (157)

                  Konkrētāk runājot, lēmumā par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu Komisija pauda šādas trejādas šaubas par SMBVAPA atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam:

                              1)

                              vai Nīderlandes nodokļu iestāde, noslēdzot SMBV APA, ir pareizi apstiprinājusi SMBV kā ražotāju ar zemu risku, kas veic ražošanu pēc cita uzņēmuma pasūtījuma;

                              2)

                              vai Nīderlandes nodokļu administrācija, noslēdzot SMBV APA, bija tiesīga akceptēt Starbucks nodokļu konsultanta veiktās korekcijas; un

                              3)

                              vai Nīderlandes nodokļu administrācija bija tiesīga akceptēt SMBV interpretāciju attiecībā uz licences maksu aprēķināšanu savā grāmatvedības uzskaitē, ciktāl šo licences maksu līmenis nav saistīts ar attiecīgā IĪ vērtību.

                  (158)

                  Proti, paužot pirmās šaubas, Komisija apšaubīja nodokļu konsultanta pieņēmumu ziņojumā par transfertcenām, ka SMBV neuzņemas nekādu risku un ka tāpēc tas ir klasificējams kā ražotājs, kas izpilda cita uzņēmuma pasūtījumu, vai līgumražotājs. Proti, Komisija atsaucās uz SMBV finanšu pārskatos minētajiem pierādījumiem par uzkrājumu risku, kas varētu likt apšaubīt šo pieņēmumu.

                  (159)

                  Paužot otrās šaubas, Komisija apšaubīja divas nodokļu konsultanta veiktās korekcijas, kuras abas, šķiet, ir veiktas ar vienu mērķi – novērst bažas saistībā ar salīdzināmību. Pirmā korekcija ir attiecināma uz to izmaksu samazināšanu, kuras izmanto, lai aprēķinātu SMBV darbības izdevumu ar nodokli apliekamo bāzi. Nodokļu konsultants to uzskatīja par atbilstošu, jo SMBV būtu ražotājs, kas izpilda cita uzņēmuma pasūtījumu, vai līgumražotājs. Otrā korekcija, kas ziņojumā par transfertcenām apzīmēta kā “Konversijas uzcenojuma korekcija”, paredz atskaitīt PPPI no to uzņēmumu peļņas, kas izmantoti kā salīdzināmi uzņēmumi transfertcenu noteikšanas nolūkos. Otrā korekcija, ko Nīderlande iesniedza kā “apgrozāmā kapitāla korekciju”, samazina SMBV nodokļu bāzi Nīderlandē, bet ne korekcija, ne nodokļu konsultanta izmantotā metode nešķiet pamatota.

                  (160)

                  Visbeidzot, paužot savas trešās šaubas, Komisija apšaubīja uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LP maksātās licences maksas atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam, jo licences maksas summa nešķiet atbilstīga tā IĪ vērtībai, kuru ar to ir paredzēts atlīdzināt. Tā kā transfertcenu analīzē tika izmantota TNMM metode, licences maksa patiesībā atbilst SMBV peļņas atlikumam, t. i., nekāda SMBV reģistrētā peļņa virs [9–12] % no pamatdarbības izmaksām netiek pārvērsta ar nodokli apliekamā licences maksā (skatīt attēlu Nr. 2).

            4.   NĪDERLANDES KOMENTĀRI

                  (161)

                  Nīderlande iesniedza savus komentārus attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 2014. gada 16. jūlijā. Pirmkārt, tā koncentrē uzmanību uz to, kāpēc ar SMBV APA apstiprinātā atlīdzība atbilst nesaistītu pušu darījuma principam un kāpēc nodokļu konsultanta izvēlētā metode ir piemērota metode šīs atlīdzības noteikšanai. Otrkārt, tā koncentrē uzmanību uz to, kāpēc ar SMBV APA uzņēmumam SMBV netiek piešķirtas selektīvas priekšrocības.

            4.1.   Komentāri par transfertcenu noteikšanu

                  (162)

                  Kā norāda Nīderlande, ar SMBV APA apstiprinātā atlīdzība atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, un TNMM metode ir piemērota metode, lai šajā gadījumā iegūtu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu rezultātu. Nīderlande argumentē, ka transfertcenu noteikšana nav eksakta zinātne un ka tādēļ pastāv vērtību intervāls, kura ietvaros var būt transfertcena.

                  (163)

                  Nīderlande norāda, ka saskaņā ar ESAO TC pamatnostādnēm kompensācija par darījumiem divu neatkarīgu uzņēmumu starpā parasti atspoguļo funkcijas, ko veic katrs uzņēmums, un ka tādēļ, novērtējot SMBVatlīdzības atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam, galvenā uzmanība būtu jāpievērš funkciju analīzei. Saskaņā ar ESAO TC pamatnostādnēm līguma nosacījumi ir sākuma punkts, lai noteiktu, vai nesaistītu pušu darījuma princips ir piemērots pareizi.

                  (164)

                  Kā norāda Nīderlande, IĪ, ko Starbucks nodevis uzņēmumam Alki LP, attiecībā uz lietpratību un informāciju saistībā ar kafiju, ietver tehnoloģiju un zinātības izmantošanu saistībā ar recepti kafijas pupiņu maisījuma pagatavošanai, kafijas grauzdēšanas procesu un citu saistītu kafijas produktu ražošanu.

                  (165)

                  Nīderlande atzīmē, ka Alki LP un SMBV noslēgto grauzdēšanas nolīgumu nevar uzskatīt par vienkāršu IĪ licences līgumu. Šis nolīgums, kas ir nolīgums par ražošanu piecdesmit gadu garumā, attiecas uz SMBV veikto negrauzdētu kafijas pupiņu grauzdēšanu. Nolīgums par grauzdēšanu ir līgums starp klientu un darba izpildītāju, ar kuru tiek regulēta arī IĪ tiesību nodrošināšana.

                  (166)

                     Alki LP neatrodas Nīderlandē, un atbilstīgi nodokļu piemērošanas pilnvaru starptautiskajam sadalījumam tam nav jāmaksā nodokļi Nīderlandē. Darbības, ko veic SMBV darbinieki, ir un vienmēr ir bijušas:

                              1)

                              ražošanas/kafijas grauzdēšanas darbības: šīs darbības veic ražošanas darbinieki, kafijas grauzdēšanas tehniskie darbinieki, apkalpojošais personāls, kvalitātes kontroles personāls un noliktavu darbinieki;

                              2)

                              loģistikas un administratīvā atbalsta darbības.

                  (167)

                  Nīderlande norāda, ka Starbucks nolūks vienmēr ir bijis izveidot strādājošu, zema riska kafijas grauzdēšanas rūpnīcu un ka gadu gaitā fakti un apstākļi nav būtiski mainījušies. Tā argumentē, ka, tā kā SMBV nav veicis nekādu uzņēmuma pārstrukturēšanu, Komisija nevar atsaukties uz fragmentiem no 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 9. nodaļas, jo 2010. gada ESAO TC pamatnostādnes vēl nebija pieejamas laikā, kad tika saskaņota SMBV APA. Saskaņā ar ESAO TC pamatnostādnēm būtu jāizvairās no izvērtēšanas ar atpakaļejošu spēku.

                  (168)

                  Kā norāda Nīderlande, SCTC atbild par negrauzdēto kafijas pupiņu iepirkšanu. Tā arī norāda, ka SMBV nav iesaistīts izejvielu iegūšanā, jo saskaņā ar nolīgumu par grauzdēšanu SMBV var iegūt izejvielas tikai no Alki LP norādītajām personām. SMBV veic tikai administratīvās funkcijas saistībā ar krājumu pārvaldību un neuzņemas galīgo risku par krājumiem.

                  (169)

                  Vēl konkrētāk attiecībā uz administratīvo funkciju Nīderlande norāda, ka, lai gan saskaņā ar nolīgumu par negrauzdētu kafijas pupiņu iegādi SMBV ir tas, kam ir jāsniedz pieprasītā informācija attiecībā uz negrauzdētajām kafijas pupiņām, kuras ir jāiepērk, šo informāciju SMBV iegūst no uzņēmuma Alki LP un uzņēmuma Alki LP norādītajā veidā – no attīstītājiem. Tādējādi specifikācijas tiek nodotas SMBV tikai tad, kad tas ir ieguvis šim nolūkam vajadzīgo informāciju. Kā norāda Nīderlande, šīs kombinācijas rezultātā rodas situācija, kurā izejvielu loma ir salīdzināma ar preču piegādi uz sūtījuma pamata.

                  (170)

                  Attiecībā uz galīgo risku par krājumiem Nīderlande piebilst, ka, lai gan SMBV pieder īpašumtiesības uz visiem produktiem un materiāliem, kas tiek izmantoti ražošanā, un tas ir ieviesis noteikumus par krājumu vērtības zudumiem, taču izmaksas, attiecībā uz kurām šie noteikumi ir ieviesti, SMBV nesedz. Tā kā licences maksa ir noteikta saskaņā ar nolīgumu par grauzdēšanu, šīs izmaksas sedz Alki LP.

                  (171)

                  Kā norāda Nīderlande, SMBV darbinieki nav iesaistīti ar uzņēmējdarbību saistītās pārrunās ar Starbucks attīstītājiem/iepircējiem. Attiecībā uz cenu noteikšanu Nīderlande argumentē, ka Starbucks […] nosaka visā pasaulē izmantojamas cenu veidošanas formulas. Starbucks grāmatvedības nodaļa […] uzņēmumam SMBV iesniedz cenrādi (“[…] cenrādis”) ar uzņēmuma Alki LP starpniecību, un šīs cenas tiek aprēķinātas pēc visā pasaulē pieņemtām cenu veidošanas formulām, uz kurām tiek balstīti SMBV un attīstītāju noslēgtie piegādes nolīgumi. SMBV maksātā iepirkuma cena par negrauzdētām kafijas pupiņām ir aprēķināta pēc cenu noteikšanas formulas, kas ietver tādus aspektus kā […]. Ja pamata izmaksas paaugstinās vai pazeminās, tiek koriģēta arī izmaksu bāze, ko izmanto, lai noteiktu cenas darījumiem starp SMBV un tā attīstītājiem. Turklāt attīstītāju pienākums ir iepirkt kafiju un pamata preces saskaņā ar ADOA, kas noslēgta starp Starbucks Coffee BV un attīstītājiem.

                  (172)

                  Kā norāda Nīderlande, SMBV nedarbojas saskaņā ar līgumu par ražošanu pēc cita uzņēmuma pasūtījuma. Līgumsaistības rada situāciju, ka negrauzdētās kafijas pupiņas tiek iepirktas likumīgi, bet bez funkcionāla ieguldījuma no SCTC, un rēķins par tām tiek izrakstīts iepircējiem. Neraugoties uz funkcionalitātes trūkumu saistībā ar pirkšanu un pārdošanu, krājumi atbilstīgi grāmatvedības uzskaites standartiem ir jāuzrāda SMBV bilancē.

                  (173)

                  Iepriekš aprakstītās līgumsaistības starp SMBV, Alki LP, SCTC un attīstītājiem, kā norāda Nīderlande, ļauj secināt, ka SMBV ir zema riska profila ražotājs, un šo secinājumu apstiprina arī funkciju analīze. Tādēļ Nīderlande uzskata SMBV par “mazāk sarežģītu struktūrvienību” (pārbaudīto pusi), kuras nesaistītu pušu darījumam atbilstošu atlīdzību ir jānosaka, izmantojot salīdzinošu pētījumu.

                  (174)

                  Kā norāda Nīderlande, datubāzēs, kas izmantotas, lai veiktu salīdzinošu pētījumu, nav norādīta nekāda sīkāka informācija, piemēram, darījumu cenas vai noteikumi un nosacījumi. Pieejamā informācija ir ierobežota līdz struktūrvienības kā vienota veseluma darbības rezultātu salīdzinājumam. TNMM metode ir starptautiskā mērogā visbiežāk izmantotā metode. Kā norāda Nīderlande, tas ir apstiprināts gan 2010. gada ESAO TC pamatnostādnēs, gan 1995. gada ESAO TC pamatnostādnēs, kas tika piemērotas laikā, kad tika noslēgta SMBV APA.

                  (175)

                  Ņemot vērā SMBV ražošanas funkciju, SMBV izmantojis uz izmaksām orientētu peļņas līmeņa rādītāju (TNMM metodi ar peļņas uzcenojumu izmaksām). Šajā sakarā Nīderlande uzsver, ka saskaņā ar ESAO TC pamatnostādņu 4.9. punktu (85) Nīderlandes nodokļu iestāde vienmēr sāk savu izmeklēšanu attiecībā uz transfertcenām no nodokļu maksātāja izmantotās metodes perspektīvas. Dekrēta 2. nodaļā arī norādīts, ka Nīderlande neizmanto “labākās metodes noteikumu”. Šis sākuma punkts, kas, kā norāda Nīderlande, ir saskaņā ar ESAO TC pamatnostādnēm, ir izmantots arī SMBV APA un ir novedis pie TNMM metodes izmantošanas akceptēšanas ar SMBV piedāvāto peļņas līmeņa rādītāju.

                  (176)

                  Ņemot vērā SMBV kā ražotāja pēc cita uzņēmuma pasūtījuma lomu, attiecīgās izmaksas, lai noteiktu izmaksu bāzi peļņas uzcenojuma aprēķināšanai, ir izmaksas, kas rezultātā ir devušas pievienoto vērtību. SMBV gadījumā, kā uzskata Nīderlande, pamatdarbības izmaksas ir attiecīgās izmaksas ar pievienoto vērtību, kam piemēro peļņas uzcenojumu. Tādējādi, pamatojoties uz salīdzinošo pētījumu, peļņas uzcenojums ir [9–12] % no pamatdarbības izmaksām. SMBV ir zema riska profila uzņēmums, tam nav pievienotās vērtības saistībā ar izejvielām, un tas veic atbalsta funkcijas attiecībā uz ar kafiju nesaistītiem produktiem. Pamatdarbības izmaksas, kas saistītas ar šīm ierobežotajām atbalsta funkcijām, ir iekļautas izmaksu bāzē. Rezultātā arī šīs funkcijas tiek apmaksātas ar [9–12] % peļņas uzcenojumu.

                  (177)

                  Attiecībā uz salīdzināmības korekcijām Nīderlande argumentē, ka tad, kad tika sagatavots ziņojums par transfertcenām, kas ir SMBV APA pamatā, nebija norāžu par to, kā rīkoties ar zema riska profila ražotājiem. Tā atzīst, ka 2010. gada ESAO TC pamatnostādnēs ir vairāk norāžu par salīdzināmības korekcijām, tostarp apgrozāmā kapitāla korekcijām, bet argumentē, ka šie piemēri ir tikai ieteikumi un ka tas nozīmē, ka nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošā rezultātā var būt arī citas pozīcijas. Turklāt Nīderlande argumentē, ka novērtējums par to, vai SMBV APA atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, ir jābalsta uz to informāciju un esošajām ESAO TC pamatnostādnēm, kas bija pieejamas tajā laikā, t. i., uz 1995. gada ESAO TC pamatnostādnēm. Tādēļ nevarētu piemērot arī 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu III nodaļas pielikumu, kurā dots salīdzināmības korekcijas darba piemērs.

                  (178)

                  Nīderlande ir veikusi arī sensitivitātes analīzi par nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošo rezultātu intervālu, kas aprēķināts pēc ziņojumā par transfertcenām norādītās metodes, ja daži parametri tiek izmainīti. Nīderlande izmanīja salīdzināšanas laikposmu un pārrēķināja par nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošiem uzskatītos rezultātu intervālus 2008.–2012. gada un 2003.–2012. gada laikposmā salīdzinājumā ar ziņojumā par transfertcenām norādīto rezultātu intervālu 2001.–2005 gada laikposmā. Turklāt Nīderlande pārrēķināja rezultātu intervālu, ja PPPI procentuālais apjoms, kas atskaitīts no atlīdzības saskaņā ar otrajām korekcijām, nebūtu EURIBOR, kam pieskaitīti 50 bāzes punkti, bet gan EURIBOR, no kura atņemti 50 bāzes punkti, un, visbeidzot, ja tas būtu tas, ko Nīderlande apzīmē kā “pašreizējā norēķinu likme”. Nīderlande arī aprēķināja SMBV iegūto peļņu kā pamatdarbības izmaksu un izejvielu izmaksu procentuālo apjomu (neietverot izmaksas, kas saistītas ar tēju, un citas PPPI, kam ir starpnieka loma) par 2008.–2012. gada un 2003.–2012. gada laikposmiem un salīdzināja šo ar uzcenojumu visām izmaksām salīdzināmajiem uzņēmumiem gan EBT, gan EBIT līmenī tajos pašos laikposmos. Balstoties uz šīm modelētajām situācijām, Nīderlandes secinājums ir, ka, ja arī kādas no Komisijas paustajām bažām būtu pieņemamas, rezultātā iegūtā atlīdzība tomēr joprojām atbilstu nesaistītu pušu darījuma principam. Saskaņā ar ESAO TC pamatnostādnēm nav atļauts veikt nekādas korekcijas, ja atlīdzība iekļaujas nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu rezultātu intervālā.

                  (179)

                  Visbeidzot, vispārīgākā piezīmē Nīderlande apstrīd apgalvojumu, ka tā nav pieprasījusi pamatlīgumus, no kuriem varētu būt redzams, ka riska, ko uzņēmies SMBV, līmenis ir ierobežots, apgalvojot, ka tas nav nepieciešams, jo katrā APA vienmēr tiek iekļauts kritisks pieņēmums, ka norādītie fakti un apstākļi šķiet pareizi un ka gadījumā, ja nav iesniegti pareizi fakti, APA var izbeigt. Turklāt Nīderlande apgalvo, ka, tā kā tās rīcībā bija vēsturiska informācija par to, kā grauzdēšanas rūpnīca tika izveidota, tai nebija vajadzības pieprasīt visus līgumus (86).

            4.2.   Komentāri par Līguma 107. panta 1. punkta piemērošanu

                  (180)

                  Nīderlande arī apgalvo, ka uzņēmumam SMBV nav piešķirtas selektīvas priekšrocības un ka nav iesaistīts valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

                  (181)

                  Nīderlande paskaidro, ka nesaistītu pušu darījuma princips ir iekļauts CIT 8.b panta 1. punktā un sīkāk aprakstīts dekrētā, kas ir pilnīgā saskaņā ar ESAO nodokļu paraugkonvencijas 9. pantu. Nīderlande atkārto to, kas jau ir norādīts pašā dekrētā, ka dekrēts ir speciāli paredzēts, lai skaidrotu tos aspektus, attiecībā uz kuriem ESAO TC pamatnostādnēs ir atstāta iespēja interpretācijai, vai par kuriem trūkst skaidrības.

                  (182)

                  Proti, Nīderlande apgalvo, ka situācijās, kas saistītas ar transfertcenu noteikšanu, selektīvas priekšrocības var būt tikai tad, ja tiek pierādīts, ka ESAO TC pamatnostādnēs un dekrētā ir skaidri redzamas atkāpes no nesaistītu pušu darījuma principa un ka, to piemērojot, ir pieļautas acīmredzamas kļūdas spriedumos, vai ja vispāratzītā valsts politikā ir vērojamas atkāpes no šī principa. Nodokļu iestāžu rīcības brīvība, novērtējot un apstiprinot metodes un rezultātus atsevišķos gadījumos tomēr nenozīmē nekādu jebkāda veida selektivitāti vai patvaļīgu attieksmi. Tā kā Nīderlande uzskata SMBV APA rezultātu par pieņemamu tirgus cenas aptuveno vērtību, tā neuzskata, ka ar to uzņēmumam SMBV tiktu piešķirtas priekšrocības.

                  (183)

                  Nīderlande arī apgalvo, ka Komisijas izmantotā atsauces sistēma, kas ir parastā nodokļu sistēma, kura balstīta uz uzņēmuma, kas veic savu darbību normālos tirgus apstākļos, peļņas un zaudējumu atšķirību, nav pareizi noteikta. Kā uzskata Nīderlande, pareiza atsauces sistēmai būtu jābūt likumam par uzņēmumu ienākuma nodokli, kura 8.b panta 1. punktā ietverts nesaistītu pušu darījuma princips, un dekrētam, kurā sniegti papildu ieteikumi par nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanu. Nīderlande apgalvo, ka selektīvu priekšrocību nevar būt, kamēr SMBV APA nav novirzījies no CIT 8.b panta 1. punkta un dekrēta.

                  (184)

                  Attiecībā uz izmantoto TNMM metodi Nīderlande apgalvo, ka saskaņā ar dekrētu ikviens nodokļu maksātājs var brīvi izvēlēties transfertcenu noteikšanas metodi, ja vien ar izvēlēto metodi var iegūt konkrēta darījuma nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošus rezultātus. Tādējādi Komisijas paustās šaubas par TNMM metodes izmantošanu pārsniedz šaubas, ko Nīderlandes nodokļu iestāde būtu varējusi paust saskaņā ar dekrētu attiecībā uz šo transfertcenu noteikšanas metodi. Turklāt Nīderlande neatlaidīgi apgalvo, ka dekrētā ir pieprasīts tikai tas, lai transfertcenu noteikšanas analīze rezultātā dotu nesaistītu pušu darījumam atbilstošu rezultātu intervālu, bet nevis tiktu noteikta precīza nesaistītu pušu darījumam atbilstoša cena.

                  (185)

                  Turklāt Nīderlande apgalvo, ka lēmumā nešķiet ņemts vērā fakts, ka saistīti un nesaistīti uzņēmumi ne vienmēr atrodas līdzīgā juridiskajā un faktiskajā situācijā. Vienmēr pastāv atšķirības starp saistītiem un nesaistītiem uzņēmumiem, kas, kā apgalvo Nīderlande, ir atzīts arī Komisijas lēmumā par Groepsrentebox
                      (87).

                  (186)

                  Visbeidzot, Nīderlande piebilst, ka, ja Komisija dalībvalstīm uzspiestu savu interpretāciju attiecībā uz nodokļu iekasēšanas principiem, tas būtu Nīderlandes suverenitātes pārkāpums.

            5.   IEINTERESĒTO PERSONU KOMENTĀRI

      5.1.
            Starbucks komentāri attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu un MIT pieprasījumu

                  (187)

                     Starbucks nosūtīja savus komentārus attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 2015. gada 16. janvārī. Turklāt Starbucks Komisijai nosūtīja informāciju, kas attiecas uz tirgu, 2015. gada 13. aprīļa, 2015. gada 29. maija, 2015. gada 10. septembra un 2015. gada 23. septembra vēstulē. Starbucks komentāri lielā mērā atbilst Nīderlandes komentāriem, ciktāl abi apgalvo, ka ar SMBV APA noteiktā atlīdzība atbilda nesaistītu pušu darījuma principam un nepiešķīra selektīvas priekšrocības SMBV.

                  (188)

                  Pirmkārt, Starbucks apgalvo, ka SMBV veic tikai ierobežotas funkcijas ar zemu risku, atbalstot Starbucks pasaules mēroga organizāciju, kas apkalpo EMEA reģionu. Šī argumenta pamatojumam […]. Kā norāda Starbucks, SMBV galvenokārt atbild par kafijas grauzdēšanu un iepakošanu, kā arī par loģistikas un administratīviem pasākumiem, lai nodrošinātu dažādu preču vienmērīgu un efektīvu piegādi attīstītājiem.

                  (189)

                  Attiecībā uz izvēlēto struktūru Starbucks apgalvo, ka ir tikusi apsvērta vienošanās par grauzdēšanu uz sūtījuma pamata, bet ka tas būtu bijis nepraktiski un radītu administratīva rakstura sarežģījumus un pārāk daudz darījumu uzņēmuma iekšienē. Lai izlīdzinātu administratīvo un juridisko struktūru ar preču fizisko plūsmu, un efektivitātes labad Starbucks nolēma izmantot SMBV kā struktūrvienību, kas nodarbojas ar līgumu slēgšanu un rēķinu izrakstīšanu. Šīs struktūras radītās sekas ir tādas, ka (negrauzdētu kafijas pupiņu, produktu, kas nav kafijas produkti, un nestratēģisku preču) krājumu saraksti parādās uzņēmuma SMBV bilancē, jo grāmatvedības standartos un praksē tiek ņemta vērā likumīgā preču plūsma. Taču Starbucks apgalvo, ka SMBV kā struktūrvienības, kas slēdz līgumus un izraksta rēķinus, funkcijas ir vienīgi administratīva rakstura un nerada nekādu risku nodošanu vai komerciālu atbildību, jo saskaņā ar nolīgumu par grauzdēšanu tos uzņemas Starbucks US atbalstītais Alki LP, kas uzņemas visu uzņēmuma SMBV ekonomisko risku, tostarp krājumu risku. Turklāt pat tad, ja SMBV ir līgumslēdzēja puse ar attīstītājiem, tas notiek, pamatojoties uz standartizētiem nolīgumiem un pamata noteikumiem un nosacījumiem, ko nosaka Starbucks US. Visbeidzot, tā kā SMBV iegūst juridiskas īpašumtiesības, preču krājumiem būtu arī jāparādās tā bilancē, kas, kā norāda Starbucks, arī izskaidro to, kāpēc SMBV pieņēma noteikumus par krājumu novecošanu, par ko tas saskaņā ar SMBV APA saņem kompensāciju.

                  (190)

                  Attiecībā uz izvēlēto transfertcenu noteikšanas metodi, lai gan tas nav iekļauts ziņojumā par transfertcenu noteikšanu, Starbucks izklāsta uzņēmuma Alki LP lomu salīdzinājumā ar uzņēmuma SMBV lomu. Starbucks apgalvo, ka, tā kā SMBV veic tikai rutīnas ikdienas darbības saistībā ar grauzdēšanu, iepakošanu un atbalsta loģistikas un administratīvajiem pakalpojumiem, bet Alki LP licencē vērtīgo intelektuālo īpašumu un uzņemas uzņēmējdarbības risku, SMBV ir vismazāk sarežģītā struktūrvienība. Tādēļ TNMM ir vispiemērotākā transfertcenu noteikšanas metode. Starbucks apgalvo, ka, tā kā nav salīdzināmu darījumu, kas būtu līdzīgi nolīgumiem starp Alki LP un SMBV, CUP metode nebūtu piemērota transfertcenu noteikšanas nolūkiem. Jebkurā gadījumā Nīderlandes nodokļu iestādei ir jāsāk transfertcenu noteikšanas pārbaude, pamatojoties uz nodokļu maksātāja izvēlēto metodoloģiju.

                  (191)

                     Starbucks atgādina, ka jebkuras transfertcenu noteikšanas metodes parasti rezultātā dod tādu vērtību intervālu, kas varētu būt vienādi attaisnojams, jo transfertcenu noteikšana nav eksakta zinātne, un ka ar jebkuru transfertcenu noteikšanas analīzi pēc būtības var iegūt nesaistītu pušu darījumam atbilstošus rezultātus un secinājumu par nesaistītu pušu darījumam atbilstošu cenu, nevis nesaistītu pušu darījumam atbilstošu vienu konkrētu cenu.

                  (192)

                  Kas attiecas uz korekcijām, to mērķis ir ņemt vērā būtiskas atšķirības SMBV un izlasē iekļauto salīdzināmo uzņēmumu funkcijās, lai iegūtu piemērotu atlīdzību, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam. Kā norāda Starbucks, šīs korekcijas bija atbilstošas, dažos aspektos konservatīvas, un SMBV atlīdzība par veiktajām funkcijām noteikti nebija nepietiekami novērtēta. Lai vēl labāk pamatotu [9–12] % uzcenojuma saprātīgumu, Starbucks lūdza [nodokļu konsultantu] salīdzināt SMBV sasniegtos faktiskos rezultātus ar salīdzināmo uzņēmumu sasniegtajiem faktiskajiem rezultātiem 2008.–2012. gada laikposmā. Šī retrospektīvā analīze parāda, ka [9–12] % uzcenojums ir stabili iekļāvies atbilstošajā rezultātu intervālā. Tas vēl papildus apstiprina attiecībā uz SMBV piemērotās, ar Nīderlandes nodokļu iestādēm noslēgtajā APA akceptētās transfertcenu noteikšanas metodes atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam. Starbucks arī lūdza [advokātu birojam] sniegt otru atzinumu par to, vai 2007. gada ziņojumā par transfertcenām ir pareizi piemērots nesaistītu pušu darījuma princips. [Advokātu birojs] neveica pats savu izmeklēšanu par faktiem, bet pārskatīja ziņojumu par transfertcenām un nodokļu konsultantam pieejamos dokumentus. Birojs secināja, ka attiecībā uz SMBV darījumiem grupas ietvaros nesaistītu pušu darījumu princips ir bijis piemērots saprātīgi.

                  (193)

                  Līdzīgi kā Nīderlande, arī Starbucks apgalvo, ka Komisija nav pareizi noteikusi atsauces sistēmu. Starbucks apgalvo, ka atsauces sistēmai būtu jābūt Nīderlandes uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmai, proti, CIT 8.b panta 1. punktam, dekrētam un Nīderlandes nodokļu iestādes administratīvajai praksei. Kā norāda abas puses, varētu būt bažas par valsts atbalstu tikai tad, ja SMBV APA novirzītos no nesaistītu pušu darījuma principa normālas interpretācijas un piemērošanas Nīderlandē. Turklāt Starbucks apgalvo, ka trūkst salīdzināmas nodokļu maksātāju grupas, un apgalvo, ka salīdzināmi un nesalīdzināmi uzņēmumi ne vienmēr atrodas salīdzināmā juridiskajā un faktiskajā situācijā (88). Visbeidzot, Starbucks kritizē Komisijas pieeju par to, ka tā ir pretrunā Nīderlandes nodokļu iestādes pieejai “būtība svarīgāka par formu”.

                  (194)

                  Savās atbildēs uz Komisijas Starbucks MIT pieprasījumu Starbucks pauda viedokļus, kas izklāstīti 151. līdz 154. apsvērumā. Starbucks arī norādīja, ka Komisija nevar izmantot informāciju, kas kļuvusi zināma pēc SMBV APA apstiprināšanas, lai to novērtētu.

                  (195)

                     Starbucks2015. gada 24. jūlijā iesniedza [vadības konsultāciju firmas] ziņojumu, kas sagatavots kā atbilde uz tā pieprasījumu izanalizēt atlīdzības modeļus saistībā ar loģistikas/administratīvajiem pakalpojumiem. Starbucks norāda, ka šajā ziņojumā ir atbalstīta Starbucks nostāja attiecībā uz izvēlēto atlīdzības modeli un peļņas līmeņa rādītāju (89).

            5.2.   Nederlandse Orde van Belastingadviseurs

                  (196)

                     NOB apgalvo, ka nosakot, vai saskaņā ar APA nodokļu maksātājam piemērotais konkrētais nodokļu režīms ir valsts atbalsts, būtu jābalstās uz Nīderlandes tiesību aktiem, administratīvo praksi un nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanu laikā, kad tika noslēgta APA. Tas arī apgalvo, ka saskaņā ar dekrētu Nīderlandes nodokļu iestāde nepiemēro “labākās metodes noteikumu” (proti, tā neprasa, lai nodokļu bāzes aprēķinā tiktu izmantota vislabākā metode) un ka nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanas rezultātā parasti var iegūt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu rezultātu intervālu, nevis nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu. NOB atzīmē, ka ar atsauci uz apdomīgu, neatkarīgu tirgus dalībnieku lēmumā par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu, šķiet, tiek ieviests jauna veida ES standarts, kas pārsniedz ESAO TC pamatnostādnes, lai novērtētu pamata vienošanās atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam. Tas lūdz apstiprināt, ka Komisija izmantos valsts juridisko sistēmu kā atsauces sistēmu, nevis kādu citu standartu. Tas arī apgalvo, ka nodokļu maksātājiem būtu jābūt likumīgai paļāvībai, ka APA, kas noslēgtas, pamatojoties uz valsts tiesību aktu interpretāciju, nav valsts atbalsts.

            5.3.   VNO-NCW

                  (197)

                     VNO-NCW pauž savas bažas par apdomīga, neatkarīga tirgus dalībnieka pārbaudes piemērošanu un mudina kā kritēriju selektivitātes izvērtēšanai izmantot valstī piemērotos transfertcenu noteikšanas noteikumus. Tas apgalvo, ka nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanas rezultātā parasti var iegūt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu rezultātu intervālu nevis nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenu.

            5.4.   ATOZ

                  (198)

                     ATOZ galvenais arguments attiecas uz lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu juridisko pamatu. Kā apgalvo ATOZ, lēmumā nav skaidri norādīts, vai SMBV APA vienošanās par cenu noteikšanu atšķiras no Nīderlandes administratīvās prakses, no citu nodokļu iestāžu parastās prakses vai no ESAO standartiem, bet tikai secināts, ka tā neatbilst nesaistītu pušu darījuma principam. ATOZ apgalvo, ka, šķiet, ka Komisijas uzskata, ka pastāv objektīvs, uz ESAO principiem balstīts un kaut kādā veidā ES tiesību aktos ietverts nesaistītu pušu darījuma principa standarts, kas ir pārāks par dalībvalstu tiesību aktiem un praksi. Taču, kā norāda ATOZ, Komisijai būtu jāapsver, vai SMBV APA atbilst Nīderlandes tiesību aktiem. ATOZ apgalvo, ka Komisijas pieeja cita starpā rada juridisko nenoteiktību daudznacionālajiem uzņēmumiem.

            5.5.   Oxfam

                  (199)

                     Oxfam savos komentāros pauda atbalstu Komisijas veiktajai izmeklēšanai, mudinot Komisiju palielināt savu izmeklēšanas jaudu, arī ņemot vērā faktu, ka tā var atrasties labākā situācijā nekā valstu iestādes, lai strukturāli novērtētu dalībvalstu nodokļu nolēmumu prakses. Tas aicina Komisiju nodrošināt, lai tiktu pieņemtas piemērotas sankcijas gadījumos, kad ir apstiprinātas selektīvas priekšrocības, un lai kaitīga nodokļu prakse tiktu ātri pakāpeniski izbeigta.

            5.6.   BAK

                  (200)

                     BAK atbalsta Komisijas argumentus lēmumā par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu un apgalvo, ka kopumā šāda veida nolīgumi un tiesiskās struktūras pazemina visā pasaulē maksātos nodokļus, kas negatīvi ietekmē patērētājus un darbiniekus.

            6.   UZŅĒMUMA X APSVĒRUMI

                  (201)

                  Uzņēmums X, kas nevēlas, lai tiktu atklāta tā identitāte, Komisijai iesniedza apsvērumus atbildē uz lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu. Kā norāda šis uzņēmums, pamatojoties uz savu kā Starbucks konkurenta veikto novērtējumu, grauzdēšanas procesā (grauzdēšana un iepakošana, neņemot vērā iepakošanas materiālu izmaksas) radītā pievienotā vērtība negrauzdētai kafijai varētu būt vienāda ar 13–17 % no negrauzdētas kafijas izmaksām, grauzdētas un maltas kafijas vai kafijas pupiņu gadījumā. Kā norāda šis uzņēmums, šāds līmenis varētu būt piemērojams visiem izplatīšanas kanāliem.

            7.   INFORMĀCIJA, KO IESNIEDZA STARBUCKS KONKURENTI, ATBILDOT UZ MIT PIEPRASĪJUMU

      7.1.   Uzņēmumi, ar kuriem Komisija sazinājās saistībā ar MIT pieprasījumu

                  (202)

                  Kā paskaidrots 20. apsvērumā, Komisija sazinājās ar četriem Starbucks konkurentiem, lai tie sniegtu tirgus informāciju par savu uzņēmējdarbības modeli un savām pievienoto vērtību radošām darbībām un lai ļautu Komisijai pabeigt novērtēt SMBV APA. Attiecīgie četri konkurenti ir uzņēmums Y, Dallmayr, Nestlé un Melitta. Šo četru uzņēmumu izvēle tika balstīta uz apsvērumu, ka visi uzņēmumi darbojas kafijas grauzdēšanas tirgus segmentā un kā grupas uzņēmumi varētu sniegt ieskatu par to, kā integrētā uzņēmumā tiek organizēts kafijas grauzdēšanas process.

            7.2.   Dallmayr

                  (203)

                  2015. gada 27. aprīļa vēstulē Dallmayr atbildēja uz Komisijas pieprasījumu attiecībā uz tirgus informāciju.

                  (204)

                     Dallmayr informēja Komisiju, ka kafijas grauzdēšanu veic vai nu atsevišķs uzņēmums, vai arī tā ir vertikāli integrēta uzņēmumā. Lielāki uzņēmumi parasti veic grauzdēšanu paši. Izejvielu iegūšanas funkcija parasti tiek apvienota ar grauzdēšanas funkciju. Dallmayr neizmanto ārpakalpojumus grauzdēšanas funkcijas veikšanai.

                  (205)

                     Dallmayr uzskata licences maksas, ko maksā trešā persona, kas veic grauzdēšanas pakalpojumus, maksāšanu par diezgan neparastu praksi. Patiešām, Dallmayr varētu sagaidīt, ka grauzdēšanas pakalpojumu sniedzējam maksā klients, nevis otrādi.

            7.3.   Nestlé

                  (206)

                  2015. gada 20. maija vēstulē Nestlé atbildēja uz Komisijas pieprasījumu attiecībā uz tirgus informāciju. Nestlé norādīja, ka trīs būtiski elementi, kas veido kafijas vērtību, ir kvalitāte (pupiņu veids), tumšā krāsa (ko panāk grauzdēšanas laikā) un malums. Tas arī norādīja, ka neizmanto un nebūtu izmantojis ārpakalpojumu grauzdēšanas funkcijas veikšanai, ņemot vērā to, cik nozīmīgs ir grauzdēšanas process produkta aromāta attīstīšanā.

            7.4.   Melitta

                  (207)

                  2015. gada 26. maija vēstulē Melitta atbildēja uz Komisijas pieprasījumu attiecībā uz tirgus informāciju. Melitta norādīja situācijas, kurās tas varētu izmantot kafijas pupiņu grauzdēšanas ārpakalpojumus. Tās ir šādas: i) ja uzņēmuma ražotnē nav pieejamas iekārtas, lai ražotu konkrēta veida produktus, piemēram, konkrēta formāta iepakojumus vai mīkstos ieliktnīšus, ii) ja uzņēmuma ražotnē nav pieejamas iekārtas, lai ražotu šķīstošo kafiju, un iii) ja pārdošanas apjomi pārsniedz uzņēmuma ražotnes pieejamo grauzdēšanas un iepakošanas jaudu. Pēdējā gadījumā, ja grauzdēšanai un iepakošanai tiek izmantots ārpakalpojums sakarā ar jaudas ierobežojumiem, negrauzdētas kafijas pupiņas no Melitta tiek nosūtītas piegādātājam, kas grauzdē un iepako kafiju līdz gatava produkta stadijai. Šis gatavais produkts tad tiek piegādāts Melitta. Šāds līgums bija spēkā ar vienu un to pašu piegādātāju vairākus gadus.

                  (208)

                  Lai nodrošinātu gatavā produkta kvalitāti un garšu, Melitta trešai personai, kura veic grauzdēšanu kā ārpakalpojuma sniedzējs, sniedz norādes par grauzdēšanu vai noteiktus garšas profilus.

                  (209)

                  Līgumā nav paredzēta nekāda licences maksa, kura jāsaņem uzņēmumam Melitta, piesaistot ārpakalpojuma sniedzēju grauzdēšanas funkciju veikšanai.

            7.5.   Uzņēmums Y

                  (210)

                  2015. gada 27. aprīļa vēstulē uzņēmums Y atbildēja uz Komisijas pieprasījumu attiecībā uz tirgus informāciju. Komisija 2015. gada 11. maija vēstulē pieprasīja skaidrojumu, uz kuru uzņēmums Y atbildēja 2015. gada 21. maijā.

                  (211)

                  Uzņēmums Y neizmanto trešo personu ārpakalpojumus grauzdēšanas funkcijas veikšanai. Grauzdēšanu nodrošina grupas uzņēmums, ko uzņēmums Y iecēlis par savu ražotāju pēc pasūtījuma. Šis kafijas grauzdēšanas uzņēmums nemaksā nekādu licences maksu par grauzdēšanas procesā izmantoto intelektuālo īpašumu vai zinātību.

                  (212)

                  Uzņēmums maksā licences maksas par IT sistēmu izmantošanu. Lai aprēķinātu atlīdzību grupas uzņēmumam, ko uzņēmums Y norādījis kā savu ražotāju pēc pasūtījuma, izmaksu bāze ir ražošanas izmaksas, neietverot izejvielu izmaksas. Ražošanas izmaksas galvenokārt ir elektroenerģijas izmaksas, iekārtu (piemēram, grauzdēšanas un iepakošanas līniju) nolietojums, personāla izmaksas, IT izmaksas un aprīkojuma uzturēšanas izmaksas.

            8.   NĪDERLANDES KOMENTĀRI PAR TREŠO PERSONU KOMENTĀRIEM, PAR UZŅĒMUMA X KOMENTĀRIEM UN ATBILDĒM UZ MIT PIEPRASĪJUMU

      8.1.   Nīderlandes komentāri par trešo personu komentāriem

                  (213)

                  Nīderlande 2015. gada 20. un 26. aprīļa vēstulēs pauda savu pilnīgu piekrišanu Starbucks, NOB, VNO-NCW un ATOZ apsvērumiem. Attiecībā uz Oxfam komentāriem Nīderlande norādīja, ka tie attiecas uz apsvērumu par kaitīgu nodokļu konkurenci vispār, bet ne uz konkrēto SMBV gadījumu. Nīderlande uzskata BAK pretenzijas par nekorektām un tāpēc atturas no to komentēšanas.

            8.2.   Nīderlandes komentāri par uzņēmuma X komentāriem

                  (214)

                  Nīderlande 2015. gada 11. marta vēstulē norādīja, ka tā nevar sniegt nekādu izsmeļošu atbildi uz uzņēmuma X komentāriem, jo Nīderlandei netika iesniegta anonīmā konkurenta funkciju analīze un salīdzinošā analīze.

            8.3.
            Nīderlandes komentāri par Dallmayr un uzņēmuma Y komentāriem

                  (215)

                  Nīderlande 2015. gada 27. maija vēstulē sniedza komentārus par Dallmayr un uzņēmuma Y sniegto tirgus informāciju. Kā vispārīgu komentāru Nīderlande norāda, ka trūkst funkciju analīzes un līgumu nosacījumu un ka tādēļ ir ļoti grūti salīdzināt, jo abas puses neizmanto neatkarīgu trešo personu ārpakalpojumu sniedzēju saistībā ar grauzdēšanas funkcijas izpildi.

                  (216)

                  Attiecībā uz Dallmayr Nīderlande norāda, ka Dallmayr grauzdēšanas definīcija ietver vairāk nekā tikai kafijas grauzdēšanu, jo grauzdēšanas funkcijā ir iekļauta izejvielu iepirkšanas funkcija. Turklāt Nīderlande apgalvo, ka SMBV neveic pārdošanas darbības saistībā ar kafiju un ar kafiju nesaistītām precēm, bet tai šķiet, ka Dallmayr šajā ziņā ir citādi organizēts uzņēmums. Bez tam, ņemot vērā Dallmayr klienta-līgumslēdzēja attiecības, Nīderlande apgalvo, ka atlīdzība tiek aprēķināta pēc negrauzdētu kafijas pupiņu svara un cenas, kas līgumslēdzējam liek uzņemties risku, kurš saistīts ar noslodzes pakāpi, kas nav SMBV gadījums.

                  (217)

                  Attiecībā uz uzņēmumu Y Nīderlande norāda, ka kafijas grauzdēšana tiek uzskatīta par rutīnas funkciju un ka grauzdēšanas ražotnes atlīdzība tiek aprēķināta, izmaksām pieskaitot drošības rezervi, izmaksu bāzē neiekļaujot negrauzdēto kafijas pupiņu izmaksas. Kā norāda Nīderlande, šāda pieeja pilnībā atbilst SMBV APA.

            8.4.
            Nīderlandes komentāri par Nestlé komentāriem

                  (218)

                  Attiecībā uz Nestlé Nīderlande norāda, ka visus trīs elementus, kas, kā uzskata Nestlé, rada kafijas vērtību, rada citi Starbucks grupas ārzemju uzņēmumi, bet ne SMBV (SCTC veic izejmateriālu iepirkšanu un kvalitātes kontroli, Alki LP nodrošina grauzdēšanas līknes un Starbucks kafijas veikali veic malšanu).

            8.5.
            Nīderlandes komentāri par Melitta komentāriem

                  (219)

                  Attiecībā uz Melitta Nīderlande norāda, ka trīs Melitta aprakstītās situācijas, kurās kafijas grauzdēšanas funkciju veic ārpakalpojumu sniedzējs, zināmā mērā atšķiras no SMBV situācijas. Pirmajā un trešajā situācijā līdzība ir tajā, ka izejvielu iepirkšanas funkciju arī neveic ražotājs, bet, kā norāda Nīderlande, atšķirības ir līguma par grauzdēšanu termiņā (līgums uz gadu salīdzinājumā ar 50 gadus spēkā esošu nolīgumu par grauzdēšanu) un noslodzes pakāpes riskā (ko, kā norāda Nīderlande, uzņemtos Alki LP, ja salīdzina ar Melitta situāciju). Otro situāciju Nīderlande uzskata par pārāk atšķirīgu, lai to varētu salīdzināt, jo tā attiecas ne tikai uz kafijas pupiņu grauzdēšanu, bet arī uz universālu produktu ražošanu.

            8.6.
            Nīderlandes komentāri par Starbucks 2015. gada 13. aprīļa, 29. maija, 2015. gada 10. un 11. septembra un 2015. gada 23. septembra vēstulēm

                  (220)

                  Nīderlande 2015. gada 19. jūnija vēstulē sniedza komentārus par Starbucks iesniegto tirgus informāciju. Šajos komentāros Nīderlande atkārtoja savu apgalvojumu, ka tā uzskata, ka pareizajai atsauces sistēmai būtu jābūt Nīderlandes valsts nodokļu sistēmai un, proti, 1969. gada CIT 8.b pantam un dekrētam. Tā apgalvo, ka 8.b pants un dekrēts tiek vienmēr piemērots attiecībā uz darījumiem grupas iekšienē, neraugoties uz to, vai uzņēmums ir vai nav pieprasījis APA. Turklāt Nīderlande norāda, ka TNMM ir starptautiski visbiežāk izmantotā metode un ka Nīderlande nepiemēro labākās metodes noteikumu. Tā arī apgalvo, ka TNMM priekšrocība ir tāda, ka valstij ir jāapsver transfertcena tikai vienpusēji un ka iespējamā augstāka vai zemāka negrauzdēto kafijas pupiņu transfertcena neietekmētu SMBV nodokļu bāzi, jo pupiņu izmaksas nav iekļautas izmaksu bāzē, attiecībā uz kuru tiek piemērota peļņa.

                  (221)

                  Nīderlande 2015. gada 25. septembra vēstulē atkārto savus apgalvojumus, ka, pamatojoties uz ziņojumu par transfertcenām, līgumattiecībām starp SMBV un tā darījumu partneriem, kā arī SMBV faktisko rīcību, SMBV būtu jāuzskata par zema riska profila ražotāju. Nīderlande arī apgalvo, ka Nīderlandē tā ir ierasta prakse, ka tādas vienīgās funkcijas kā nemateriālo aktīvu apvienota pārvaldīšana un uzņēmējdarbības risku uzņemšanās nevar tikt salīdzinātas un ka tādējādi loģiski ir, ka licences maksājumi tiek aprēķināti kā atlikums. Kā uzskata Nīderlande, tās apgalvojums, ka SMBV APA atbilst nesaistītu pušu darījuma principam un ir pilnīgā saskaņā ar ESAO TC pamatnostādnēm, ir pamatots ar [advokātu biroja] sagatavoto otro atzinumu (iesniegts iepriekš, skatīt 192. apsvērumu), uzņēmuma Y iesniegtajiem dokumentiem (90), Nīderlandes veikto sensitivitātes analīzi (iesniegta iepriekš, skatīt 178. apsvērumu) un ar nodokļu ekspertu dažādiem rakstiem. Turklāt, lai gan, kā norāda Nīderlande, SMBV situācijā nevarētu piemērot CUP metodi, Starbucks līgumu ar trešām personām par kafijas grauzdēšanu vai līdzdalību kafijas produktu ražošanā CUP veida analīze (skatīt 152. apsvērumu) pēc Nīderlandes domām pierāda, ka SMBV uzņēmumam Alki LP maksātie licences maksājumi nav bijuši pārāk augsti (91).

                  (222)

                  2015. gada 7. oktobra vēstulē Nīderlande atkārto savu argumentu, ka CUP metode nav piemērojama licences maksām, ko uzņēmums SMBV maksā uzņēmumam Alki LP. Turklāt Nīderlande norāda, ka uzņēmuma SMBV uzņēmumam SCTC maksātā cena par negrauzdētām kafijas pupiņām varētu atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, pamatojoties uz faktu, ka [nesaistītais ražošanas uzņēmums 2] saskaņā ar tā līgumu ar Starbucks maksāja augstāku cenu par negrauzdētām kafijas pupiņām nekā SMBV. Visbeidzot, Nīderlande sniedza finanšu informāciju par 11 uzņēmumiem no dažādām Savienības dalībvalstīm, kas visi reģistrēti ar NACE kodu “Tējas un kafijas apstrāde”, norādot, ka visu šo uzņēmumu bilancē ir līdzīgi zema rentabilitāte kā uzņēmumam SMBV un ka daži no šiem uzņēmumiem vairākus finanšu periodus pat ir strādājuši ar zaudējumiem.

            9.   APSTRĪDĒTĀ PASĀKUMA NOVĒRTĒJUMS

      9.1.   Atbalsta esība

                  (223)

                  Saskaņā ar Līguma 107. panta 1. punktu nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, nav saderīgs ar iekšējo tirgu, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.

                  (224)

                  Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, lai pasākumu varētu iekļaut valsts atbalsta kategorijā Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, ir jābūt izpildītiem visiem šajā noteikumā minētajiem nosacījumiem (92). Tādējādi tiek arī konstatēts, ka, lai pasākumu varētu iekļaut valsts atbalsta kategorijā šā noteikuma nozīmē, pirmkārt, ir jābūt iejaukšanās pasākumam no valsts puses vai ar valsts līdzekļu palīdzību; otrkārt, iejaukšanās pasākumam jābūt tādam, kas spētu iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm; treškārt, tam ir jārada selektīvas priekšrocības kādam uzņēmumam un, ceturtkārt, tam ir jārada vai jādraud radīt konkurences izkropļojumus (93).

                  (225)

                  Runājot par pirmo nosacījumu, lai konstatētu atbalstu, SMBV APA noslēdza Nīderlandes nodokļu iestāde (Belastingdienst), kas pieder pie Nīderlandes valsts pārvaldes iestādēm. Šī APA ir saistīta ar Nīderlandes nodokļu iestādes akceptu Starbucks piedāvātajai peļņas sadalei, pamatojoties uz kuru SMBV ik gadu nosaka savas uzņēmumu ienākuma nodokļa saistības attiecībā pret Nīderlandi. Tādējādi SMBV APA ir piedēvējama Nīderlandei.

                  (226)

                  Runājot par pasākuma finansēšanu no valsts līdzekļiem, Tiesa konsekventi uzskata, ka tāds pasākums, ar kuru valsts iestādes konkrētiem uzņēmumiem piešķir nodokļu atlaides, kas, lai gan nav saistītas ar valsts līdzekļu pozitīvu nodošanu, rada personām, uz kurām tās attiecas, labvēlīgāku finanšu situāciju nekā citiem nodokļu maksātājiem, ir valsts atbalsts (94). Turpmāk Komisija uzskatāmi pierādīs, ka SMBV APA uzņēmumam SMBV samazina nodokļu saistības Nīderlandē, atkāpjoties no nodokļa, kuru uzņēmumam SMBV pretējā gadījumā būtu jāmaksā saskaņā ar Nīderlandes vispārējo uzņēmumu nodokļa sistēmu. Līdz ar to SMBV APA būtu jāuzskata par tādu, kas rada valsts līdzekļu zaudējumus, jo jebkāda nodokļu samazinājuma uzņēmumam SMBV rezultātā tiek zaudēti ieņēmumi no nodokļiem, kas pretējā gadījumā būtu pieejami Nīderlandei.

                  (227)

                  Runājot par otro nosacījumu, lai konstatētu atbalstu, SMBV pieder pie Starbucks grupas, kas ir visā pasaulē aktīvs uzņēmums, kurš darbojas visās Eiropas Savienības dalībvalstīs, tādējādi atbalsts tā labā spēj iespaidot tirdzniecību starp Savienības dalībvalstīm. Tāpat arī pasākums, ko nodrošina valsts, uzskatāms par tādu, kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, ja tas var uzlabot saņēmēja konkurētspēju salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, ar kuriem tas konkurē (95). Ciktāl SMBV APA atvieglo uzņēmuma SMBV nodokļu saistības, kas tam pretējā gadījumā būtu jāmaksā saskaņā ar Nīderlandes vispārējo uzņēmumu nodokļa sistēmu, šī APA rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, nostiprinot uzņēmuma finanšu stāvokli, tādējādi šajā gadījumā ir izpildīts arī ceturtais nosacījums, lai konstatētu atbalstu.

                  (228)

                  Attiecībā uz trešo nosacījumu, lai konstatētu atbalstu, Komisija, sākot no 252. apsvēruma, un turpmāk tekstā uzskatāmi pierādīs, kāpēc tā uzskata, ka ar SMBV APA tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības uzņēmumam Starbucks, ciktāl tās rezultātā tiek samazinātas uzņēmuma SMBV nodokļu saistības Nīderlandē, novirzoties no nodokļa, kas uzņēmumam SMBV būtu bijis jāmaksā saskaņā ar Nīderlandes vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, tādējādi izpildot visus nosacījumus, lai atbilstīgi Līguma 107. gada 1. punktam konstatētu atbalstu.

            9.2.   Selektīvu priekšrocību esība

                  (229)

                  Saskaņā ar pastāvīgo judikatūru, “Līguma 107. panta 1. punktā pieprasīts noteikt, vai saskaņā ar konkrēto tiesību aktos paredzēto shēmu valsts pasākums ir tāds, kas dod priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai salīdzinājumā ar citiem, kuri, ņemot vērā attiecīgās shēmas mērķi, ir salīdzināmā juridiskā un faktiskā situācijā. Ja tā ir, tad pasākums izpilda selektivitātes nosacījumu” (96).

                  (230)

                  Nodokļu lietās Tiesa ir izstrādājusi trīs posmu analīzi, lai noteiktu, vai konkrētais nodokļu pasākums ir selektīvs (97). Pirmkārt, vispārpieņemto vai normālo nodokļu sistēmu, kas piemērojama dalībvalstī, uzskata par “atsauces sistēmu”. Otrkārt, tiek noteikts, vai konkrētais nodokļu pasākums ir novirze no šīs sistēmas, novērtējot, ciktāl tas atšķiras tādiem uzņēmumiem, kas, ņemot vērā sistēmas mērķi, atrodas salīdzināmā faktiskā un juridiskā situācijā. Ja pasākums ir novirze no atsauces sistēmas, tad trešajā analīzes posmā tiek noteikts, vai šis pasākums ir pamatots atsauces sistēmas rakstura vai vispārīgās shēmas dēļ. Nodokļu pasākums, kas ir novirze no atsauces sistēmas piemērošanas, var būt pamatots, ja attiecīgā dalībvalsts var pierādīt, ka pasākums izriet tieši no šīs nodokļu sistēmas pamata vai vadošajiem principiem (98). Ja tas tā ir, tad nodokļu pasākums nav selektīvs. Pierādīšanas pienākums šajā trešajā posmā ir dalībvalstij.

            9.2.1.   Atsauces sistēmas noteikšana

      9.2.1.1.   Atsauces sistēma, ko veido Nīderlandes vispārējā uzņēmumu nodokļa sistēma

                  (231)

                  Parasti selektivitātes analīzes nolūkā atsauces sistēmu veido saskaņotu noteikumu kopums, ko, balstoties uz objektīviem kritērijiem, piemēro visiem uzņēmumiem, uz kuriem tas atbilstīgi tā mērķim attiecas.

                  (232)

                  Šajā gadījumā Komisija par atsauces sistēmu uzskata Nīderlandes vispārējo uzņēmumu nodokļa sistēmu, kuras mērķis ir aplikt ar nodokli visu to uzņēmumu peļņu, kuriem nodokļi jāmaksā Nīderlandē (99). Uzņēmumi, kas veic uzņēmējdarbību Nīderlandē, ir nodokļu maksātāji–rezidenti (100); tiem ir jāmaksā uzņēmumu ienākuma nodoklis par saviem ienākumiem visā pasaulē (101).Uzņēmumiem, kas neveic uzņēmējdarbību Nīderlandē (uzņēmumiem–nerezidentiem), ir jāmaksā nodoklis par ienākumiem, kas gūti Nīderlandē (102). To, vai tiek uzskatīts, ka uzņēmums veic uzņēmējdarbību Nīderlandē nodokļu maksāšanas nolūkos, novērtē, pamatojoties uz faktiskajiem apstākļiem. Šī novērtējuma nozīmīgi faktori ir faktiskā vadības atrašanās vieta un galvenā biroja atrašanās vieta. Saskaņā ar CIT visi uzņēmumi, kas reģistrēti saskaņā ar Nīderlandes tiesību aktiem, tiek uzskatīti par Nīderlandes rezidentiem (103).

                  (233)

                  Saskaņā ar 2001. gada Likuma par ienākuma nodokli (Wet inkomstenbelasting 2001) 3. panta 25. punktu, kas ar 1969. gada CIT 8. panta starpniecību attiecas arī uz nodokļu maksātājiem – uzņēmumiem, ar nodokli apliekamā gada peļņa ir jānosaka saskaņā ar saprātīgas uzņēmējdarbības prakses principiem un konsekventi neatkarīgi no iespējamā rezultāta (104). Saskaņā ar saprātīgu uzņēmējdarbības praksi, piemēram, par nerealizētiem zaudējumiem var paredzēt piemaksas, bet vēl negūtu peļņu var neņemt vērā.

                  (234)

                  Parasti ar nodokli apliekamā peļņa atbilst grāmatvedības uzskaites peļņai, kas parādās uzņēmuma peļņas un zaudējumu uzskaitē. Taču iespējams veikt korekcijas, pamatojoties uz īpašiem noteikumiem par nodokļu piemērošanu, piemēram, attiecībā uz piemērojamo nodokļu atvieglojumiem, izslēgšanu no līdzdalības, nodokļu rezultāta, kas iegūts no darījumiem, kuri nav veikti saskaņā ar nesaistītu pušu darījuma principu, korekcijām un dažādu noteikumu par nolietojumu piemērošanu atbilstīgi nodokļu un grāmatvedības uzskaites noteikumiem (105).

                  (235)

                  Kamēr noteikt ar nodokli apliekamo peļņu neintegrētiem/vietējiem neatkarīgiem uzņēmumiem, kas veic darījumus tirgū, ir diezgan vienkārši, jo noteikšana balstīta uz ienākumu un izmaksu atšķirībām konkurējošā tirgū, ar nodokli apliekamās peļņas noteikšanai tādu integrētu grupas uzņēmumu gadījumā kā Starbucks, ir jāizmanto aplēstās vērtības. Neatkarīgi neintegrēti uzņēmumi par sākuma punktu nodokļu bāzes noteikšanai var ņemt savu grāmatvedības uzskaitē uzrādīto peļņu, kurai tiek piemērots Nīderlandes uzņēmumu ienākuma nodoklis, jo šī peļņa ir atkarīga no tirgus diktētām iepirkto izejvielu cenām un uzņēmuma pārdotajiem produktiem un pakalpojumiem. Turpretī integrētam uzņēmumam, kas slēdz darījumus ar vienas un tās pašas uzņēmumu grupas uzņēmumiem, lai noteiktu savu ar nodokli apliekamo peļņu, vispirms ir provizoriski jāaprēķina cenas, kas piemērojamas šiem grupas iekšienē veiktajiem darījumiem, šo provizorisko aprēķinu veic tas pats uzņēmums, kas kontrolē grupu, nevis to diktē tirgus.

                  (236)

                  Taču šī atšķirība, kā tiek noteikta ar nodokli apliekamā peļņa neintegrētiem uzņēmumiem, t. i., tādiem, kas nepieder pie uzņēmumu grupas un tātad ir “neatkarīgi”, un integrētiem uzņēmumiem, t. i., tādiem, kas pieder pie uzņēmumu grupas, neattiecas uz Nīderlandes uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, kuras mērķis ir piemērot nodokli visai Nīderlandē ar nodokļiem apliekamajai uzņēmumu peļņai, neraugoties uz to, vai tie ir integrēti vai neintegrēti uzņēmumi. Tā kā saskaņā ar Nīderlandes vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļu sistēmu visai Nīderlandē rezidējošo uzņēmumu peļņai nodokļus piemēro vienādi, atsevišķi nenodalot grupas uzņēmumus un nekontrolētus uzņēmumus, tad, ņemot vērā šai sistēmai raksturīgo mērķi, abu veidu uzņēmumi būtu jāuzskata par esošiem līdzīgā faktiskajā un juridiskajā situācijā (106). Patiešām, tā kā SMBV APA mērķis ir noteikt SMBV nodokļu bāzi nolūkā šīs sistēmas ietvaros iekasēt uzņēmumu ienākuma nodokli, tad Nīderlandes uzņēmumu nodokļa sistēma ir atsauces sistēma, saskaņā ar kuru būtu jāpārbauda šī APA, lai noteiktu, vai Starbucks ir guvis labumu no selektīvām priekšrocībām. Līdz ar to atšķirīgais veids, kādā integrētie un neintegrētie uzņēmumi nonāk pie ar nodokli apliekamās peļņas, nav būtisks, lai šajā gadījumā noteiktu selektivitātes analīzei piemēroto atsauces sistēmu.

                  (237)

                  Tas ir apstiprināts arī CIT 8.b panta 1. pantā un dekrētā, ar ko Nīderlandes nodokļu tiesību aktos tiek iekļauts ESAO nesaistītu pušu darījuma princips. Dekrēta ievadā norādīts: “Nīderlandes politika saistībā ar nesaistītu pušu darījuma principu starptautisko nodokļu tiesību aktu jomā ir tāda, ka šis princips sakarā ar tā iekļaušanu plašākā ienākumu definīcijā, kas minēta 2001. gada Likuma par ienākuma nodokli 3. panta 8. punktā, ir Nīderlandes nodokļu tiesību aktu daļa.” 2001. gada Likuma par ienākuma nodokli 3. panta 8. punkts skan šādi: “[p]eļņa no uzņēmuma, kas veic uzņēmējdarbību, ir visu ieņēmumu summa, kas ar jebkādu nosaukumu un jebkādā formā ir iegūta no uzņēmuma, kas veic uzņēmējdarbību”. Tādēļ dekrētā ar atsauci uz 2001. gada Likuma par ienākuma nodokli 3. panta 8. punktu un ienākumu un peļņas jēdzieniem “ar jebkādu nosaukumu un jebkādā formā” nekādi netiek izdalīti grupas uzņēmuma vai neatkarīga uzņēmuma ienākumi un peļņa.

                  (238)

                  Kā norāda Nīderlande un Starbucks, Komisija savā lēmumā par Groepsrentebox
                      (107), iepriekš tika lēmusi, ka grupas un nekontrolēti uzņēmumi nepieder pie vienas atsauces sistēmas (108). Tādējādi, šķiet, ka tas netieši nozīmē, ka atsauces sistēmā selektivitātes novērtēšanai var iekļaut tādus uzņēmumus, uz kuriem attiecas noteikumi par transfertcenu noteikšanu, t. i., grupas uzņēmumus.

                  (239)

                  Iesākumā Komisija atgādina, ka tās lēmumu pieņemšanas prakse tai nav saistoša. Katrs potenciālais atbalsts pasākums ir jāizvērtē atsevišķi, atbilstīgi objektīviem Līguma 107. panta 1. punkta kritērijiem, tādējādi, pat tad, ja ir pierādījies, ka pastāv pretēja lēmumu pieņemšanas prakse, tā nevarētu ietekmēt konstatējumus šajā lēmumā (109).

                  (240)

                  Jebkurā gadījumā, pretēji tam, ko apgalvo Nīderlande un Starbucks, Groepsrentebox lēmums neapstiprina, ka tad, ja nodokļu pasākums ir piešķirts integrēta uzņēmuma labā, atsauces sistēmai noteikti jābūt ierobežotai līdz šāda veida uzņēmumiem. Turklāt tā nodokļu pasākuma mērķis, uz kuru ir balstīts Groepsrentebox lēmums, nav salīdzināms ar šo gadījumu, un tādēļ Nīderlandes un Starbucks uz šī lēmuma pamata izdarītie secinājumi nav attiecināmi uz šo gadījumu.

                  (241)

                     Groepsrentebox shēmu Nīderlandes iestādes savulaik izveidoja, lai grupās samazinātu atšķirības nodokļu režīmā attiecībā uz pašu kapitālu un aizdevuma kapitālu un lai samazinātu arbitrāžu starp šiem diviem finansēšanas veidiem grupas iekšienē (110). Komisija savā galīgajā lēmumā piebilda, ka, ņemot vērā pasākuma mērķi, kas ir grupās samazināt atšķirības nodokļu režīmā attiecībā uz pašu kapitālu un aizdevuma kapitālu un samazināt arbitrāžu starp šiem diviem finansēšanas veidiem grupas iekšienē, “tikai grupu uzņēmumi [un nevis neatkarīgi uzņēmumi] saskaras ar arbitrāžu starp pašu kapitālu un aizdevuma kapitālu savas grupas ietvaros” (111). Ņemot vērā šo apsvērumu, kā arī shēmas mērķi, kas bija “samazināt stimulus arbitrāžai starp pašu kapitālu un aizdevuma kapitālu un šajā ziņā nodrošināt nodokļu neitralitāti” (112), Komisija uzskatīja, ka atsauces sistēmā šajā gadījumā iekļaujami tikai tie uzņēmumi, kas maksā uzņēmumu ienākuma nodokli un ir iesaistīti grupas iekšienē veiktos finanšu darījumos (113).

                  (242)

                  Savukārt SMBV APA mērķis ir noteikt SMBV nodokļu bāzi, lai aprēķinātu maksājamo nodokli nolūkā iekasēt Nīderlandes uzņēmumu ienākuma nodokli par šo summu. Pirmkārt, lai gan varētu apgalvot, ka Groepsrentebox lēmuma pamatmērķis ir spēkā tikai grupas kontekstā (jo neatkarīgi uzņēmumi nesaskaras ar jautājumu par dažādu finansēšanas formu arbitrāžu), nodokļu bāzes noteikšana ikgadējo uzņēmumu ienākuma nodokļa saistību aprēķināšanai ir vienlīdz būtiska un piemērojama gan uzņēmumiem, kas ir ietverti grupā, gan neatkarīgiem uzņēmumiem.

                  (243)

                  Otrkārt, lai gan ir taisnība, ka SMBV sniedz pakalpojumus citiem grupas uzņēmumiem un tādējādi darbojas grupas ietvaros, darījumi, ko tas veic, varētu tikt veikti arī ārpus grupas. SMBV ir kafijas grauzdēšanas un izplatīšanas uzņēmums. Kā rāda Starbucks iesniegtie līgumi, citi Starbucks grupas uzņēmumi šīs funkcijas veikšanai izmanto trešo personu ārpakalpojumus (114). Turklāt arī konkurentu atbildes uz MIT pieprasījumu pierāda, ka grauzdēšanas veikšanai tiek piesaistīti pie grupas nepiederoši uzņēmumi (115). Tādēļ SMBV veiktās darbības var veikt neatkarīgi uzņēmumi un ne tikai pie grupas piederošs uzņēmums (116).

                  (244)

                  Komisija tādējādi secina, ka atsauces sistēma, saskaņā ar kuru būtu jāpārbauda SMBV APA, ir Nīderlandes vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma Nīderlandes uzņēmumu ienākuma nodokļa noteikumu (CIT) formā. Proti, šo atsauces sistēmu veido saskaņots noteikumu kopums, ko, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, piemēro, lai piemērotu nodokli neatkarīgu uzņēmumu peļņai, kuriem ar nodokli apliekamā peļņa parasti sakrīt ar grāmatvedības uzskaitē uzrādīto peļņu (ar dažām korekcijām, kas pamatotas uz nodokļu tiesību aktiem) un tāpat arī grupu uzņēmumu peļņai, kuri peļņas piešķiršanas nolūkā izmanto transfertcenas. Ņemot vērā šai sistēmai raksturīgo mērķi, abu veidu uzņēmumi – neintegrētie un integrētie uzņēmumi – būtu jāuzskata par līdzīgā faktiskā un juridiskā situācijā esošiem.

            9.2.1.2.
            CIT 8.b panta 1. punkts un dekrēts nav atbilstīgā atsauces sistēma

                  (245)

                  Nīderlande uzskata, ka atsauces sistēmai būtu jābūt dekrētam un attiecīgi ka uzņēmums SMBV būtu jāuzskata par līdzīgā faktiskajā un juridiskajā situācijā esošu tikai ar grupas uzņēmumiem, uz kuriem attiecas dekrēts (117). Līdz ar to attiecībā uz selektivitātes pastāvēšanu būtu vajadzīgi pierādījumi, ka uzņēmumam SMBV ir piemērots atšķirīgs režīms salīdzinājumā ar citiem grupas dalībniekiem, kas ir nodokļu rezidenti Nīderlandē un uz kuriem attiecas dekrēts.

                  (246)

                  Komisija nepieņem šāda veida argumentāciju.

                  (247)

                  Kā paskaidrots 236. apsvērumā, Nīderlandes uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas mērķis ir piemērot nodokli visiem uzņēmumiem, kas ietverti tās nodokļu jurisdikcijā, neatkarīgi no tā, vai šie uzņēmumi ir integrēti vai neintegrēti uzņēmumi. Kā paskaidrots 232. apsvērumā, Nīderlandes uzņēmumu ienākuma nodokli iekasē par Nīderlandē rezidējošu uzņēmumu visā pasaulē gūto peļņu (ja vien netiek piemērots nodokļu līgums), kamēr Nīderlandē nerezidējošajiem uzņēmumiem, tostarp ārvalstu uzņēmumu filiālēm Nīderlandē, nodokli piemēro tikai par konkrētiem Nīderlandes izcelsmes ienākumiem.

                  (248)

                  Uzskatot, kā to dara Nīderlande, ka atsauces sistēmā jāiekļauj tikai grupu uzņēmumi, jo tikai tiem, iedalot peļņu, ir jāpiemēro nesaistītu pušu darījuma princips, kā noteikts CIT 8.b pantā un dekrētā, atkarībā no šo uzņēmumu struktūras tiek radīta mākslīga atšķirība starp uzņēmumiem nolūkā noteikt šo uzņēmumu ar nodokli apliekamo peļņu, ko Nīderlandes vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļu sistēma neatzīst, apliekot ar nodokļiem to uzņēmumu peļņu, kuri ir tās nodokļu jurisdikcijā. Dekrēts patiesi ir paredzēts tieši tam, lai atbilstīgi Nīderlandes vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmai nodrošinātu līdzīgu attieksmi pret grupas un neatkarīgajiem uzņēmumiem un lai nodokļi tiktu piemēroti to peļņai, kas iegūta to veikto darbību rezultātā, neraugoties uz to, vai šīs darbības ir vai nav veiktas grupas ietvaros.

                  (249)

                  Komisija uzskata, ka dekrēta nolūks ir, taču nedrīkst būt, radīt īpašus noteikumus saistītiem uzņēmumiem, bet gan izskaidrot nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanu saskaņā ar CIT 8.b panta 1. punktu atbilstīgi ESAO TC pamatnostādnēm, ņemot vērā, ka dekrēts, kā apstiprināja Nīderlande, ir “īpaši vērsts uz aspektiem, ko ESAO TC pamatnostādnes atstāj atvērtus interpretācijai vai kuros trūkst skaidrības”. Dekrētā izklāstītie noteikumi tādējādi ir paredzēti, lai izlīdzinātu saistītu uzņēmumu nodokļu režīmu un nesaistītu uzņēmumu režīmu tādā mērā, lai darījumu cenas starp saistītām pusēm atbilstu nesaistītu pušu darījuma principam un līdz ar to arī nesaistītu pušu situācijai nolūkā iekasēt uzņēmumu ienākuma nodokli par šo uzņēmumu peļņu.

                  (250)

                  Jebkurā gadījumā Komisija norāda, ka, ja Nīderlandes un Starbucks apsvērumos tiktu apliecināts, ka ar dekrētu tiek radīti īpaši noteikumi integrētiem uzņēmumiem, šādu īpašu noteikumu pastāvēšana pati par sevi ļautu konstatēt selektivitāti. Nodokļu lietās selektivitāte pastāv tad, ja dalībvalsts atbrīvo (konkrētas kategorijas) uzņēmumu(-us) no vispārēja noteikuma ievērošanas, kas attiecas uz visiem uzņēmumiem, kas ir salīdzināmā faktiskajā un juridiskajā situācijā. Selektivitāte pastāv arī tad, ja tiek izveidots īpašs režīms, kas paredz novirzes no šī vispārīgā noteikuma par labu dažiem, bet ne visiem uzņēmumiem, kas ir salīdzināmā faktiskajā un juridiskajā situācijā. Tādējādi, ņemot vērā, ka Komisija secina, ka integrēti un neintegrēti uzņēmumi ir salīdzināmā faktiskajā un juridiskajā situācijā attiecībā uz Nīderlandes uzņēmumu ienākuma nodokļa piemērošanu peļņai, īpaša režīma izveidošana, ko piemēro tikai integrētiem uzņēmumiem un kas paredz novirzes no Nīderlandes vispārējās uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas noteikumiem, pati par sevi pēc savas būtības ir selektīva, tādējādi jebkāds no šī režīma iegūts labums ir selektīvs pēc būtības.

                  (251)

                  Komisija tādēļ secina, ka šajā gadījumā atsauces sistēma, saskaņā ar kuru būtu jāpārbauda SMBV APA, ir Nīderlandes vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma neatkarīgi no tā, vai uzņēmumu ienākuma nodokli saskaņā ar šo sistēmu piemēro grupai vai neatkarīgiem uzņēmumiem.

            9.2.2.   Selektīvas priekšrocības sakarā ar novirzīšanos no Nīderlandes vispārējās uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmas

                  (252)

                  Pēc tam, kad ir noteikts, ka Nīderlandes vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēma ir atsauces sistēma, saskaņā ar kuru būtu jāizvērtē SMBV APA, ir jānosaka, vai APA ir novirze no atsauces sistēmas, kas rezultātā rada nevienlīdzīgu attieksmi pret uzņēmumiem, kuri faktiski un juridiski ir līdzīgā situācijā.

                  (253)

                  Saistībā ar minēto selektīvās analīzes otro posmu tas, vai nodokļu pasākums ir novirze no atsauces sistēmas, kopumā sakrīt ar identificēto priekšrocību, kas piešķirta saņēmējam šī pasākuma ietvaros. Patiešām, ja nodokļu pasākuma rezultātā nepamatoti samazinās saņēmēja nodokļu saistības, kas pretējā gadījumā saskaņā ar atsauces sistēmu būtu bijušas augstākas, tad šis samazinājums ir gan nodokļu pasākuma piešķirta priekšrocība, gan atkāpe no atsauces sistēmas.

                  (254)

                  Kā uzskata Tiesa, individuāla atbalsta pasākuma gadījumā, kas pretstatīts shēmai, “ar ekonomisko priekšrocību identificēšanu principā pietiek, lai atbalstītu pieņēmumu, ka tas ir selektīvs” (118). Šajā gadījumā individuālā atbalsta pasākums, no kura gūst labumu SMBV, ir SMBV APA, ar kuru ir apstiprināta metodoloģija, lai noteiktu tā ar nodokli apliekamo peļņu Nīderlandē par funkcijām, ko tas veic Starbucks grupā, no kuras pēc tam tiek iekasēts nodoklis saskaņā ar Nīderlandes vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu.

            9.2.3.   Selektīvas priekšrocības, kas izriet no novirzīšanās no nesaistītu pušu darījuma principa

                  (255)

                  Principā APA uzdevums ir iepriekš noteikt, kā konkrētā gadījumā piemērot parasto nodokļu sistēmu, ņemot vērā šim gadījumam raksturīgo konkrēto faktu un apstākļu kopumu, uz noteiktu laikposmu un ar nosacījumu, ka APA spēkā esības laikā šis faktu un apstākļu kopums būtiski nemainās. Ja APA ir balstīta uz novērtēšanas metodi, kas nepamatoti novirzās no rezultāta, kāds būtu iegūts, ja tiktu piemērota parastā nodokļu sistēma, šī APA tiks uzskatīta par tādu, kas labuma guvējam piešķir selektīvas priekšrocības tiktāl, ciktāl šis selektīvais režīms samazina labuma guvēja nodokļu saistības attiecīgajā dalībvalstī salīdzinājumā ar uzņēmumiem, kuri ir līdzīgā juridiskajā un faktiskajā situācijā.

                  (256)

                  Priekšrocības saskaņā ar Līguma 107. panta 1. punktu ir jebkāds ekonomisks labums, kādu uzņēmumus nebūtu guvis normālos tirgus apstākļos, t. i., neiesaistoties valstij (119). Tādējādi, ja valsts iesaistīšanās rezultātā tiek uzlabota uzņēmuma finanšu situācija, tā ir uzskatāma par priekšrocību. Šāds uzlabojums parādās, salīdzinot konkrētā uzņēmuma finanšu situāciju, kāda izveidojas apstrīdētā pasākuma piemērošanas rezultātā, ar tāda uzņēmuma finanšu situāciju, kam šāds pasākums nav piemērots (120). Priekšrocības var būt gan kā pozitīvu ekonomisko priekšrocību piešķiršana, gan kā izmaksu, kas parasti ietvertas uzņēmuma budžetā, samazināšana (121).

                  (257)

                  Kā paskaidrots 42. apsvērumā un turpmākajos apsvērumos, noslēdzot SMBV APA, Nīderlande akceptēja tādu metodi uzņēmuma SMBV ar nodokli apliekamās peļņas noteikšanai Nīderlandē, kādu ziņojumā par transfertcenām ierosināja Starbucks nodokļu konsultants, kas ļauj uzņēmumam SMBV laikā, kamēr šī APA ir spēkā, ik gadu noteikt savas uzņēmumu ienākuma nodokļa saistības. Konkrētāk, ar SMBV APA apstiprināto ziņojumu par transfertcenām, nepastāvot tirgus diktētiem darījumiem, kā tas būtu bijis neintegrēta neatkarīga uzņēmuma gadījumā, tiek noteikta šim Starbucks grupas uzņēmumam piešķiramā peļņa, kas izriet no darījumiem, kurus tas slēdz ar citiem Starbucks grupas uzņēmumiem.

                  (258)

                  Tiesa jau ir nospriedusi, ka tāds nodokļu bāzes samazinājums, kas izriet no nodokļu pasākuma, kurš ļauj nodokļu maksātājam darījumos grupas iekšienē izmantot tādas transfertcenas, kas nelīdzinās cenām, kuras tiktu pieprasītas brīvas konkurences apstākļos starp neatkarīgiem uzņēmumiem, kas veic pārrunas salīdzināmos apstākļos atbilstīgi nesaistītu pušu darījuma principam, šim nodokļu maksātājam rada selektīvas priekšrocības, ņemot vērā faktu, ka tiek samazinātas šim nodokļu maksātājam saskaņā ar parasto nodokļu sistēmu paredzētās nodokļu saistības salīdzinājumā ar neatkarīgiem uzņēmumiem, kuri par pamatu nodokļu bāzes noteikšanai ņem savu grāmatvedības uzskaitē norādīto peļņu (122).

                  (259)

                  Savā spriedumā par Beļģijas nodokļu režīmu koordinācijas centriem (123) Tiesa izvērtēja pretenziju pret Komisijas lēmumu, kurā cita starpā tika secināts, ka šajā režīmā paredzētā metode ar nodokli apliekamo ienākumu noteikšanai šiem centriem radīja selektīvas priekšrocības (124). Šajā režīmā ar nodokli apliekamo peļņu noteica pēc vienotas likmes aprēķinātas summas apmērā, kas atspoguļoja pamatdarbības izmaksu un izdevumu kopsummas procentuālo apjomu, no kuras tika atskaitītas personāla izmaksas un finanšu maksājumi. Kā norāda Tiesa, “lai izlemtu, vai tāda metode ar nodokli apliekamo ienākumu novērtēšanai, kāda noteikta saskaņā ar koordinācijas centriem piemēroto režīmu, tiem piešķir priekšrocības, ir nepieciešams […] salīdzināt šo režīmu ar parasto nodokļu sistēmu, pamatojoties uz tāda uzņēmuma peļņas un izdevumu atšķirībām, kas darbojas brīvas konkurences apstākļos.” Tad Tiesa nosprieda, ka “efekts, ko rada [personāla izmaksu un finanšu maksājumu] izslēgšana no izmaksām, kas kalpo par pamatu, lai noteiktu centru ar nodokli apliekamos ienākumus, ir tāds, ka transfertcenas nelīdzinās cenām, kas tiktu pieprasītas brīvas konkurences apstākļos”, ko Tiesa konstatēja kā tādu, kas “[rada] priekšrocības koordinācijas centriem” (125).

                  (260)

                  Tiesa tādējādi apstiprināja, ka nodokļu pasākums, kas izriet no grupas uzņēmuma pieprasītām transfertcenām, kuras neatspoguļo tādas cenas, kādas tiktu pieprasītas brīvas konkurences apstākļos, kas ir cenas, par kurām vienojušies neatkarīgi uzņēmumi, veicot pārrunas salīdzināmos apstākļos atbilstīgi nesaistītu pušu darījuma principam, rada priekšrocības šim grupas uzņēmumam tiktāl, ciktāl tā rezultātā tiek samazināta šī uzņēmuma nodokļa bāze un tātad arī tā nodokļu saistības saskaņā ar parasto uzņēmumu ienākuma nodokļu sistēmu.

                  (261)

                  Principu, ka grupas uzņēmumu veiktie darījumi būtu jāatlīdzina tā, it kā par tiem kā par nesaistītu pušu darījumiem vienošanos būtu panākuši neatkarīgi uzņēmumi, kas veikuši pārrunas salīdzināmos apstākļos, parasti sauc par “nesaistītu pušu darījuma principu”. Spriedumā par Beļģijas koordinācijas centriem Tiesa apstiprināja nesaistītu pušu darījuma principu kā etalonu, pēc kura noteikt, vai grupas uzņēmums nodokļu pasākuma, kas nosaka tā transfertcenu un tādējādi arī tā nodokļu bāzi, rezultātā saņem priekšrocības Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

                  (262)

                  Nesaistītu pušu darījuma principa mērķis ir nodrošināt, lai darījumos starp grupas uzņēmumiem nodokļu piemērošanas nolūkos tiktu ņemta vērā tāda peļņas summa, kas būtu iegūta, ja šādus darījumus būtu veikuši neatkarīgi uzņēmumi. Pretējā gadījumā grupas uzņēmumi gūtu labumu no labvēlīga režīma saskaņā ar parasto uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, kad tiek noteikta šo uzņēmumu ar nodokli apliekamā peļņa, kas ir iespēja, kura nav pieejama neatkarīgiem uzņēmumiem, radot nevienādu attieksmi pret faktiski un juridiski līdzīgā situācijā esošiem uzņēmumiem, ņemot vērā šādas sistēmas mērķi, kas ir piemērot nodokli visiem tās nodokļu jurisdikcijā esošajiem uzņēmumiem.

                  (263)

                  Tādējādi Komisijas veiktajam vērtējumam par to, vai Nīderlande uzņēmumam SMBV ir piešķīrusi selektīvas priekšrocības, ir jāsastāv no pārbaudes, vai metodoloģija, ko akceptējusi Nīderlandes nodokļu iestāde, noslēdzot APA, lai noteiktu SMBV ar nodokli apliekamo peļņu Nīderlandē, atbilst tādai metodei, ar kuru var iegūt uzticamu tirgū pamatota rezultāta provizorisko vērtību, un tādējādi – nesaistītu pušu darījuma principam. Tiktāl, ciktāl metodes, ko Nīderlande akceptējusi ar SMBV APA, piemērošanas rezultātā tiek samazinātas uzņēmuma SMBV saskaņā ar Nīderlandes vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu noteiktās nodokļu saistības salīdzinājumā ar neintegrētu uzņēmumu nodokļu saistībām, kuru ar nodokli apliekamo peļņu saskaņā ar šo sistēmu nosaka tirgus, šī APA tiks uzskatīta par tādu, ar kuru uzņēmumam SMBV piešķirtas selektīvas priekšrocības Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

                  (264)

                  Tādējādi nesaistītu pušu darījuma princips neizbēgami ir iekļauts Komisijas saskaņā ar Līguma 107. panta 1. punktu veiktajā grupu uzņēmumiem piešķirto nodokļu pasākumu novērtējumā neatkarīgi no tā, vai dalībvalsts ir iekļāvusi šo principu savas valsts tiesību sistēmā. To izmanto, lai konstatētu, vai grupas uzņēmuma ar nodokli apliekamā peļņa uzņēmumu ienākuma nodokļa iekasēšanas nolūkā ir bijusi noteikta pēc metodes, kas tuvina tirgus apstākļus, tā, lai pret šo uzņēmumu saskaņā ar vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu nebūtu labvēlīgāka attieksme nekā pret neintegrētiem uzņēmumiem, kuru ar nodokli apliekamo peļņu nosaka tirgus. Tādējādi, lai nerastos nekādi pārpratumi, nesaistītu pušu darījuma princips, ko savā valsts atbalsta izvērtējumā piemēro Komisija, nav tas, kas izriet no ESAO nodokļu paraugkonvencijas, kura ir nesaistošs dokuments, 9. panta, bet ir vienlīdzīgas attieksmes vispārīgs princips nodokļu piemērošanā, piemērojot Līguma 107. panta 1. punktu, tas ir saistošs dalībvalstīm un no kura darbības jomas nav izslēgti valstu nodokļu noteikumi (126).

                  (265)

                  Līdz ar to, atbildot uz Nīderlandes argumentu, ka Komisija, veicot šādu izvērtējumu, valsts nodokļu iestādes vietā interpretē valsts tiesību aktus (127), Komisija atgādina, ka tā nepārbauda to, vai SMBV APA atbilst tam nesaistītu pušu darījuma principam, kas izklāstīts CIT 8.b panta 1. punktā vai dekrētā, bet gan to, vai Nīderlandes nodokļu iestāde uzņēmumam SMBV ir piešķīrusi selektīvas priekšrocības Līguma 107. gada 1. punkta nozīmē, noslēdzot APA, kas apstiprina peļņas piešķīrumu, kurš izriet no peļņas summas, par kādu būtu bijis piemērots nodoklis saskaņā ar Nīderlandes vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, ja tādus pašus darījumus būtu veikuši neatkarīgi uzņēmumi, kas veikuši pārrunas salīdzināmos apstākļos saskaņā ar nesaistītu pušu darījuma principu.

                  (266)

                  Atbildot uz Nīderlandes un Starbucks izvirzīto argumentu, ka, tā kā transfertcenu noteikšana nav eksakta zinātne, Komisijas veikto ar SMBV APA panāktās vienošanās par transfertcenu noteikšanu vērtējumu noteikti vajadzētu ierobežot (128), Komisija atgādina, ka transfertcenu tuvināšanas daļa ir jāizskata, ņemot vērā tās mērķi. Lai gan 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.13. punktā patiešām ir apstiprināts, ka transfertcenu noteikšana nav eksakta zinātne, tajā pašā punktā tālāk ir paskaidrots, ka “[i]r svarīgi paturēt redzeslokā arī mērķi, lai, balstoties uz uzticamu informāciju, iegūtu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša rezultāta saprātīgu provizorisko aprēķinu”. ESAO TC pamatnostādņu mērķis ir nodokļu iestāžu un daudznacionālo uzņēmumu vajadzībām izstrādāt piemērotas metodes, lai provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas cenas pārrobežu darījumiem saistītu uzņēmumu starpā nodokļu piemērošanas nolūkos. Būtu bijis neiespējami īstenot šo mērķi, ja notiktu aizbildināšanās ar transfertcenu noteikšanas aptuveno raksturu, lai neņemtu vērā šajās pamatnostādnēs atspoguļoto vienprātību par piemērotu transfertcenu noteikšanas metodi. Tādēļ nevar atsaukties uz nesaistītu pušu darījuma principa aptuveno raksturu, lai attaisnotu transfertcenu noteikšanas analīzi, kas ir metodoloģiski nekonsekventa vai kurā ir izvēlētas neatbilstīgas salīdzināmās vienības.

                  (267)

                  Nobeigumā, ja var pierādīt, ka metode, ko akceptējusi Nīderlandes nodokļu iestāde, noslēdzot SMBV APA, lai noteiktu SMBV ar nodokli apliekamo peļņu Nīderlandē, ir novirze no tādas metodes, ar kuru var iegūt tirgū balstīta rezultāta uzticamu provizorisko aprēķinu, un tātad arī no nesaistītu pušu darījuma principa, tad šī APA tiks uzskatīta par tādu, kas uzņēmumam SMBV rada selektīvas priekšrocības Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē tiktāl, ciktāl tā noved pie uzņēmuma SMBV saskaņā ar Nīderlandes vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu aprēķināto nodokļu saistību samazināšanas salīdzinājumā ar neintegrētiem uzņēmumiem, kuru nodokļu bāzi nosaka pēc to tirgus apstākļos gūtās peļņas.

            9.2.3.1.   Metodes izvēles, parametri un korekcijas, kas ir SMBV APA pamatā

                  (268)

                  Ar SMBV APA ir apstiprināta metode uzņēmuma SMBV peļņas piešķīruma noteikšanai Starbucks grupas ietvaros, kas ir balstīta uz Starbucks nodokļu konsultanta sagatavoto ziņojumu par transfertcenām, kurā aprēķināta atlīdzība par uzņēmuma SMBV veikto funkciju (grauzdēšana/ražošana).

                  (269)

                  Aprēķinot atlīdzību, kas pienākas uzņēmumam SMBV, nodokļu konsultants ziņojumā par transfertcenām izdara secīgas metodoloģiskas izvēles:

                              i)

                              izvēlas TNMM metodi, lai provizoriski aprēķinātu ar nodokli apliekamo peļņu;

                              ii)

                              izvēlas pamatdarbības izmaksas kā peļņas līmeņa rādītāju, ko izmantot, piemērojot TNMM metodi (129); un

                              iii)

                              veic apgrozāmā kapitāla korekcijas, lai novērstu atšķirības starp SMBV un salīdzināmajām vienībām, kas izmantotas, lai provizoriski noteiktu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu uzcenojumu (130).

                  (270)

                  Ziņojumā par transfertcenām secināts, ka atlīdzība par uzņēmuma SMBV veikto grauzdēšanas funkciju ir vienāda ar [9–12] % uzcenojumu tā pamatdarbības izdevumiem, ko Nīderlandes nodokļu iestāde ar SMBV APA ir akceptējusi kā tādu atlīdzību, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam. Turklāt Nīderlandes nodokļu iestāde ar SMBV APA akceptē arī to, ka visa uzņēmuma SMBV gūtā peļņa, kas pārsniedz šo atlīdzības līmeni, tiks samaksāta kā licences maksa uzņēmumam Alki LP.

                  (271)

                  Turpmākajās sadaļās Komisija paskaidros, kāpēc tā uzskata, ka vairākas metožu izvēles, kas ir pamatā ziņojumam par transfertcenām, Nīderlandes nodokļu iestādei nebūtu vajadzējis akceptēt ar SMBV APA, jo to akceptēšanas rezultātā tiek iegūta uzņēmuma SMBV ar nodokli apliekamā peļņa, kuru nevar uzskatīt par tādu, kas ir tirgū balstīta rezultāta uzticams provizorisks aprēķins, un līdz ar to tiek samazinātas uzņēmuma SMBV nodokļu saistības salīdzinājumā ar neintegrētu uzņēmumu nodokļu saistībām, kuru ar nodokli apliekamo peļņu nosaka tirgus.

                  (272)

                  Pirmkārt un galvenokārt, ziņojumā par transfertcenām nevar identificēt vai analizēt uzņēmuma SMBV kontrolētos un nekontrolētos darījumus (131), kas ir nepieciešams pirmais solis, izvērtējot to komercnosacījumu atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam, kuri transfertcenu noteikšanas nolūkos tiek piemēroti saistītām pusēm. Konkrētāk, ziņojumā par transfertcenām nevar pārbaudīt, vai uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LP veiktie licences maksājumi par ar grauzdēšanu saistītā IĪ licencēšanu, kas ir darījums grupas iekšienē, attiecībā uz kuru SMBV APA tika faktiski pieprasīta un izsniegta (132), atbilst nesaistītu pušu darījuma principam. Kā parādīs Komisija, transfertcenu analīze attiecībā uz nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu šīs licences maksas vērtību, balstoties uz salīdzināmiem nekontrolētiem darījumiem, liek secināt, ka par licencēto ar grauzdēšanu saistīto IĪ uzņēmumam Alki LP nebūtu bijis jāmaksā nekāda licences maksa uzņēmumam SMBV
                      (133). Ziņojumā par transfertcenām arī nav pārbaudīts, vai cena, ko uzņēmums SCTC pieprasa uzņēmumam SMBV par negrauzdētajām kafijas pupiņām, atbilst nesaistītu pušu darījuma principam. Kā parādīs Komisija, nav tirgū balstīta pamatojuma šīs cenas būtiskai paaugstināšanai no 2011. gada, kā rezultātā no tā gada samazinājās uzņēmuma SMBV grāmatvedības uzskaitē uzrādītā peļņa (134).

                  (273)

                  Turklāt un neskarot iepriekšējo apsvērumu, ziņojumā par transfertcenām nav analizēta visu kontrolētajos darījumos iesaistīto grupas uzņēmumu, jo īpaši Alki LP, veikto funkciju sarežģītība, pieņemot, ka uzņēmumu SMBVTNMM metodes piemērošanas nolūkā ir jāuzskata par “visnesarežģītāko funkciju” veicēju, tātad “pārbaudīto personu” (135).

                  (274)

                  Visbeidzot un neskarot iepriekšējo apsvērumu, ziņojumā par transfertcenām ir nepareizi norādītas uzņēmuma SMBV galvenās funkcijas, par kurām jāsaņem atlīdzība, un ir nepamatoti mēģināts provizoriski aprēķināt šo atlīdzību, pamatojoties uz pamatdarbības izmaksām (136).

            9.2.3.2.   Ziņojumā par transfertcenām nav pārbaudīts darījums grupas iekšienē, par kuru faktiski tika pieprasīta un izsniegta SMBV APA

                  (275)

                  Ar SMBV APA ir akceptēta ar nodokli apliekamā atlīdzība uzņēmumam SMBV par tā veikto grauzdēšanas funkciju. Ar to ir arī apstiprināts, ka visa SMBV gūtā peļņa, kas pārsniedz atlīdzības līmeni, tiks samaksāta kā licences maksa uzņēmumam Alki LP, kuram nodokļi Nīderlandē netiek piemēroti.

                  (276)

                  Citiem vārdiem runājot, noslēdzot SMBV APA, Nīderlandes nodokļu iestāde skaidri apstiprina, ka nodokļu konsultanta izvēlētā metode tās ar nodokli apliekamās atlīdzības aprēķināšanai, kura pienākas uzņēmumam SMBV par tā veikto funkciju, tieši nosaka licences maksas līmeni, ko uzņēmums SMBV maksā uzņēmumam Alki LP par abu uzņēmumu savstarpējo licences līgumu attiecībā uz ar grauzdēšanu saistīto IĪ. Tā arī skaidri apstiprina, ka reālais SMBV gūtās peļņas līmenis Nīderlandē nodokļu piemērošanas nolūkos ir jāsamazina par šo licences maksu, kā rezultātā tiek iegūta zemāka ar nodokli apliekamā peļņa salīdzinājumā ar faktiski reģistrēto peļņu. Patiešām, ja SMBV grāmatvedības uzskaitē norādītā peļņa būs augstāka nekā ar SMBV APA apstiprinātais atlīdzības līmenis, tad licences maksājums uzņēmumam Alki LP tiks palielināts par starpību starp atlīdzības līmeni un uzņēmuma SMBV grāmatvedības uzskaitē reģistrēto peļņu.

                  (277)

                  Tādējādi licences maksājumi ir mainīgā korekcija, ko nosaka, apvienojot uzņēmuma SMBV grāmatvedības uzskaitē reģistrēto peļņu un atlīdzību, par kuru notikusi vienošanās, noslēdzot SMBV APA. Piemēram, uzņēmumu Alki LP un SMBV noslēgtais licences līgums attiecībā uz ar grauzdēšanu saistīto IĪ ir darījums, attiecībā uz kuru faktiski tika pieprasīta SMBV APA, un metode, lai noteiktu šīs licences maksas līmeni kā mainīgo korekciju, ir darījums, kura cenu faktiski nosaka SMBV APA.

                  (278)

                  Neraugoties uz to, ziņojumā par transfertcenām, uz kuru šī APA ir balstīta, ir piedāvāta tikai uzņēmuma SMBV atlīdzība, analizējot tā veikto funkciju (grauzdēšanu/ražošanu) ar TNMM metodes palīdzību; tajā nav identificēta licences maksa kā mainīgā korekcija, kas veido šo ierosināto atlīdzību. Līdz ar to ziņojumā licences līgums par ar grauzdēšanu saistīto IĪ, par kuru tiek maksāta šī licences maksa, nav identificēts vai analizēts kā efektīvi apmaksāts darījums, un tādējādi nav noteikta metode, lai nodrošinātu, ka šī licences maksa atbilst nesaistītu pušu darījuma principam.

                  (279)

                  Taču transfertcenu noteikšanas pārbaudes nolūks ir noteikt, vai kontrolēto darījumu nosacījumi atbilst nesaistītu pušu darījuma principam.

                  (280)

                  Šī uzmanības koncentrēšana uz darījumiem transfertcenu noteikšanas nolūkā ir skaidri izteikta 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.6. punktā, kur jau no paša sākuma precizēts, ka “tā kā atsevišķu uzņēmumu pieejā attieksme pret starptautiskas uzņēmumu grupas dalībniekiem ir tāda, it kā tie būtu neatkarīgi uzņēmumi, uzmanība tiek pievērsta šo dalībnieku starpā veikto darījumu raksturam un tam, vai to nosacījumi atšķiras no nosacījumiem, kas būtu iegūti salīdzināmos nekontrolētos darījumos. Šāda kontrolēto un nekontrolēto darījumu analīze, kas tiek saukta par “salīdzināmības analīzi”, ir nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanas pamatā.” (137)

                  (281)

                  Citiem vārdiem sakot, komerciāliem darījumiem starp saistītām un nesaistītām pusēm vispirms ir jābūt skaidri identificētiem, pirms tiek vērtēta to salīdzināmība. Šī uzmanības koncentrēšana uz darījumiem ir atbalstīta arī Nīderlandes nodokļu tiesību aktos ar prasību neļaut veikt atskaitījumus no izmaksām, kas neatbilst nesaistītu pušu darījuma principam (138).

                  (282)

                  Tikai tad, ja nav iespējas salīdzināt konkrētu grupas iekšienē veiktu darījumu, attiecībā uz kuru ir lūgta APA (ņemot vērā veiktās funkcijas), ar līdzīgiem nekontrolētiem darījumiem, šāda ķeršanās pie veikto funkciju salīdzināšanas ir pamatota. Šajā sakarā 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.41. punktā ir izskaidrots, ka, “pirms paplašināt meklēšanu, lai iekļautu potenciāli salīdzināmu nekontrolētu darījumu lielāku skaitu, balstoties uz līdzīgām veiktajām funkcijām, būtu tomēr jāapsver, vai tiešām šādi darījumi ir uzticamas salīdzināmās vienības kontrolētam darījumam.” (139) Tas arī izskaidro CUP metodei doto priekšroku salīdzinājumā ar visām pārējām transfertcenu noteikšanas metodēm, kas aprakstītas gan 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 2.14. punktā, gan 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 2.7. punktā, kuros abos noteikts: “Ja ir iespējams atrast salīdzināmus nekontrolētus darījumus, CUP metode ir vistiešākais un visuzticamākais veids, kā piemērot nesaistītu pušu darījuma principu. Līdz ar to šādos gadījumos CUP metodei ir dodama priekšroka salīdzinājumā ar visām pārējām metodēm.”

                  (283)

                  Līdzīgā veidā gan 1995. gada, gan 2010. gada ESAO TC pamatnostādnēs ir dota priekšroka darījumu metodēm nevis darījumu peļņas metodēm, lai noteiktu, vai transfertcena atbilst nesaistītu pušu darījuma principam (140).1995. gada ESAO TC pamatnostādnes pat izslēdz automātisku tādu darījumu peļņas metožu kā TNMM izmantošanu transfertcenu noteikšanas nolūkos, to 3.50. punktā norādot: “Taču ir gadījumi, kad tradicionālās darījumu metodes nevar uzticami piemērot vienas pašas vai izņēmuma gadījumā nevar piemērot vispār. Šie gadījumi būtu jāuzskata par izņēmuma gadījumiem. (…) Taču pat izņēmuma gadījumā būtu neatbilstīgi automātiski piemērot darījumu peļņas metodes, vispirms neapsverot šīs metodes uzticamību.”

                  (284)

                  Nīderlandes piezīme, ka tās nodokļu administrācijai nav saistošs labākās metodes noteikums, neatbrīvo šo iestādi no pienākuma apstiprināt, ka nodokļu maksātāja izvēlētā transfertcenu noteikšanas metode ir uzticama nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas cenas provizoriskās aprēķināšanas iespēja, pirms tā pieņem APA pieprasījumu, kas balstīts uz šo metodi. Šis pienākums ir pat atspoguļots tā dekrēta noteikumā, uz kuru Nīderlande šajā ziņā atsaucas. Patiešām, dekrēta 3.1. punktā ir noteikts “[N]īderlandes nodokļu iestādei un muitas iestādei vienmēr būtu jāsāk sava izmeklēšana attiecībā uz transfertcenām no nodokļu maksātāja darījuma veikšanas laikā izmantotās metodes perspektīvas. Tas nozīmē, ka nodokļu maksātājs principā var brīvi izvēlēties transfertcenu noteikšanas metodi, ja vien ar izvēlēto metodi var iegūt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu konkrētā darījuma rezultātu. Nodokļu maksātājam ir jāpierāda sava izvēle”. Citiem vārdiem sakot, nodokļu maksātāja piedāvātajai metodei būtu jākalpo par sākumpunktu nodokļu iestādes veiktajā APA pieprasījuma pārbaudē. Taču jebkurai izvēlētajai metodei ir jānodrošina nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs rezultāts konkrētajam darījumam, kura cena tiek noteikta, tā, lai nodokļu iestādei nerastos jautājumi par nodokļu maksātāja izvēlētās metodes piemērotību. Visbeidzot, tā kā šajā noteikumā ir pieprasīts, lai nodokļu maksātājs pamato izvēlētās transfertcenas noteikšanas metodes piemērotību, un tā kā pašā dekrētā ir dota skaidra priekšroka CUP metodei, ja ir pieejami salīdzināmi darījumi (141), labākās metodes noteikuma neesamība neatbrīvo nodokļu iestādi no nodrošināšanas, pirms tā piekrīt APA pieprasījumam, ka ar nodokļu maksātāja izvēlēto transfertcenu noteikšanas metodi iespējams iegūt uzticamu tirgū balstīta rezultāta provizorisko aprēķinu, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam.

                  (285)

                  Kā tiks parādīts nākamajā sadaļā, tā kā ziņojumā par transfertcenām nav sniegta nekāda informācija par nekontrolētiem darījumiem, kas ir līdzīgi ar grauzdēšanu saistītā IĪ licences līgumam starp SMBV un Alki LP, un tādējādi, tā kā transfertcenu analīzē nebija aplūkots vienīgais grupas iekšienē veiktais darījums, kam tiešām ir tikusi noteikta cena, Starbucks nodokļu konsultanta piedāvāto un ar SMBV APA apstiprināto transfertcenu noteikšanas metodi nevar uzskatīt par tādu, kas palīdz iegūt uzticamu tirgū balstīta rezultāta provizorisko aprēķinu, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam. Patiešām, tā kā ziņojumā par transfertcenām nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas atlīdzības, kāda pienākas uzņēmumam SMBV, analīze ir veikta, izejot no nepareiza sākumpunkta (uzņēmuma grauzdēšanas funkcijas), rezultātā, balstoties uz TNMM metodi, tiek iegūta nepareizi provizoriski aprēķināta atlīdzība. Tā vietā būtu bijis jāizmanto uzticamākas pieejamās informācijas salīdzinājums par līdzīgiem darījumiem starp nesaistītām pusēm, kas bija Starbucks rīcībā laikā, kad tika iesniegts APA pieteikums, un Nīderlandes nodokļu iestādei būtu bijis jāpieprasa nodrošināt, lai licences maksājums, kura apmēru nosaka SMBV APA, atbilst nesaistītu pušu darījuma principam.

            9.2.3.3.   Licences maksa uzņēmumam Alki LP, kas izriet no SMBV APA, nav aprēķināta atbilstīgi nesaistītu pušu darījuma principam

                  (286)

                  IĪ, par kuru tiek maksāta licences maksa, ietver grauzdēšanas zinātību un grauzdēšanas līknes, ko uzņēmums Alki LP licencē uzņēmumam SMBV. Šāda licences maksa nav saistīta ar Starbucks zīmola vērtību, jo par tiesībām izmantot šo zīmolu uzņēmumam Starbucks Coffee BV maksā veikali.

                  (287)

                  Lēmumā par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu Komisija pauda šaubas par licences maksas atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam (142). Proti, Komisija paskaidroja, ka tas, ka uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LP maksātās licences maksas līmenis ir atkarīgs no starpības starp ar SMBV APA noteikto atlīdzību un grāmatvedības uzskaitē reģistrēto peļņu pirms nodokļiem pirms licences maksas nomaksas (143), rada situāciju, ka šī licences maksa tiek aprēķināta kā SMBV APA norādītās peļņas atlikums un neatspoguļo šī IĪ atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam (144). Komisija šajā sakarā atsaucās uz 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 6.16. punktu, saskaņā ar kuru “licences maksa parasti ir periodisks maksājums, kas balstīts uz lietotāja produkciju, pārdošanas apjomiem vai, dažos retos gadījumos, peļņu” (145). SMBV APA noteiktā licences maksa uzņēmumam Alki LP nav saistīta ar uzņēmuma SMBV produkciju, pārdošanas apjomiem vai peļņu. Komisija sava lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 120. apsvērumā arī pauda savas šaubas par licences maksas atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam, ņemot vērā, ka licences maksa transfertcenu noteikšanas metodes dēļ nav sasaistīta ne ar viena pamatā esošā IĪ ekonomisko vērtību, ar grauzdēšanu saistīto uzņēmuma SMBV nemateriālo aktīvu vērtību.

                  (288)

                  Lai salīdzinātu licences maksas vērtību ar tirgū novērotiem licences maksu līmeņiem, kas izteikti procentos no apgrozījuma, Komisija aprēķināja uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LP maksātās licences maksas summu kā procentuālo apjomu no uzņēmuma SMBV ik gadu gūtajiem ienākumiem par grauzdētās kafijas pārdošanu veikaliem. Saskaņā ar šiem aprēķiniem licences maksa variē no [1–10] % līdz [30–40] % no uzņēmuma SMBV ienākumiem no kafijas pārdošanas ienākumiem SMBV APA spēkā esības laikā, kas apstiprina Komisijas šaubas par licences maksas svārstībām (146). Turklāt trijos no šiem gadiem rezultātu līmenis pārsniedza [30–40] %, kā norādīts 10. tabulā.

                     10. tabula

                     Licences maksas svārstības SMBV APA spēkā esības laikā

                              (EUR)

                              2006./2007. g.

                              2007./2008. g.

                              2008./2009. g.

                              2009./2010. g.

                              2010./2011. g.

                              2011./2012. g.

                              2012./2013. g.

                              2013./2014. g.

                              Licences maksa no SMBV

                              4 699 336

                              1 698 150

                              2 470 449

                              1 079 817

                              12 352 838

                              5 786 211

                              22 812 962

                              24 285 088

                              Ienākumi no kafijas pārdošanas

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [20–30 miljoni]

                              [40–50 miljoni]

                              [50–60 miljoni]

                              [50–60 miljoni]

                              [60–70 miljoni]

                                 Neto rezultāts par gadu

                              [20–30 %]

                              [1–10 %]

                              [1–10 %]

                              [1–10 %]

                              [30–40 %]

                              [10–20 %]

                              [30–40 %]

                              [30–40 %]

                  (289)

                  Šajā īpašajā situācijā licences maksas mainīgais raksturs sniedz pirmo norādi par to, ka šī maksājuma līmenis nav saistīts ar IĪ vērtību, par kuru tas tiek maksāts.

                  (290)

                  291. līdz 338. apsvērumā izskaidroto iemeslu dēļ Komisija uzskata, ka salīdzināšana ar salīdzināmiem nekontrolētiem darījumiem, izmantojot CUP metodi, proti, ar licencēšanas vienošanām par IĪ vairākos grauzdēšanas un ražošanas un izplatīšanas nolīgumos, ko Starbucks noslēdzis ar trešām personām, parāda, ka uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LP par ar grauzdēšanu saistīto IĪ maksātās licences maksas nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša vērtībai būtu jābūt nulles apmērā. Citiem vārdiem sakot, par šo IĪ šo konkrēto attiecību ietvaros nebūtu jāmaksā nekāda licences maksa, jo SMBV negūst nekādu labumu no ar grauzdēšanu saistītā IĪ, ko licencē uzņēmums Alki LP.

            a)   Salīdzinājums ar nolīgumiem par grauzdēšanu, ko Starbucks noslēdzis ar trešām personām, un salīdzinājums ar līdzīgām vienošanām tirgū

                  (291)

                  Dažus 148. līdz 150. apsvērumā uzskaitītos līgumus par grauzdēšanu un ražošanu, ko Starbucks grupas uzņēmumi ir noslēguši ar trešām personām, Starbucks Komisijai iesniedza izmeklēšanas laikā. 292. līdz 298. apsvērumā izskaidroto iemeslu dēļ Komisija uzskata, ka šie darījumi ir tieši salīdzināmi, lai noteiktu licences maksas līmeni, kas SMBV būtu jāmaksā Alki LP atbilstīgi ar grauzdēšanu saistītā IĪ licencēšanas kārtībai.

                  (292)

                  2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.38. punktā sniegti šādi norādījumi par salīdzināmības pārbaudi “[…] salīdzināmības faktoru pārbaude pēc savas būtības ir divkārša, t. i., tā ietver to faktoru pārbaudi, kas ietekmē nodokļu maksātāja kontrolētos darījumus, un to faktoru pārbaudi, kas ietekmē nekontrolētos darījumus. Novērtējot, cik salīdzinoši nozīmīga ir jebkura trūkstoša informācijas vienība, kas attiecas uz iespējamiem salīdzināmiem lielumiem […], būtu jāņem vērā gan kontrolētā darījuma būtība, gan izmantotā transfertcenu noteikšanas metode […]”.

                  (293)

                  2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.36. punktā uzskaitīti pieci salīdzināmības faktori (147), kas “ietver nodotā īpašuma vai pakalpojumu īpašības, pušu veiktās funkcijas (ņemot vērā izmantotos aktīvus un riskus, ko tās uzņēmušās), līguma nosacījumus, pušu ekonomiskos apstākļus un pušu īstenotās uzņēmējdarbības stratēģijas”.

                  (294)

                  Komisija, pirmkārt, atzīmē, ka saskaņā ar Alki LP un SMBV vienošanos par ar grauzdēšanu saistīto IĪ nodotā īpašuma īpašības ir identiskas ar tā īpašuma īpašībām, kas nodots darījumos starp Starbucks un trešām personām saskaņā ar nolīgumiem par grauzdēšanu, kuri uzskaitīti 148. līdz 150. apsvērumā. Abi darījumu kopumi attiecas uz grauzdēšanas tehnoloģiju, kafijas maisījumiem un grauzdēšanas līknēm.

                  (295)

                  Otrkārt, lai gan ne visas no šīm trešām personām grauzdē kafiju (dažas nodarbojas ar dzeršanai gatavu dzērienu vai citu produktu un dzērienu pagatavošanas sastāvdaļu ražošanu), tajos darījumos, kuros trešās personas veic kafijas grauzdēšanu, trešās puses funkcija ir saistīta ar tieši tādu pašu produktu kā uzņēmuma SMBV grauzdēšanas funkcija tā līgumattiecībās ar uzņēmumu Alki LP. Proti, Starbucks līgumsaistības ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 2], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 3], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 4] un [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 10] visas attiecas uz negrauzdētu kafijas pupiņu grauzdēšanu.

                  (296)

                  Treškārt, nevienā no šiem darījumiem Starbucks loma nav nenozīmīgāka par Alki LP lomu. Dažos no šiem darījumiem Starbucks ir uzņēmies vairāk funkciju attiecībā pret trešām personām nekā Alki LP attiecībā pret uzņēmumu SMBV. Proti, lielākā daļa līgumsaistību ir saistītas ar Starbucks īstenotu kafijas iegūšanu (148). Turklāt saskaņā ar dažiem no šiem nolīgumiem Starbucks arī iepērk grauzdētu kafiju no trešās personas. Tādējādi Starbucks atlīdzība šajos nolīgumos ir maksimālā nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošā atlīdzība par licencēšanas nolīgumu, ja uzņēmumam Alki LP patiešām pienāktos jebkāda atlīdzība.

                  (297)

                  Ceturtkārt, nav norādes par to, ka trešo personu ekonomiskie apstākļi ietekmē to saistības attiecībā pret Starbucks. Proti, tā kā Starbucks iesniedza daudzus ar grauzdēšanu saistītā IĪ licencēšanas nolīgumus, no kuriem nevienā nevarēja noteikt, ka uzņēmumam Starbucks tiek maksāta licences maksa par ar grauzdēšanu saistīto IĪ, to nevar saistīt ar atsevišķas trešās personas īpašajiem ekonomiskajiem apstākļiem. Nolīgumi aptver dažādus ģeogrāfiskos reģionus, tostarp Eiropas Savienību un Šveici, kas ziņojumā par transfertcenām tika uzskatīts par atbilstīgu ģeogrāfisko apgabalu salīdzināmo vērtību meklēšanai.

                  (298)

                  Piektkārt, trešo personu uzņēmējdarbības stratēģijas ir aplūkotas turpmāk. Nolīgumi principiāli atšķiras atkarībā no tā, vai trešā persona izmanto IĪ tieši tirgū, pārdodot produktus galapatērētājiem, vai arī to nedara.

                  (299)

                  Līdz ar to ar šo nekontrolēto darījumu palīdzību nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas licences maksas līmeni, ko SMBV maksā Alki LP var noteikt ar CUP metodi, tas ir, salīdzinot maksājumu, kas pienākas kontrolētā darījumā (no uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LP), ar maksājumu, kurš pienākas salīdzināmos nekontrolētos darījumos (no trešām personām citiem Starbucks grupas uzņēmumiem), kas veikti salīdzināmos apstākļos.

                  (300)

                  Šajā sakarā Komisija atzīmē, ka saskaņā ar līdzīgiem nolīgumiem, ko Starbucks noslēdzis ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 2], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 3], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 4], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 9], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 8], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 1] un [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 10], trešās personas uzņēmumam Starbucks nemaksā licences nolīgumos noteiktas licences maksas, ja tās neizmanto ar grauzdēšanu saistīto IĪ tieši tirgū.

                  (301)

                  Patiešām, [nesaistītais ražošanas uzņēmums 3] maksā licences maksu uzņēmumam Starbucks tikai tad, kad tas pārdod tā produkciju [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 3 – Starbucks kopuzņēmumam]. Šajā gadījumā [nesaistītais ražošanas uzņēmums 3] tiešā veidā izmanto ar grauzdēšanu saistīto IĪ tirgū ar saistītas personas starpniecību, tādējādi licences maksa, šķiet, tiek maksāta par produktu ar Starbucks zīmolu izplatīšanu trešām personām, ko dara kopuzņēmums. Šo secinājumu apstiprina fakts, ka tad, kad [nesaistītais ražošanas uzņēmums 3] pārdod tālāk grauzdēto kafiju Starbucks grupai, nevis kopuzņēmumam, un kad zīmola izplatīšanu un izmantošanu tirgū nodrošina Starbucks grupa, [nesaistītais ražošanas uzņēmums 3] uzņēmumam Starbucks nemaksā nekādu licences maksu par ar grauzdēšanu saistīto IĪ.

                  (302)

                  Kas attiecas uz [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 2], lai gan Starbucks apgalvo, ka augstākais uzcenojums par negrauzdētajām kafijas pupiņām, kas iegādātas uzņēmuma Starbucks vajadzībām, līgumā ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 2], ir atlīdzība par ar grauzdēšanu saistīto IĪ, šis uzcenojums, šķiet, tiek nodots [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 5]. Patiešām, cena par kuru [nesaistītais ražošanas uzņēmums 5] pērk kafiju no [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 2], ir arī noteikta kā uzcenojums iepirkto negrauzdēto kafijas pupiņu izmaksām. Savās attiecībās ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 2], kam, acīmredzot, atlīdzība tiek izmaksāta, nosakot augstāku uzcenojumu, Starbucks darbojas kā piegādātājs, kas ir cita funkcija nekā funkcija, kuru veic Alki LP savās attiecībās ar SMBV. Atbildot uz Starbucks argumentu, ka, tā kā [nesaistītais ražošanas uzņēmums 2] ir gatavs maksāt vairāk par to cenu, kādu par pupiņām pieprasa SCTC, un ka tādēļ SCTC cenas būtu atbilstošas nesaistītu pušu darījuma principam, Komisija uzskata, ka negrauzdētu kafijas pupiņu iepirkuma cenu nevar analizēt atsevišķi no [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 2] saistībām atbilstīgi tā līgumiem ar Starbucks pārdot savu produkciju [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 5] un ka tādēļ ir jāņem vērā arī cenu noteikšanas nolīgumi starp [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 5] un [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 2]. Nav norāžu, ka kāds iepirkuma cenas uzcenojums nebūtu tieši nodots [nesaistītajam ražošanas uzņēmumam 5] vai kā citādi ietekmējis [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 5] un [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 2] līgumnosacījumus, jo šī vienošanās nebija noslēgta neatkarīgi no vienošanās starp Starbucks un [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 5].

                  (303)

                  Turklāt Komisija atzīmē, ka attiecībās ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 5], [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 6] un [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 7] tikai Starbucks noslēgtajos preču zīmes un tehnoloģijas licences nolīgumos ar šīm trešām personām ir paredzēta licences maksa. Taču šī licences maksa ir salīdzināma ar licences maksu, ko uzņēmumam Starbucks Coffee BV maksā veikali par Starbucks zīmola IĪ izmantošanu tirgū, jo visi trīs uzņēmumi pārdod produktus galapatērētājiem. Pamata un ražošanas un izplatīšanas nolīgumos, kas noslēgti starp šiem trim uzņēmumiem un Starbucks un kas attiecas uz ražošanas procesu, nav paredzēta licences maksa par Starbucks IĪ.

                  (304)

                  Turklāt Komisija atzīmē, ka SMBV izmanto trešo personu, proti, [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 1] ārpakalpojumus [kafijas produkta ar reģistrētu preču zīmi] un šķīstošās kafijas ražošanā. Lai gan Starbucks [kafijas produkts ar reģistrētu preču zīmi] produkts ir ar zīmolu aizsargāts produkts, [nesaistītais ražošanas uzņēmums 1] uzņēmumam SMBV vai kādam citam Starbucks uzņēmumam nemaksā nekādu licences maksu par kafijas maisījumu pagatavošanas receptēm un citu ar ražošanu saistītu informāciju. Līdzīgi, lai gan ražošanas tehnoloģiju, kas tiek izmantota, ražojot VIA šķīstošās kafijas produktus, Starbucks reklamē kā inovatīvu, šo produktu ražošana kā ārpakalpojums ir uzticēta trešai personai, un SMBV nesaņem nekādas licences maksas no trešās personas, kas ražo VIA. Patiešām, SMBV grāmatvedības uzskaite liecina, ka uzņēmums nesaņem nekādas licences maksas ne par kādu ražošanu, ko veic ārpakalpojumu sniedzēji (149).

                  (305)

                  Visbeidzot, lai novērtētu, vai uzņēmums SMBV maksā nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību uzņēmumam Alki LP par ar grauzdēšanu saistīto IĪ, var arī salīdzināt starp Alki LP un SMBV noslēgto nolīgumu ar nolīgumiem, ko noslēguši Starbucks konkurenti ar trešām personām, kas veic grauzdēšanu.

                  (306)

                  Piemēram, atbildē uz MIT pieprasījumu par nesaistītu pušu darījuma principam atbilstīgiem komercnosacījumiem starp pusēm, saskaņā ar kuriem vienam uzņēmumam ir uzticēta negrauzdētu kafijas pupiņu grauzdēšanas funkcija, Melitta paskaidroja, ka, izmantojot trešās personas sniegtu ārpakalpojumu saistībā ar kafijas grauzdēšanu, tas nesaņem licences maksas, lai gan tas nodod savas grauzdēšanas receptes trešās personas rīcībā (150).

                  (307)

                  Kā norādīts uzņēmuma Y vēstulē, kas veic grauzdēšanu ar grupas uzņēmuma starpniecību, kurš apzīmēts kā ražotājs pēc cita uzņēmuma pasūtījuma, arī pie tā grupas piederošais grauzdēšanas uzņēmums nemaksā nekādas licences maksas ne par IĪ, ne par grauzdēšanas procesā izmantoto zinātību (151).

                  (308)

                  Tāda pati situācija ir saistībā ar Dallmayr, kas norādīja, ka uzskata par savādu licences maksas maksāšanu no tā uzņēmuma puses, kurš nodrošina grauzdēšanu, jo tas drīzāk varētu sagaidīt, ka personai, kas veic grauzdēšanu, maksā pircēji, nevis otrādi (152).

                  (309)

                  No tā izriet, ka, tā kā ražošanas nolīgumos, ko Starbucks noslēdza ar trešām personām, vairāki no kuriem bija spēkā laikā, kad Nīderlandes nodokļu iestāde izskatīja SMBV APA pieprasījumu, nav prasīta nekāda licences maksa par ar grauzdēšanu saistītā IĪ izmantošanu, Komisija uzskata, ka transfertcenu analīze attiecībā uz nesaistītu pušu darījumam atbilstošu tās licences maksas vērtību, ko uzņēmums SMBV maksā uzņēmumam Alki LP par ar grauzdēšanu saistīto IĪ, liek secināt, ka šajās konkrētajās attiecībās par šo IĪ nebūtu jāmaksā nekāda licences maksa. Šāds secinājums izriet arī no salīdzinājuma ar Starbucks konkurentu nolīgumiem ar trešām personām, kas veic grauzdēšanu.

            b)   Uzņēmums SMBV savās attiecībās ar uzņēmumu Alki LP neiegūst ar grauzdēšanu saistītā IĪ vērtību

                  (310)

                  Lai gan grauzdēšanas zinātībai un līknēm var būt vērtība, konkrētajās attiecībās starp Alki LP un SMBV šo vērtību grauzdētājs neiegūst. Tas ir tāpēc, ka Starbucks struktūras gadījumā grauzdēšanas zinātības un līkņu nozīmīgums slēpjas tādas konsekventas garšas nodrošināšanā, kas saistīta ar zīmolu un atsevišķiem produktiem. Līdz ar to Starbucks grauzdēšanas zinātības un līkņu vērtība tiek izmantota tad, kad Starbucks produktus ar Starbucks zīmolu pārdod veikali. Pašas par sevi grauzdēšanas zinātība un līknes nerada vērtību grauzdētājam ikdienas darbā, ja tos nevar izmantot tirgū.

                  (311)

                  Šo secinājumu apstiprina Starbucks iesniegtā informācija, saskaņā ar kuru licences nolīgumi, kuros IĪ licence kalpo vienīgi tam, lai dotu iespēju trešām personām ražot saskaņā ar Starbucks specifikācijām un lai aizsargātu Starbucks IĪ tiesības, bet, ja trešās personas neizmanto nemateriālos aktīvus tirgū, tajos netiek paredzēts, ka šīs trešās personas maksā licences maksas uzņēmumam Starbucks
                      (153).

                  (312)

                  Turklāt SMBV gadījumā grauzdēšanas zinātība un līknes, šķiet, veido tehnisko specifikāciju, saskaņā ar kuru būtu jāveic grauzdēšana atbilstīgi iepircēja uzņēmuma vēlmēm vai izvēlei. Grauzdēšanas līknes uzņēmums Starbucks ziņojumā par transfertcenām apraksta kā diktētas uzņēmumam SMBV. Tās ļauj uzņēmumam SMBV un trešām personām, ar kurām ir noslēgti nolīgumi par grauzdēšanu un nolīgumi par ražošanu un piegādi, nodrošināt atbilstību Starbucks prasībām. Grauzdēšanas vēlmes izpildīt tiek uzlikts par pienākumu ražotājiem, piemēram, nosakot grauzdēšanas standartu prasības un kvalitātes nodrošināšanas standartus. Šādas specifikācijas ir ietvertas katrā nolīgumā par grauzdēšanu vai par ražošanu un piegādi.

                  (313)

                  Šajā sakarā nolīgumā par grauzdēšanu norādīts, ka uzņēmumam SMBV ir jāapgūst uzņēmuma Alki LP nodrošinātais grauzdēšanas process un jāizmanto pareizs aprīkojums, iekārtas un ražošanas metodes, lai nodrošinātu, ka produkti atbilst uzņēmuma Alki LP nodrošinātajām produkta specifikācijām (154). SMBV, šķiet, šajās attiecībās negūst nekādu labumu no produkta specifikācijas izmantošanas. Fakts, ka Alki LP izstrādātās specifikācijas attiecībā uz grauzdēšanas procesu, un jo īpaši, grauzdēšanas līknēm ļauj uzņēmumam SMBV grauzdēt kafiju, kas tiek pārdota ar Starbucks zīmolu, nedod nekādu labumu uzņēmumam SMBV palielināta pārdošanas apjoma vai pārdošanas cenas ziņā, ņemot vērā, ka uzņēmums SMBV faktiski nepārdod savu produkciju galapatērētājiem, kas nosaka Starbucks zīmola vērtību. SMBV virtuāli pārdod visu savu produkciju Starbucks franšīzes veikaliem, kuri visi grupai maksā tādu licences maksu par Starbucks IĪ izmantošanu tirgū, kas atspoguļo to izplatīšanas uzņēmējdarbībā gūto vērtību. SMBV neizmanto ar grauzdēšanu saistīto IĪ tieši tirgū; veikali ir saskarpunkti ar galapatērētājiem, kuri nosaka vērtību konsekventajai garšai, kas tiek asociēta ar Starbucks zīmolu.

                  (314)

                  Visbeidzot, pamatojoties uz 2. tabulā un 8. tabulā sniegto informāciju, 3. attēlā ir parādīta uzņēmuma SMBV peļņas starpība par tā veiktajām kafijas grauzdēšanas darbībām, kas tiek iegūta, atņemot uzņēmuma SMBV maksāto cenu uzņēmumam SCTC par negrauzdētām kafijas pupiņām no ienākumiem par grauzdēto kafiju, kuri reģistrēti ar apzīmējumu “IENĀK. IEPAKOTA KAFIJA”, par katru gadu (155).

                     3. attēls

                     Zaudējumi, kas radušies no uzņēmuma SMBV veiktajām grauzdēšanas darbībām kopš 2010. gada

                     (ienākumi un kafijas iepirkuma cena norādīta EUR)

                  (315)

                  3. attēlā parādīts, ka kopš 2010. gada uzņēmums SMBV saistībā ar savām grauzdēšanas darbībām rada zaudējumus, kad palielinājās peļņas starpība par negrauzdētām kafijas pupiņām, ko pieprasa SCTC. Ņemot vērā šo faktu un datus 10. tabulā, kuri parāda uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LP maksātās licences maksas procentuālo apjomu, kas pārsniedz ienākumus, kuri gūti no kafijas pārdošanas, nešķiet, ka grauzdēšanas zinātība un līknes uzņēmumam SMBV radītu pozitīvu vērtību. Piemēram, 2013. gadā, lai gan šķiet, ka SMBV ir reģistrējis bruto zaudējumus (pirms darbības izdevumu atskaitīšanas) aptuveni EUR [1–10] miljonu apmērā no tā grauzdēšanas darbībām, tas samaksāja licences maksu EUR 22,8 miljonu apmērā uzņēmumam Alki LP par ar grauzdēšanu saistīto IĪ.

                  (316)

                  Citiem vārdiem sakot, uzņēmuma SMBV maksātā licences maksa uzņēmumam Alki LP ir finansēta no uzņēmuma SMBV citu veikto darbību ienākumiem (156). Ja ir iespējams, ka uzņēmējs varētu segt zaudējumus, lai finansētu licences maksu, kas varētu radīt lielāku peļņu nākotnē, tas, ka darbība rada zaudējumus, ir saistīts ar uzņēmuma SCTC veikto negrauzdētu kafijas pupiņu cenas paaugstināšanu un nešķiet, ka radītu peļņas izredzes nākotnē (157). Patiešām, uzņēmuma SMBV uzņēmējdarbības stratēģija APA spēkā esības laikā šķiet stabila, un nav konkrētu darbību, kuras uzņēmums SMBV varētu veikt, lai atgrieztu rentabilitāti, ja trūkst jebkādas izšķirīgas ietekmes uz ienākumiem no pārdošanas. Tā kā pamatdarbības izmaksas ir neliela daļa no SMBV kopējām izmaksām, ar izmaksu samazināšanu varētu nepietikt, lai atgrieztu rentabilitāti, jo tas nekompensētu negrauzdēto kafijas pupiņu palielinātā uzcenojuma finansiālo ietekmi. Uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LPmaksātā licences maksa par ar grauzdēšanu saistīto IĪ grupas kontekstā, šķiet, kalpo strukturāli vienīgajam mērķim novirzīt peļņu, kas iegūta no SMBV īstenotās tālākpārdošanas funkcijas uzņēmumam Alki LP.

                  (317)

                  Tas, ka grauzdēšanas darbība nerada pietiekamu peļņu, lai ļautu samaksāt licences maksu, tādēļ vēl papildus apstiprina, ņemot vērā SMBV un Alki LP īpašās attiecības grupas iekšienē, ka metode, ar ko nosaka šīs licences maksas kā mainīgās korekcijas līmeni, kurš akceptēts ar SMBV APA, neatbilst nesaistītu pušu darījuma principam.

                  (318)

                  Līdz ar to, ņemot vērā salīdzinājumu ar uzņēmuma Starbucks ar trešām personām noslēgtajiem nolīgumiem par grauzdēšanu, Komisija uzskata, ka transfertcenu analīze attiecībā uz uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LP maksātās licences maksas par ar grauzdēšanu saistīto IĪ atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam ļauj secināt, ka par šo IĪ nebūtu jāmaksā nekāda licences maksa, jo nešķiet, ka SMBV šajās attiecībās gūst kādu labumu no ar grauzdēšanu saistītā IĪ. Neviens no izmeklēšanas laikā iesniegtajiem Nīderlandes vai Starbucks argumentiem šo secinājumu neapgāž.

            c)   Licences maksājums neatspoguļo atlīdzību, kurā ņemti vērā uzņēmējdarbības riski

                  (319)

                  Atbildot uz Komisijas šaubām par licences maksas atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam, Nīderlande un Starbucks apgalvoja, ka maksa ne tikai atspoguļo atlīdzību par ar grauzdēšanu saistītā IĪ izmantošanu, bet ir arī samaksa par Alki LP veikto uzņēmējdarbības risku pārņemšanu (158). Nīderlande norāda, ka uzņēmums SMBV neuzņemtos saimniecisko risku par inventāra zudumiem, jo, ņemot vērā veidu, kā saskaņā ar nolīgumu par grauzdēšanu ir noteikta licences maksa, šīs izmaksas galu galā uzņemtos uzņēmums Alki LP
                      (159).

                  (320)

                  Komisija, pirmkārt, atzīmē, ka šis apgalvojums nav pamatots ziņojumā par transfertcenām, kas ir SMBV APA pieprasījuma pamatā. Drīzāk ziņojums ir acīmredzamā pretrunā ar šo apgalvojumu, jo tajā norādīts, ka “[SMBV] ar licences starpniecību no uzņēmuma Alki LP iegūst to IĪ kopuma daļu, kas ir vajadzīga, lai izmantotu kafijas grauzdēšanas ražošanas procesu un tiesības piegādāt kafiju [a]ttīstītājiem. Savukārt uzņēmums [SMBV] maksā licences maksu uzņēmumam Alki LP par licencēto IĪ” (160). Vēl svarīgāk ir tas, ka nekur ziņojumā par transfertcenām nav pieminēts fakts, ka licences maksājums daļēji būtu uzņēmuma SMBV maksājums uzņēmumam Alki LP par uzņēmējdarbības risku uzņemšanos. Patiešām, uzņēmums SMBV uzņemas vairāk risku nekā norādīts ziņojumā par transfertcenām, proti, ar krājumiem saistītos riskus un noteiktus riskus, kas saistīti ar pupiņu piegādi un ražošanas jaudas izmantošanu.

                  (321)

                  Otrkārt, Komisija atzīmē, ka Nīderlande, šķiet, uzskata, ka veids, kādā ir strukturēta vienošanās saskaņā ar nolīgumu par grauzdēšanu (161), rada tiesisku pamatu faktiskajam risku un pienākumu sadalījumam starp Alki LP un SMBV. Taču, kā rāda uzņēmuma SMBV grāmatvedības uzskaite, licences maksa tiek nodrošināta saskaņā ar SMBV APA un nevis saskaņā ar vienošanos starp Alki LP un SMBV.

                  (322)

                  Treškārt un galvenokārt, Komisija uzskata, ka, ja Nīderlandes apgalvojums tiktu akceptēts, ikviena grupas uzņēmuma uzņēmējdarbības risku varētu novērst ar risku pārdali grupas iekšienē, vienkārši noslēdzot līgumu. Piemēram, uzņēmumu, kas pieņem visus stratēģiskos lēmums grupas labā, jo īpaši, lēmumus saistībā ar investīcijām un pētniecību un izstrādi, ko faktiski varētu uzskatīt par sarežģītu funkciju, kurā koncentrēti uzņēmējdarbības riski, varētu uzskatīt par “zema riska” uzņēmumu un attiecīgi aplikt ar nodokļiem tik ilgi, kamēr būtu spēkā grupas iekšienē noslēgts līgums, saskaņā ar kuru tam noteikta atlīdzība jebkurā uz labu laimi noteiktā darbības izmaksu līmenī un saskaņā ar kuru tā peļņas atlikums tiek nodots jebkuram citam grupas uzņēmumam. Šī apgalvojuma akceptēšana padarītu bezjēdzīgu nesaistītu pušu darījuma principa piemērošanu grupas ietvaros veiktu darījumu cenas noteikšanai, jo varētu uzskatīt, ka līguma noteikumiem ir lielāks spēks nekā reālajai saimnieciskās darbības situācijai.

                  (323)

                  Komisija šajā sakarā atgādina (162) 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 9.44. līdz 9.46. punktu (163), kur saistībā ar uzņēmējdarbības pārstrukturēšanu izskaidrots, ka “uzņēmējdarbības zemais (vai augstais) risks nosaka vispiemērotākās transfertcenu noteikšanas metodes izvēliun nevis otrādi” (164). Pretēji Nīderlandes paustajam viedoklim (165) šī doma, ka transfertcenu noteikšanas noteikumu piemērošanai ir jābūt atkarīgai no riskiem un nevis no līguma noteikumiem, ja šie noteikumi neatspoguļo uzņēmējdarbības galveno risku, ir spēkā arī ārpus uzņēmējdarbības pārstrukturēšanas konteksta. Lai gan ir tiesa, ka vienošanās par transfertcenu noteikšanas metodi (t. i., piemēram, TNMM metodi, kas balstīta uz pamatdarbības izmaksām) un tādu līguma noteikumu sagatavošana, lai, piemēram, saskaņā ar šo vienošanos katru gadu koriģētu peļņu pirms nodokļu nomaksas, rezultātā ierobežo uzņēmuma nodokļu saistību svārstības finanšu gados, taču šāda struktūra, kas izveidota ar līguma noteikumu palīdzību, nekādā ziņā neatbilst reālajai saimnieciskās darbības situācijai, kas ir pamatā darījumiem un riskiem, kuri saistīti ar uzņēmuma darbību. 1995. gada ESAO TC pamatnostādnēs šis apsvērums ir iekļauts 1.26. punktā, saskaņā ar kuru “attiecībā uz līguma noteikumiem var apsvērt, vai norādītais risku sadalījums atbilst darījuma saimnieciskajai būtībai. Šajā sakarā kā labākais pierādījums par patieso risku sadali parasti būtu jāņem vērā pušu rīcība.”

                  (324)

                  Ceturtkārt, attiecībā uz Nīderlandes un Starbucks vēl vienu apgalvojumu, ka transfertcenu noteikšanas metodi, kas akceptēta ar SMBV APA, faktiski nosaka uzņēmuma SMBV veiktās uzņēmējdarbības zemais risks, Komisija atzīmē, ka izmeklēšanas laikā iesniegtā informācija šo apgalvojumu nepamato. Lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 113. apsvērumā Komisija pauda šaubas par uzņēmuma Alki LP spēju uzņemties un kontrolēt jebkādus uzņēmējdarbības riskus. Ja uzņēmums uzņemas risku, tam, pirmkārt, ir jāspēj risku kontrolēt (166) un, otrkārt, finansiāli uzņemties šādu risku (167). Tādēļ pirms ierosinātā struktūra tiek izskatīta atbilstīgi normāliem konkurences apstākļiem, būtu jāizanalizē spēja uzņemties risku. 2010. gada ESAO TC pamatnostādnēs ir izskaidrots, ka šajā kontekstā ar kontroli būtu jāsaprot spēja pieņemt lēmumus, uzņemties risku un to pārvaldīt. Tādēļ uzņēmumā būtu jābūt cilvēkiem, kas veic šīs kontroles funkcijas (168).

                  (325)

                  Taču, kā norādīts Starbucks iesniegtajā informācijā (169), uzņēmumam Alki LP nav savu darbinieku un, lai gan faktiski nevar izslēgt, ka partneri partnerattiecību ietvaros varētu dot ieguldījumu Alki LP darbībā, pašiem neesot tā darbiniekiem, tad, kā norādīts iesniegtajā informācijā (170), uzņēmuma Alki LP partneri ir sabiedrības, un nevienā no tām nav neviena darbinieka. Līdz ar to šķiet, ka Alki LP darbības spēja attiecībā uz risku uzņemšanos ir ierobežota.

                  (326)

                  Turklāt uzņēmuma Alki LP spēja uzņemties finanšu risku ir ierobežota ar tā finanšu līdzekļiem un ar tā partneru finanšu līdzekļiem. Kā norādīts uzņēmuma Starbucks Komisijai iesniegtajā informācijā (171), partneriem nav atsevišķas grāmatvedības uzskaites, bet tie paši ir uzņēmumi ar ierobežotu atbildību. Tādējādi uzņēmuma Alki LP finansēšanas spējas ir zemākas par grupas kopējām finansēšanas spējām un nevar tikt tām pielīdzinātas.

                  (327)

                  Atbildē Starbucks apgalvo, ka uzņēmuma Alki LP darbības jaudu nodrošina uzņēmuma Starbucks Inc. darbinieki, kuri tiek ik pa laikam nolīgti, lai palīdzētu uzņēmumam Alki LP veikt tā pienākumus (172). Komisija uzskata šo argumentu par nepārliecinošu. Nav iemesla, kāpēc pārvaldības atbalsta darbinieka nolīgšana būtu jāveic ar uzņēmuma Alki LP starpniecību – uzņēmums SMBV varētu nolīgt darbinieku uzņēmuma pārvaldības atbalstam tiešā veidā. Tā kā pārvaldīšanas ārpakalpojuma sniedzēja pārskatatbildība ir mazāka nekā tiešo vadītāju atbildība, pārvaldīšanas ārpakalpojuma sniedzējs rada lielākas aģentūras izmaksas no korporatīvās pārvaldības viedokļa. Ņemot vērā uzņēmuma SMBV veiktās darbības, kas cita starpā ietver grauzdēšanas iekārtas ekspluatāciju, SMBV pārvaldīšanai ir nepieciešama ikdienas uzraudzība, un nepilna laika darbinieks to nevar efektīvi nodrošināt.

                  (328)

                  Tādēļ uzņēmums Alki LP nevar nodrošināt uzņēmuma SMBV uzņēmējdarbības risku pārvaldību tik efektīvi, kā to varētu izdarīt uzņēmuma SMBV tiešie darbinieki vai vadītāji, un tādēļ šo risku varētu labākajā gadījumā tikai daļēji mazināt, līgumsaistībās paredzot tā nodošanu uzņēmumam Alki LP.

                  (329)

                  Šis secinājums nemazina lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 89. apsvērumā paustās šaubas par struktūras ekonomisko racionalitāti, jo uzņēmums Alki LP šajā struktūrā, šķiet, ir lieks. Šajā sakarā 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.64. līdz 1.66. punktā (173) ir norādīts uz situācijām, kad struktūras nav izveidotas atbilstīgi normāliem komerciāliem nosacījumiem un nodokļu maksātājs tās var būt izveidojis, lai izvairītos no nodokļiem vai tos samazinātu. Šādos gadījumos nodokļu iestādēm būtu jāanalizē nodokļu bāze, par pamatu ņemot koriģētu struktūru, kādu būtu vajadzējis izveidot saskaņā ar normāliem komercnosacījumiem. Uzņēmuma Starbucks iesniegtā informācija, saskaņā ar kuru uzņēmums Alki LP tika pievienots struktūrai ASV nodokļu apsvērumu dēļ (174), apstiprina Komisijas šaubas par struktūras saimniecisko racionalitāti.

                  (330)

                  Piektkārt, lai gan Komisija piekrīt Nīderlandes un Starbucks apgalvojumam, ka daži ar pārdošanu saistītie SMBV riski ir mazināti, noslēdzot nolīgumus ar veikaliem, šim faktam nav nekādas nozīmes saistībā ar uzņēmuma SMBV attiecībām ar uzņēmumu Alki LP. Jebkurā gadījumā, ņemot vērā uzņēmuma SMBV ierobežoto piedalīšanos pārrunās ar tā darījumu partneriem par komercnosacījumiem un cenām, Komisija piekrīt, ka veikalu īstenotā pasūtījumu sistēma, šķiet, samazina uzņēmuma SMBV uzņēmējdarbības nenoteiktību (175). Saskaņā ar veikalu un uzņēmuma SMBV līgumsaistībām veikali nedrīkst būtiski novirzīties no uzņēmumam SMBV iesniegtā pasūtījuma, un tiem ir arī pienākums iegādāties produktus no uzņēmuma SMBV. Uzņēmuma SMBV produkcijas izlaišana tiek nodrošināta ar prasību veikaliem iegādāties produkciju no uzņēmuma SMBV. Taču ar ražošanu saistītas uzņēmējdarbības galvenie riski ir saistīti ne tikai ar krājumu riskiem, bet galvenokārt ar ražošanas jaudu, un ne Nīderlande, ne uzņēmums Starbucks nav pierādījis, ka pamatriski, kas saistīti ar pieprasījuma izmaiņu ietekmi uz ražošanas jaudas izmantošanu, ar šīm līgumsaistībām ir pilnībā novērsti. Konkrēti, līgumos ar trešo personu ražotājiem, jo īpaši ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 1], nemaz nav atrunātas nekādas iespējamās izmaiņas pieprasījumā.

                  (331)

                  Sestkārt, tāpat arī Nīderlandes norādītajām līgumsaistībām, ar kurām uzņēmums SCTC garantē piegādāto negrauzdēto kafijas pupiņu kvalitāti, nav nekādas nozīmes saistībā ar uzņēmuma SMBV attiecībām ar uzņēmumu Alki LP. Jebkurā gadījumā tas ir standarta uzņēmējdarbības nolīgums, kas nesamazina uzņēmuma SMBV risku salīdzinājumā ar normāliem tirgus nosacījumiem.

                  (332)

                  Nobeigumā Komisija noraida apgalvojumus, ka jebkura efektīva riska nodošana no uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LP notiek ar līgumsaistību starpniecību. Tādēļ neviena licences maksas komponente, kas paredzēta, lai kompensētu uzņēmējdarbības riska nodošanu, nevar būt pamatota.

            d)   Licences maksas līmenis nav pamatots ar summu, ko uzņēmums Alki LP par tehnoloģijām maksā uzņēmumam Starbucks US saskaņā ar izmaksu sadales nolīgumu.

                  (333)

                     Starbucks, šķiet, arī atsaucas uz to, ka uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LP maksātā licences maksa ir pamatota, jo Alki LP maksā tāda paša lieluma summas uzņēmumam Starbucks US par kafijas grauzdēšanas tehnoloģiju.

                  (334)

                  Komisija no paša sākuma atzīmē, ka SMBV APA neattiecas uz attiecībām starp uzņēmumiem Alki LP un Starbucks US, bet gan uz attiecībām starp uzņēmumiem SMBV un Alki LP. Attiecīgi visi šie jautājumi saistībā ar novērtēšanu, vai šo divu uzņēmumu darījumu transfertcenu analīze ir veikta, izmantojot tādu metodi, ar kuras palīdzību var iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu provizorisko aprēķinu, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, kā noteicis Starbucks nodokļu konsultants, attiecas uz šiem darījumiem, nevis uz jebkādiem maksājumiem, kas veikti ārpus šīm attiecībām.

                  (335)

                  Jebkurā gadījumā Komisija neapstrīd, ka uzņēmums Alki LP ir maksājis uzņēmumam Starbucks US lielas summas, kas apzīmētas kā “pastāvīgā licences maksa” (176). Taču šī maksājuma novirzīšana saskaņā ar izmaksu sadales nolīgumu kā atlīdzība par grauzdēšanas tehnoloģiju nevar tikt apstiprināta, ņemot vērā veidu, kādā šie maksājumi ir strukturēti saskaņā ar izmaksu sadales nolīgumu.

                  (336)

                  Pirmkārt, uzņēmuma Alki LP uzņēmumam Starbucks US veiktie maksājumi lielākā mērā tiek finansēti no tās licences maksas, ko tas saņem par zīmolu un ko tam maksā uzņēmums Starbucks Coffee BV, nevis no tās licences maksas, kura saņemta no uzņēmuma SMBV
                      (177).

                  (337)

                  Otrkārt, šķiet, ka maksājumi, ko saskaņā ar izmaksu sadales nolīgumu uzņēmums Alki LP veic uzņēmumam Starbuck US, neatbilst nesaistītu pušu darījuma principam. Proti, runājot par IĪ, kas saistīts ar uzņēmējdarbības formātu un zīmolu, iegūšanu, uzņēmums Alki LP (kopā ar savu priekšgājēju [CV-1]) kopš 2005. gada samaksāja kopumā EUR [30–40] miljonus par šī IĪ iegūšanu, bet 2014. gadā uzņēmums Alki LP pārdeva šo IĪ par EUR [1–1,5] miljardiem. Šī atšķirība vērtībā, šķiet, norāda uz to, ka šis nolīgums neatspoguļo nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību par IĪ; tādējādi maksājumus, kas apzīmēti kā pastāvīgā licences maksa, varētu uzskatīt kā kompensējošus maksājumus par zīmola pārdošanu tajā pašā darījumā par pārāk zemu vērtību.

                  (338)

                  Īsāk sakot, uzņēmuma Starbucks arguments, ka saskaņā ar izmaksu sadales nolīgumu veiktie maksājumi apliecina, ka uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LP maksātās licences maksas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, ir noraidāms.

            e)   Secinājums par licences maksas atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam

                  (339)

                  Ņemot vērā iepriekšminēto, Komisija uzskata, ka salīdzinājums ar salīdzināmiem nekontrolētiem darījumiem, proti, licences nosacījumiem vairākos nolīgumos par grauzdēšanu un ražošanu un izplatīšanu, ko Starbucks noslēdzis ar trešām personām, parāda, ka nesaistītu pušu darījuma principam atbilstīgai licences maksai, ko uzņēmums SMBV maksā uzņēmumam Alki LP, būtu jābūt nullei, tādējādi šajās konkrētajās attiecībās par šo IĪ nebūtu jāmaksā nekāda licences maksa, jo SMBV negūst nekādu labumu, izmantojot ar grauzdēšanu saistīto IĪ, kura licenci tas saņem no Alki LP.

                  (340)

                  Ņemot vērā šo secinājumu, šī licences maksa nav jāizvērtē. Drīzāk uzņēmuma SMBV grāmatvedības uzskaitē reģistrētā peļņai, neatskaitot no šīs peļņas uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LP maksāto licences maksu par ar grauzdēšanu saistītā IĪ licencēšanu, būtu jābūt izejas punktam, no kura noteikt uzņēmuma SMBV nodokļu saistības Nīderlandē, lai nodrošinātu, ka uzņēmuma SMBV ar nodokli apliekamā peļņa atbilst tādam peļņas līmenim, kāds ir nesaistītiem uzņēmumiem, kuru nodokļu saistības nosaka to gūtā peļņa tirgus apstākļos. Citiem vārdiem sakot, ar nodokli neaplikto peļņu, ko uzņēmums SMBV kā licences maksu maksā uzņēmumam Alki LP par ar grauzdēšanu saistīto IĪ, Nīderlandē būtu bijis jāapliek ar nodokli pilnā mērā.

                  (341)

                  Līdz ar to ar SMBV APA akceptētā metode šī maksājuma līmeņa noteikšanai, saskaņā ar kuru visa uzņēmuma SMBV gūtā peļņa, kas pārsniedz [9–12] % no darbības izdevumiem, tiek nodota uzņēmumam Alki LP
                      (178), ir novirze no metodes, ar kuru var iegūt tirgū balstīta rezultāta ticamu provizorisko aprēķinu, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam. Tā kā šīs metodes izmantošanas rezultātā tiek samazinātas uzņēmuma SMBV nodokļu saistības saskaņā ar Nīderlandes vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, ja salīdzina ar neintegrētiem uzņēmumiem, kuru ar nodokli apliekamo peļņu nosaka tirgus, tad būtu jāuzskata, ka SMBV APA, akceptējot šo metodi, uzņēmumam SMBV piešķir selektīvas priekšrocības Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

            f)   Uzņēmuma SCTC uzņēmumam SMBV pieprasīto cenu par negrauzdētām kafijas pupiņām atbilstība nesaistītu pušu darījuma principam

                  (342)

                  Kā izskaidrots 272. apsvērumā, uzņēmuma SMBV kontrolēto un nekontrolēto darījumu identifikācija un analīze ir nepieciešams pirmais solis, vērtējot to komercnosacījumu atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam, kurus saistītas puses piemēro transfertcenu noteikšanas nolūkos.

                  (343)

                  Lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 116. apsvērumā Komisija paskaidroja, ka, ja licences maksa tiktu provizoriski aprēķināta, izmantojot kādu tiešo transfertcenu noteikšanas metodi, piemēram CUP metodi, tad par negrauzdētajām kafijas pupiņām pieprasītās cenas būtu atlikums no saistītā kontrolēta darījuma, ko jāizvērtē transfertcenu noteikšanas nolūkos, un uzņēmuma SCTC uzņēmumam SMBV pieprasītā cena par negrauzdētajām kafijas pupiņām tiktu novērtēta, lai noteiktu, vai šīs cenas līmenis, kas atspoguļots uzņēmuma SMBV bilancē, nav pārlieku liels, kas noved pie uzņēmuma SMBV ar nodokli apliekamās peļņas samazināšanas.

                  (344)

                  Ziņojumā par transfertcenām negrauzdēto kafijas pupiņu iepirkuma līgums, kas noslēgts starp uzņēmumiem SMBV un SCTC ir uzskaitīts starp visnozīmīgākajiem darījumiem un naudas plūsmām uzņēmuma iekšienē, bet nav pārbaudīts vai analizēts tas, vai uzņēmuma SCTC uzņēmumam SMBV pieprasītā cena par negrauzdētajām kafijas pupiņām atbilst nesaistītu pušu darījuma principam.

                  (345)

                  Tās, kā uzņēmums SCTC nosaka negrauzdētu kafijas pupiņu cenas, ir aprakstīts 114. līdz 119. apsvērumā. 6. tabula iepazīstina ar uzņēmuma Starbucks sagatavoto uzņēmuma SCTC iepirkto negrauzdēto kafijas pupiņu tā uzcenojuma sadalījumu, kāds tiek pieprasīts uzņēmumam SMBV. Pamatojoties uz uzņēmuma SCTC finanšu datiem, kas norādīti 4. tabulā un 11. tabulā, ir norādīts reālais uzņēmuma SCTC reģistrētais uzcenojums un reālā bruto starpība, kas katru gadu tiek pieprasīta uzņēmuma klientiem.

                     11. tabula

                     Reģistrētais uzcenojums par negrauzdētu kafijas pupiņu iepirkšanu un SCTC bruto starpība

                              (%)

                              2005. g.

                              2006. g.

                              2007. g.

                              2008. g.

                              2009. g.

                              2010. g.

                              2011. g.

                              2012. g.

                              2013. g.

                              2014. g.

                              uzcenojums pie PPPI

                              [1,5–4,5]

                              [1,5–4,5]

                              [1,5–4,5]

                              [1,5–4,5]

                              [4,5–7,5]

                              [1,5–4,5]

                              [16,5–19,5]

                              [13,5–16,5]

                              [19,5–22,5]

                              [16,5–19,5]

                              bruto starpība no PPPI

                              [4,5–7,5]

                              [4,5–7,5]

                              [4,5–7,5]

                              [4,5–7,5]

                              [4,5–7,5]

                              [4,5–7,5]

                              [16,5–19,5]

                              [16,5–19,5]

                              [19,5–22,5]

                              [16,5–19,5]

                  (346)

                  Vidējais uzcenojums uzņēmuma SCTC piegādāto negrauzdēto kafijas pupiņu izmaksām no 2005. gada līdz 2010. gadam ir [aptuveni 3 %] salīdzinājumā ar vidējo uzcenojumu [aptuveni 18 %] apmērā no 2011. gada līdz 2014. gadam. Attiecīgais uzcenojums virs PPPI no 2005. gada līdz 2010. gadam ir [aptuveni 6 %] salīdzinājumā ar vidējo bruto starpību no PPPI [aptuveni 18 %] no 2011. līdz 2014. gadam.

                  (347)

                  Kā norāda Starbucks, uzcenojums [aptuveni 3 %] apmērā, kas vidēji piemērots no 2005. gada līdz 2010. gadam, ir nesaistītu pušu darījumam atbilstošs uzcenojums. Ja neskaita uzcenojumu, ko piemēro kopš 2011. gada, šķiet, ka šis uzcenojums līdzinās uzņēmuma SMBV reģistrētajai atlīdzībai par grauzdēšanas darbībām atbilstīgi uzņēmuma X norādītajam provizoriski aprēķinātajam intervālam no 13 % līdz 17 % apmērā virs PPPI par grauzdēšanas darbībām (179). [Aptuveni 3 %] lielais uzcenojums atbilst arī atlīdzības par piegādes funkcijas veikšanu intervālam, kādu norādījis Starbucks salīdzinošajā analīzē, kas iesniegta 2015. gada 29. jūnijā (180). Tādēļ Komisija var pieņemt, ka [aptuveni 3 %] lielais uzcenojums negrauzdētu kafijas pupiņu izmaksām no 2005. gada līdz 2010. gadam bija nesaistītu pušu darījumam atbilstošs uzcenojums.

                  (348)

                  Taču tā kā Starbucks nesniedza nekādu pieņemamu pamatojumu vidējā uzcenojuma palielinājumam līdz [aptuveni 18 %] no 2011. gada, Komisija, kā paskaidrots 349. līdz 357. apsvērumā, uzskata, ka, sākot no šī laikposma, nebūtu akceptējams nekāds šim palielinājumam atbilstīgs atskaitījums no uzņēmuma SMBV grāmatvedības uzskaitē reģistrētās peļņas. Patiešām, ja ziņojumā par transfertcenām cena, ko par negrauzdētām kafijas pupiņām uzņēmums SCTC pieprasa uzņēmumam SMBV, būtu pareizi analizēta kā kontrolēts darījums, uz šo cenu būtu attiecināta SMBV APA, kas ir paredzēta, lai noteiktu SMBV nodokļu bāzi Nīderlandē (181). Patiešām, tā kā par negrauzdētām kafijas pupiņām samaksātā cena ir atskaitīta no uzņēmuma SMBV grāmatvedības uzskaitē reģistrētās peļņas, ar SMBV APA 2008. gadā būtu bijis jānosaka nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša cena, no kuras 2011. gadā nebūtu bijis iespējami nekādi, tostarp palielināta uzcenojuma, atskaitījumi, ja vien APA netiktu nomainīta vai grozīta.

                  (349)

                     Starbucks apgalvo, ka šī uzcenojuma palielināšana 2011. gadā notika sakarā ar uzņēmuma SCTC veikto darbību arvien pieaugošo nozīmīgumu, proti, palielinoties pieredzei kafijas iepirkšanā un, kas ir vēl svarīgāk, sakarā ar tā īpašumtiesībām un ieguldījumu C.A.F.E. prakses programmas izstrādē. Taču šis pamatojums, šķiet, neatbilst izmeklēšanas laikā iesniegtajai informācijai. Proti, C.A.F.E. prakses programma ir ieviesta kopš 2004. gada. Turklāt, tā kā uzņēmuma SCTC atlīdzība ir proporcionāla pārdotajam negrauzdēto kafijas pupiņu daudzumam, jebkādu jaudas palielinājumu būtu vajadzējis attiecīgi atlīdzināt. Patiešām, tik ilgi, kamēr atlīdzība ir stabila procentuālā daļa no PPPI, apgrozības pieauguma rezultātā proporcionāli palielinās peļņa.

                  (350)

                     Starbucks arī apgalvo, ka uzcenojums “visā laikposmā” no 2005. gada līdz 2014. gadam pēc savas būtības atbilda nesaistītu pušu darījuma principam (182). Savā 2015. gada 29. jūnija vēstulē Starbucks paskaidroja, ka 5. tabulā norādītais sadalījums, kas iesniegts tā 2015. gada 13. aprīļa vēstulē, tika izveidots, pamatojoties uz salīdzināmo vērtību analīzi. Komisija nepiekrīt šim apgalvojumam šādu iemeslu dēļ.

                  (351)

                  Pirmkārt, attiecībā uz cenas noteikšanu par C.A.F.E. prakses programmu salīdzināmo vērtību analīzē, ko Starbucks iesniedza 2015. gada 29. jūnijā (183), Komisija atzīmē, ka Starbucks iesniegtās skaitliskās vērtības liek uzdot jautājumus par konsekvenci. Informācija, kas iesniegta 2015. gada 13. aprīlī un attēlota 6. tabulā, ir pretrunā ar informāciju, kura iesniegta 2015. gada 29. jūnijā un attēlota 7. tabulā. Proti, attiecībā uz C.A.F.E. prakses programmu, kura sākotnēji tika norādīta kā augšējā kvartile, vēlāk Starbucks to norādīja kā augstāko novēroto vērtību. Nekonsekvence vērojama arī transformācijas faktora izmantošanā, izsakot licences maksu, par kuru panākta vienošanās, procentos no pārdošanas ienākumiem, kad Starbucks veic neparastu korekciju, lai iegūtu licences maksu, kura izteikta procentos no izmaksām (184).

                  (352)

                  Turklāt identificētie nolīgumi (185) attiecas uz tehnoloģiju licencēšanu. To varētu salīdzināt ar situāciju, kad Starbucks ar uzņēmuma Alki LP starpniecību nodod tehnoloģiju licenci uzņēmumam SMBV, lai gan šķiet, ka nolīgumi, ar kuriem tiktu licencēta kafijas gatavošanas tehnoloģija, nepastāv atsevišķi no kafijas zīmola licencēšanas nolīguma. Uzņēmums SCTC nelicencē nekādu tehnoloģiju uzņēmumam SMBV, par kuru uzņēmumam SMBV būtu jāsaņem atlīdzība ar lielāka uzcenojuma par iepirktajām negrauzdētajām kafijas pupiņām starpniecību.

                  (353)

                  Otrkārt, Komisija atzīmē, ka izmaksas gan saistībā ar C.A.F.E. prakses programmu, gan lauksaimnieku atbalsta centriem vidēji bija ne lielākas par [0,5–1] % no uzņēmuma SCTC iegādāto negrauzdēto kafijas pupiņu vērtības (186). Šīs izmaksas ir salīdzināmas ar [sertifikācijas programmas] apzīmējuma izmaksām [1,5–2] % apmērā no negrauzdēto kafijas pupiņu cenas, ko izmanto “[sertifikācijas programmas kafijas produktam]”, kas varētu būt uzņēmuma SMBV visvairāk pārdotais produkts (187). Patiešām, C.A.F.E. prakses programma, šķiet, sastāv no sertifikācijas programmas, ko var vairāk salīdzināt ar [sertifikācijas programmas] apzīmējumu nekā ar Starbucks norādīto intelektuālā īpašuma vai tehnoloģiju licenci.

                  (354)

                  Turklāt uzņēmuma SMBV veikaliem pārdoto kafijas produktu cena ir noteikta, balstoties uz izmaksām, kā paskaidrots 96. apsvērumā. Tādēļ Komisija uzskata, ka tiešās un netiešās C.A.F.E. prakses programmas izmaksas, pretēji tam, ko apgalvo Starbucks, ir piemērotāks veids, kā tuvināt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu cenas noteikšanu par programmu uzņēmumam SMBV pieprasītajai cenai par negrauzdētām kafijas pupiņām.

                  (355)

                  Attiecībā uz 6. tabulā atspoguļoto finansējuma uzcenojumu, Komisija atzīmē, ka ar apstiprināto metodi neaprēķina apgrozāmā kapitāla izmaksas, jo klientu saistības, ko normālas komercdarbības apstākļos ieskaita debitoru kontā un uzkrājumos, netiek atskaitīti no provizoriski aprēķinātās summas, kas jāfinansē (188). Starbucks, iespējams, uzskata, ka finansējuma izmaksas ir jāpievieno tāpēc, ka vienošanās par provizoriski aprēķinātajām piegādes izmaksām ir atkarīgas no iepirkumu aģentiem, kas varētu neuzņemties īpašumtiesības uz pārdotajām precēm. Taču Starbucks iesniegtajā analīzē tas nav ne izvērtēts, ne pierādīts. Tādēļ finansējuma uzcenojums, kas salīdzināms ar Starbucks norādīto, nešķiet pamatots.

                  (356)

                  Treškārt, 4. attēlā parādīts, kā uzcenojuma palielināšana 2011. gadā ietekmēja uzņēmuma SCTC peļņu Šveices frankos (CHF). 4. attēlā arī norādīti SCTC darbības izdevumi, kuros neparādījās nekāds tāds pieaugums, kādu varētu sagaidīt sakarā ar uzņēmuma SCTC nozīmīguma palielināšanos, kā apgalvoja Starbucks. Darbības izdevumi procentos no kopējām izmaksām saglabājās stabili, un tādējādi pamatdarbības izmaksas varētu būt segtas no atlīdzības, kas piesaistīta PPPI. Uzcenojuma vidējais pieaugums no [aptuveni 3 %] līdz [aptuveni 18 %] attiecīgi no 2005. gada līdz 2010. gadam un no 2011. gada līdz 2014. gadam (189) rezultātā četrkāršoja uzņēmuma SCTC peļņu, kā norādīts 4. attēlā.

                     4. attēls

                        SCTC rentabilitāte

                  (357)

                  Vispusīguma labad Komisija atzīmē, ka uzņēmuma SMBV zaudējumus par tā veiktajām grauzdēšanas darbībām kopš 2010. gada var aplūkot saistībā ar palielināto uzcenojumu izmaksām, kas maksātas uzņēmumam SCTC par negrauzdētajām kafijas pupiņām (190), kā parādīts 5. attēlā.

                     5. attēls

                        SMBV grauzdēšanas darbību rentabilitāte

                  (358)

                  Ņemot vērā šos apsvērumus, Komisija uzskata, ka, lai iegūtu uzticamu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša uzcenojuma aplēsto vērtību par laikposmu no 2011. gada, [aptuvenai 3 %] lielais vidējais uzcenojums no 2005. gada līdz 2010. gadam būtu jāpalielina par C.A.F.E. prakses programmas izmaksām un līdz [sertifikācijas programmas] apzīmējuma izmaksu summai. [Sertifikācijas programmas] apzīmējuma izmaksas tika atspoguļotas kā [1–1,5] % no SCTC iegādāto negrauzdēto kafijas pupiņu izmaksām 2014. gada beigās un pārvērstas [0,5–1] % no cenas, kas pieprasīta uzņēmumam SMBV
                      (191). Tādējādi nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs uzcenojums, kādu reģistrējis uzņēmums SCTC par laikposmu no 2011. gada, būtu [aptuveni 6 %] no uzņēmuma SCTC iegādāto negrauzdēto kafijas pupiņu izmaksām, kas atbilst bruto starpībai līdz [aptuveni 9 %] virs uzņēmuma SCTC PPPI, ko uzņēmums SCTC pieprasījis uzņēmumam SMBV. Līdz ar to [aptuveni 18 %] vidējais uzcenojums virs uzņēmuma SCTC uzņēmumam SMBV piegādāto negrauzdēto kafijas pupiņu izmaksām, kas piemērots no 2011. gada līdz 2014. gadam, neatspoguļo nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu tirgū balstīta rezultāta uzticamu provizorisko aprēķinu.

                  (359)

                  Kopumā, tā kā ziņojumā par transfertcenām nav aplūkots vai analizēts tas, vai cena, ko par negrauzdētajām kafijas pupiņām uzņēmums SCTC pieprasījis uzņēmumam SMBV, atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, šajā ziņojumā piedāvātā metode, lai noteiktu uzņēmuma SMBV ar nodokli apliekamo peļņu, ir novirze no metodes, kas rezultātā dod nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu tirgū balstīta rezultāta uzticamu provizorisko aprēķinu. Tā kā šīs metodes izmantošanas rezultātā tiek samazinātas uzņēmuma SMBV nodokļu saistības saskaņā ar Nīderlandes vispārējā uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, ja salīdzina ar neintegrētiem uzņēmumiem, kuru ar nodokli apliekamo peļņu nosaka tirgus, tad būtu jāuzskata, ka SMBV APA, akceptējot šo metodi, uzņēmumam SMBV piešķir selektīvas priekšrocības Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

            g)   Secinājums par SMBV APA piešķirtām selektīvām priekšrocībām

                  (360)

                  Kā secināts 339. līdz 341. apsvērumā, Komisija uzskata, ka salīdzinājums ar salīdzināmiem nekontrolētiem darījumiem, proti, par ar grauzdēšanu saistīta IĪ licences nolīgumiem vairākos nolīgumos par grauzdēšanu un ražošanu un izplatīšanu, kurus Starbucks ir noslēdzis ar trešām personām, uzskatāmi parāda, ka nesaistītu pušu darījumam atbilstoša licences maksas, ko uzņēmums SMBV maksā uzņēmumam Alki LP par ar grauzdēšanu saistīto IĪ, vērtībai būtu jābūt nullei. Līdz ar to SMBV APA, akceptējot metodi licences maksas noteikšanai, saskaņā ar kuru visa uzņēmuma SMBV gūtā peļņa, kas pārsniedz [9–12] % no pamatdarbības izmaksām, tiek nodota uzņēmumam Alki LP
                      (192), rada selektīvas priekšrocības uzņēmumam SMBV Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

                  (361)

                  Turklāt tas, ka ziņojumā par transfertcenām nav aplūkots vai analizēts tas, vai cena, ko par negrauzdētajām kafijas pupiņām uzņēmums SCTC pieprasījis uzņēmumam SMBV, atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, nozīmē, ka šajā ziņojumā piedāvātā metode, kas akceptēta ar SMBV APA, lai noteiktu uzņēmuma SMBV ar nodokli apliekamo peļņu Nīderlandē, rada selektīvas priekšrocības uzņēmumam SMBV Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

            9.2.3.4.   Uzņēmums SMBV ziņojumā par transfertcenām tika nepareizi kvalificēts kā mazāk sarežģītu funkciju veicējs

                  (362)

                  Kā paskaidrots 282. apsvērumā, šāda veikto funkciju salīdzināšana ir attaisnojama tikai tad, ja, ņemot vērā veiktās funkcijas, nav iespējams salīdzināt konkrēto darījumu, attiecībā uz kuru tiek pieprasīta APA, ar līdzīgiem nekontrolētiem darījumiem grupas iekšienē. Kā paskaidrots 9.2.3.3. punktā, Komisija uzskata, ka vienošanās par licences maksu vairākos nolīgumos par grauzdēšanu un ražošanu un izplatīšanu, kurus Starbucks ir noslēdzis ar trešām personām, ir nekontrolēti darījumi, kurus var salīdzināt ar SMBV vienošanos ar Alki LP par licences maksu, kā izriet no SMBV APA.

                  (363)

                  Nenonākot pretrunā ar šo secinājumu, ka šajā lietā nav pamatots neviens funkciju salīdzinājums, Komisija piebilst, ka ziņojumā par transfertcenām ietvertā analīze par veiktajām funkcijām, kas īstenota, izmantojot TNMM metodi, rezultātā nenonāk pie nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša tirgū balstīta rezultāta uzticama provizoriskā aprēķina.

                  (364)

                  Lai pareizi provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību par funkciju veikšanu, ziņojumā par transfertcenām būtu vajadzējis veikt to funkciju salīdzinājumu, kuras veic katra saistīto darījumu puse.

                  (365)

                  Ar tādām vienpusējām transfertcenu noteikšanas metodēm kā TNMM transfertcenu noteikšanas nolūkos tiek analizēta tikai “pārbaudītās puses” atlīdzība, neņemot vērā atlīdzību, ko ieguvušas pārējās darījuma puses. Pieņemot, ka SMBV attiecībās ar Alki LP veic “mazāk sarežģītas funkcijas”, Starbucks nodokļu konsultants pieņēma uzņēmumu SMBV par “pārbaudīto pusi” un neizsvēra, vai uzņēmumam Alki LP piešķirtais peļņas atlikums ir proporcionāls uzņēmuma Alki LP veiktajām funkcijām, riskiem, ko tas uzņēmies, un aktīviem. Starbucks šo izvēli pamato ar to, ka uzņēmumam SMBV nepieder vērtīgs IĪ un ka tas, veicot rutīnas darbības, neuzņemas nozīmīgus uzņēmējdarbības riskus; tādējādi uzņēmums SMBV varētu būt mazāk sarežģītā struktūrvienība šajās attiecības (193).

                  (366)

                  Taču uzņēmuma Starbucks spriedumu gaita parāda, ka tiek jaukta funkciju sarežģītība un riski, ko uzņēmums ir uzņēmies. 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.18. punktā (194) ir izskaidrots, ka “pārbaudītās puses” izvēlei, piemērojot TNMM metodi, būtu jāsaskan ar darījuma funkciju analīzi (195). Parasti “pārbaudītā puse” ir tā, kurai visuzticamākā veidā var piemērot transfertcenu noteikšanas metodi un kurai var atrast visuzticamākās salīdzināmās vērtības, t. i., visbiežāk tā būs puse, kuras funkciju analīze ir mazāk sarežģīta.

                  (367)

                  Sarežģītība un riski ir skaidri saskatāmi, lai gan apsvērumi par riskiem saplūst kopā ar funkciju analīzi. Sarežģītība ir jāvērtē relatīvā izteiksmē, tas ir, salīdzinājumā ar citām darījumos iesaistītajām pusēm. 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.18. punktā attiecībā uz pārbaudītās puses izvēli šajā sakarā ir atsauce uz “mazāk” sarežģītu funkciju, nevis absolūtā izteiksmē – uz funkciju, kas nebūtu sarežģīta (196). Prasība novērtēt funkciju sarežģītību salīdzinājumā ar citām darījumos iesaistītajām pusēm ir atrodama arī 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.21., 1.22. un 1.23. punktā. Līdz ar to, ja transfertcenu noteikšanas nolūkos izmanto TNMM metodi, ir jāanalizē arī darījuma otras puses, šajā gadījumā – uzņēmuma Alki LP, funkcijas. Laikā, kad tika iesniegts SMBV APA pieprasījums, Nīderlandes nodokļu iestādei noteikti bija pieejama informācija par uzņēmuma Alki LP funkcijām.

                  (368)

                  Taču, ja saistībā ar šiem darījumiem iespējams identificēt tiešas salīdzināmās vērtības, tad šādas novērojamās vērtības būtu jāizmanto, lai noteiktu atlīdzību uzņēmumam, kas ir iesaistīts salīdzināmos darījumos (197). Tiešu salīdzināmu vērtību esība, lai noteiktu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību, ir tas, par ko Komisija faktiski runā 9.2.3.3. punktā.

                  (369)

                  Neskatoties uz to, nākamajā sadaļā Komisija analizē to grupas struktūrvienību relatīvo sarežģītību, kas ir iesaistītas darījumos ar uzņēmumu SMBV.

                  (370)

                  Pirmkārt, uzņēmums SMBV vēl bez grauzdēšanas funkcijas veic vairākas citas funkcijas. Šis fakts pats par sevi sarežģī piemērotu salīdzināmo vērtību atrašanu transfertcenu noteikšanas nolūkiem (198). Turklāt uzņēmuma SMBV veiktā grauzdēšanas funkcija ir būtiski svarīga kafijas ražotājiem. Uzņēmums SMBV arī uzņemas veikt vai pērk tirgus izpēti, tam pieder IĪ, un tas ir iesaistīts nolīgumos ar ražotājiem, kas veic ražošanu pēc pasūtījuma. Visbeidzot, nav skaidri definēti cenu noteikšanas pienākumi, un, šķiet, ka uzņēmums SMBV zināmā mērā kontrolē par pārdotajām precēm saņemto cenu.

                  (371)

                  Uzņēmuma SMBV veiktās grauzdēšanas funkcijas rutīnas raksturs, uz ko ziņojumā par transfertcenām norāda Starbucks nodokļu konsultants, ir pretrunā ar konkurentu norādīto informāciju, jo trīs no četriem konkurentiem, kas saņēma Komisijas MIT pieprasījumu, neslēdz apakšlīgumus par grauzdēšanu. Patiešām, divi no šiem konkurentiem norādīja, ka tie uzskata grauzdēšanas funkciju par būtiski svarīgu un ka tāpēc tie faktiski neuzskata, ka to varētu uzticēt apakšuzņēmējam (199). Taču tas, ka grauzdēšanas funkcija ir svarīga funkcija, katrā ziņā vēl nenozīmē, ka tā ir arī ļoti sarežģīta.

                  (372)

                  Tomēr konkrētajā uzņēmuma SMBV gadījumā tā pamatdarbības izmaksu analīze parāda ievērojamas izmaksas par tirgus izpēti (200). Turklāt viens no uzņēmuma SMBV pamatdarbības izmaksu visnozīmīgākajiem posteņiem ir nemateriālo aktīvu amortizācija. Uzņēmums SMBV veic tirgus izpēti, tam pieder nozīmīgs IĪ, un 2012. gadā tas ieguva papildu IĪ EUR 4 miljonu vērtībā. Rutīnas ražotājs šādas darbības neveic.

                  (373)

                  Nīderlande apgalvo, ka tās izmaksas, kas attiecas uz programmatūru un IT sistēmu licences maksājumiem par standarta IT sistēmām, pašas par sevi nenorāda uz to, ka uzņēmums SMBV izmantotu vērtīgu IĪ. Piemēram, uzņēmuma Y gadījumā par IT sistēmu licencēm maksā uzņēmums, kas veic ražošanu pēc pasūtījuma (201). Taču uzņēmuma SMBV gadījumā IĪ maksājumi par amortizāciju nav saistīti ar šādu maksu par programmatūru, jo maksa par programmatūru uzņēmuma SMBV grāmatvedības uzskaitē ir reģistrēta atsevišķā pozīcijā (202).

                  (374)

                  Ar šādiem apsvērumiem vien nepietiek, lai secinātu, ka uzņēmums SMBV nav uzņēmums, kas veic mazāk sarežģītu funkciju. Šim nolūkam ir jāizvērtē arī uzņēmuma Alki LP veikto funkciju sarežģītība.

                  (375)

                  Uzņēmuma Alki LP veiktās darbības ir izvērtētas 324. līdz 329. apsvērumā. No šī izvērtējuma izriet, ka uzņēmuma Alki LP darbības jauda ir lielā mērā ierobežota, lai neteiktu, ka tādas nav vispār, ņemot vērā, ka tam nav darbinieku un ka nevienam no tā partneriem nav darbinieku.

                  (376)

                  Tādēļ Komisija secina, ka Starbucks nodokļu konsultants transfertcenu analīzē nepamatoti norādīja uz uzņēmumu SMBV kā uz vismazāk sarežģīto funkciju veicēju salīdzinājumā ar uzņēmumu Alki LP.

                  (377)

                  Līdz ar to, tā kā ziņojumā par transfertcenām izmantotā metode uzņēmuma SMBV nodokļu bāzes noteikšanai tika balstīta uz kļūdainu pieņēmumu, ka “pārbaudītajai pusei”, piemērojot TNMM metodi, būtu jābūt uzņēmumam SMBV, ar šo metodi rezultātā nevar iegūt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu tirgū balstīta rezultāta uzticamu provizorisko aprēķinu. Tā kā šīs metodes apstiprināšana ar SMBV APA rezultātā noved pie uzņēmuma SMBV saistību, kas noteiktas saskaņā ar Nīderlandes vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, samazināšanas salīdzinājumā ar neintegrētu uzņēmumu nodokļu saistībām, kuru ar nodokli apliekamo peļņu nosaka tirgus, šī APA būtu jāuzskata par tādu, ar kuru tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

            9.2.3.5.   Ziņojumā par transfertcenām TNMM metode ir piemērota nepareizi

                  (378)

                  Iepriekšējās sadaļās Komisija uzskatāmi parādīja, ka ziņojumā par transfertcenām netika pārbaudīts, vai uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LP maksātā licences maksa par ar grauzdēšanu saistītā IĪ licencēšanu, kas ir darījums grupas iekšienē, attiecībā uz kuru faktiski tika pieprasīta un izsniegta SMBV APA
                      (203), atbilst nesaistītu pušu darījuma principam. Pēc tam tā uzskatāmi parādīja, ka ziņojumā par transfertcenām ir nepareizi analizēta visu grupas uzņēmumu veikto funkciju sarežģītība TNMM metodes piemērošanas nolūkā. Neskarot šos secinājumus, kas jau paši par sevi ļauj Komisijai tālāk secināt, ka ar SMBV APA uzņēmumam SMBV tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības, samazinot tā nodokļu saistības Nīderlandē, Komisija arī skaidrības labad norāda, ka Starbucks nodokļu konsultants ziņojumā par transfertcenām ir nepareizi piemērojis TNMM metodi.

            a)   Starbucks nodokļu konsultants ziņojumā par transfertcenām ir nepareizi noteicis SMBV galvenās funkcijas

                  (379)

                  Transfertcenu noteikšanas nolūkā transfertcenu noteikšanas metodes izvēle un salīdzināmo vērtību atlase ir noteikta, balstoties uz tā uzņēmuma funkciju analīzi, attiecībā uz kuru ir pieprasīta APA. Saskaņā ar Starbucks nodokļu konsultanta sagatavoto funkciju analīzi uzņēmuma SMBV primārais funkcionālais devums Starbucks grupai ir saistīts ar grauzdēšanas/ražošanas darbībām (204). Pamatojoties uz šo pieņēmumu, nodokļu konsultants uzskata uzņēmumu SMBV par zema riska kafijas ražotāju, kurš veic rutīnas funkcijas, un tādējādi – par “nesarežģītu struktūrvienību”TNMM metodes piemērošanas nolūkā.

                  (380)

                  Lēmumā par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu Komisija izteica aizdomas, ka Nīderlande ziņojumā par transfertcenām ir nepareizi piekritusi uzņēmuma SMBV iekļaušanai zema riska ražotāja, kas veic ražošanu pēc pasūtījuma, klasifikācijā (205).

                  (381)

                  Balstoties uz izmeklēšanas laikā Nīderlandes un Starbucks iesniegto informāciju, Komisija uzskata, ka nodokļu konsultants ir nepareizi norādījis uzņēmumu SMBV kā zema riska ražotāju. Proti, iesniegtā informācija par uzņēmuma SMBV ienākumiem uzskatāmi parāda, ka grauzdēšana nav uzņēmuma SMBV galvenais ienākumu avots. Kā norādīts 2. tabulā, ienākumi no grauzdētas kafijas pārdošanas, kā reģistrēts pozīcijā “IENĀK. IEPAKOTA KAFIJA” (206), ir tikai [15–20] % no uzņēmuma SMBV ienākumiem 2013. un 2014. gadā. 2007. gadā, tas ir, laikā, kad tika noslēgta SMBV APA, šī attiecība pēc būtības bija tādā pašā līmenī – [15–20] %.

                  (382)

                  Tā vietā uzņēmums SMBV lielāko daļu no savas peļņas, kura reģistrēta Nīderlandē, gūst no darbības, kas nav grauzdēšana. Patiešām, uzņēmuma SMBV tālākpārdošanas funkcija, ko Nīderlande un Starbucks norāda kā loģistikas un administratīvo pakalpojumu sniegšanu (207), šķiet, nozīmīgāka nekā uzņēmuma veiktā grauzdēšanas darbība, un grāmatvedības uzskaitē uzrādīts, ka ieņēmumi no tās 2013. un 2014. gadā ir [80–85] %. Pēc datiem, kas bija pieejami laikā, kad tika pieprasīta SMBV APA, 2007. gadā šī attiecība bija [75–80] %. Turklāt tobrīd [10–30] no [40–60] uzņēmuma SMBV darbiniekiem veica šīs darbības. Saistībā ar izplatīšanu un loģistiku uzņēmums SMBV bija arī trīs līgumiskās attiecībās.

                  (383)

                  Pretēji Nīderlandes apgalvojumam, ka ar kafiju nesaistīto produktu izmaksas uzņēmumam SMBV ir tranzīta izmaksas (208), uzņēmums SMBV patiesībā gūst peļņu par ar kafiju nesaistīto produktu tālākpārdošanu. Turklāt, uzņēmuma SMBV tālākpārdošanas funkcija ne tikai ir uzņēmuma SMBV galvenais ienākumu avots, bet arī ir vienīgais peļņas avots no 2010. gada, ņemot vērā, ka uzņēmuma SMBV veiktā grauzdēšanas darbība no šā gada rada zaudējumus (209), neskarot jautājumu, vai šos zaudējumus no grauzdēšanas darbībām izraisīja nepareiza cenu noteikšana negrauzdētajām kafijas pupiņām (210).

                  (384)

                  Nīderlande arī apgalvo, ka tai nebija vajadzīgs pieprasīt vairāk informācijas no Starbucks par to, kas tika sniegta tās nodokļu iestādei, iesniedzot APA pieprasījumu, jo tā bija informēta par uzņēmuma SMBV uzņēmējdarbību, tā kā šī APA bija iepriekšējā nolīguma atjauninājums (211). Taču fakts, ka Nīderlande ignorēja to, ka uzņēmuma SMBV ienākumu lielākā daļa tiek gūta no ar kafiju nesaistītu produktu tālākpārdošanas, ir acīmredzamā pretrunā ar tās apgalvojumu, ka tās nodokļu iestāde bija informēta par uzņēmuma SMBV uzņēmējdarbību (212).

                  (385)

                  Lai gan ziņojumā par transfertcenām ir norādīts, ka uzņēmums SMBV veic no trešām personām iepirktas produkcijas tālākpārdošanu veikaliem, tajā šī funkcija ir ignorēta, izvēloties salīdzināmās vērtības un peļņas līmeņa rādītāju, lai piemērotu TNMM metodi. Līdz ar to Starbucks nodokļu konsultants nav veicis kritisku izvērtējumu, lai transfertcenu noteikšanas analīzes veikšanai noteiktu uzņēmuma SMBV galvenās funkcijas (213).

                  (386)

                  Tādējādi Starbucks nodokļu konsultants ziņojumā par transfertcenām bija nepietiekami identificējis SMBV galveno funkciju, un Nīderlandes nodokļu iestāde to bija kļūdaini apstiprinājusi par bāzi, lai aprēķinātu atlīdzību, kas akceptēta ar SMBV APA.

            b)   Starbucks nodokļu konsultants nepareizi izmantoja pamatdarbības izmaksas kā peļņas līmeņa rādītāju, piemērojot TNMM metodi

                  (387)

                  2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 2.87. punktā norādīts, ka parasti un saskaņā ar lietas faktiem pamatdarbības izmaksas, kas saistītas ar pārdošanu vai izplatīšanu, varētu būt piemērota bāze izplatīšanas darbībām, izmantojot TNMM metodi (214).

                  (388)

                  Kā apgalvo Nīderlande, pat tad, ja ziņojumā par transfertcenām uzņēmuma SMBV veiktās darbības nebūtu bijušas pareizi noteiktas, pamatdarbības izmaksas ir piemērots rentabilitātes rādītājs, piemērojot TNMM metodi. Taču, tā kā uzņēmuma SMBV peļņu veido un tā tiek reģistrēta kā starpība par izplatītajiem produktiem, Komisija uzskata ienākumus no pārdošanas par piemērotāku rādītāju uzņēmuma SMBV peļņu veidojošajai tālākpārdošanas funkcijai. Turklāt laikposmā no 2008. gada līdz 2014. gadam (215) uzņēmuma SMBV kopējie ienākumi no pārdošanas palielinājās gandrīz trīskārt, bet bruto starpība šajā pašā laikposmā palielinājās vairāk nekā divas reizes (216). Savukārt uzņēmuma SMBV pamatdarbības izmaksas palielinājās tikai par 6 %, tādējādi pamatdarbības izmaksas nevar uzskatīt par piemērotu rādītāju uzņēmuma SMBV peļņu veidojošajai tālākpārdošanas darbībai.

                  (389)

                  Patiešām, uzņēmuma SMBV peļņa, ko rada tā tālākpārdošanas darbības, ir reģistrēta Nīderlandē un nav piešķirta nevienam citam grupas loceklim nevienā pozīcijā, kas varētu radīt šādu peļņu. Maksājot licences maksu, kas atbilst peļņas pārpalikumam, faktiski uzņēmuma SMBV peļņa, kas gūta par ar kafiju nesaistītu produktu tālākpārdošanu, tiek novirzīta uzņēmumam Alki LP. Taču nevienai no licences maksas norādītajām komponentēm nav nekādas saistības ar peļņu, kas gūta no uzņēmuma SMBV tālākpārdošanas funkcijas, jo uzņēmums Alki LP nav tādā situācijā, lai gūtu aktīvu peļņu no ar kafiju nesaistītu produktu tālākpārdošanas, jo tam nav darbības jaudas ne tiešā veidā, ne ar tā partneru starpniecību (217). Tādējādi šīs peļņas novirzīšana uzņēmumam Alki LP ar licences maksas starpniecību, kas balstīta uz peļņas pārpalikumu, neatbilst nesaistītu pušu darījuma principam.

                  (390)

                  Turklāt ir jānovirza reģistrēta peļņa, jo tā atbilst ekonomikas realitātei, ko nevar aizstāt ar ekonomikas vai transfertcenu noteikšanas modeli, kura mērķis ir tuvināt ekonomikas realitāti, ja nav (tiešu) novērojamo rezultātu. Uzņēmuma SMBV gadījumā peļņa no ar kafiju nesaistītu produktu tālākpārdošanas netiek novirzīta kā atlīdzība nekādā formā nevienai citai grupas struktūrvienībai, ne arī trešai personai, kas varētu būt tādā situācijā, lai gūtu aktīvu peļņu no ar kafiju nesaistītu produktu tālākpārdošanas, un tādēļ tā būtu jānovirza uzņēmumam SMBV.

                  (391)

                  Tādējādi nodokļu konsultants, piemērojot TNMM metodi, par peļņas līmeņa rādītāju neatbilstoši izmantojis pamatdarbības izmaksas nevis pārdošanas ienākumus.

            c)   Funkciju analīze, kas balstīta uz uzņēmuma SMBV tālākpārdošanas funkciju, un atlīdzība, kura balstīta uz starpību no pārdošanas ienākumiem, radītu augstāku atlīdzības līmeni

                  (392)

                  Lai ilustrētu Starbucks nodokļu konsultanta nepareizās uzņēmuma SMBV galveno funkciju noteikšanas un tā neatbilstīgās pamatdarbības izdevumu kā peļņas līmeņa rādītāja izvēles ietekmi, Komisija veica paralēlu analīzi nodokļu konsultanta veiktajai analīzei ar koriģētu līdzīgo uzņēmumu grupu, pamatojoties uz uzņēmuma SMBV tālākpārdošanas funkciju, un aprēķināja uzcenojumu pārdošanas izdevumiem šai konkrētajai līdzīgo uzņēmumu grupai.

                  (393)

                  Tā kā ziņojumā par transfertcenām bija nepareizi noteikta uzņēmuma SMBV galvenā uzņēmējdarbība, arī nodokļu konsultanta izmantotā līdzīgo salīdzināmo uzņēmumu grupa, lai noteiktu atlīdzību par uzņēmuma SMBV veiktajām funkcijām, kas apzīmētas ar NACE kodu “Tējas un kafijas pārstrāde” (218), arī bija neatbilstoša, piemērojot TNMM metodi. Lai izlabotu līdzīgo uzņēmumu grupu, Komisija veica līdzīgu analīzi pēc datubāzes Amadeus, kura tika izmantota ziņojumā par transfertcenām, izmantojot NACE kodu “Kafijas, tējas, kakao un garšvielu vairumtirdzniecība”. Pārējie Komisijas izmantotie atlases kritēriji, lai atlasītu līdzīgu uzņēmumu grupu, bija identiski tiek kritērijiem, kurus ziņojumā par transfertcenām bija izmantojis Starbucks nodokļu konsultants (219).

                  (394)

                  Salīdzināšanas nolūkos Komisija pēc tam no koriģētās līdzīgo uzņēmumu grupas izslēdza uzņēmumus, kas galvenokārt izplata produktus, kuri nav kafija un tēja (piemēram, garšvielas, cukuru), vai uzņēmumus, kuri pārdod tikai iekārtas, atstājot grupā uzņēmums, kas saistīti ar grauzdēšanu; rezultātā palika divpadsmit salīdzināmi uzņēmumi.

                  (395)

                  Tā kā puse no šiem divpadsmit uzņēmumiem nedarīja zināmus datus par pamatdarbības izmaksām (220) un tā kā šie dati ir būtiski, lai ņemtu vērā atšķirības dažādās nodokļu jurisdikcijās, Komisija aprēķināja uzcenojumu pārdošanas izmaksām koriģētajā grupā atlikušajiem uzņēmumiem. Šo aprēķinu rezultāts ir attēlots 12. tabulā.

                     12. tabula

                     Salīdzināmo vērtību analīze, pamatojoties uz izplatīšanu vairumtirdzniecības tīklā

                              2007

                              2006

                              2005

                              2005-2007

                              company name

                              country

                              turnover

                              operating profit

                              total costs

                              material costs

                              Mark-up on Sales

                              turnover

                              operating profit

                              total costs

                              material costs

                              Mark-up on Sales

                              turnover

                              operating profit

                              total costs

                              material costs

                              Mark-up on Sales

                              average Mark-up on Sales

                              1

                              ETABLISSEMENTEN SAS KOFFIE

                              Belgium

                              30 872

                              1 683

                              29 189

                              20 311

                              5,45 %

                              28 128

                              1 155

                              26 973

                              19 167

                              4,11 %

                              21 204

                              646

                              20 558

                              13 125

                              3,05 %

                              4,20 %

                              2

                              TOSTADORES REUNIDOS SA

                              Spain

                              14 899

                              231

                              14 668

                              14 403

                              1,55 %

                              13 080

                              244

                              12 835

                              n.a.

                              1,87 %

                              11 618

                              206

                              11 412

                              n.a.

                              1,77 %

                              1,73 %

                              3

                              MAGAZZINI DEL CAFFE' S.P.A. O, IN FORMA ABBREVIATA: MDC SPA O MDC SPA

                              Italy

                              2 301

                              – 347

                              2 648

                              1 165

                              – 15,07 %

                              1 224

                              – 558

                              1 782

                              803

                              – 45,55 %

                              639

                              – 359

                              998

                              420

                              – 56,15 %

                              – 38,92 %

                              4

                              LA CITTADELLA S.P.A.

                              Italy

                              2 949

                              601

                              2 349

                              787

                              20,37 %

                              2 865

                              786

                              2 079

                              668

                              27,43 %

                              2 820

                              675

                              2 145

                              635

                              23,94 %

                              23,91 %

                              5

                              CAFFE' UNIVERSALE BUONO AROMATICO - C.U.B.A. CAFE'

                              Italy

                              1 397

                              181

                              1 217

                              511

                              12,92 %

                              1 210

                              67

                              1 143

                              480

                              5,54 %

                              1 005

                              50

                              955

                              439

                              4,95 %

                              7,80 %

                              6

                              CAFES TC-3 SAL

                              Spain

                              2 015

                              118

                              1 897

                              n.a.

                              5,87 %

                              1 881

                              73

                              1 808

                              n.a.

                              3,88 %

                              1 721

                              46

                              1 675

                              n.a.

                              2,65 %

                              4,13 %

                              7

                              ΚΟΥΙΔΗΣ, Α.&Π.&Λ., Α.Ε.Β.Ε.

                              Greece

                              12 880

                              832

                              12 048

                              n.a.

                              6,46 %

                              10 092

                              310

                              9 782

                              n.a.

                              3,07 %

                              10 126

                              212

                              9 914

                              n.a.

                              2,09 %

                              3,87 %

                              8

                              CAFFE' SELE S.R.L.

                              Italy

                              1 039

                              91

                              948

                              560

                              8,77 %

                              968

                              82

                              886

                              536

                              8,47 %

                              874

                              38

                              836

                              474

                              4,30 %

                              7,18 %

                              9

                              RICO CAFE' S.R.L.

                              Italy

                              306

                              1

                              305

                              181

                              0,40 %

                              263

                              3

                              260

                              143

                              1,32 %

                              211

                              2

                              209

                              139

                              1,11 %

                              0,94 %

                              10

                              CAFE GRAEXPRES SL

                              Spain

                              781

                              15

                              766

                              n.a.

                              1,92 %

                              710

                              7

                              703

                              n.a.

                              1,05 %

                              666

                              2

                              664

                              n.a.

                              0,31 %

                              1,09 %

                              11

                              CERDANYA CAFES SL

                              Spain

                              310

                              8

                              302

                              n.a.

                              2,63 %

                              320

                              6

                              314

                              n.a.

                              1,77 %

                              306

                              3

                              303

                              n.a.

                              1,11 %

                              1,84 %

                              12

                              IMPORCAFÉ – COMÉRCIO E TORREFACÇÃO DE CAFÉ, LDA

                              Portugal

                              321

                              14

                              307

                              146

                              4,28 %

                              23

                              6

                              317

                              139

                              1,75 %

                              n.a.

                              n.a.

                              n.a.

                              n.a.

                              3,01 %

                              number of companies

                              12

                              12

                              11

                              12

                              lower quartile

                              1,7 %

                              1,5 %

                              1,1 %

                              1,5 %

                              median

                              4,9 %

                              2,5 %

                              2,1 %

                              3,1 %

                              upper quartile

                              7,6 %

                              4,8 %

                              4,0 %

                              5,5 %

                  (396)

                  Līdzīgo uzņēmumu, kas nodarbojas galvenokārt ar kafijas izplatīšanu vairumtirdzniecības tīklā, grupas analīzes rezultātā tika iegūta mediānai atbilstošā peļņa no pārdošanas ienākumiem 3,1 % apmērā ar starpkvartiļu intervālu no 1,5 % līdz 5,5 %. Lai gan starpkvartiļu intervāls ir minēts tikai vienā 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu punktā starp citiem iespējamiem veidiem, kā risināt salīdzināmības problēmas (221), nodokļu konsultanti to bieži izmanto. Taču, lai izvairītos no priekšrocību piešķiršanas uzņēmumiem, kas izmanto transfertcenu noteikšanas iespēju, tad kontrolētu darījumu cenu noteikšanas nolūkos būtu jāizmanto tas punkts intervālā, kas atrodas vistuvāk visiespējamākajam tirgus rezultātam.

                  (397)

                  Šajā gadījumā SMBV nodokļu bāze, kas noteikta SMBV APA, ir ārpus starpkvartiļu intervāla, kas aprēķināts, balstoties uz koriģēto līdzīgo uzņēmumu grupu, kuru atlīdzība ir balstīta uz uzcenojumu pārdošanas ienākumiem. Kā norādīts 13. tabulā, ik gadu kopš 2008. gada uzņēmuma SMBV ar nodokli apliekamā peļņa, kas aprēķināta, balstoties uz SMBVAPA, bija zemāka nekā tā ar nodokli apliekamā peļņa zemākajā šī intervāla punktā, t. i., 1,5 % no pārdošanas ienākumiem:

                     13. tabula

                              (EUR)

                              2007/2008

                              2008/2009

                              2009/2010

                              2010/2011

                              2011/2012

                              2012/2013

                              2013/2014

                              Ienākumi no pārdošanas (SMBV)

                              128 784 681

                              135 677 607

                              142 627 243

                              184 159 097

                              286 217 379

                              327 632 453

                              350 538 852

                              Ar nodokli apliekamais ienākums (SMBV), pamatojoties

                              1 499 118

                              1 703 001

                              1 653 318

                              1 430 620

                              1 581 461

                              1 535 460

                              1 667 869

                              Ar nodokli apliekamais ienākums, zemākais intervāls

                              1 931 770

                              2 035 164

                              2 139 409

                              2 762 386

                              4 293 261

                              4 914 487

                              5 258 083

                              Ar nodokli apliekamais ienākums, intervāla mediāna

                              3 992 325

                              4 206 006

                              4 421 445

                              5 708 932

                              8 872 739

                              10 156 606

                              10 866 704

                              Ar nodokli apliekamais ienākums, augstākais intervāls

                              7 083 157

                              7 462 268

                              7 844 498

                              10 128 750

                              15 741 956

                              18 019 785

                              19 279 637

                              SMBV ar nodokli apliekamais ienākums, % no pārdoša

                              1,2 %

                              1,3 %

                              1,2 %

                              0,8 %

                              0,6 %

                              0,5 %

                              0,5 %

                  (398)

                  Starpkvartiļu intervāls no 1,5 % līdz 5,5 % ir balstīts uz 2005. gada līdz 2007. gada finanšu datiem, kas ir vissenākais laikposms pirms SMBV APA. Konstatējums, ka nodokļu bāze, kas apstiprināta ar APA, nav ietverta šajā intervālā, tāpat ir spēkā dažādos novērojumu laikposmos (222).

                  (399)

                  To, ka Starbucks nodokļu konsultants nolūkā noteikt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību uzņēmumam SMBV kļūdījās, uzskatot uzņēmumu SMBV par ražošanas uzņēmumu, kura atlīdzība ir balstīta uz pamatdarbības izmaksām, apstiprina arī iekšējo datu salīdzinājums ar uzņēmumu SMC. Uzņēmums SMC ir vienīgais cits Starbucks grupas uzņēmums, kas grupā veic grauzdēšanas darbības (223). Tā kā šis uzņēmums nodokļu piemērošanas nolūkos ir apvienots ar Starbucks US, uzņēmumam Starbucks nav stimula pārvietot šī uzņēmuma peļņu, maksājot licences maksu uzņēmumam Starbucks Corporation. Tādējādi, lai gan uzņēmuma SMC pārskatiem nav veikta revīzija, tie ir patiesi sagatavoti uzņēmējdarbības vajadzībām, neiekļaujot ar nodokļiem saistītos apsvērumus. Kā rāda šie pārskati, uzņēmums SMC ir vairāk kā [40–50] reizes rentablāks par uzņēmumam SMBV ar SMBV APA apstiprināto atlīdzību, ja ņem vērā peļņu no pamatdarbības izmaksām. Kā paskaidrots 140. apsvērumā un parādīts 9. tabulā, kamēr ar SMBV APA ir apstiprināts [9–12] % uzcenojums pamatdarbības izmaksām, uzņēmumam SMC šī attiecība pēdējos četros pārskata periodos saglabājas aptuveni 500 % apmērā.

                  (400)

                  Komisijas veiktā, 392. līdz 398. apsvērumā aprakstītā aprēķina nolūks nav aprēķināt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību par uzņēmuma SMBV veiktajām funkcijām Starbucks grupā. Komisija atzīst, ka iepriekš norādītais intervāls nav balstīts uz pietiekamu salīdzināmības analīzi un ka aprēķins domāts, lai vienkārši atkārtoti veiktu un dublētu nodokļu konsultanta analīzi situācijā, ja funkcijas būtu bijušas noteiktas pareizi. Drīzāk Komisijas veiktais aprēķins ir domāts tam, lai parādītu, ka pat tad, ja Komisijas 9.2.3.3 un 9.2.3.4. punktā iegūtie secinājumi būtu nepareizi, tas, ka nodokļu konsultants ir nepareizi noteicis uzņēmuma SMBV pamatfunkcijas, un tas, ka viņš, piemērojot TNMM metodi, par peļņas līmeņa rādītāju neatbilstīgi izvēlējies pamatdarbības izmaksas, apstiprina, ka ar ziņojumā par transfertcenām piedāvāto un ar SMBV APA apstiprināto metodi uzņēmuma SMBV nodokļu bāzes noteikšanai Nīderlandē nevar iegūt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu tirgū balstīta rezultāta uzticamu provizorisko aprēķinu. Tā kā metodes piemērošanas rezultātā tiek samazinātas SMBV nodokļu saistības, kas noteiktas saskaņā ar Nīderlandes vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu, salīdzinājumā ar neintegrētiem uzņēmumiem, kuru ar nodokli apliekamo peļņu saskaņā ar šo sistēmu nosaka tirgus, tad SMBV APA, kurā šī metode ir akceptēta, būtu uzskatāma par tādu, ar ko uzņēmumam SMBV tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

            d)   Apgrozāmā kapitāla korekcijas nepiemērotība

                  (401)

                  Ziņojumā par transfertcenām Starbucks nodokļu konsultants piedāvā “konversijas uzcenojuma korekciju”, ko Nīderlande apzīmē kā apgrozāmā kapitāla korekciju, bet izmantotajā metodē netiek ņemts vērā ne salīdzināmo vienību, ne uzņēmuma SMBV apgrozāmais kapitāls. Apgrozāmais kapitāls ir saņemamā summa par uzkrājumiem un pārdošanu pēc pārdošanas saistību nokārtošanas. Nav konstantas saistības starp korekcijā izmantoto PPPI un nepieciešamo apgrozāmo kapitālu. Proti, uzņēmumam ar augstām izejvielu izmaksām var būt nepieciešams neliels apgrozāmais kapitāls, ja tas savus krājumus pārstrādā efektīvi. Apgrozāmā kapitāla korekciju mērķis ir atklāt iespējamās atšķirības uzkrājumu un debitoru un kreditoru saistību noformēšanā, kas nav atklātas pēc uzņēmuma izmantoto izejmateriālu summas.

                  (402)

                  Tādēļ Komisija uzskata nodokļu konsultanta “apgrozāmā kapitāla korekciju” par nepiemērotu norādītajam nolūkam un lai izlīdzinātu atšķirības apgrozāmā kapitāla izmantošanā. Ziņojumā par transfertcenām iekļautajā faktu kopumā šādai korekcijai nav nekāda pamatojuma. Nīderlandes arguments, ka metode, kas aprakstīta 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu III nodaļas pielikumā, lai gan tolaik tā bija pieejama, nebija iekļauta 1995. gada ESAO TC pamatnostādnēs, kuras piemēroja brīdī, kad tika noslēgta APA
                      (224), tādējādi ir nebūtisks.

                  (403)

                  Atbildot uz Komisijas lēmumā par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu paustajām šaubām par apgrozāmā kapitāla korekciju (225), Nīderlande iesniedza simulāciju uzcenojumam, kas aprēķināts, izmantojot korekciju metodi dažādiem laikposmiem, izmantojot dažādu procentu likmi un, visbeidzot, izmantojot tādu pašu procentu likmi kā atsaucē, bet atskaitot 50 bāzes punktus, nevis pieskaitot tos. Tomēr šīs simulācijas nemazina minētās šaubas. Komisija nepauda šaubas par laikposmu, ko ziņojumā par transfertcenām bija izmantojis Starbucks nodokļu konsultants. Komisija lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanas 101. apsvērumā atzīmē, ka hipotētiskā atlīdzība par izejvielām tika provizoriski aprēķināta, atsaucoties uz EURIBOR likmi, kurai tika pievienoti 50 bāzes punkti, kuras līmenis nav izskaidrots. Iesniedzot simulācijas ar atšķirīgām procentu likmēm un atšķirīgu – mīnus 50 bāzes punktu – starpību, Nīderlande nepaskaidro šo līmeni, kas tā arī paliek nepaskaidrots.

                  (404)

                  Attiecībā uz Nīderlandes iesniegto simulāciju, kur uzņēmuma SMBV peļņa pirms nodokļiem, kas izdalīta ar kopējām izmaksām, ieskaitot PPPI, tiek salīdzināta ar konkurentu peļņas pirms nodokļiem attiecību pret kopējām izmaksām (226), Komisija atzīmē, ka Nīderlande izmanto intervālu, kas ir balstīts uz informāciju, kura datēta ar laikposmu pēc SMBV APA noslēgšanas. Ja peļņas pirms nodokļiem attiecības pret kopējām izmaksām starpkvartiļu intervālu noteiktu, balstoties uz līdzīgo uzņēmumu finanšu datiem par 2001.–2005. gada laikposmu, kāds ir izmantots ziņojumā par transfertcenām, šis intervāls būtu no 4,9 % līdz 13,1 %, un uzņēmuma SMBV peļņa šajā laikposmā neiekļautos šajā intervālā (227). Piemēram, 2008. gadā uzņēmuma SMBV peļņas pirms nodokļiem attiecība pret kopējām izmaksām bija 1,2 %, un 2014. gadā tā samazinājās līdz 0,5 %.

                  (405)

                  Nīderlande atsaucas arī uz rakstu 2012. gada Starptautiskajā žurnālā par transfertcenu noteikšanu, kurā esot apgalvots, ka gan pilntiesīgiem ražotājiem, gan ražotājiem pēc pasūtījuma vai līguma kopējās izmaksas, ietverot PPPI, ir vispiemērotākais peļņas līmeņa rādītājs. Šajā rakstā esot sniegts arī pilntiesīgu ražotāju un ražotāju pēc pasūtījuma vai līguma peļņas no kopējām izmaksām salīdzinājums. Šī analīze, balstoties uz izvēlēto izlasi, esot parādījusi, ka ražotājiem pēc pasūtījuma vai līguma peļņa no kopējām izmaksām ir augstāka nekā pilntiesīgiem ražotājiem. Taču, neraugoties uz šajā rakstā minētā empīriskā pētījuma rezultātu vispārējo spēkā esamību, raksta konstatējumi drīzāk ir pretrunā, nevis saskaņā ar Nīderlandes argumentu, ka zema riska ražotāju rentabilitāte salīdzinājumā ar pilntiesīgiem ražotājiem būtu jākoriģē virzienā uz leju. Tādēļ Nīderlande akceptēja izmaksu starpību, ņemot vērā faktu, ka uzņēmums SMBV nebūtu uzskatāms par pilntiesīgu ražotāju, turpretim raksta empīriskie konstatējumi, šķiet, norāda uz to, ka atbilstīga būtu augstāka peļņa.

                  (406)

                  Visbeidzot, ziņojumā par transfertcenām ir akceptēts arī ievērojams izmaksu bāzes samazinājums, salīdzinot ar iepriekšējo vienošanos, kas izmantota, lai aprēķinātu nodokļu bāzi 2008. gadā, izslēdzot [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 1] izmaksas, lai gan uzņēmuma SMBV veiktās darbības nebija mainījušās un nebija mainījušās arī komerciālās attiecības ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 1]. Apvienojumā ar uzņēmuma SMBV reāli veikto darbību nepareizu klasifikāciju šī korekcija nešķiet pietiekami pamatota.

                  (407)

                  Kopsummā, pat tad, ja salīdzināmo vienību analīze nebūtu bijusi balstīta uz uzņēmuma SMBV veikto darbību saistībā ar kafijas grauzdēšanu nepareizu klasifikāciju un ja Starbucks nodokļu konsultants, piemērojot TNMM metodi, nebūtu nepareizi izmantojis pamatdarbības izmaksas, nevis pārdošanas ienākumus kā peļņas līmeņa rādītāju, apgrozāmā kapitāla izmantošana un [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 1] izmaksu izslēgšana no uzņēmuma SMBV nodokļu bāzes nozīmē, ka ar ziņojumā par transfertcenām ieteikto un ar SMBV APA akceptēto metodi nevar iegūt nesaistītu pušu darījumam atbilstošu tirgū balstīta rezultāta uzticamu provizorisko aprēķinu.

                  (408)

                  Akceptējot šo metodi, kas rezultātā samazina uzņēmuma SMBV nodokļu saistības saskaņā ar Nīderlandes vispārējo uzņēmumu nodokļa sistēmu, salīdzinot ar neintegrētiem uzņēmumiem, kuru ar nodokļiem apliekamo peļņu saskaņā ar šo sistēmu nosaka tirgus, ar SMBV APA uzņēmumam SMBV tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

            9.2.4.   Papildu argumenti: selektīvas priekšrocības sakarā ar atkāpēm no dekrēta

                  (409)

                  Nīderlande un Starbucks apgalvoja, ka dekrēts ir atbilstīga atsauces sistēma, atbilstīgi kurai ir jānosaka no SMBV APA izrietošu selektīvu priekšrocību esība.

                  (410)

                  Kā atzīmēts 245. līdz 251. apsvērumā, Komisija nepiekrīt Nīderlandes un Starbucks argumentiem attiecībā uz piemērojamo atsauces sistēmu. Taču papildu argumentos Komisija secina, ka ar SMBV APA uzņēmumam SMBV tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības arī ierobežotākas atsauces sistēmas kontekstā, kuru veido grupas uzņēmumi, kas piemēro tādu transfertcenu noteikšanu, uz kuru attiecas CIT 8.b panta 1. punkts un dekrēts.

                  (411)

                  Tiek uzskatīts, ka Nīderlandes nodokļu tiesību aktos ar CIT 8.b panta 1. punktu un dekrētu tiek ieviests “nesaistītu pušu darījuma princips”, saskaņā ar kuru darījumi starp grupas uzņēmumiem būtu jāatlīdzina tā, it kā par tiem būtu vienojušies neatkarīgi uzņēmumi, veicot pārrunas salīdzināmos apstākļos atbilstīgi nesaistītu pušu darījuma principam. Proti, dekrēta preambulā ir izskaidrots, ka ESAO TC pamatnostādnēs noteiktais nesaistītu pušu darījuma princips ir transponēts vietējos tiesību aktos un ka šīs pamatnostādnes tiešā veidā attiecas uz Nīderlandi (228).

                  (412)

                  Ņemot vērā, ka Komisija 9.2.3.1. punktā jau uzskatāmi parādīja, ka ar SMBV APA ir apstiprināta Starbucks nodokļu konsultanta konkrētas metodes izvēle, kuru nevar uzskatīt par tādu, ar kuru var iegūt tirgū balstīta rezultāta uzticamu provizorisko aprēķinu un ar kuru tiek samazinātas SMBV nodokļu saistības Nīderlandē, Komisija var līdzīgi secināt, ka APA rada selektīvas priekšrocības arī saskaņā ar CIT 8.b panta 1. punkta un dekrēta veidoto ierobežotāko atsauces sistēmu.

            9.2.5.   Pamatojums

                  (413)

                  Ne Nīderlande, ne Starbucks nesniedza nekādu iespējamo pamatojumu selektīvai attieksmei pret uzņēmumu SMBV, kas izriet no SMBV APA. Komisija šajā sakarā atgādina, ka pienākums sniegt šādu pamatojumu ir dalībvalstij.

                  (414)

                  Jebkurā gadījumā Komisija nevarēja atrast nekādu iespējamo pamatojumu, ar ko varētu pamatot to priekšrocību režīmu, no kura uzņēmums SMBV gūst labumu pēc SMBV APA noslēgšanas, kas, var teikt, tieši izriet no atsauces sistēmai raksturīgajiem, pamata un vadošajiem principiem vai kas ir rezultāts raksturīgiem mehānismiem, kuri nepieciešami, lai sistēma darbotos un būtu efektīva (229), neraugoties uz to, vai atsauces sistēma ir Nīderlandes vispārējā uzņēmumu nodokļa sistēma, kā noteikusi Komisija, vai dekrēts, kā propagandē Nīderlande un Starbucks.

            9.2.6.   Secinājums par selektīvu priekšrocību esību

                  (415)

                  Komisija secina, ka SMBV APA, apstiprinot metodi, ar kuras palīdzību iegūst tādu uzņēmuma SMBV peļņas Starbucks grupā provizorisko aprēķinu, ko nevar uzskatīt par tādu, ar kuru var iegūt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu tirgū balstīta rezultāta uzticamu provizorisko aprēķinu un ar kuru tiek samazinātas uzņēmuma SMBV saskaņā ar Nīderlandes vispārējo uzņēmumu nodokļa sistēmu noteiktās nodokļu saistības salīdzinājumā ar neintegrētiem uzņēmumiem, kuru ar nodokli apliekamo peļņu atbilstīgi šai sistēmai nosaka tirgus, uzņēmumam SMBV tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

                  (416)

                  Papildu argumentos Komisija secina, ka ar SMBV APA, kas saskaņā ar dekrētu, pamatojoties uz CIT 8.b panta 1. punktu, apstiprina metodi, ar kuras palīdzību tiek iegūts uzņēmuma SMBV peļņas provizoriskais aprēķins, ko nevar uzskatīt par nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu tirgū balstīta rezultāta uzticamu provizorisko aprēķinu un ar kuru tiek samazinātas uzņēmuma SMBV nodokļu saistības salīdzinājumā ar citiem grupas uzņēmumiem, kam nodokļi tiek piemēroti Nīderlandē, uzņēmumam SMBV tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

            9.3.   Labuma guvējs no apstrīdētā pasākuma

                  (417)

                  Komisija uzskata, ka ar SMBV APA uzņēmumam SMBV tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, jo ar to tiek samazināta šī tiesību subjekta ar nodokli apliekamā peļņa Nīderlandē salīdzinājumā ar neintegrētiem uzņēmumiem, kuru ar nodokli apliekamo peļņu nosaka darījumi, kas noslēgti atbilstīgi tirgus nosacījumiem. Taču Komisija atzīmē, ka uzņēmums SMBV pieder pie daudznacionālas uzņēmumu grupas, t. i., Starbucks grupas, un SMBV APA temats ir atlīdzība par uzņēmuma SMBV funkcijām šajā grupā.

                  (418)

                  Atsevišķi tiesību subjekti valsts atbalsta noteikumu piemērošanas nolūkā var tikt uzskatīti par vienu saimniecisko vienību. Tādēļ šī saimnieciskā vienība ir uzskatāma par attiecīgo uzņēmumu, kas gūst labumu no atbalsta pasākuma. Kā iepriekš ir nospriedusi Tiesa, “[k]onkurences tiesību aktos termins “uzņēmums” ir jāsaprot kā saimnieciskas vienības apzīmējums […] pat tad, ja tiesību aktā šī saimnieciskā vienība sastāv no vairākām fiziskām vai juridiskām personām” (230). Lai noteiktu, vai vairāki tiesību subjekti veido saimniecisku vienību, Tiesa pārbauda akciju kontrolpaketes vai funkcionālu, saimniecisku vai organisku saišu esību (231). Šajā gadījumā uzņēmumu SMBV pilnībā kontrolē uzņēmums Alki LP, kuru, savukārt, kontrolē Starbucks grupas uzņēmumi (232).

                  (419)

                  Turklāt tieši Starbucks grupa pieņēma lēmumu izveidot uzņēmumu SMBV Nīderlandē, un tādējādi Starbucks grupa, kas gūst labumu no SMBV APA, jo ar šoAPA, kā norādīts 45. apsvērumā, ir noteikta peļņa, kas šīs uzņēmumu grupas ietvaros būtu jāpiešķir uzņēmumam SMBV par funkcijām, kuras tas veic šīs grupas uzņēmumu labā. Līdz ar to SMBV APA ir nolēmums, ar kuru tiek akceptēta transfertcenu noteikšanas metode darījumiem Starbucks grupā, tādējādi jebkāds labvēlīgs režīms, ko Nīderlandes nodokļu iestāde nosaka uzņēmumam SMBV, dod labumu visai Starbucks grupai, nodrošinot papildu līdzekļus ne tikai uzņēmumam SMBV, bet visai grupai. Citiem vārdiem sakot, kā jau apspriests 257. apsvērumā, ja ar transfertcenu noteikšanas metodi tiek noteiktas produktu un pakalpojumu cenas vienas un tās pašas grupas dažādos tiesību subjektos, tad transfertcenu noteikšana pēc savas būtības ietekmē vairāk nekā vienu grupas uzņēmumu (cenu pieaugums vienā uzņēmumā samazina cita uzņēmuma peļņu).

                  (420)

                  Tādējādi, neraugoties uz to, ka grupa sastāv no dažādām juridiskajām personām, transfertcenu noteikšanas nolīguma kontekstā šie uzņēmumi ir jāuzskata par vienu grupu, kas gūst labumu no apstrīdētā atbalsta pasākuma (233).

                  (421)

                  Visbeidzot, šajā gadījumā uzņēmuma SMBV nodokļu bāzes noteikšana Nīderlandē ietekmē licences maksājumus uzņēmumam Alki LP, jo licences maksa atbilst jebkurai peļņai, ko reģistrējis uzņēmums SMBV un kas pārsniedz [9–12] % no pamatdarbības izmaksām, kā apstiprināts ar SMBV APA
                      (234). Tādējādi uzņēmuma SMBV nodokļu saistību samazināšana Nīderlandē ne tikai dod labumu uzņēmumam SMBV, bet arī uzņēmumam Alki LP un tādējādi arī Starbucks grupai.

            9.4.   Secinājums par atbalsta esību

                  (422)

                  Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija secina, ka ar SMBV APA, kas noslēgta ar Nīderlandes nodokļu iestādi, uzņēmumam SMBV un Starbucks grupai tiek piešķirtas selektīvas priekšrocības, kas attiecas uz Nīderlandi, tiek finansētas no valsts līdzekļiem un rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus un var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm. Tādēļ SMBV APA ir valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

                  (423)

                  Tā kā ar SMBV APA tiek samazinātas maksas, kas parasti būtu jāsedz uzņēmumam SMBV tā saimnieciskās darbības ietvaros, šī APA būtu uzskatāma par tādu, ar ko uzņēmumam SMBV un Starbucks grupai tiek piešķirts darbības atbalsts.

            9.5.   Pierādījumi, uz kuriem pamatojusies Komisija, lai konstatētu atbalsta esību

                  (424)

                  Viens no argumentiem, kuru administratīvajā procedūrā izvirzīja Nīderlande, ir tāds, ka daļa informācijas, uz kuru savā lēmumā par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu balstījās Komisija, kā arī dati, uz kuriem tā paļāvās oficiālās izmeklēšanas procedūras laikā, Nīderlandes nodokļu iestādei nebija pieejami, kad tā noslēdza vienošanos ar SMBV. Tādēļ Nīderlande apsūdz Komisiju par to, ka tā, pārbaudot uzņēmumu SMBV, izmanto “retrospekcijas priekšrocību”.

                  (425)

                  Piemēram, lai gan uzņēmuma SMBV klasifikācijas kā ražotāja, kas ražo pēc cita uzņēmuma pasūtījuma, novērtējums attiecas uz uzņēmuma SMBV veiktajām funkcijām laikā, kad tika noslēgta APA, tas attiecas arī uz tādām citām darbībām kā tirgus izpēte vai nemateriālo aktīvu amortizācija, kas norisinājās tikai vēlāk un ko Nīderlandes nodokļu iestāde tādēļ nebūtu varējusi ņemt vērā, noslēdzot SMBV APA 2008. gadā. Tāpat fakts, ka pēc 2010. gada būtiski palielinājās izmaksas par negrauzdētām kafijas pupiņām, kas netieši norāda, ka licences maksas pretēji nesaistītu pušu darījuma principam tika finansētas no citām darbībām, nevis no grauzdēšanas darbības, kļuva zināms tikai pēc tam, kad APA jau bija noslēgta.

                  (426)

                  Komisija šajā sakarā atzīmē, ka ievērojams daudzums argumentu, uz kuriem balstīts Komisijas secinājums, ka SMBV APA neatbilst nesaistītu pušu darījuma principam, ir aizgūti no informācijas un datiem, kas Nīderlandes nodokļu iestādei bija pieejami laikā, kad tika noslēgta APA. Tas jo īpaši attiecas uz vairākiem no nolīgumiem par grauzdēšanu un ražošanu, kurus Starbucks ir noslēdzis ar trešām personām un kuri ir uzskaitīti 148. līdz 150. apsvērumā, informāciju par uzņēmumu SMBV un Alki LP veikto funkciju sarežģītību, informāciju, kurā apšaubīts, ka uzņēmums SMBV ir zema riska ražotājs, kas veic ražošanu pēc pasūtījuma, un par to, cik piemērota ir pamatdarbības izmaksu izmantošana par peļņas līmeņa rādītāju pārdošanas ienākumu vietā, un par izejvielu uzcenojuma palielināšanu par 50 bāzes punktiem (235).

                  (427)

                  Attiecībā uz informāciju par negrauzdētu kafijas pupiņu izmaksām Komisija piebilst, ka ziņojumā par transfertcenām ir uzskaitīti starp SMBV un SCTC noslēgtie negrauzdētu kafijas pupiņu iepirkšanas nolīgumi kā vissvarīgākie darījumi un plūsmas uzņēmumu iekšienē, bet nav pārbaudīts vai analizēts, vai cena, ko uzņēmums SCTC pieprasa uzņēmumam SMBV, atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, jo nodokļu konsultants tā vietā paļāvās uz TNMM metodi, lai aprēķinātu atlīdzību, balstoties uz SMBV veikto grauzdēšanas funkciju.

                  (428)

                  Ja ziņojumā par transfertcenām šī vienošanās būtu pareizi izanalizēta, saistībā ar SMBV APA pieprasījumu būtu vajadzējis provizoriski aprēķināt nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu atlīdzību par negrauzdētajām kafijas pupiņām (236). Ja tā rezultātā SMBV APA būtu attiecies arī uz darījumu ar negrauzdētajām kafijas pupiņām, tad 2008. gadā apstiprināta nesaistītu pušu darījuma principam atbilstoša atlīdzība par šo darījumu neļautu nepamatoti palielināt negrauzdētu kafijas pupiņu cenu no 2011. gada.

                  (429)

                  Jebkurā gadījumā, kā skaidrots 348. apsvērumā un turpmākos apsvērumos, Starbucks neiesniedza nekādu spēkā esošu pamatojumu par negrauzdētu kafijas pupiņu cenas paaugstināšanu pēc 2010. gada, tādējādi argumentam nav nozīmes.

                  (430)

                  Turklāt informācija par šim darījumam piemēroto uzcenojumu Nīderlandes nodokļu iestādei bija pieejama jau tad, kad tika pieprasīta SMBV APA, un, ja iestāde šo informāciju būtu pieprasījusi, tad uzņēmumam SCTC būtu aprēķināts nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošs uzcenojums [aptuveni 3 %] apmērā virs PPPI (237), kas jebkurā gadījumā būtu zemāks nekā [aptuveni 6 %] uzcenojums un attiecīgā peļņas daļa [aptuveni 9 %] virs PPPI, kuru Komisija 358. apsvērumā uzskata par atbilstīgu nesaistītu pušu darījuma principam. Ja šis uzcenojums pēc tam būtu bijis akceptēts ar APA, uzņēmumam SCTC netiktu ļauts palielināt šo uzcenojumu līdz vidēji [aptuveni 18 %] laikposmā no 2011. gada, ja netiktu iesniegts pieprasījums grozīt APA. Šajā sakarā Komisija atgādina, ka pašā SMBV APA ir norādīts, ka tā ir spēkā desmit gadus ar nosacījumu, ka uzņēmuma SMBV iesniegtie būtiskie pieņēmumi ir pareizi, un gadījumā, ja tie nav pareizi, tad APA būtu jāuzskata par izbeigtu.

            9.6.   Atbalsta saderība

                  (431)

                  Valsts atbalstu uzskata par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tas ietilpst kādā no kategorijām, kas uzskaitītas Līguma 107. panta 2. punktā (238), un to var uzskatīt par saderīgu ar starptautisko tirgu, ja Komisija konstatē, ka tas ietilpst kādā no kategorijām, kas uzskaitītas Līguma 107. panta 3. punktā. Taču tās dalībvalsts pienākums, kura piešķir valsts atbalstu, ir pierādīt, ka piešķirtais valsts atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu saskaņā ar Līguma 107. panta 2. punktu vai 107. panta 3. punktu.

                  (432)

                  Nīderlande nav norādījusi nekādus pamatojumus, lai konstatētu, ka valsts atbalsts, ko tā ir piešķīrusi, noslēdzot SMBV APA, atbilst kādam no šiem noteikumiem.

                  (433)

                  Turklāt, kā izskaidrots 423. apsvērumā, SMBVAPA būtu jāuzskata par tādu, ar ko tiek piešķirts darbības atbalsts uzņēmumam SMBV un Starbucks grupai. Parasti saskaņā ar Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu šādu atbalstu neuzskatītu par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tas neveicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību, ja tas nav attiecīgu laikā ierobežotu nodokļu atvieglojumu veidā, ja tas novirza no tā vai nav samērīgs ar to, kas ir nepieciešams, lai novērstu konkrētus ekonomiskus kavēkļus attiecīgajās jomās.

                  (434)

                  Līdz ar to valsts atbalsts, ko Nīderlande piešķīrusi uzņēmumam SMBV un Starbucks grupai, noslēdzot SMBV APA, nav saderīgs ar iekšējo tirgu.

            9.7.   Atbalsta nelikumība

                  (435)

                  Saskaņā ar Līguma 108. panta 3. punktu dalībvalstu pienākums ir informēt Komisiju par visiem plāniem piešķirt atbalstu (paziņošanas pienākums), un tās nevar sākt īstenot ierosinātos pasākumus, kamēr Komisija nav pieņēmusi galīgo lēmumu par attiecīgo atbalstu (nogaidīšanas pienākums).

                  (436)

                  Komisija atzīmē, ka Nīderlande neziņoja Komisijai par plānu piešķirt apstrīdēto atbalsta pasākumu un neievēroja Līguma 108. panta 3. punktā noteikto nogaidīšanas pienākumu. Tādēļ saskaņā ar Regulas (ES) 2015/1589 (239) 1. panta f) punktu, SMBV APA ir nelikumīgs atbalsts, kas īstenots, pārkāpjot Līguma 108. panta 3. punktu.

            10.   ATGŪŠANA

                  (437)

                  Regulas (ES) 2015/1589 16. panta 1. punktā ir noteikts pienākums Komisijai uzdot atgūt nelikumīgu un nesaderīgu atbalstu. Šajā noteikumā arī noteikts, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu nelikumīgu atbalstu, attiecībā uz kuru ir konstatēts, ka tas ir nesaderīgs. Regulas (ES) 2015/1589 16. panta 2. punktā ir noteikts, ka atbalsts ir jāatgūst, ieskaitot procentus, kas maksājami no dienas, kad nelikumīgais atbalsts nodots saņēmēja rīcībā, līdz tā faktiskās atgūšanas dienai. Komisijas Regulā (EK) Nr. 794/2004 (240) ir sīki izstrādātas metodes, kādas jāizmanto, lai aprēķinātu atgūstamos procentus. Visbeidzot, Regulas (ES) 2015/1589 16. panta 3. punktā noteikts, ka “atgūšanu īsteno tūlīt un saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts likumos paredzētajām procedūrām, ja vien tās nodrošina tūlītēju un efektīvu Komisijas lēmuma izpildi”.

            10.1.   Tiesiskā paļāvība

                  (438)

                  Regulas (ES) 2015/1589 16. panta 1. punktā paredzēts, ka Komisija neprasa atbalsta atgūšanu, ja tas būtu pretrunā ar kādu tiesību aktu vispārēju principu.

                  (439)

                  Nīderlandes nodokļu konsultantu asociācija ir vienīgā ieinteresētā persona, kas izvirza jautājumu par tiesisko paļāvību. Iesākumā būtu jāatzīmē, ka uz tiesiskās paļāvības principu var atsaukties tikai personas, kas ir atbildīgas par atbalsta atmaksu (241), proti, Starbucks, un Starbucks šajā sakarā neiesniedza nevienu argumentu.

                  (440)

                  Jebkurā gadījumā, lai prasība saistībā ar tiesisko paļāvību būtu sekmīga, paļāvībai ir jāizriet no iepriekšējas Komisijas rīcības precīzas garantijas formā (242). Tas nozīmē, ka tiesiskajai paļāvībai ir jārodas no Komisijas iepriekšējās rīcības, kura, piemēram, jau ir apstiprinājusi tādu pašu vai līdzīgu atbalsta shēmu. Nīderlandes nodokļu konsultantu asociācija nav atsaukusies ne uz vienu šādu Komisijas rīcību.

                  (441)

                  Tādēļ saistībā ar Nīderlandes uzņēmumam Starbucks nelikumīgi piešķirtā atbalsta, izsniedzot apstrīdēto nodokļu nolēmumu par labu uzņēmumam SMBV, atgūšanu Nīderlandes nodokļu konsultantu asociācijas arguments attiecībā uz tiesisko paļāvību ir nepamatots.

            10.2.   Atgūšanas metode

                  (442)

                  Saskaņā ar Līgumu un Tiesas iedibināto judikatūru Komisija ir tiesīga pieņemt lēmumu par to, ka attiecīgajai dalībvalstij jāatceļ vai jāmaina atbalsts, ja Komisija konstatē, ka atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu. Tiesa arī konsekventi norādījusi, ka valsts pienākums atcelt atbalstu, kuru Komisija uzskata par nesaderīgu ar iekšējo tirgu, ir noteikts tādēļ, lai atjaunotu iepriekš bijušo situāciju. Šajā kontekstā Tiesa ir noteikusi, ka mērķis ir sasniegts, ja atbalsta saņēmējs ir atmaksājis kā nelikumīgu atbalstu piešķirtās summas, tādējādi zaudējot priekšrocības, kādas tam tirgū bijušas salīdzinājumā ar konkurentiem, un ir atjaunota situācija, kāda tā bija pirms atbalsta izmaksāšanas.

                  (443)

                  Nevienā Savienības tiesību normā nav noteikts, ka Komisijai, uzdodot atgūt ar iekšējo tirgu nesaderīgu atbalstu, būtu jānorāda precīza atgūstamā atbalsta summa. Drīzāk pietiek ar to, ka Komisijas lēmumā ir iekļauta informācija, kas ļauj lēmuma adresātam pašam bez pārmērīgām grūtībām aprēķināt šo summu (243).

                  (444)

                  Attiecībā uz nelikumīgu valsts atbalstu nodokļu pasākumu veidā Paziņojuma par uzņēmējdarbības aplikšanu ar nodokļiem 35. punktā norādīts, ka atgūstamā summa būtu jāaprēķina, balstoties uz salīdzinājumu starp reāli samaksāto nodokli un summu, kāda būtu bijusi jāmaksā, ja tiktu piemēroti vispārīgi piemērojamie noteikumi.

                  (445)

                  Kā secināts 339. līdz 341. apsvērumā, Komisija uzskata, ka salīdzināšana ar salīdzināmiem nekontrolētiem darījumiem, izmantojot CUP metodi, jo īpaši ar grauzdēšanu saistīto IĪ licences līgumu vairākos grauzdēšanas un ražošanas un izplatīšanas nolīgumos, ko Starbucks ir noslēdzis ar trešām personām, uzskatāmi parāda, ka uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LP maksātās licences maksas vērtībai, kas atbilst nesaistītu pušu darījuma principam, būtu jābūt nullei. Citiem vārdiem sakot, šajās konkrētajās attiecībās par šo IĪ nebūtu jāmaksā nekāda licences maksa, jo nešķiet, ka uzņēmums SMBV gūst kādu labumu no uzņēmuma Alki LP licencētā ar grauzdēšanu saistītā IĪ izmantošanas.

                  (446)

                  Ņemot vērā šo secinājumu, Nīderlandei būtu jāuzskata uzņēmuma SMBV grāmatvedības uzskaitē norādītā peļņa, no kuras nav atskaitīta uzņēmuma SMBV uzņēmumam Alki LP maksātā licences maksa par ar grauzdēšanu saistītā IĪ licencēšanu, par sākuma punktu, no kura nosakāmas uzņēmuma SMBV nodokļu saistības Nīderlandē, lai pareizi nodrošinātu, ka ar SMBV APA piešķirtais atbalsts ar atgūšanas palīdzību tiktu izbeigts.

                  (447)

                  Turklāt, ņemot vērā Komisijas secinājumu 358. apsvērumā, ka vidējais uzcenojums līdz [aptuveni 6 %] no negrauzdēto kafijas pupiņu izmaksām, ko uzņēmums SCTC pārdevis uzņēmumam SMBV laikposmā no 2011. finanšu gada, un uzņēmumam SMBV pārdoto negrauzdēto kafijas pupiņu cenas, kuras atbilst bruto starpībai [aptuveni 9 %] apmērā, uzņēmumam SCTC ir uzticama nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošas cenas aplēse, uzņēmuma SMBV grāmatvedības uzskaitē norādītā peļņa par 2011. gadu un turpmākiem gadiem būtu jāpalielina par starpību starp šajā laikposmā faktiski piemēroto bruto peļņu par negrauzdētām kafijas pupiņām un SCTC bruto peļņu par PPPI [aptuveni 9 %] apmērā.

                  (448)

                  Tā ir atšķirība starp attiecīgo grāmatvedības uzskaitē reģistrēto peļņas summu, kas aprēķināta divos soļos, kuri sīkāk aprakstīti 446. un 447. apsvērumā, un kas saskaņā ar Nīderlandes vispārējo uzņēmumu ienākuma nodokļa sistēmu tiek pilnībā aplikta ar nodokli, un uzņēmumu ienākuma nodokli, kādu uzņēmums SMBV ir faktiski maksājis Nīderlandē kopš 2007. gada 1. oktobra, tā veido no uzņēmuma SMBV un Starbucks grupas atgūstamo atbalsta summu, lai likvidētu priekšrocības, ko uzņēmums SMBV un Starbucks grupa saņēma no Nīderlandes SMBV APA pieņemšanas rezultātā.

            10.3.   Struktūrvienība, no kuras atbalsts ir jāatgūst

                  (449)

                  Ņemot vērā 417. līdz 421. apsvērumā minētos novērojumus, Komisija uzskata, ka Nīderlandei vispirms būtu jāatgūst ar SMBV APA piešķirtais nelikumīgais un nesaderīgais atbalsts no uzņēmuma SMBV. Ja uzņēmums SMBV nevarētu atmaksāt visu SMBV APA noslēgšanas rezultātā saņemto atbalsta summu, Nīderlandei būtu jāatgūst atlikusī atbalsta summa no Starbucks Corporation, jo tas ir tiesību subjekts, kas kontrolē Starbucks grupu, tādējādi nodrošinot, ka līdz ar atgūšanu tiek likvidētas piešķirtās priekšrocības un atjaunota iepriekš esošā situācija tirgū.

            11.   SECINĀJUMS

                  (450)

                  Rezumējot iepriekš minēto, Komisija secina, ka Nīderlande, pretēji Līguma 108. panta 3. punkta noteikumiem, noslēdzot SMBV APA, ir nelikumīgi piešķīrusi valsts atbalstu uzņēmumam SMBV un Starbucks grupai, kas Nīderlandei saskaņā ar Regulas (ES) 2015/1589 16. pantu ir jāatgūst no uzņēmuma SMBV un, ja pēdējais nevar atmaksāt visu atbalsta summu, tad atlikusī summa ir jāatgūst no Starbucks Corporation,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      Iepriekšējā vienošanās par cenu noteikšanu, ko 2008. gada 28. aprīlī Nīderlande noslēdza ar uzņēmumu Starbucks Manufacturing EMEA B.V. un kas dod tam iespēju ik gadu desmit gadu laikposmā noteikt savas uzņēmumu ienākuma nodokļa saistības Nīderlandē, ir atbalsts Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. panta 1. punkta nozīmē, kurš nav saderīgs ar iekšējo tirgu un kuru Nīderlande nelikumīgi sniegusi, pārkāpjot Līguma 108. panta 3. punktu.
      2. pants
      (1)   Nīderlande no uzņēmuma Starbucks Manufacturing EMEA B.V. atgūst 1. punktā minēto nesaderīgo un nelikumīgo atbalstu.
      (2)   Visas summas, ko pēc iepriekšējā rindkopā aprakstītās atgūšanas nevar atgūt no uzņēmuma Starbucks Manufacturing EMEA B.V., atgūst no uzņēmuma Starbucks Corporation.
      (3)   Atgūstamajām summām pieskaita procentus par laikposmu no dienas, kad atbalsts nodots saņēmējiem, līdz tā faktiskās atgūšanas dienai.
      (4)   Procentus aprēķina kā saliktu summu atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 794/2004 V nodaļai.
      3. pants
      (1)   Piešķirto atbalstu, kas minēts 1. pantā, atgūst nekavējoties un efektīvi.
      (2)   Nīderlande nodrošina šā lēmuma izpildi četru mēnešu laikā pēc datuma, kurā šis lēmums tika paziņots.
      4. pants
      (1)   Divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma paziņošanas Nīderlande iesniedz informāciju par izmantoto metodoloģiju, lai aprēķinātu precīzo atbalsta summu.
      (2)   Nīderlande informē Komisiju par to valsts pasākumu rezultātiem, kas īstenoti, lai izpildītu šo lēmumu, līdz brīdim, kad 1. pantā minētā piešķirtā atbalsta atgūšana ir pabeigta. Tā pēc Komisijas vienkārša pieprasījuma nekavējoties iesniedz informāciju par jau veiktajiem un plānotajiem pasākumiem atbilstīgi šim lēmumam.
      5. pants
      Lēmums ir adresēts Nīderlandei.

         Briselē, 2015. gada 21. oktobrī

               Komisijas vārdā –

               Komisijas locekle

            Margrethe VESTAGER

         (1)  OV C 460, 19.12.2014., 11. lpp.

         (2)  Lēmumā termini “nodokļu nolēmums” un “APA” tiek lietoti kā sinonīmi.

         (*1)  Dažas šī teksta daļas ir aizklātas, lai neatklātu konfidenciālu informāciju; šīs daļas ir ietvertas kvadrātiekavās. SCTC peļņas daļa un uzcenojums attiecībā uz negrauzdētajām kafijas pupiņām ir noapaļots līdz tuvākajam skaitlim, kas bez atlikuma dalās ar 3 %.

         (3)  Kopā ar citiem apliecinošajiem dokumentiem tika iesniegts arī iepriekšējais nodokļu nolēmums, kas noslēgts starp Nīderlandes nodokļu iestādi un Starbucks Coffee BV un SMBV 2001. gadā.

         (4)  Šī vēstule Nīderlandei tika nosūtīta angļu valodā 2014. gada 7. martā, kam sekoja tās pašas vēstules versija nīderlandiešu valodā, kura tika nosūtīta 2014. gada 14. martā.

         (5)  Skatīt 1. zemsvītras piezīmi.

         (6)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus līguma par Eiropas savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp.). Regula (EK) Nr. 659/1999 ir atcelta ar Padomes 2015. gada 13. jūlija Regulu (ES) 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 248, 24.9.2015., 9. lpp.), kura ir spēkā no 2015. gada 14. oktobra. Visas procesuālās darbības, kas veiktas lietas izskatīšanas laikā, tika apstiprinātas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 659/1999. Ikviena atsauce uz Regulu (EK) Nr. 659/1999 var tikt uzskatīta par atsauci uz Regulu (ES) 2015/1589 un būtu jālasa saskaņā ar atbilstības tabulu pēdējās regulas II pielikumā.

         (7)  C (2015) 862, 12.2.2015.

         (8)  Starbucks US attiecas uz visiem Starbucks grupas uzņēmumiem, kas ir rezidenti Amerikas Savienotajās Valstīs.

         (9)  Šis apraksts ir balstīts uz Starbucks gada pārskata par 2014. gadu 2. lpp.

         (10)  Sīkāku informāciju par Starbucks grupu skatīt lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 20. apsvērumā.

         (11)  SMBV APA norādīts, ka pēc sestā finanšu gada, t. i., 2013. gada beigās, tiks veikta starpposma pārbaude, lai pārliecinātos, vai joprojām ir spēkā visi līdzšinējie fakti un apstākļi.

         (12)  No oriģināla nīderlandiešu valodā: “[SMBV] wordt geacht een arm's length vergoeding te ontvangen voor haar activiteiten zoals beschreven [in het transfer pricing report] indien de operationele marge [9-12] % van de relevante kostgrondslag bedraagt.”

         (13)  No oriģināla nīderlandiešu valodā: “De jaarlijks door SMBV aan Alki LP te betalen royalty wordt aan het einde van het jaar vastgesteld op het verschil tussen de gerealiseerde operationele winst met betrekking tot de productie en distributie functie als genoemd [in het transfer pricing report], vóór royalty uitgaven (‘gerealiseerde operationele winst voor royalty uitgaven’) en de hierboven omschreven beloning van [9–12] % cost-plus. Deze royalty betaling is aftrekbaar voor de vennootschapsbelasting en is niet onderworpen aan Nederlandse dividendbelasting.” Skaidrojumu par to, kādēļ licences maksājums netiek aplikts ar nodokli Nīderlandē vai Apvienotajā Karalistē, skatīt lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 28. apsvērumā.

         (14)  Lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 27. un 28. apsvērumā ir sniegts Starbucks juridiskās struktūras pilnīgs apraksts, kāds tas ir ietverts ziņojumā par transfertcenām.

         (15)  Šīs preču zīmes, tehnoloģija un zinātība attiecas galvenokārt uz Starbucks veikalu formātu un Starbucks uzņēmumu identitāti.

         (16)  Šī definīcija ir balstīta uz 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 2.13. un 2.20. punktu. (Ārēju) salīdzināmu nekontrolētu cenu izmanto, ja neatkarīgas trešās personas tādos pašos apstākļos maksā tādu pašu cenu par tādu pašu produktu vai pakalpojumu kā saistītās puses. Šajā gadījumā grupas iekšienē veiktie licences maksājumi attiecas uz maksājumiem, kurus EMEA reģiona Starbucks veikalu attīstītāji maksā uzņēmumam Starbucks Coffee BV.

         (17)  Skatīt 71. apsvērumu, kurā sniegts salīdzināmo nekontrolēto cenu noteikšanas metodes apraksts.

         (18)  Ziņojuma par transfertcenām II.G daļa.

         (19)  Ziņojuma par transfertcenām II.E daļa.

         (20)  Ziņojuma par transfertcenām III.B daļa.

         (21)  SCTC iepērk šīs pupiņas visas Starbucks grupas un tās neatkarīgo licenciātu vajadzībām visā pasaulē.

         (22)  Skatīt 19. zemsvītras piezīmi.

         (23)  2011. gadā SMBV nodarbināja apmēram [70–80] cilvēku. Kā norādīts Starbucks apsvērumos attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu, [40–50] personas bija nodarbinātas kafijas grauzdēšanā un [30–40] personas – loģistikas un administratīvo pakalpojumu sniegšanā.

         (24)  Kā norādīts informācijā, ko Starbucks iesniedza Nīderlandei kopā ar nolēmuma pieteikumu, SMBV un Starbucks Corporation 2003. gadā noslēdza nolīgumu ar [nesaistītu loģistikas uzņēmumu A], saskaņā ar kuru [nesaistītais loģistikas uzņēmums A] sniegs krājumu pārvaldības pakalpojumus (saskaņā ar Starbucks sniegtajiem norādījumiem), importa koordinēšanas un eksporta dokumentācijas kārtošanas pakalpojumus, veiks pārdevēju līgumu pārvaldīšanas un noliktavas darbības.

         (25)  Kā norādīts informācijā, ko Starbucks iesniedza Nīderlandei kopā ar nolēmuma pieteikumu, SMBV 2004. gadā noslēdza piegādes ķēdes un ar kafiju saistīto noliktavas pakalpojumu nolīgumu ar [nesaistītu loģistikas uzņēmumu B], saskaņā ar kuru [nesaistītais loģistikas uzņēmums B] sniegs noliktavas pakalpojumus saistībā ar dažādiem Starbucks produktiem, ietverot administratīvos un apstrādes pakalpojumus, transportlīdzekļu iekraušanu un izkraušanu, pārbaudes un uzglabāšanu.

         (26)  Kā norādīts ziņojumā par transfertcenām, SMBV atbild par līgumattiecībām ar [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 1]. Līgumus starp [nesaistīto ražošanas uzņēmumu 1] un SMBV tomēr apspriež Starbucks […] saskaņā ar Starbucks.

         (27)  Ar ražošanu pēc pasūtījuma parasti saprot vienošanos, saskaņā ar kuru viens uzņēmums apstrādā izejmateriālus vai pusfabrikātus cita uzņēmuma vajadzībām.

         (28)  Šis grafiks nav ietverts ziņojumā, to sagatavoja Komisija, lai atvieglotu šī lēmuma izpratni.

         (29)  TNMM aprakstu skatīt 72. apsvērumā.

         (30)  Darījumu atšķirības attiecas uz atšķirībām starp darījumiem, kurus veic uzņēmums, kam ar nodokli apliekamā bāze ir provizoriski aprēķināta, izmantojot transfertcenu noteikšanas metodi, un darījumiem, kurus veic neatkarīgi uzņēmumi, kuri parasti nosaka cenas atbilstīgi nesaistītu pušu darījuma principam. TNMM metodē tas attiecas uz darījumiem, ko veic salīdzināmi uzņēmumi, kas izmantoti, lai provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu peļņas daļu. Funkciju atšķirības attiecas uz atšķirībām starp funkcijām, ko veic uzņēmums, kura ar nodokli apliekamā bāze ir provizoriski aprēķināta, izmantojot transfertcenu noteikšanas metodi, un funkcijām, kuras veic salīdzināmi uzņēmumi, kas izmantoti, lai provizoriski aprēķinātu nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošu peļņas daļu.

         (31)  Ziņojumā par to ir atsauce uz 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.26. punktu.

         (32)  Amadeus datubāze ir salīdzināmas finanšu informācijas datubāze par valsts un privātiem uzņēmumiem visā Eiropā. To uztur Bureau van Dijk, uzņēmumu informācijas un uzņēmējdarbības datu analīžu izdevējuzņēmums.

         (33)  Automātisku meklējumu rezultātā tika atrasti 240 uzņēmumi; nodokļu konsultantam piemērojot finanšu atlases papildu kritērijus, tika atsijāti 88 uzņēmumi, samazinot izlasi līdz 152 potenciāli salīdzināmiem uzņēmumiem.

         (34)  Galvenie atsijāšanas kritēriji bija saistīti ar to, ka uzņēmumi veica nesaistītas funkcijas (t. i., izplatīšanu, remontu utt.), ražoja nesaistītus produktus (t. i., saldumus, citu pārtikas produktus utt.) vai ka uzņēmumi piederēja pie grupas. Divdesmit uzņēmumi, kas ziņojumā par transfertcenām tika akceptēti salīdzināšanas nolūkos, ir norādīti šā ziņojuma pielikumos un attēloti lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 5. tabulā.

         (35)  Nodokļu konsultants lieto terminu “uzcenojums”, lai gan uzcenojuma aprēķins ir balstīts uz salīdzināmo uzņēmumu pamatdarbības peļņu, kas izdalīta ar izmaksu bāzi, bet nevis ar bruto peļņu.

         (36)  SMBV gadījumā pamatdarbības izmaksas ir neliela daļa no kopējām izmaksām. Tādēļ, lai gan piemērotā uzcenojuma procentuālais apjoms ir augstāks, galīgā nodokļu bāzes aplēse ir zemāka.

         (37)  Nodokļu iestādes un likumdevēji zina šo problēmu, un nodokļu tiesību akti kopumā ļauj nodokļu iestādēm labot to integrēto uzņēmumu nodokļu deklarācijas, kurās nepareizi piemērotas transfertcenas, aizvietojot tās ar cenām, kas atbilst uzticamam tādu cenu provizoriskam aprēķinam, par kādām ir vienojušies neatkarīgi uzņēmumi, veicot pārrunas salīdzināmos, nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošos apstākļos.

         (38)  Transfertcenu pamatnostādnes daudznacionāliem uzņēmumiem un nodokļu iestādēm, ESAO, 1995. gada 13. jūlijs.

         (39)  Ieteikums C(95)126/FINAL, 1995. gada 13. jūlijs.

         (40)  Transfertcenu pamatnostādnes daudznacionāliem uzņēmumiem un nodokļu iestādēm, ESAO, 2010. gada 22. jūlijs.

         (41)  1995. gada ESAO TC pamatnostādnēs skatīt 3.43. punktu, kurā ietverts līdzīgs apraksts.

         (42)  1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.45. līdz 1.48. punkts un 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.55. līdz 3.62. punkts.

         (43)  1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.48. punkts.

         (44)  Skaidrības labad tiek atzīmēts, ka daļu no darbaspēka izmaksām var iekļaut PPPI, ja tās ir tieši saistītas ar ražošanu.

         (45)  Skatīt lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 56. apsvērumu.

         (46)  1. tabulā EBITDA ir vispārpieņemts akronīms, kas nozīmē “peļņu pirms procentu maksājumiem, nodokļiem, nolietojuma un amortizācijas”, un EBT ir vispārpieņemts akronīms, kas nozīmē “peļņu pirms nodokļiem”.

         (47)  2001. gada Dekrēts par transfertcenu noteikšanu (Besluit verrekenprijzen), 2001. gada 30. marts, IFZ2001/295M. Dekrētu 2013. gadā (kopā ar 2004. gada 21. augusta dekrētu IFZ 2004/680M, kurš papildināja 2001. gada dekrētu un izdarīja grozījumus dažos tā punktos. Taču 2004. gada dekrēts uz šo gadījumu neattiecas) aizvietoja ar 2013. gada 14. novembra dekrētu, IFZ 2013/184M, Starptautiskie nodokļu tiesību akti. Transfertcenu noteikšanas metode, nesaistītu pušu darījuma principa piemērošana un transfertcenu noteikšanas pamatnostādnes daudznacionāliem uzņēmumiem un nodokļu iestādēm. Tā kā nolēmums ir pieņemts 2007. gadā, lēmumā tiks veiktas atsauces uz 2001. gada Dekrētu par transfertcenu noteikšanu.

         (48)  Tā kā 2001. gadā 8.b pants vēl nebija kodificēts CIT, transfertcenu noteikšanas korekcijas gan privātpersonu, gan juridisko personu ienākuma nodokļa noteikšanas nolūkā tika veiktas, pamatojoties uz 2001. gada Likuma par ienākuma nodokli 3.8. pantu (kas ar CIT 8. panta starpniecību tika piemērots arī nodokļu maksātājiem – juridiskajām personām).

         (49)  Piemēram, […] beigās šī maksa bija [1,5–2] % no cenas, ko SCTC bija paredzējis maksāt par negrauzdēto kafijas pupiņu iegādi, un [0,5–1] % no cenas, ko […] pieprasīja SMBV. Starbucks izmanto [sertifikācijas programmas] apzīmējumu un maksā par to kopš […].

         (*2)  Iesniegts papildus, skatīt 8. tabulu.

         (50)  Proti, peļņa pirms nodokļiem un pirms licences maksas nomaksas ir vienāda ar “ienākumiem no pārdošanas” mīnus “ar pārdošanu saistītās tiešās izmaksas” (kas ir ražošanas procesā patērēto izejmateriālu izmaksas), mīnus “vispārējie un administratīvie izdevumi”, mīnus “izdevumi par ārvalstu valūtas maiņu”, plus “procentu ienākumi”, mīnus “procentu izdevumi” 2. attēlā. Piemēram, 2010./2011. gadā peļņa pirms nodokļiem un pirms licences maksas nomaksas ir vienāda ar EUR 13 783 458. Lai samazinātu peļņu pirms nodokļiem līdz SMBV APA apstiprinātajam līmenim, kas ir apmēram [9–12] % no saskaņotajām izmaksām, ar nodokli neapliekamā licences maksa EUR 12 352 838 apmērā ir samaksāta uzņēmumam Alki LP, kā norādīts pozīcijā “Citi izdevumi”.

         (51)  Saskaņā ar iepriekšējo nolēmumu SMBV nodokļu bāze bija aprēķināta kā 8 % no vērā ņemtajām izmaksām.

         (52)  Tajās iekļauta Starbucks figuratīvā zīme un Starbucks uzņēmējdarbības plāns.

         (53)  Tajās iekļautas mēbeles un piederumi, veikalu ārskats un kopiespaids, tā sauktās sistēmas, kas saistītas ar ārpusi/veikalu “priekšpuse” un tā sauktās uzbūves sistēmas/veikalu “aizmugure”.

         (54)  Tajās iekļautas “zīmola līknes” un kafijas maisījumu formulas.

         (55)  Nīderlandes komentāri attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu, 25. lpp.

         (56)  Nīderlandes komentāri attiecībā uz lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu, 27. lpp.

         (57)  Skatīt 145. un 146. apsvērumu.

         (58)  Uzņēmums, kas reģistrēts saskaņā ar Vašingtonas štata, ASV, tiesību aktiem (komplementārais dalībnieks).

         (59)  Uzņēmums, kas reģistrēts saskaņā ar Vašingtonas štata, ASV, tiesību aktiem (komandīts).

         (60)  Skatīt 106. apsvērumu.

         (61)  No 2008. gada līdz 2014. gadam Alki LP kopumā saņēma EUR [400–500] miljonus kā licences maksas no Starbucks Coffee BV un SMBV. No šiem EUR [400–500] miljoniem EUR [300–400] miljoni ([80–85] %) tika saņemti no Starbucks Coffee BV un EUR [60–70] miljoni ([15–20] %) – no SMBV.

         (62)  Kā norāda Starbucks, šis maksājums no uzņēmuma Starbucks US uzņēmumam Alki LP ir saistīts ar vispārējo izmaksu korekciju, kas paredzēta kā kompensācija uzņēmumam Alki LP par zemākām no SMBV saņemtām licences maksām, kas ir rezultāts Starbucks cenu noteikšanas politikai par grauzdētu kafiju globālā mērogā.

         (63)  Šie “nesaistītu pušu darījuma principam atbilstošie ienākumi” tiek aprēķināti saskaņā ar ASV noteikumiem par transfertcenu noteikšanu un noteikti par visām Starbucks Coffee BV un SMBV veiktajām darbībām.

         (64)  Starbucks nevarēja iesniegt izpirkuma licences maksas par zīmolu vai par uzņēmējdarbības formātu sadalījumu par 2005. un 2006. gadu. Ir arī dažas neatbilstības starp [CV 1] veiktajiem licences maksas un izpirkuma licences maksas maksājumiem, kas norādīti Starbucks iesniegtajā pārskatā un [CV 1] peļņas un zaudējumu pārskatos. Starbucks nevarēja norādīt šo neatbilstību precīzu iemeslu.

         (65)  Nekādi izpirkuma licences maksājumi uzņēmumam Starbucks Corporation netika veikti pirms 2005. gada, jo uzņēmums [CV 1] līdz 2005. gadam radīja zaudējumus.

         (66)  Taču šī summa kopumā būtu par […] zemāka, ja atlikušās peļņas kopsummas aprēķinā nebūtu ņemti vērā no Starbucks Corporation iegūtie ienākumi.

         (67)  Taču šī summa kopumā būtu par […] zemāka, ja atlikušās peļņas kopsummas aprēķinā nebūtu ņemti vērā no Starbucks Corporation iegūtie ienākumi.

         (68)  Skatīt 146. apsvērumu.

         (*3)  ietverot ārkārtas apstākļos gūto peļņu pēc nodokļiem CHF [1–10 miljonu] apmērā un zaudējumus CHF [800–900 tūkstošu] apmērā attiecīgi 2006. un 2007. gadā.

         (69)  Vērtība 2014. gadā, kas aprēķināta, salīdzinot kopējās aplēstās izmaksas par C.A.F.E. prakses programmu un lauksaimnieku atbalsta centru programmu ar SCTC PPPI, kas koriģētas saskaņā ar USD-CHF valūtas maiņas kursu.

         (70)  Bruto peļņas norma ir bruto peļņa (t. i., ienākumi no pārdošanas mīnus PPPI), kas dalīta ar ienākumiem no pārdošanas, skatīt 84. apsvērumu.

         (71)  FOB ir franko uz kuģa klāja.

         (72)  Skatīt 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 2.141. punktu: “Ja trūkst pietiekami uzticamu salīdzināmu nekontrolētu darījumu, lai pamatotu kombinētās peļņas sadali, būtu jāņem vērā iekšējie dati, kas var nodrošināt uzticamus datus, lai konstatētu vai pārbaudītu peļņas sadales atbilstību nesaistītu pušu darījuma principam. Šādu iekšēju attiecīgu datu veidi ir atkarīgi no lietas faktiem un apstākļiem, un tiem būtu jāatbilst nosacījumiem, kas izklāstīti šajā sadaļā un jo īpaši 2.116.–2.117. un 2.132. punktā. Tos bieži iegūst no nodokļu maksātāju izmaksu uzskaites vai finanšu uzskaites”.

         (73)  Summa, kas norādīta kā “Atskaitījumi”, atspoguļo pamatdarbības izmaksas, jo to galvenokārt veido darbaspēka izmaksas un nolietojuma un remonta izmaksas.

         (74)  Saskaņā ar šo nolīgumu Starbucks Coffee BV ir tiesīgs trešām personām izsniegt licenci attiecībā uz Starbucks veikalu attīstīšanu, paturēšanu īpašumā un darbību, izmantojot Starbucks preču zīmes, kā arī tehnoloģijas un zinātību.

         (75)  Saskaņā ar Piegādes nolīgumu […].

         (76)  Starbucks norādīja, ka piegādes nolīgumus slēdz Starbucks […] un ka tie ir standartizēti nolīgumi, kuros pamata noteikumus un nosacījumus nosaka Starbucks […], sal., Starbucks apsvērumi, 6.14. apsvērums.

         (77)  […].

         (78)  […].

         (79)  Turpat, […].

         (80)  […].

         (81)  […].

         (82)  […].

         (83)  Šis provizoriskais aprēķins ir balstīts uz Alki LP maksātajām licences maksām 2008.–2014. gada laikposmā, kas sadalītas pa EUR [900–1 000] no ieņēmumiem par visiem produktiem, kas ir norādīti 5. tabulā kategorijās “IENĀK. DZERŠANAI GATAVI PRODUKTI”, “IENĀK. IEPAKOTA KAFIJA”, “IENĀK. VIENA PORCIJA PUPIŅAS-VERISMO”, “IENĀK. ŠĶĪSTOŠĀ KAFIJA”, “IENĀK. TĒJA PACIŅĀS”, “IENĀK. JAUKTO DZĒRIENU MAISĪJUMS”, “IENĀK. SALDĒTA KAFIJAS BĀZE” un “IENĀK. EKSTRAKTS”. Lai gan savos iesniegtajos dokumentos Starbucks ir norādījis, ka “IENĀK. VIENA PORCIJA PUPIŅAS-KAFIJA”, “IENĀK. VIENA PORCIJA PUPIŅAS-VERISMO”, “IENĀK. ŠĶĪSTOŠĀ KAFIJA”, “IENĀK. SALDĒTA KAFIJAS BĀZE” un “IENĀK. EKSTRAKTS” arī būtu jāklasificē kā administratīvie un loģistikas atbalsta ienākumi, jo pamata ienākumi, kas norādīti attīstītājiem izrakstītajos rēķinos, ir trešo personu, nevis SMBV radīta vērtība, un ka šajā gadījumā, kā uzskata Starbucks, tā ir tikai neliela daļa no SMBV kopējās grauzdēšanas produkcijas. Attiecībā uz kategorijām “IENĀK. TĒJA PACIŅĀS” un “IENĀK. JAUKTO DZĒRIENU MAISĪJUMS” nav norādīts, ka tās satur Starbucks kafiju.

         (84)  Uzņēmuma finanšu datus skatīt 140. apsvērumā.

         (85)  Taču 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 4.9. punktā (un arī 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 4.9. punktā) ir atsauce uz situācijām, kurās “izvērtējamo faktu sarežģītības dēļ pat nodokļu maksātājs ar vislabākajiem nodomiem var pieļaut godīgu kļūdu”.

         (86)  Tā šajā ziņā atsaucas uz nesaistošu Komisijas Paziņojumu par ES Kopējā iekšējo cenu noteikšanas foruma darbību (sal. COM(2007)71), kurā tā norāda, ka “nodokļu iestādes pieliek visas pūles, lai līdz minimumam samazinātu izvērtēšanas slogu, pieprasot tikai piemērotu informāciju”.

         (87)  Komisijas 2009. gada 8. jūlija Lēmums 2009/809/EK par groepsrentebox shēmu, kuru Nīderlande plāno īstenot (C 4/07 (ex N 465/06)) (OV L 288, 4.11.2009., 26. lpp.).

         (88)  Vēlreiz atsaucoties uz Lēmumu2009/809/EK.

         (89)  Kā norādīts ziņojumā, peļņa virs PPPI ir pamatota tikai tādos gadījumos, kad pakalpojumu sniedzējs ir atbildīgs par tādām jomām kā produktu izstrāde/pētniecība un izstrāde, stratēģiska piegādes ķēdes plānošana, stratēģiskais iepirkums un darbības, kas saistītas ar ienākumu gūšanu (t. i., tirdzniecība, cenu noteikšana un pieprasījuma radīšana) un arī uzņemas un pārvalda saistītos riskus. Kā norāda Starbucks, SMBV šīs funkcijas neveic. Ziņojumā arī norādīts, ka tādas funkcijas kā ikdienas darbu plānošana, stratēģiski nesvarīgu iepirkumu veikšana, konversija, pasūtījumu apstrāde, uzglabāšana/loģistika un rēķinu izrakstīšana, neuzņemoties komerciālus riskus attiecībā uz iesaistītajiem produktiem, attaisno tikai peļņu no paša pakalpojumu sniedzēja pamatdarbības izmaksām.

         (90)  Uzņēmuma Y gadījumā uzcenojumu piemēro arī pamatdarbības izmaksām.

         (91)  Kā norāda Nīderlande, lai gan lielākā daļa trešo personu vēl bez grauzdēšanas veic citas konkrētas darbības, uzņemas uzņēmējdarbības risku vai pārvalda pašu izstrādātu IĪ, maksas, ko šīs trešās personas maksā uzņēmumam Starbucks (vai nu augstākas iepirkumu cenas par kafijas pupiņām veidā, vai licences maksas par ienākumiem veidā) ir līdzīgā līmenī kā tās, ko maksā SMBV. Taču, kā norāda Nīderlande, par dažu trešo personu sarežģītāko profilu būtu varēts sagaidīt zemākas maksas vai cenas.

         (92)  Lieta C-399/08 P, Komisija pret Deutsche Post ECLI:EU:C:2010:481, 38. punkts un citētā judikatūra.

         (93)  Lieta C-399/08 P, Komisija pret Deutsche Post ECLI:EU:C:2010:481, 39. punkts un citētā judikatūra.

         (94)  Skatīt apvienotās lietas C-106/09 P un C-107/09 P Komisija pret Gibraltāra un Apvienotās Karalistes valdību, ECLI:EU:C:2011:732, 72. punktu un citēto judikatūru.

         (95)  Lieta 730/79 Phillip Morris ECLI:EU:C:1980:209, 11. punkts. Apvienotās lietas T-298/97, T-312/97 u. c. AlzettaECLI:EU:T:2000:151, 80. punkts.

         (96)  C-172/03 Heiser ECLI:EU:C:2005:130, 40. punkts.

         (97)  Apvienotās lietas C-78/08 līdz C-80/08 Paint Graphos, ECLI:EU:C:2009:417.

         (98)  Apvienotās lietas C-78/08 līdz C-80/08 Paint Graphos ECLI:EU:C:2009:417, 65. punkts.

         (99)  Skatīt arī lietu C-78/08 līdz C-80/08 Paint Graphos ECLI:EU:C:2009:417, 50. punktu.

         (100)  1969. gada CIT 2. pants.

         (101)  CIT noteiktā standarta likme ir 25 %. Ir divas ar nodokli apliekamo ienākumu kategorijas. Zemāka likme 20 % apmērā attiecas uz pirmo ienākumu kategoriju – ar nodokli apliekamiem ienākumiem līdz EUR 200 000.

         (102)  1969. gada CIT 3. pants un 1969. gada CIT III nodaļa, saskaņā ar kuru uzņēmumi-nerezidenti tiek aplikti ar nodokli par: 1) uzņēmējdarbības ienākumiem, kas iegūti no Nīderlandes pastāvīga uzņēmuma vai pastāvīga pārstāvja, 2) ienākumiem un kapitāla pieaugumu, kas iegūts no Nīderlandē esoša nekustamā īpašuma, 3) ienākumiem un kapitāla pieaugumu no tiesībām, kas saistītas ar Nīderlandē vai kontinentālā šelfa Nīderlandes daļā esošu dabas resursu izmantošanu, 4) visu atlīdzību, kas iegūta no rezidentstruktūrvienības vadīšanas, 5) ienākumiem no tiesībām uz tādu uzņēmuma peļņu (izņemot obligācijas un akcijas), kuru vadība atrodas Nīderlandē, un 6) ienākumiem un kapitāla pieaugumu no debeta prasībām, kas saistītas ar ievērojama daudzuma akciju turēšanu.

         (103)  1969. gada CIT 2. panta 4. punkts.

         (104)  No oriģināla nīderlandiešu valodā: “De in een kalenderjaar genoten winst wordt bepaald volgens goed koopmansgebruik, met inachtneming van een bestendige gedragslijn die onafhankelijk is van de vermoedelijke uitkomst. De bestendige gedragslijn kan alleen worden gewijzigd indien goed koopmansgebruik dit rechtvaardigt.”

         (105)  1969. gada CIT II un III nodaļa.

         (106)  Kopumā visi uzņēmumi, kas gūst ienākumus, tiek uzskatīti par līdzīgā faktiskajā un juridiskajā situācijā esošiem no uzņēmumu tiešās aplikšanas ar nodokļiem viedokļa.

         (107)  Lēmums 2009/809/EK.

         (108)  SMBV apsvērumu par lēmumu par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu, 2.20. punkts.

         (109)  C-138/09 Todaro Nunziatina & C. ECLI:EU:C:2010:291, 21. punkts.

         (110)  Shēma paredzēja, ka pozitīva bilance starp procentiem, kas saņemti par grupas aizdevumiem, un procentiem, kas maksāti saistībā ar grupas iekšienē veiktiem finanšu darījumiem, netiek konkrētajā brīdī aplikta ar standarta uzņēmumu ienākuma nodokli 25,5 % apmērā, bet gan aplikta ar 5 % nodokli “grupas procentu ailē”.

         (111)  Groepsrentebox lēmums, 85. apsvērums.

         (112)  Groepsrentebox lēmums, 101. apsvērums.

         (113)  Groepsrentebox lēmums, 107. apsvērums.

         (114)  Skatīt 148. līdz 150. apsvērumu.

         (115)  Sal. Melitta atbildi 207. līdz 209. apsvērumā.

         (116)  Taču būtu jāatzīmē, ka pat tad, ja SMBV būtu iesaistījies finanšu darījumos, Komisija nebūtu uzskatījusi Groepsrentebox lēmumu par piemērojamu, ņemot vērā atšķirīgos mērķus grupu nodokļu procentu shēmai, no vienas puses, un SMBV nodokļu bāzes noteikšanai, no otras puses.

         (117)  Nīderlandes apsvērumi saskaņā ar lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 3.2. punktu.

         (118)  Lieta C-15/14 P Komisija pret MOLECLI:EU:C:2015:362, 60. punkts; Skatīt arī lietu T-385/12 Orange pret Komisiju ECLI:EU:T:2015:117.

         (119)  Lieta C-39/94 SFEI un citi ECLI:EU:C:1996:285, 60. punkts; Lieta C-342/96 Spānija pret Komisiju ECLI:EU:C:1999:210, 41. punkts.

         (120)  Lieta 173/73 Itālija pret Komisiju ECLI:EU:C:1974:71, 13. punkts.

         (121)  Skatīt, piemēram, lietu C-387/92 Banco Exterior de Espana, ECLI:EU:C:1994:100.

         (122)  Apvienotās lietas C-182/03 un C-217/03 Beļģija un Forum 187 ASBL pret Komisiju, ECLI:EU:C:2006:416.

         (123)  Apvienotās lietas C-182/03 un C-217/03 Beļģija un Forum 187 ASBL pret Komisiju, ECLI:EU:C:2006:416.

         (124)  Komisijas 2003. gada 17. februāra Lēmums 2003/757/EK par Beļģijas īstenoto atbalsta shēmu Beļģijā izveidoto koordinācijas centru labā (OV L 282, 30.10.2003., 25. lpp.).

         (125)  Apvienotās lietas C-182/03 un C-217/03 Beļģija un Forum 187 ASBL pret Komisiju, ECLI:EU:C:2006:416, 96. un 97. punkts.

         (126)  Apvienotās lietas C-182/03 un C-217/03 Beļģija un Forum 187 ASBL pret Komisiju, ECLI:EU:C:2006:416, 81. punkts.

         (127)  Skatīt 186. apsvērumu.

         (128)  Skatīt 162. un 191. apsvērumu.

         (129)  Ko lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 49., 97. un 100. apsvērumā sauc par “pirmo korekciju”.

         (130)  Ko lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 52. apsvērumā sauc par “otro korekciju”. Lai gan ESAO pamatnostādnēs ir aplūkotas pirmās divas izvēles, tām sekojošā izvēle veikt apgrozāmā kapitāla korekcijas nav ietverta ESAO pamatnostādnēs tādā veidā, kā to šajā gadījumā piemēro nodokļu konsultants.

         (131)  Kontrolēts darījums ir darījums starp diviem uzņēmumiem, kas attiecībā viens pret otru ir saistīti uzņēmumi, bet nekontrolēts darījums ir darījums starp diviem uzņēmumiem, kas attiecībā viens pret otru ir neatkarīgi uzņēmumi.

         (132)  9.2.3.2. punkts.

         (133)  9.2.3.3. punkta a) līdz e) apakšpunkts.

         (134)  9.2.3.3. punkta f) apakšpunkts.

         (135)  9.2.3.4. punkts.

         (136)  9.2.3.5. punkts.

         (137)  Skatīt arī 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.6. punktu.

         (138)  Skatīt 234. apsvērumu.

         (139)  Uzmanības koncentrēšana uz darījumiem ir vēlreiz pieminēta 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.33. punktā, izskaidrojot, ka “nesaistītu pušu darījuma principa piemērošana parasti tiek balstīta uz nosacījumu salīdzināšanu kontrolētā darījumā ar nosacījumiem darījumos, kas veikti starp neatkarīgiem uzņēmumiem.”

         (140)  Skatīt 68. un 69. apsvērumu.

         (141)  Skatīt 90. apsvērumu.

         (142)  Skatīt jo īpaši lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 120. un 122. apsvērumu.

         (143)  Kā paskaidrots 102. apsvērumā.

         (144)  Skatīt lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 115. apsvērumu.

         (145)  Skatīt 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 6.16. punktu, kurā ietverts tas pats apsvērums.

         (146)  Ilustrācijai analīze, kas veikta, izmantojot RoyaltyStat datubāzi par 2015. gada 2. ceturksni, parāda, ka no 168 datubāzē pieejamajiem nolīgumiem attiecīgajā nozarē, ar kuriem licencēta tika tikai tehnoloģija, licences maksas mediānas vērtība bija 5 % no pārdošanas ienākumiem (balstoties uz 143 no šiem nolīgumiem, kur licences maksa tika noteikta kā procentuālais apjoms no pārdošanas ienākumu vērtības, nevis kā summa, kas tiek maksāta par pārdoto vienību). No visiem līgumiem, kas pieejami RoyaltyStat datubāzē, netika atrasts neviens līgums, saskaņā ar kuru atlīdzība tika maksāta par tirgū licencētu kafijas grauzdēšanas tehnoloģiju. Šāda tehnoloģija tika licencēta tikai atsevišķos gadījumos kopā ar preču zīmēm.

         (147)  Skatīt arī 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.17. punktu.

         (148)  Tas tomēr nav [nesaistītā ražošanas uzņēmuma 10] gadījums.

         (149)  Skatīt 3. tabulu.

         (150)  Skatīt 209. apsvērumu.

         (151)  Skatīt 211. līdz 212. apsvērumu.

         (152)  Skatīt 203. līdz 205. apsvērumu.

         (153)  Skatīt 148. līdz 150. un 300. līdz 304. apsvērumu.

         (154)  Skatīt 142. apsvērumu.

         (155)  Starbucks norādīja, ka ienākumi ar apzīmējumu “IENĀK. IEPAKOTA KAFIJA” attiecas uz uzņēmuma SMBV grauzdēšanas un iepakošanas funkciju un ka ienākumi no citām pozīcijām, kurās varētu ietvert daļēji apstrādātus produktus uz uzņēmuma SMBV grauzdētās kafijas bāzes, ir neliela daļa no uzņēmuma SMBV kopējās grauzdētās produkcijas, skatīt 94. apsvērumu.

         (156)  Faktiski, kā norādīts 97. apsvērumā, SMBV saglabā starpību par ar kafiju nesaistītiem produktiem, kas nosedz visas […] izmaksas par […]. Šī starpība ir reģistrēta saistībā ar tālākpārdošanas funkciju.

         (157)  Skatīt arī 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.64. punktā, saskaņā ar kuru: “Neatkarīgs uzņēmums neturpinātu veikt darbības, kas rada zaudējumus, ja vien tam nebūtu saprātīgas cerības uz peļņu nākotnē”, un 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.52. punktu.

         (158)  Skatīt 105. apsvērumu.

         (159)  Skatīt 170. apsvērumu.

         (160)  Skatīt 51. apsvērumu.

         (161)  Kurā vienošanās par transfertcenu noteikšanu uzņēmumam SMBV ir atspoguļota tās licences maksas aprēķinā, kura ir jāsaņem uzņēmumam Alki LP; skatīt 170. apsvērumu.

         (162)  Skatīt arī lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 87. apsvērumu.

         (163)  Šie punkti ir ietverti 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 9. nodaļā, kas attiecas uz uzņēmējdarbības pārstrukturēšanu, bet tomēr ir būtiski šajos punktos norādītā pamatprincipa dēļ.

         (164)  2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 9.46. punkts.

         (165)  Skatīt 167. apsvērumu.

         (166)  2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 9.23. un 9.26. punkts.

         (167)  2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 9.29. punkts.

         (168)  2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 9.23. punkts.

         (169)  Skatīt 106. apsvērumu.

         (170)  Turpat.

         (171)  Turpat.

         (172)  Skatīt 146. apsvērumu.

         (173)  Līdzīgs teksts atrodams 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.36. līdz 1.41. punktā.

         (174)  Skatīt 107. apsvērumu.

         (175)  Skatīt 144. apsvērumu.

         (176)  Skatīt 112. apsvērumu.

         (177)  Starbucks Coffee BV veiktie maksājumi uzņēmumam Alki LP tiek attiecināti uz to pašu kopsummu, kurā nonāk SMBV veiktie maksājumi, bet uzņēmums SMBV uzņēmumam Alki LP nodrošina mazāku ieņēmumu daļu. Skatīt 110. apsvērumu.

         (178)  Skatīt 102. apsvērumu.

         (179)  Skatīt 201. apsvērumu.

         (180)  Šī starpkvartiļu robeža, kas provizoriski aprēķināta Starbucks apsvērumos, ir no 4 % līdz 8,5 %, skatīt 134. apsvērumu.

         (181)  Skatīt 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.42. punktu, saskaņā ar kuru “ja tiek izmantotas neatkarīga uzņēmuma peļņas daļas, tad par neatkarīga uzņēmuma veiktajiem darījumiem piešķiramo peļņu nedrīkst kropļot šī uzņēmuma kontrolētie darījumi”.

         (182)  Jo bruto starpība, no kuras tas izriet, atbilstu nesaistītu pušu darījuma principam, skatīt 128. apsvērumu.

         (183)  Skatīt 130. apsvērumu.

         (184)  Skatīt 131. apsvērumu.

         (185)  Skatīt 131. apsvērumu; vienpadsmit identificēti nolīgumi ir tehnoloģiju licencēšanas nolīgumi attiecībā uz pārtikas un dzērienu produktiem.

         (186)  Skatīt 121. apsvērumu.

         (187)  Skatīt 96. apsvērumu.

         (188)  Turklāt, balstoties uz 4. tabulā norādītajiem skaitļiem, šķiet, ka uzņēmumam SCTC ir ievērojams skaidras naudas pārpalikums.

         (189)  Skatīt 346. apsvērumu.

         (190)  Skatīt 315. apsvērumu.

         (191)  Skatīt 96. apsvērumu.

         (192)  Skatīt 102. apsvērumu.

         (193)  Skatīt 190. apsvērumu.

         (194)  Pārbaudītās puses izvēle ir vajadzīga tikai tad, ja izmanto izmaksu pieskaitīšanas metodi, tālākpārdošanas cenas noteikšanas metodi vai TNMM metodi, skatīt 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.18. punktu.

         (195)  Šī prasība ir atrodama arī 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.43. punktā.

         (196)  Tas ir minēts arī 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 2.59. un 9.79. punktā.

         (197)  Skatīt 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 2.3. punktu un 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.49. punktu.

         (198)  1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.42. punktā norādīts, ka “nebūtu lietderīgi piemērot darījumu neto starpības noteikšanas metodi uzņēmuma mērogā, ja uzņēmums ir iesaistīts vairākos atšķirīgos kontrolētos darījumos, kurus apkopotā veidā nevar pienācīgi salīdzināt ar neatkarīga uzņēmuma veiktajiem darījumiem”.

         (199)  Skatīt 204. līdz 212. apsvērumu.

         (200)  Skatīt 98. apsvērumu.

         (201)  Skatīt 212. apsvērumu.

         (202)  Skatīt 98. apsvērumu.

         (203)  9.2.3.2. punkts.

         (204)  Skatīt 49. apsvērumu.

         (205)  Skatīt lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 79. līdz 96. apsvērumu.

         (206)  Starbucks norādīja, ka ienākumi, kas apzīmēti ar “IENĀK. IEPAKOTA KAFIJA”, attiecas uz uzņēmuma SMBV veikto grauzdēšanas un iepakošanas funkciju. Ienākumi no citām pozīcijām, kas varētu attiekties uz daļēji apstrādātiem produktiem uz uzņēmuma SMBV grauzdētās kafijas bāzes, kā norāda Starbucks, veido nelielu daļu no uzņēmuma SMBV kopējiem no grauzdēšanas gūtajiem ienākumiem, skatīt 94. apsvērumu.

         (207)  Skatīt 166. un 190. apsvērumu.

         (208)  Skatīt 97. apsvērumu.

         (209)  Skatīt 315. apsvērumu.

         (210)  Skatīt 342. un turpmākos apsvērumus.

         (211)  Skatīt 179. apsvērumu.

         (212)  Skatīt arī 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.43. punktu un 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 1.21. punktu.

         (213)  Turpat.

         (214)  Tas arī atbilst piemēram, kas attiecībā uz izplatīšanas funkciju ir norādīts 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.48. punktā.

         (215)  No EUR 128 miljoniem 2008. gadā līdz EUR 350 miljoniem 2014. gadā.

         (216)  No EUR 20 miljoniem 2008. gadā līdz EUR 44 miljoniem 2014. gadā.

         (217)  Skatīt 235. apsvērumu.

         (218)  Skatīt 57. apsvērumu.

         (219)  Tika paturēti aktīvi uzņēmumi vai uzņēmumi ar nezināmu statusu ES-15 valstīs, Islandē, Norvēģijā un Šveicē, kuri par 25 % vai vairāk nepiederēja citam uzņēmumam, lai nodrošinātu neatkarības kritērija izpildi; šīs izvēles ir identiskas ar nodokļu konsultanta izvēlēm. Taču tika saglabāts nesenāks laikposms, jo nodokļu konsultants izmantoja datus par 2001.–2005. gadu, bet APA tika noslēgta 2008. gadā – trīs gadus pēc tā laikposma beigām, par kuri ir dati.

         (220)  Ziņojumā par transfertcenām pamatdarbības izmaksas tika iegūtas, aprēķinot starpību starp kopējām izmaksām un tām izmaksām, ko Bureau van Dijk, kas pārvalda Amadeus datubāzi, ir apzīmējis kā “materiālu izmaksas”, kas ir domātas kā izmaksas, kuras atspoguļo PPPI. Dati par “materiālu izmaksām” daudziem salīdzināmajiem uzņēmumiem nebija pieejami.

         (221)  Skatīt 2010. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.57. punktu.

         (222)  Ja tā vietā tiktu izvēlēts piecu gadu laikposms no 2003. gada līdz 2007. gadam, iegūtais starpkvartiļu intervāls būtu no 1,5 % līdz 5,8 %, un mediāna – 2,9 %. Ja tiktu izvēlēts tas pats piecu gadu laikposms no 2001. gada līdz 2005. gadam kā Starbucks ziņojumā par transfertcenām, rezultātā iegūtais starpkvartiļu intervāls būtu no 1,8 % līdz 5,7 %, un mediāna – 2,7 %. Visbeidzot, ja tiktu izvēlēts piecu gadu laikposms, kas beidzas ar 2006. nevis 2007. gadu, proti, laikposms no 2002. gada līdz 2006. gadam, starpkvartiļu intervāls būtu no 1,7 % līdz 5,2 %, un mediāna – 2,6 %.

         (223)  Skatīt 139. apsvērumu.

         (224)  Skatīt 177. apsvērumu.

         (225)  Skatīt lēmuma par procedūras uzsākšanu 101. līdz 113. apsvērumu.

         (226)  Skatīt 178. apsvērumu.

         (227)  Šis intervāls izriet no vērtībām, kas norādītas lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 5. tabulā.

         (228)  Skatīt 87. apsvērumu.

         (229)  Apvienotās lietas C-78/08 līdz C-80/08 Paint Graphos un citi, ECLI:EU:C:2009:417, 69. punkts.

         (230)  Lieta C-170/83 Hydrotherm, ECLI:EU:C:1984:271, 11. punkts. Skatīt arī lietu T-137/02 Pollmeier Malchow pret Komisiju, ECLI:EU:T:2004:304, 50. punkts.

         (231)  Lieta C-480/09 P Acea Electrabel Produzione SpA pret Eiropas Komisiju, ECLI:EU:C:2010:787, 47. līdz 55. punkts; Lieta C-222/04 Cassa di Risparmio di Firenze SpA un citi, ECLI:EU:C:2006:8, 112. punkts.

         (232)  Starbucks grupas korporatīvā struktūra sīkāk ir izskaidrota 27. apsvērumā un lēmuma par izmeklēšanas procedūras uzsākšanu 1. attēlā.

         (233)  Skatīt pēc analoģijas lietas 323/82 Intermills ECLI:EU:C:1984:345: 11. pantu “No pašu pieteicēju iesniegtās informācijas ir skaidrs, ka pēc pārstrukturēšanas gan uzņēmumu SA Intermills, gan visus trīs ražošanas uzņēmumus kontrolē Valonijas reģiona izpilddirektors un ka pēc rūpnīcas nodošanas trim jaunizveidotajiem uzņēmumiem uzņēmumam SA Intermills joprojām saglabājas interese par šiem uzņēmumiem. Tādēļ ir jāatzīst, ka, neraugoties uz to, ka trīs ražošanas uzņēmumi katrs ir juridiska persona, kas ir neatkarīga no kādreizējā uzņēmuma SA Intermills, visi šie uzņēmumi kopā veido vienu grupu, vismaz saistībā ar Beļģijas iestāžu piešķirto atbalstu […]”.

         (234)  Skatīt 102. apsvērumu.

         (235)  Turklāt SMBV APA neatbilstība nesaistītu pušu darījuma principam vēl papildus apstiprināta un saasinās gados pēc tās noslēgšanas. Piemēram, kamēr 2007. gadā ienākumi no grauzdētām kafijas pupiņām bija tikai [15–20] % no uzņēmuma SMBV kopējiem ienākumiem, pēdējos gados tie samazinājušies līdz […] % 2013. un 2014. gadā. Tas saskan ar faktu, ka uzņēmums SMBV nodarbojas ar citām darbībām, piemēram, tirgus izpēti, kas ir saistīta ar ievērojamām izmaksām, un citām ar IĪ saistītām darbībām, ņemot vērā, ka nemateriālo aktīvu amortizācijas izmaksas 2014. gadā ir norādītas kā viena no lielākajām pamatdarbības izmaksu pozīcijām.

         (236)  Skatīt 1995. gada ESAO TC pamatnostādņu 3.42. punktu, saskaņā ar kuru “ja tiek izmantota neatkarīga uzņēmuma peļņas daļa, tad neatkarīga uzņēmuma darījumiem piešķiramo peļņu nedrīkst izkropļot šī uzņēmuma kontrolēti darījumi”.

         (237)  Skatīt 11. tabulu.

         (238)  Līguma 107. panta 2. punktā paredzētie izņēmumi attiecas uz sociāla rakstura atbalstiem, kas piešķirti individuāliem patērētajiem, atbalstiem, kuri paredzēti, lai segtu zaudējumus, kas radušies dabas katastrofu vai citu neparedzētu notikumu rezultātā, un atbalstiem, kas piešķirti dažiem Vācijas Federatīvās Republikas reģioniem, no kuriem neviens neattiecas uz šo gadījumu.

         (239)  Attiecībā uz atbalsta nelikumību un atgūšanas pienākumu ir veikta atsauce uz Regulu (ES) 2015/1589.

         (240)  Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (ES) 2015/1589, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienību 108. panta piemērošanai (OV L 140, 30.4.2004, 1. lpp.).

         (241)  Apvienotās lietas T-116/01 un T-118/01 P & O European Ferries (Vizcaya) SA un Diputación Foral de Vizcaya pret Komisiju ECLI:EU:T:2003:217, 115. punkts.

         (242)  Lieta T-290/97 Mehibas Dordtselaan pret Komisiju ECLI:EU:T:2000:8, 59. punkts un spriedums lietās C-182/03 un C-217/03 Beļģija un Forum 187 ASBL pret Komisiju ECLI:EU:C:2006:416, 147. punkts.

         (243)  Skatīt lietas C-441/06 Komisija pret Franciju ECLI:EU:C:2007:616, 29. punktu un tajā minēto judikatūru.