               24.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/441

         P7_TA(2014)0097
   Iebildumu neizteikšana pret īstenošanas pasākumu: siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu apjomi, kuri izsolāmi 2013.–2020. gadā
   Eiropas Parlamenta 2014. gada 6. februāra lēmums par iebildumu neizteikšanu pret projektu Komisijas regulai (ES) Nr. …/…, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1031/2010, jo īpaši, lai noteiktu siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu apjomus, kuri izsolāmi 2013.–2020. gadā (D031326/02 – 2014/2523(RPS))
   (2017/C 093/63)

      Eiropas Parlaments,

               —

               ņemot vērā projektu Komisijas Regulai (ES) Nr. ..../...., ar kuru groza Regulu (ES) Nr. 1031/2010, jo īpaši, lai noteiktu siltumnīcefekta gāzu emisijas kvotu apjomus, kuri izsolāmi 2013.–2020. gadā,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 13. oktobra Direktīvu 2003/87/EK, ar kuru nosaka sistēmu siltumnīcas efektu izraisošo gāzu emisijas kvotu tirdzniecībai Kopienā un groza Padomes Direktīvu 96/61/EK (1),

               —

               ņemot vērā minētās direktīvas 23. pantā noteiktās komitejas 2014. gada 8. janvāra atzinumu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2014. gada 7. janvāra vēstuli, kurā tā lūdz paziņot, ka Parlaments neizteiks iebildumus pret regulas projektu,

               —

               ņemot vērā vēstuli, ko Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja nosūtīja Komiteju priekšsēdētāju konferences priekšsēdētājam 2014. gada 30. janvārī,

               —

               ņemot vērā 5.a pantu Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmumā 1999/468/EK, ar ko nosaka Komisijai piešķirto ieviešanas pilnvaru īstenošanas kārtību (2),

               —

               ņemot vērā Reglamenta 88. panta 4. punkta d) apakšpunktu un 87.a panta 6. punktu,

               1.

               paziņo, ka tas neizsaka iebildumus pret Komisijas regulas projektu;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu nosūtīt Komisijai un informēšanas nolūkā Padomei.

      (1)  OV L 275, 25.10.2003., 32. lpp.

      (2)  OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.


title: Lēmums Nr. F2 (2015. gada 23. jūnijs) par datu apmaiņu starp iestādēm ģimenes pabalstu piešķiršanas nolūkā (Dokuments attiecas uz EEZ un uz EK un Šveices nolīgumu)

text:
               11.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 52/11

         LĒMUMS Nr. F2
   (2015. gada 23. jūnijs)
   par datu apmaiņu starp iestādēm ģimenes pabalstu piešķiršanas nolūkā
   (Dokuments attiecas uz EEZ un uz EK un Šveices nolīgumu)
   (2016/C 52/07)
   ADMINISTRATĪVĀ KOMISIJA SOCIĀLĀS NODROŠINĀŠANAS SISTĒMU KOORDINĀCIJAI,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (1) un jo īpaši šīs regulas 72. panta a) punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 16. septembra Regulu (EK) Nr. 987/2009, ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (2), un jo īpaši tās 2. panta 2. punktu un III sadaļas VI nodaļu,
   tā kā:

               (1)

               Administratīvās komisijas 340. sanāksmē, kura notika 2014. gada 22.–23. oktobrī, delegācijas pauda bažas par problēmām, kādas tām radušās attiecībā uz ātrumu, viendabīgumu un struktūru informācijas apmaiņā ar kompetentajām iestādēm, piešķirot un aprēķinot ģimenes pabalstus.

               (2)

               Ģimenes pabalstu piešķiršanas sarežģītība un procesa ilgums tika apspriests arī Ģimenes pabalstu administratīvās komisijas darba grupā 2012. gada 18. aprīlī un Pārdomu forumā par ģimenes pabalstu eksporta un kompetences problēmām 2015. gada 10. martā.

               (3)

               Informācijas apmaiņai starp iestādēm būtu jānorit atbilstoši Regulas (EK) Nr. 883/2004 68. panta 3. punkta un 76. panta 4. punkta un Regulas (EK) Nr. 987/2009 2. panta un 60. panta 2. un 3. punkta prasībām.

               (4)

               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 987/2009 60. panta 3. punktu, ja iestāde, kurai iesniegts pieteikums uz ģimenes pabalstiem, secina, ka tās tiesību akti ir piemērojami, taču tiem nav prioritātes, tai nekavējoties būtu jāpieņem provizorisks lēmums par prioritāri piemērojamiem noteikumiem un saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 68. panta 3. punktu būtu jāpārsūta pieteikums citas dalībvalsts iestādei, kurai, pēc tās ieskatiem, ir primārā kompetence.

               (5)

               Izņemot gadījumu, kad pārsūtītā pieteikuma saņēmējiestāde saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 987/2009 60. panta 3. punktu noteiktajā divu mēnešu laikā paziņo, ka provizorisko lēmumu apstrīd, šis provizoriskais lēmums kļūst par galīgo lēmumu no dienas, kad saņēmējiestāde lēmumu apstiprina, vai, ja saņēmējiestāde savu nostāju attiecībā uz provizorisko lēmumu nepaziņo, – kad pagājuši divi mēneši kopš pieteikuma saņemšanas saņēmējiestādē (izvēloties agrāko no šiem datumiem).

               (6)

               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 68. panta 3. punkta a) apakšpunktu un Regulas (EK) Nr. 987/2009 60. panta 3. punktu starpības piemaksa būtu jāaprēķina un jāizmaksā nekavējoties, tiklīdz attiecīgajai personai ir piešķirtas tiesības uz pabalstu un dalībvalsts ir saņēmusi informāciju, kas vajadzīga starpības piemaksas aprēķināšanai.

               (7)

               Ja iestāde, kurai tika iesniegts pieteikums uz ģimenes pabalstiem, ir pieņēmusi provizorisko lēmumu par prioritāro noteikumu piemērošanu, bet vēl nav saņēmusi visu informāciju, kas vajadzīga, lai galīgi aprēķinātu starpības piemaksas summu, šai iestādei pēc attiecīgās personas pieprasījuma starpības piemaksa būtu jāaprēķina un jāpiešķir provizoriski, ja šāds aprēķins ir iespējams, ņemot vērā informāciju, kas pieejama saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 68. panta 3. punkta a) apakšpunktu un Regulas (EK) Nr. 987/2009 7. pantu un 60. panta 3. punktu. Ja attiecīgās iestādes nevar vienoties par to, kuri tiesību akti ir prioritāri piemērojami, būtu jāpiemēro Regulas (EK) Nr. 987/2009 6. panta 2. līdz 5. punkts un 60. panta 4. punkts.

               (8)

               Datu apmaiņā, piešķirot un aprēķinot ģimenes pabalstus saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009, veidlapu lietošanai būtu jāatbilst Lēmuma Nr. E1 (3) prasībām.

               (9)

               Lai veicinātu Regulas (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009 vienveidīgu piemērošanu, Administratīvā komisija piekrīt, ka būtu jānosaka skaidrāki termiņi datu apmaiņai, piešķirot un aprēķinot ģimenes pabalstus saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 883/2004 un (EK) Nr. 987/2009, turklāt būtu jānosaka skaidrāki noteikumi par starpības piemaksas izmaksāšanu (tostarp provizoriski).
               Rīkojoties saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 883/2004 71. panta 2. punktā izklāstītajiem nosacījumiem,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

               1.

               Iestāde nekavējoties sniedz attiecīgajām iestādēm citās dalībvalstīs visu informāciju, kas vajadzīga, lai konstatētu tiesības uz ģimenes pabalstu un aprēķinātu to. Tāpat, ja iestādes rīcībā nonāk informācija, kas var būt noderīga, lai pieņemtu lēmumu par tiesībām uz ģimenes pabalstu vai par ģimenes pabalstos piešķiramo summu, tā pēc iespējas ātrāk nosūta attiecīgo informāciju citām attiecīgajām iestādēm.

               2.

               Uz informācijas pieprasījumu no citas dalībvalsts iestāde atbild nekavējoties un jebkurā gadījumā ne vēlāk kā:

                           a)

                           divu mēnešu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas dienas lietā par pieprasījumu pieņemt nostāju attiecībā uz provizorisko lēmumu par prioritāri piemērojamiem noteikumiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 987/2009 60. panta 3. punktā; vai

                           b)

                           trīs mēnešu laikā pēc dienas, kad saņemts pieprasījums sniegt informāciju visos pārējos gadījumos.

               3.

               Izņēmuma gadījumos, ja iestādei, kas saņēmusi informācijas pieprasījumu, pamatotu iemeslu dēļ 2. punkta b) apakšpunktā noteiktajā termiņā atbildi sniegt nav iespējams, tā par šo faktu informē pieprasījuma iesniedzējiestādi, norādot kavēšanās iemeslus; ja iespējams, iestāde norāda, kad tā sniegs pieprasīto informāciju, un informē pieprasītājiestādi par izmaiņām paredzamajā termiņā.

               4.

               Ja iesaistītas ir vismaz divas dalībvalstis, kompetentās iestādes pēc pieprasījuma apmainās ar informāciju par saņēmēju ģimenes stāvokli un izmaksāto pabalstu summām un likmēm. Šādi pieprasījumi attiecas uz termiņiem, kas minēti 2. punkta b) apakšpunktā. Neskarot 1. punktā noteikto pienākumu, vispārēju periodisku pieprasījumu gadījumā, kas izteikti bez pietiekama pamatojuma, kompetentā iestāde, lai kontrolētu pabalsta summu vai verificētu tiesības saņemt pabalstu, šādu pieprasījumu neiesniedz biežāk nekā vienu reizi gadā, kā arī kompetentajai saņēmējiestādei nav pienākuma atbildēt uz šādu pieprasījumu biežāk nekā vienu reizi gadā.

               5.

               Starpības piemaksu aprēķina un izmaksā nekavējoties, tiklīdz attiecīgajai personai ir piešķirtas tiesības uz pabalstu un dalībvalsts ir saņēmusi informāciju, kas vajadzīga starpības piemaksas aprēķināšanai. Piemaksu vai provizorisko piemaksu izmaksā ar tādiem intervāliem, kādi noteikti kompetentās dalībvalsts valsts tiesību aktos attiecībā uz ģimenes pabalstu izmaksāšanu.

               6.

               Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas.

            Administratīvās komisijas priekšsēdētāja

         Liene RAMANE

      (1)  OV L 166, 30.4.2004., 1. lpp.

      (2)  OV L 284, 30.10.2009., 1. lpp.

      (3)  2009. gada 12. jūnija Lēmums Nr. E1 par praktiskiem pasākumiem attiecībā uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 987/2009 4. pantā minētās datu elektroniskās apmaiņas pārejas periodu (OV C 106, 24.4.2010., 9. lpp.).


title: Komisijas Lēmums (ES) 2016/1847 (2016. gada 4. jūlijs) par valsts atbalstu SA.41612 – 2015/C (ex SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN)), ko Nīderlande īstenojusi par labu Māstrihtas profesionālajam futbola klubam MVV (izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 4053) (Dokuments attiecas uz EEZ )

text:
                  19.10.2016

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 282/53

            KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2016/1847
      (2016. gada 4. jūlijs)
      par valsts atbalstu SA.41612 – 2015/C (ex SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN)), ko Nīderlande īstenojusi par labu Māstrihtas profesionālajam futbola klubam MVV

            (izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 4053)

      (Autentisks ir tikai teksts nīderlandiešu valodā)
      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
      pēc tam, kad ieinteresētās personas tika aicinātas iesniegt piezīmes saskaņā ar Līguma 108. panta 2. punktu (1), un ņemot vērā to iesniegtās piezīmes,
      tā kā:
      1.   PROCEDŪRA

                  (1)

                  Komisija 2010. gadā tika informēta, ka Nīderlande ir īstenojusi atbalsta pasākumu par labu Māstrihtas profesionālajam futbola klubam MVV. Komisija 2010. un 2011. gadā arī saņēma sūdzības par pasākumiem par labu citiem Nīderlandes profesionālajiem futbola klubiem, proti, Tilburgas Willem II, Hertogenbosas FC Den Bosch, Eindhovenas PSV un Neimegenas NEC. Nīderlande 2011. gada 2. septembra vēstulē sniedza Komisijai papildu informāciju par pasākumu attiecībā uz MVV.

                  (2)

                  Komisija 2013. gada 6. marta vēstulē informēja Nīderlandi, ka ir nolēmusi uzsākt Līguma 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru attiecībā uz pasākumiem par labu Willem II, NEC, MVV, PSV un FC Den Bosch.

                  (3)

                  Komisijas lēmums par procedūras sākšanu (turpmāk “lēmums sākt procedūru”) tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
                      (2). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par attiecīgajiem pasākumiem.

                  (4)

                  Nīderlande minētās procedūras ietvaros 2013. gada 31. maija un 2013. gada 12. novembra vēstulēs iesniedza apsvērumus attiecībā uz pasākumu par labu MVV. Nīderlande atbildēja uz papildu informācijas pieprasījumu 2014. gada 26. marta vēstulē. 2014. gada 13. jūnijā notika sanāksme ar Komisijas dienestu un Māstrihtas pašvaldības piedalīšanos, pēc kuras 2014. gada 30. jūlijā Nīderlande nosūtīja vēstuli.

                  (5)

                  Komisija saistībā ar pasākumiem par labu MVV nesaņēma apsvērumus no ieinteresētajām personām.

                  (6)

                  Pēc lēmuma sākt procedūru pieņemšanas izmeklēšana attiecībā uz konkrētajiem klubiem ar Nīderlandes piekrišanu tika veikta atsevišķi. Izmeklēšana attiecībā uz MVV tika reģistrēta ar lietas numuru SA.41612.

            2.   PASĀKUMA SĪKS APRAKSTS

      2.1.   Pasākums un atbalsta saņēmējs

                  (7)

                  Nacionālā futbola federācija Koninklijke Nederlandse Voetbal Bond (turpmāk “KNVB”) ir jumta organizācija attiecībā uz futbola sacensībām profesionālā un amatieru līmenī. Profesionālais futbols Nīderlandē ir organizēts divpakāpju sistēmā: 2014./2015. gada sezonā tā aptvēra 38 klubus, no kuriem 18 spēlēja augstākajā līgā (eredivisie) un 20 – zemākajā līgā (eerste divisie).

                  (8)

                     Maastrichtse Voetbal Vereniging, kura nosaukums kopš 2010./2011. gada sezonas ir Maatschappelijke Voetbal Vereniging Maastricht (turpmāk “MVV”), tika dibināts 1908. gadā un savas mājas spēles aizvada Māstrihtas futbola stadionā De Geusselt. MVV 2000. gadā tika pazemināts no augstākās līgas uz zemāko. MVV nav spēlējis Eiropas turnīros kopš 1970. gada.

                  (9)

                     MVV pēc juridiskā statusa ir nodibinājums Stichting MVV. Saskaņā ar Nīderlandes sniegto informāciju MVV ir mazais uzņēmums (3). 2009./2010. gada sezonā MVV bija nodarbināti 38 darbinieki, bet 2010./2011. gada sezonā – 35 darbinieki. Abos gados tā apgrozījums un kopējā gada bilance bija krietni vien zem EUR 10 miljoniem.

                  (10)

                  Māstrihtas pašvaldība (turpmāk “pašvaldība”) 2010. gada pirmajā ceturksnī uzzināja, ka MVV saskaras ar nopietnām finansiālām grūtībām. Tā parādi bija pieauguši līdz EUR 6,5 miljoniem; no šīs summas EUR 1,7 miljonus veidoja parāds pašvaldībai par subordinēto aizdevumu. 2010. gada aprīlī līdzjutēji, uzņēmumi un sponsori (“Initatiefgroup MVV Maastricht”) sāka iniciatīvu MVV glābšanai no maksātnespējas. Šī iniciatīva ietvēra uzņēmējdarbības plānu MVV finanšu stāvokļa normalizēšanai un MVV pārveidošanai par dzīvotspējīgu profesionālu futbola klubu. Pašvaldība akceptēja šo plānu. 2010. gada maijā kreditoru vienošanās ietvaros, bet ārpus oficiālas maksājumu apturēšanas procedūras, pašvaldība atteicās no EUR 1,7 miljonu prasījuma. Tā arī par EUR 1,85 miljoniem iegādājās stadionu un treniņu laukumus, kurus izmantoja vienīgi MVV, bet kuru ekonomiskās īpašumtiesības piederēja trešai personai (nodibinājumam Stichting Stadion Geusselt), balstoties uz darījumu, kas paredz ilgtermiņa nomu. Šī cena bija noteikta, balstoties uz ārēja vērtētāja ziņojumu.

                  (11)

                  Nīderlande Līguma 108. panta 3. punkta kārtībā nepaziņoja Komisijai par savu nodomu atteikties no prasījuma EUR 1,7 miljonu apmērā pret MVV un iegādāties futbola stadionu un treniņu laukumus par EUR 1,85 miljoniem.

            2.2.   Procedūras sākšanas pamatojums

                  (12)

                  Lēmumā sākt procedūru Komisija nonāca pie sākotnējā secinājuma, ka pašvaldība ir radījusi selektīvas priekšrocības MVV, izmantojot valsts resursus, un tādējādi ir sniegusi atbalstu futbola klubam. Komisija uzskatīja, ka lēmumi par abiem pasākumiem ir pieņemti reizē un ir savstarpēji cieši saistīti. Komisijas nostāja bija arī tāda, ka atbalsta pasākumi profesionāliem futbola klubiem var izkropļot konkurenci un ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē. Attiecībā uz pašvaldības parāda atlaišanu Komisija no tai pieejamās informācijas nevarēja secināt, ka pašvaldības rīcība būtu raksturīga tipiskam kreditoram tirgus ekonomikas apstākļos. Attiecībā uz stadiona un treniņu laukumu iegādi no trešās personas Komisija nevarēja konstatēt, ka pašvaldības rīcība būtu tāda, kā būtu rīkojies parasts ieguldītājs tirgus ekonomikas apstākļos, jo neeksistēja ticams, pirms pirkuma veikšanas izstrādāts uzņēmējdarbības plāns. Visbeidzot, Komisija pieprasīja detalizētu informāciju par izteikumiem pašvaldības domē, ka ar stadiona iegādi saistītā peļņa tiktu nodota trešai personai (fondam Stadium De Geusselt), lai segtu MVV parādu prioritāro daļu, piemēram, pensiju iemaksas un nodokļu maksājumus.

                  (13)

                  Komisija atzīmē, ka MVV bija atradies grūtā finansiālā situācijā jau vairākus gadus pirms 2010. gada. 2007./2008. gada sezonā tas cieta zaudējumus EUR 0,15 miljonu apmērā un tam bija negatīvs pašu kapitāls (mīnus EUR 2,7 miljoni). 2008./2009. gada sezonā MVV cieta zaudējumus EUR 1,1 miljonu apmērā, un tā pašu kapitāls bija mīnus EUR 3,8 miljoni. Līdz 2010. gada martam bija radušies papildu zaudējumi EUR 1,3 miljonu apmērā, bet pašu kapitāls bija pazeminājies līdz mīnus EUR 5,17 miljoniem. 2010. gada aprīlī MVV vairs nespēja samaksāt algas un segt citus kārtējos izdevumus, tādēļ faktiski atradās uz maksātnespējas sliekšņa.

                  (14)

                  Pamatojoties uz minēto, Komisija lēmumā sākt procedūru atzīmēja, ka atbalsta piešķiršanas laikā MVV bija finansiālas grūtības. Lai izvērtētu atbalsta saderību ar 2004. gada Pamatnostādnēm par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (4) (turpmāk “pamatnostādnes”), Komisija pieprasīja informāciju par atbilstību visām pamatnostādnēs paredzētajām prasībām.

                  (15)

                  Jāuzsver, ka Komisija nevarēja pārbaudīt, vai ir ievēroti pamatnostādņu 34.–37. punktā paredzētie nosacījumi attiecībā uz pārstrukturēšanas plāna būtību un izpildi. Komisija arī nevarēja pārbaudīt, vai ir īstenoti pienācīgi kompensācijas pasākumi pamatnostādņu 38.–42. punkta nozīmē. Bija jāpierāda arī tas, ka atbalsts tika sniegts tikai minimālajā nepieciešamajā apmērā, ka atbalsta saņēmējs pats tika veicis pienācīgu ieguldījumu tā pārstrukturēšanā un ka tika ievērots princips “vienreiz un pēdējoreiz”.

            3.   NĪDERLANDES PIEZĪMES

                  (16)

                  Attiecībā uz pasākumiem par labu MVV Nīderlande nepiekrita, ka šie pasākumi būtu valsts atbalsts. Nīderlande uzskata, ka pašvaldība, kurai bija subordinēts prasījums pret uzņēmumu, kas atrodas uz maksātnespējas sliekšņa, 2010. gadā atsakoties no prasījuma, rīkojās atbilstīgi tirgus ekonomikas kreditora principam. Tā norādīja, ka pat oficiāls pieteikums vai kreditora pieprasījums pasludināt maksātnespēju nekavējoties izraisītu maksātnespēju. Saskaņā ar Nīderlandes sniegto informāciju MVV maksātnespējas gadījumā pašvaldība, visticamāk, jebkurā gadījumā nebūtu atguvusi neko no tās subordinētā aizdevuma. Tās prasījums bija subordinēts, attiecīgi – ar zemāku prioritāti nekā prasījumi, kuru kopsumma veidoja aptuveni EUR 3 miljonus (kā privileģētie (preferente), tā nenodrošinātie (concurrente) citu kreditoru prasījumi). Nīderlande apgalvoja, ka tāpēc nepastāvēja varbūtība saņemt jebkādu kompensāciju par aizdoto summu un ka kopējā pārstrukturēšanas plāna ietvaros pat privileģētie un nenodrošinātie kreditori bija ar mieru atteikties no saviem prasījumiem. Vienlaikus, ja pašvaldība 2010. gada maijā nebūtu atteikusies no sava prasījuma un tādējādi būtu izraisījusi oficiālu maksātnespējas procesu, MVV saskaņā ar KNVB noteikumiem riskēja zaudēt savu profesionālā futbola kluba licenci. Šo licenci nebūtu iespējams nodot citam klubam.

                  (17)

                  Attiecībā uz stadiona De Geusselt un MVV izmantotā treniņu kompleksa iegādi Nīderlande apgalvoja, ka šī iegāde notika par ārēja eksperta noteiktu cenu un tādēļ atbilda tirgus ekonomikas ieguldītāja principam. Minēto vērtējumu veidoja ilgtermiņa nomas tiesību un uz zemes esošo ēku vērtības novērtējums. Nīderlande uzsvēra arī to, ka stadions Māstrihtā atrodas stratēģiski nozīmīgā vietā un ka pašvaldībai ir interese par De Geusselt zonas, kurā atrodas stadions un treniņu laukumi, ievērojamu (atjaunošanu un) attīstīšanu.

                  (18)

                  Kā alternatīvu argumentu Nīderlande minēja, ka, pat ja būtu uzskatāms, ka pasākumi ir radījuši selektīvas priekšrocības MVV, tie nebūtu izkropļojuši konkurenci vai ietekmējuši tirdzniecību starp dalībvalstīm. Nīderlande uzsvēra, ka MVV pozīcijas valsts profesionālajā futbolā ir vājas, tādēļ ir ļoti maza varbūtība, kas tas varētu piedalīties Eiropas līmeņa sacensībās. Tika minēts arī, ka Komisija nav pierādījusi, ka atbalsts MVV izkropļotu konkurenci vai ietekmētu tirdzniecību kādā no tirgiem, kas minēti lēmumā sākt procedūru.

                  (19)

                  Nīderlande kā pakārtotu argumentu minēja to, ka tad, ja tiktu atzīts, ka pasākumi ir valsts atbalsts, tie būtu saderīgi ar iekšējo tirgu. Šie argumenti, pirmkārt, bija balstīti uz pamatnostādnēm un, otrkārt, tika veikts saderības izvērtējums, balstoties tieši uz Līguma 107. panta 3. punkta c) un d) apakšpunktu.

            4.   PASĀKUMU NOVĒRTĒJUMS

      4.1.   Valsts atbalsta esība saskaņā ar Līguma 107. panta 1. punktu

                  (20)

                  Saskaņā ar Līguma 107. panta 1. punktu valsts atbalsts ir atbalsts, ko piešķir dalībvalsts vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts ietekmē tirdzniecību starp dalībvalstīm. Līguma 107. panta 1. punkta nosacījumi ir kumulatīvi, tāpēc, lai pasākumu atzītu par valsts atbalstu, tam jāatbilst visiem nosacījumiem.

                  (21)

                  Pamatojoties uz lēmumu sākt procedūru, Komisija izvērtēja pašvaldības 2010. gada 25. maija lēmumu atteikties no subordinētās prasības EUR 1,7 miljonu apmērā pret MVV un iegādāties stadionu De Geusselt un MVV treniņu laukumus par EUR 1,85 miljoniem. Nīderlande apgalvo, ka abi pasākumi atbilst tirgus ekonomikas dalībnieka principam (MEOP), tādēļ nebūtu uzskatāmi par valsts atbalstu.

                  (22)

                  Komisija, ņemot vērā attiecīgo judikatūru (5), uzskata, ka abus pasākumus saista nepieciešama un nesaraujama saite. Lai nonāktu pie šāda slēdziena, Komisija ņēma vērā attiecīgo pasākumu hronoloģiju, to mērķi un MVV situāciju laikā, kad pašvaldība pieņēma lēmumu sniegt atbalstu MVV
                      (6). Pirmkārt, Komisija norāda, ka abi pasākumi tika prezentēti kopā un lēmumi par tiem tika pieņemti vienā un tajā pašā pašvaldības domes sēdē – 2010. gada 25. maijā. Abu pasākumu mērķis bija nodrošināt, ka MVV tuvākajā nākotnē tiek glābts, un tie abi tika apspriesti kā viens priekšlikums pašvaldības nostājas ietvaros attiecībā uz Initiatiefgroep MVV Maastricht organizēto glābšanas plānu. Tāpēc Komisija secina, ka šie pasākumi ir cieši saistīti to mērķa un MVV tābrīža situācijas dēļ, proti, tie nodrošina MVV glābšanu, ņemot vērā tā acīmredzami grūto finanšu stāvokli.

                  (23)

                  Lēmumus par abiem pasākumiem pieņēma pašvaldība, un tie rada finansiālas sekas šai pašvaldībai (EUR 3,55 miljonu apmērā). Tādēļ tie ir saistīti ar valsts līdzekļu izmantošanu, un Nīderlande šo secinājumu neapstrīd. Valsts līdzekļi var tikt piešķirti daudzos dažādos veidos, piemēram, kā tiešās dotācijas, aizdevumi, galvojumi, tieši ieguldījumi komercsabiedrību kapitālā un pabalsti natūrā. Arī atteikšanās no valsts prasījumiem un tirgus situācijai neatbilstoši ieguldījumi ir valsts līdzekļu piešķiršana.

                  (24)

                  Nīderlande un pašvaldība arī apgalvo, ka pašvaldība attiecībā uz atteikšanos no prasījuma rīkojās saskaņā ar tirgus ekonomikas kreditora principu, bet attiecībā uz stadiona un treniņu laukumu iegādi – saskaņā ar tirgus ekonomikas ieguldītāja principu, tādējādi MVV netika radīta nepienācīga ekonomiska priekšrocība. Komisija šim viedoklim nepiekrīt turpmāk minēto iemeslu dēļ.

                  (25)

                  Ja valsts iejaukšanās rezultātā uzņēmuma finansiālais stāvoklis uzlabojas, priekšrocība pastāv. Lai noteiktu, vai šī priekšrocība ir nepamatota, uzņēmuma finansiālais stāvoklis pēc pasākuma būtu jāsalīdzina ar tā finansiālo stāvokli situācijā, ja pasākums nebūtu veikts. Nav šaubu, ka MVV finanšu stāvoklis pārbaudāmo pasākumu rezultātā ievērojami uzlabojās.

            4.1.1.   Atteikšanās no subordinētā aizdevuma/prasījuma

                  (26)

                  Pašvaldības un citu svarīgu kreditoru veiktie pasākumi ļāva MVV sakārtot savu bilanci. Komisija atzīmē, ka no saviem prasījumiem atteicās arī citi svarīgi MVV kreditori, t. i., kreditori, kuru prasījumi pārsniedza EUR 150 000, savukārt mazāki kreditori no prasījumiem atteicās daļēji. Ne šīs darbības, kuru rezultātā privātpersonas atteicās no prasījumiem EUR 2,25 miljonu apmērā, ne pašvaldības darbības nenotika oficiālas maksājumu apturēšanas procedūras ietvaros. Tas, ka nepastāvēja oficiāls satvars, izskaidro, kāpēc galu galā kreditoru mazākums, kuru prasījumi veidoja EUR 145 347, nepiedalījās atbrīvošanā no maksāšanas, kaut arī daži no tiem bija apsolījuši to darīt. Komisija ņem vērā arī to, ka citi atlaistie prasījumi nebija subordinēti, bet pašvaldības prasījums tāds bija. Nīderlande uzskata, ka oficiālas procedūras neesība neradīja būtisku atšķirību tādā ziņā, ka no pašvaldības viedokļa parāda noregulējuma rezultāts bija identisks tam, kāds būtu iestājies, ja saskaņā ar valsts maksātnespējas tiesību normām maksājumi tiktu oficiāli apturēti, t. i., citi kreditori varētu tikt piespiesti pievienoties kreditoru līgumam, kas pašvaldības gadījumā jebkurā gadījumā būtu nozīmējis (subordinētā) aizdevuma summas pilnīgu zaudēšanu.

                  (27)

                  Tomēr, kā jau minēts lēmumā sākt procedūru, Komisija atzīmē, ka trīs kreditori pilnībā neatteicās no prasījumiem, bet pārveidoja tos prasījumā pret tādiem nākotnē iespējamiem maksājumiem par transfēriem, ko MVV saņemtu par spēlētājiem, kuri pamet klubu. Šai sakarā Nīderlande norādīja, ka minētajiem trim kreditoriem bija privileģētie un nodrošinātie prasījumi EUR 1,135 miljonu apmērā. Tādēļ to izredzes atgūt vismaz daļu no to prasījumiem oficiālā maksātnespējas procedūrā bija labākas nekā citiem kreditoriem ar nenodrošinātiem prasījumiem, nemaz nerunājot par pašvaldību ar tās subordinēto prasījumu. Komisija uzskata, ka, lai gan pašvaldības aizdevums netika izsniegts ar tādiem pašiem nosacījumiem, privāts ieguldītājs nebūtu pilnībā atteicies no prasījuma vai vismaz būtu panācis vai centies panākt (iespējamu) nodrošinājumu par atteikšanos no tik ievērojamas aizdevuma summas, pat ja atmaksas varbūtība bija neliela. Turklāt Komisija atzīmē, ka pašvaldība, iespējams, būtu varējusi gūt labumu no citiem kreditoriem, ja glābšanas plāns patiešām bija atkarīgs arī no pašvaldības līdzdalības. Tādēļ Komisija uzskata, ka pašvaldības atteikšanās no aizdevuma pilnā apmērā, neparedzot nekādus nosacījumus vai nodrošinājumu, neatbilst tirgus ekonomikas kreditora principam.

                  (28)

                  Attiecībā uz lēmumu piedalīties kreditoru līgumā ārpus oficiālas maksājumu apturēšanas procedūras Nīderlande norādīja, ka KNVB būtu atcēlusi MVV profesionālā futbola kluba licenci, ja maksājumi tiktu oficiāli apturēti. Tādēļ netika uzskatīts, ka oficiāla maksājumu apturēšana būtu pašvaldības, kā arī lielākās daļas pārējo kreditoru interesēs. Līdz ar to šis apstāklis pats par sevi pašvaldības situāciju nepadara atšķirīgu no situācijas, kādā atrodas pārējie kreditori.

                  (29)

                  Šajā kontekstā Nīderlandes iestādes atsaucas uz to lēmuma sākt procedūru daļu, kurā Komisija secina, ka Arnemas pašvaldības pasākumi par labu futbola klubam Vitesse nebija valsts atbalsts: vienlīdzīgas attieksmes princips paredz, ka situācija jāvērtē tāpat kā Arnemas pašvaldības gadījumā, t. i., kā tāda, kas atbilst Līguma 107. panta 1. punktam, jo pašvaldības lēmumi pieņemti, ievērojot privāta kreditora principu. Šai sakarā Komisija norāda, ka katra lieta ir jāizvērtē individuāli pēc tās būtības. Arnemas un Vitesse lietā kreditoru līgumā paredzētie nosacījumi nozīmēja, ka pašvaldības un citu kreditoru attiecīgais stāvoklis bija pilnīgi identisks (katrs saņemtu 12 % no nesamaksātajiem prasījumiem), taču Māstrihtas un MVV gadījumā tā nav: pārējie (privileģētie) kreditori par atteikšanos no prasījuma varētu gūt labumu no iespējamajiem ienākumiem no spēlētāju pārdošanas, taču tas neattiecas uz Māstrihtas pašvaldību.

                  (30)

                  Citi iemesli, ko Nīderlande min saistībā ar MVV maksātnespējas sociāli ekonomiskajām sekām, nevar tikt ņemti vērā, izvērtējot atbilstību tirgus ekonomikas ieguldītāja principam.

                  (31)

                  Pirmkārt, MVV iespējamās maksātnespējas sociāli ekonomiskās sekas ir saistītas ar pašvaldības kā publiskas iestādes, nevis privāta ieguldītāja lomu. Lai gan pašvaldība, iespējams, ir bijusi ieguldītāja De Geusselt zonā, kā minēts pašvaldības domes 2010. gada 25. maija sēdes protokolā, šīs intereses ir daļa no plašākām interesēm, kas saistītas ar citiem vispārējiem politikas mērķiem, piemēram, ar zonas infrastruktūras un ekonomisko attīstību, pašvaldības sporta politiku un pašvaldības partnerību. Tādēļ atteikšanās no aizdevuma – laikā, kad tas notika – vai nu nebija, vai tikai daļēji bija saistīta ar pašvaldības kā zemes īpašnieces vai uzņēmuma privātajām saimnieciskajām interesēm. Attiecībā uz saimniecisko interešu pastāvēšanu Nīderlande nav sīkāk norādījusi, kādas tās būtu bijušas. Otrkārt, jāņem vērā, ka atteikšanās no aizdevuma pati par sevi nebūtu novērsusi MVV maksātnespēju: bija nepieciešami papildu atbalsta pasākumi (piem., stadiona un treniņu laukumu iegāde), attiecībā uz kuriem Komisija uzskata, ka tie neatbilst tirgus ekonomikas ieguldītāja principam. Kā paskaidrots iepriekš, pasākumi ir jāvērtē kopumā.

                  (32)

                  Minēto iemeslu dēļ Komisija secina, ka pašvaldība, 2010. gada maijā pieņemot lēmumu atteikties no sava prasījuma EUR 1,7 miljonu apmērā, nerīkojās kā tirgus ekonomikas dalībnieks. Šis secinājums ir pamatots arī ar apstākli, ka atteikšanās no aizdevuma ir jāizvērtē kopīgi ar treniņu laukumu un stadiona iegādi, kas, pēc Komisijas secinātā, neatbilst tirgus ekonomikas ieguldītāja principam, kā izskaidrots turpmāk.

            4.1.2.   Treniņu laukumu un stadiona iegāde

                  (33)

                  Pašvaldība ne vien atteicās no subordinētā prasījuma pret MVV, bet arī iegādājās stadionu De Geusselt un kluba treniņu telpas Klein Geusselt, un arī šis pirkums bija daļa no kopējā MVV glābšanas un pārstrukturēšanas plāna. Nīderlande apgalvo, ka šis pirkums nav valsts atbalsts, jo ir noticis tirgus ekonomikas apstākļos. Šis arguments ir balstīts uz Komisijas Paziņojumu par valsts atbalsta elementiem, publiskajām iestādēm pārdodot zemi (7) (turpmāk “Paziņojums par zemes pārdošanu”), kā arī uz principu par ieguldītāju tirgus ekonomikas apstākļos, saskaņā ar kuru nevar tikt uzskatīts, ka publisku iestāžu finansiāla rīcība attiecībā uz uzņēmumu radītu tam priekšrocības Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, ja šāda rīcība identiskā situācijā liktos pieņemama arī citiem tirgus dalībniekiem. Attiecībā uz Paziņojumu par zemes pārdošanu Nīderlande atzīst, ka minētais paziņojums attiecas uz zemes pārdošanu, nevis uz nekustamā īpašuma pirkšanu, bet uzskata, ka tas ir piemērojams pēc analoģijas.

                  (34)

                  Komisija norāda, ka pirkuma cena EUR 1,85 miljonu apmērā tika noteikta, balstoties uz ārēja eksperta ziņojumu, kas tika iesniegts Komisijai (vērtētāju Van Der Horst Taxateurs ziņojums, 2010. gada jūnijs). Komisija arī norāda, ka pašvaldībai jau piederēja zeme, uz kuras bija uzbūvēts stadions. Tā nopirka stadionu un pārējos aktīvus, bet arī tiesības uz ilgtermiņa zemes nomu (recht van erfpacht). [..] (*) EUR 1,85 miljonu cena ietver treniņu laukumus, kas nebija iekļauti eksperta ziņojumā. Jānorāda, ka eksperta ziņojumā nebija atklāta pircēja identitāte.

                  (35)

                  Komisija norāda, pirmkārt, ka iemesli, kādēļ pašvaldība iegādājās stadionu, ietvēra ar “sabiedrības veselību” un “sociālo kohēziju” saistītus apsvērumus, jo tā vēlējās De Geusselt rajonā uzturēt un attīstīt “sporta zonu” (8). Šādi politikas mērķi neietekmētu lēmumu veikt ieguldījumu, ja to pieņemtu ieguldītājs tirgus ekonomikas apstākļos, tādēļ pašvaldību nevar pielīdzināt tirgus ekonomikas dalībniekam. Otrkārt, Komisija nepiekrīt, ka tirgus ekonomikas dalībnieks būtu vēlējies pirkt futbola stadionu par tā aizstājējvērtību. Atšķirībā no zemes vai citām precēm futbola stadions ir produktīvs aktīvs, ko var izmantot ienākumu gūšanai, bet kas arī rada uzturēšanas izmaksas. Tirgus ekonomikas dalībnieks šādu stadionu iegādātos vienīgi tad, ja šāda lēmuma pamatā būtu uzņēmējdarbības plāns, kurā parādīts, ka ir ļoti ticams, ka ekspluatācija būtu pietiekami ienesīga. No uzņēmējdarbības plāna arī būtu atkarīga cena, par kuru ieguldītājs vēlētos pirkt stadionu. Pašvaldībai šāda uzņēmējdarbības plāna nebija ne laikā pirms pirkuma izdarīšanas, ne laikā, kad tika pieņemts lēmums pirkt stadionu. Faktiski 2010. gada maijā pašvaldības vadība informēja pašvaldības domi, ka tiks izstrādāts plāns par stadiona turpmāku izmantošanu daudzfunkcionāla objekta statusā. Dome ar šādu plānu patiešām tika iepazīstināta, bet tas notika 2010. gada decembrī. Komisija norāda, ka 2010. gada maijā, kad tika pieņemts lēmums pirkt stadionu, pašvaldība aplēsa, ka stadiona uzturēšanas ikgadējās izmaksas būtu EUR 380 000, turpretim ikgadējā nomas maksa, ko maksāja MVV, bija EUR 75 000 (9). Starpība EUR 305 000 apmērā tiktu vai nu finansēta no nomas ieņēmumiem par citiem pasākumiem, vai arī tā būtu jāsedz pašvaldībai. Lai gan pirkuma maksa tika noteikta tā, lai ņemtu vērā potenciālos zaudējumus no MVV noteiktās zemās nomas maksas, nav iespējams secināt, ka privāts tirgus dalībnieks būtu noslēdzis līgumu, kas rada lielu identificētu risku ciest zaudējumus. 2010. gada decembrī pašvaldības domei iesniegtajā ziņojumā ir apstiprināts, ka “šābrīža situācijā stadiona komerciāla vai izmaksas sedzoša ekspluatācija nav iespējama”. 2012. gada jūnijā sagatavotajā pašvaldības revīzijas palātas ziņojumā (10) tika konstatēts, ka stadiona ekspluatācija joprojām rada zaudējumus.

                  (36)

                  Turklāt tādas steidzamas pārdošanas gadījumā, kāda notika saistībā ar MVV, būtu sagaidāms, ka tirgus dalībnieks izvēlētā laika aspektu izmantotu kā sviru, lai panāktu labāku cenu nekā vērtētāja aplēstā vērtība. Pašvaldības gadījumā tā nenotika – tā vienkārši akceptēja vērtētāja noteikto vērtību kā “reālistisku”.

                  (37)

                  Tas, ka pašvaldībai bija īpašas intereses attiecībā uz De Geusselt apkaimes attīstības plāniem, nemaina šo secinājumu. Nīderlande 2010. gadā formulētajā glābšanas plānā nenorādīja, ka pirms 2010. gada jūnija būtu pastāvējis pirkuma plāns vai aprēķins potenciālam pašvaldības veiktam pirkumam. Taču no ieguldītāja tirgus apstākļos varētu sagaidīt, ka pirms pirkuma veikšanas viņš veiks šādu izvērtējumu.

                  (38)

                  Visu šo iemeslu dēļ Komisija secina, ka pašvaldība 2010. gadā, lemjot par stadiona un treniņu laukumu iegādes pasākumiem, nerīkojās tā, kā būtu rīkojies tirgus ekonomikas dalībnieks.

            4.1.3.   Atbalsta ietekme uz MVV

                  (39)

                  Priekšrocības, ko guva MVV, bija, pirmkārt, atbrīvošanās no parādu sloga, otrkārt, tas varēja turpināt spēlēt futbolu savā mājas spēļu stadionā De Geusselt. Mēneša nomas maksa par abu objektu neekskluzīvu izmantošanu pēc tam, kad tos bija iegādājusies pašvaldība, bija 3 % no MVV budžeta vai vismaz EUR 75 000 (11). Komisija arī norāda, ka saskaņā ar pirkuma līguma noteikumiem pašvaldības samaksātos EUR 1,85 miljonus pārdevējs – trešā persona Stichting Stadion De Geusselt
                      (12) – izmantotu, lai segtu MVV parādus par nodokļiem, spēlētāju algām un pensiju saistībām. Uz šiem parādiem kreditoru līgums neattiecās. MVV 2009./2010. gada sezonas grāmatvedības reģistros minētie EUR 1,85 miljoni patiešām ir iegrāmatoti kā ārkārtas ieņēmumi ar pamatojumu “Māstrihtas pašvaldības ieguldījums” (Bijdrage Gemeente Maastricht). Stichting Stadion De Geusselt ieņēmumi no pārdošanas patiešām tika izmantoti MVV parādu atvieglošanai un pārstrukturēšanai (sk. nodibinājuma 2010. gada 9. jūnija vēstuli pašvaldībai).

                  (40)

                  Nīderlande apšaubīja atbalsta ietekmi uz iekšējo tirgu tādu klubu gadījumā, kuri nespēlē futbolu Eiropas līmenī, konkrētāk, attiecībā uz MVV. Šajā sakarā Komisija norāda, ka MVV katru gadu ir potenciāls Eiropas futbola turnīru dalībnieks. Arī kā otrās līgas klubs tas principā var ietekmēt rezultātus nacionālā kausa izcīņā futbolā un uzvarēt kausa izcīņā, tādējādi iegūstot tiesības nākamajā gadā spēlēt Eiropas kausa izcīņā. Pat rangā zemu esošs futbola klubs īsā laikā var nokļūt augstākā līmenī (13). Komisija papildus norāda, ka profesionāli futbola klubi papildus dalībai futbola sacensībās veic saimniecisko darbību vairākos tirgos, piemēram, darbojas profesionālo spēlētāju transfēru tirgū, reklāmas, sponsorēšanas, preču tirdzniecības vai plašsaziņas līdzekļu satura jomā. Atbalsts profesionālam futbola klubam nostiprina tā pozīcijas katrā no šiem tirgiem, vairums no kuriem aptver vairākas dalībvalstis. Tāpēc, ja valsts līdzekļi tiek izmantoti, lai sniegtu selektīvas priekšrocības profesionālam futbola klubam, šāds atbalsts var izkropļot konkurenci un ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē (14). Konkrēti saistībā ar MVV jānorāda, ka 2010. gadā vairākiem MVV spēlētājiem bija citu dalībvalstu, īpaši Beļģijas, pilsonība.

                  (41)

                  Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija secina, ka atteikšanās no aizdevuma un stadiona un treniņu laukumu iegāde (par kopējo summu EUR 3,55 miljoni) ir valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē. Turpmāk tiks izvērtēta šo pasākumu saderība ar iekšējo tirgu.

            4.2.   Novērtējums saskaņā ar Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu

                  (42)

                  Komisijai jāizvērtē, vai atbalsta pasākumus par labu MVV var uzskatīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu. Saskaņā ar Tiesas judikatūru dalībvalstij jāpaskaidro iespējamais atbilstības pamatojums un jāpierāda, ka ir izpildīti atbilstības nosacījumi (15).

                  (43)

                  Neviens no Līguma 107. panta 2. punktā minētajiem atbrīvojumiem uz konkrēto atbalsta pasākumu neattiecas. Šādu argumentu nav izvirzījusi arī Nīderlande.

                  (44)

                  Attiecībā uz Līguma 107. panta 3. punktā paredzētajiem izņēmumiem Komisija norāda, ka neviens Nīderlandes reģions neatbilst Līguma 107. panta 3. punkta a) apakšpunktā paredzētajam izņēmumam. Konkrētie atbalsta pasākumi arī neveicina kāda svarīga projekta īstenojumu visas Eiropas interesēs un nenovērš nopietnus traucējumus Nīderlandes tautsaimniecībā, kā paredz Līguma 107. panta 3. punkta b) apakšpunkts.

                  (45)

                  Attiecībā uz Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktā paredzēto izņēmumu, t. i., atbalstu, kas veicina konkrētu saimniecisko darbību attīstību, ja šādam atbalstam nav tādas nelabvēlīgas ietekmes uz tirdzniecības apstākļiem, kas ir pretrunā kopīgām interesēm, Nīderlande ir apgalvojusi, ka tad, ja Komisija konstatētu, ka konkrētie pasākumi ir valsts atbalsts, būtu jāpiemēro šis izņēmums. Šai sakarā Nīderlande apgalvoja, ka Komisijas analīzē ir jāņem vērā arī Līguma 107. panta 3. punkta d) apakšpunkts par atbalstu, kas veicina kultūru un kultūras mantojuma saglabāšanu, kopā ar Līguma 165. pantu.

                  (46)

                  Izvērtējot jēdzienu “saimnieciskās darbības attīstība” sporta nozarē, Komisija pienācīgi ņem vērā Līguma 165. panta 1. punktu un tā paša panta 2. punkta pēdējo ievilkumu, kuros noteikts, ka Savienība palīdz risināt Eiropas sporta nozares jautājumus, ņemot vērā šīs nozares īpatnības, tās struktūras, kas balstās uz brīvprātīgu darbību, un tās sociālo un audzinošo nozīmi. Tomēr Līgumā sporta un kultūras jēdzieni ir nodalīti, tāpēc Līguma 107. panta 3. punkta d) apakšpunkts nevar kalpot par pamatu MVV sniegtā atbalsta saderības izvērtēšanai.

                  (47)

                  Attiecībā uz atbalsta pasākumu izvērtēšanu saskaņā ar Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu Komisija ir izdevusi vairākas regulas, pamatnoteikumus, pamatnostādnes un paziņojumus par atbalsta veidiem un horizontālajiem vai nozaru mērķiem, kuriem tiek piešķirts atbalsts. Tā kā MVV pasākumu veikšanas laikā saskārās ar finansiālām grūtībām un atbalstu šo grūtību novēršanai sniedza pašvaldība, Komisija uzskata, ka ir lietderīgi izvērtēt, vai ir piemērojami pamatnostādnēs (16) paredzētie kritēriji. Šai sakarā Komisija atzīmē, ka pamatnostādnes neizslēdz to piemērošanu attiecībā uz profesionālo futbolu. Tādēļ uz šo saimniecisko darbību pamatnostādnes attiecas.

                  (48)

                  Komisija 2014. gada jūlijā publicēja jaunas pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu nefinanšu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (17). Tomēr tās nav piemērojamas šim 2010. gadā piešķirtajam nepaziņotajam atbalstam. Atbilstoši jauno pamatnostādņu 137. punktam tas varētu notikt tikai attiecībā uz glābšanas vai pārstrukturēšanas atbalstu, kas piešķirts bez iepriekšējas atļaujas, ja atbalsts pilnībā vai daļēji ir piešķirts pēc šo pamatnostādņu publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Saskaņā ar jauno pamatnostādņu 138. punktu visos pārējos gadījumos Komisija šo izskatīšanu veic, pamatojoties uz pamatnostādnēm, kas bija piemērojamas atbalsta piešķiršanas laikā. Tādēļ izskatāmajā lietā Komisija savu analīzi balstīs uz 2004. gada pamatnostādnēm (sk. 14. apsvērumu).

                  (49)

                  Saskaņā ar pamatnostādņu 11. punktu uzņēmumu uzskata par grūtībās esošu uzņēmumu, ja novērojamas parastās grūtībās nonākuša uzņēmuma pazīmes, tādas kā zaudējumu pieaugums, apgrozījuma samazināšanās, gatavās produkcijas krājumu pieaugšana, jaudas pārpalikums, naudas plūsmas samazināšanās, parāda pieaugums, procentu likmju celšanās un krītoša vai nulles aktīvu neto vērtība. Smagākos gadījumos uzņēmums jau var būt maksātnespējīgs vai pakļauts kolektīvai maksātnespējas procedūrai atbilstoši valsts tiesību aktiem. Kā iepriekš norādīts 13. apsvērumā, MVV kopš 2007./2008. gada sezonas bija negatīvs pašu kapitāls, un 2010. gada pirmajā ceturksnī tā pašu kapitāls sasniedza vērtību mīnus EUR 5,1 miljons, kamēr MVV kopējie parādi bija EUR 6,4 miljoni. Kā norāda Nīderlande, 2010. gada pavasarī MVV faktiski bija kļuvis maksātnespējīgs. Līdz ar to MVV nepārprotami bija grūtībās nonācis uzņēmums pamatnostādņu nozīmē. Nīderlande šo faktu neapstrīd. Tādēļ par labu MVV piešķirtā valsts atbalsta saderība ir jāizvērtē saskaņā ar pamatnostādnēm.

                  (50)

                  Pamatnostādņu 3.2. iedaļā ir noteikts, ka līdz ar atbalsta piešķiršanu ir jāizvirza nosacījums, ka tiks īstenots pārstrukturēšanas plāns. Taču saskaņā ar pamatnostādņu 59. punktu MVU (kāds ir arī MVV) pārstrukturēšanas plāns Komisijai nav jāvizē, tomēr tam ir jāatbilst pamatnostādņu 35., 36. un 37. punktā noteiktajām prasībām, attiecīgajai dalībvalstij tas jāapstiprina un par to ir jāpaziņo Komisijai. Komisija atzīmē, ka Nīderlande ir paziņojusi par pārstrukturēšanas plānu, kas atbilst pamatnostādņu 34.–37. punktā noteiktajiem nosacījumiem. Kopējās pārstrukturēšanas izmaksas bija gandrīz EUR 6 miljoni. Šai sakarā Komisija atzīmē, ka pašvaldības lēmumā sniegt atbalstu MVV bija paredzēti vairāki nosacījumi. Šie nosacījumi bija noteikti 2010. gada uzņēmējdarbības plānā, kas minēts 10. apsvērumā.

                  (51)

                  Šai sakarā Komisija norāda, ka pašvaldības lēmums norakstīt aizdevumu un maksāt par De Geusselt tika pieņemts pēc tam, kad tika izanalizēta MVV radušos grūtību būtība un cēloņi. Darījums balstījās uz vairākiem nosacījumiem, kuru mērķis bija atjaunot kluba ilgtermiņa dzīvotspēju saprātīgā laikā – trijos gados – un panākt, ka tiek ievērotas KNVB licencēšanas prasības, lai MVV varētu piedalīties profesionālās sacensībās. Pārstrukturēšanas plānā bija paredzēta jauna vadība, kā arī darbinieku un spēlētāju skaita samazināšana. Pārstrukturēšanas plāns nav atkarīgs no ārējiem faktoriem, kurus MVV var censties ietekmēt, taču nevar kontrolēt pilnībā, piemēram, no jaunu sponsoru atrašanas un skatītāju skaita pieauguma. Tajā paredzēts, ka kluba finanšu stāvoklis turpina uzlaboties, un klubs turpina darboties kā profesionāls futbola klubs. Kā izklāstīts turpmākajā apsvērumā, notikumu attīstība parāda, ka plāns patiešām bija reālistisks.

                  (52)

                  Veiktie pasākumi bija nepieciešami MVV dzīvotspējas atjaunošanai. Kluba finanšu stabilitāte patiešām tika atjaunota. Pēc veiktajiem pasākumiem 2009./2010. sezonā MVV guva peļņu EUR 3,9 miljonu apmērā un tam pirmoreiz vairāku gadu laikā bija pozitīvs pašu kapitāls – EUR 0,051 miljons. Nākamajā – 2010./2011. gada – sezonā tika gūta peļņa EUR 0,021 miljonu apmērā, bet MVV pašu kapitāls bija EUR 0,072 miljoni. 2011./2012. gada sezonā MVV sasniedza peļņas slieksni. KNVB 2011./2012. gada sezonas sākumā novērtējumu par MVV finanšu stāvokli paaugstināja no 1. kategorijas (nepietiekami) līdz 3. kategorijai (labi).

            4.2.1.   Kompensējošie pasākumi

                  (53)

                  pamatnostādņu 38.–42. punkts paredz, ka atbalsta saņēmējs īsteno kompensācijas pasākumus, lai mazinātu atbalsta kropļojošo ietekmi un tā nelabvēlīgo ietekmi uz tirdzniecības apstākļiem. Tomēr saskaņā ar pamatnostādņu 41. punktu šo nosacījumu nepiemēro mazajiem uzņēmumiem, kāds ir MVV.

            4.2.2.   Līdz minimumam ierobežots atbalsts

                  (54)

                  Komisija arī atzīmē, ka atbilstīgi pamatnostādņu 43. un 44. punktam pārstrukturēšanas plānu papildus iekšējiem ietaupījumiem ievērojamā apmērā finansē ārēji privātā sektora uzņēmumi. Turklāt vairāki privātie uzņēmumi piekrita atteikties no tiem parādā esošo summu atmaksas. Kopējais kreditoru un pašvaldības ieguldījums MVV refinansēšanā bija apmēram EUR 5,8 miljoni (šo kopsummu veido atlaistie parādi, kā arī stadiona un ilgtermiņa nomas tiesību iegāde). Privātu uzņēmumu, kas nav valsts uzņēmumi, ieguldījums atlaisto parādu veidā bija EUR 2,25 miljoni, kas ir vairāk nekā mazajiem uzņēmumiem prasītie 25 %.

                  (55)

                  Atbalsta apmērs bija nepieciešams. Saskaņā ar pārstrukturēšanas plānu tam bija jāsamazina zaudējumi 2011./2012. gada un 2012./2013. gada sezonā un vēlāk jāpanāk mēreni pozitīvi rezultāti. Tas nebūtu devis MVV iespēju pirkt jaunus spēlētājus vai pievilināt tos ar augstāku atalgojumu.

                  (56)

                  Plāns bija izstrādāts tā, lai MVV“apcirptā” veidolā varētu sākt jaunu darbības posmu bez parādu sloga, bet ar jaunu struktūru. Ar pasākumiem bija jāpanāk, ka MVV finanšu stāvoklis stabilizējas un tiek ievērotas arī KNVB prasības. Šai sakarā Komisija norāda, ka katrs Nīderlandes profesionālais futbola klubs saņem KNVB licenci, kas paredz ievērot vairākus pienākumus. Viens no pienākumiem attiecas uz kluba finanšu stabilitāti. Klubam katru sezonu līdz 1. novembrim, 1. martam un 15. jūnijam ir jāiesniedz finanšu pārskati, kas cita starpā atspoguļo kluba tābrīža finanšu stāvokli, kā arī nākamās sezonas budžetu. Pamatojoties uz šiem ziņojumiem, klubus iedala trijās kategorijās (1 – nepietiekami, 2 – pietiekami, 3 – labi). Var tikt noteikts, ka klubiem, kas atbilst 1. kategorijai, ir jāiesniedz situācijas uzlabošanas plāns, lai tie sasniegtu 2. vai 3. kategoriju. Ja klubs šo plānu nepilda, KNVB var noteikt sankcijas, tostarp izteikt oficiālu brīdinājumu, samazināt sacensībās gūtos punktus un – kā maksimālo sodu – atņemt licenci. Nīderlandē profesionāls futbola klubs, kas ir atzīts par maksātnespējīgu, zaudē licenci. Ja tiek dibināts klubs tā tiesību pārņemšanai, tas netiek tieši uzņemts profesionālajās futbola līgās, bet tam ir jāsāk ar piedalīšanos otrajā augstākajā amatieru līgā.

                  (57)

                  Pārstrukturēšanas plānā bija paredzēta jauna vadība, jaunas struktūras izveide un jauns nosaukums, kā arī algu samazināšana un darbinieku, tostarp spēlētāju, skaita samazināšana. Tika veikti vairāki spēlētāju transfēri, esošie līgumi tika izbeigti vai pagarināti, paredzot algu samazināšanu, jauni līgumi tika noslēgti, nemaksājot par transfēriem vai nomājot spēlētājus no citiem klubiem, tika noslēgti vairāki amatieru līgumi; šādi darbinieku un spēlētāju izmaksas tika samazinātas par 40 %. Kā aprakstīts 26. un turpmākajos apsvērumos, citi kreditori, kas nav pašvaldība, atteicās no prasījumiem pret MVV par kopējo summu EUR 2,25 miljoni. Tādējādi MVV gandrīz pilnībā atbrīvojās no parādiem.

                  (58)

                  Komisija konstatē, ka pārstrukturēšanas plāns ir vērsts uz MVV finansiālo grūtību cēloņiem, jo īpaši attiecībā uz izmaksām par spēlētājiem – algām un maksājumiem par transfēriem. Nevar gaidīt, ka profesionāls futbola klubs dažādotu savu darbību citos tirgos pamatnostādņu nozīmē, taču no tā var sagaidīt, ka tas veiks ietaupījumus saistībā ar tā pamatdarbību, ko MVV arī ir izdarījis. Nīderlande arī iesniedza to pasākumu sarakstu, kurus MVV ir veicis, lai samazinātu kluba ekspluatācijas izmaksas. Pārstrukturēšanas plāns nav atkarīgs no ārējiem faktoriem, kurus MVV var censties ietekmēt, taču nevar kontrolēt pilnībā, piemēram, no jaunu sponsoru atrašanas un skatītāju skaita pieauguma. Tādēļ Komisija konstatē, ka plāna īstenošana ļauj MVV turpināt normālu darbību Nīderlandes profesionālā futbola nozarē, ko atzinusi arī KNVB, piešķirot tam 3. kategorijas statusu. Komisija arī atzīmē, ka pārstrukturēšanas plānu papildus iekšējiem ietaupījumiem ievērojamā apmērā finansē ārēji privātā sektora uzņēmumi. Šādi tiek ievērota pamatnostādņu 44. punkta prasība, ka mazu uzņēmumu, tādu kā MVV, gadījumā atbalsta saņēmējam vismaz 25 % no pārstrukturēšanas izmaksām ir jāsedz ar savu paša ieguldījumu, tostarp ar ārēju finansējumu, kas apliecina ticību saņēmēja uzņēmuma dzīvotspējas atjaunošanai.

                  (59)

                  Nīderlande ir arī iesniegusi informāciju par pārstrukturētā MVV papildu aktivitātēm sabiedrības labā, tostarp par labu vairākām Māstrihtas skolām un Euregio. Var uzskatīt, ka šīs aktivitātes veicina Līguma 165. pantā minēto sporta sociālo un audzinošo nozīmi.

         Pārraudzība, ikgadējais ziņojums un princips “vienreiz un pēdējoreiz”

                  (60)

                  Pamatnostādņu 49. punkts nosaka, ka dalībvalsts sīki izstrādātos ziņojumos ziņo par pārstrukturēšanas plāna pienācīgu īstenošanu. Pamatnostādņu 51. punktā paredzēti atviegloti nosacījumi maziem un vidējiem uzņēmumiem, kuru gadījumā parasti pietiek ar bilances un peļņas un zaudējumu aprēķina kopijas ikgadēju nosūtīšanu. Nīderlande ir apņēmusies iesniegt šos ziņojumus. Atbilstīgi pamatnostādnēm Nīderlande ir apņēmusies iesniegt noslēguma ziņojumu par pārstrukturēšanas plāna īstenošanas pabeigšanu.

                  (61)

                  Pamatnostādņu 72.–77. punktā ir minēts princips “vienreiz un pēdējoreiz”, saskaņā ar kuru pārstrukturēšanas atbalstu drīkst sniegt tikai vienu reizi desmit gados. Nīderlande norādīja, ka MVV nav saņēmis ne glābšanas, ne pārstrukturēšanas atbalstu desmit gadu periodā pirms šā atbalsta saņemšanas. Nīderlande ir arī apņēmusies desmit gadus nepiešķirt MVV nekādu jaunu glābšanas vai pārstrukturēšanas atbalstu.

            5.   SECINĀJUMS

                  (62)

                  Komisija secina, ka Nīderlande nav ievērojusi Līguma 108. panta 3. punktā noteiktos pienākumus, iepriekš nepaziņojot par valsts atbalstu EUR 3,55 miljonu apmērā, kas MVV tika piešķirts 2010. gadā, kad tam bija finansiālas grūtības. Tomēr šo atbalstu var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu kā pārstrukturēšanas atbalstu pamatnostādņu nozīmē, jo ir izpildīti visi šādam atbalstam pamatnostādnēs noteiktie nosacījumi,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      Valsts atbalsts EUR 3,55 miljonu apmērā, ko Nīderlande īstenojusi par labu Māstrihtas futbola klubam MVV, ir saderīgs ar iekšējo tirgu Līguma par Eiropas Savienības darbību 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta nozīmē.
      2. pants
      Šis lēmums ir adresēts Nīderlandes Karalistei.

         Briselē, 2016. gada 4. jūlijā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas locekle

            Margrethe VESTAGER

         (1)  Komisijas lēmums lietā SA.33584 (2013/C) (ex 2011/NN) – Nīderlande – Atbalsts konkrētiem Nīderlandes futbola klubiem 2008.–2011. gadā – Uzaicinājums iesniegt piezīmes saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 2. punktu (OV C 116, 23.4.2013., 19. lpp.).

         (2)  Sk. 1. zemsvītras piezīmi.

         (3)  Komisijas 2003. gada 6. maija Ieteikuma 2003/361/EK par mikro, mazo un vidējo uzņēmumu definīciju (OV L 124, 20.5.2003., 36. lpp.) pielikuma 2. punkta 2) apakšpunktā mazais uzņēmums ir definēts kā uzņēmums, kurā ir nodarbināti mazāk nekā 50 darbinieki un kura gada apgrozījums nepārsniedz EUR 10 miljonus.

         (4)  Komisijas paziņojums “Kopienas pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai” (OV C 244, 1.10.2004., 2. lpp.). Šo pamatnostādņu piemērošana tika pagarināta ar Komisijas paziņojumu par darbības termiņa pagarināšanu 2004. gada 1. oktobra Kopienas pamatnostādnēm par valsts atbalstu grūtībās nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (OV C 296, 2.10.2012., 3. lpp.).

         (5)  Spriedums Francija/Komisija, T-1/12, 37. un turpmākie punkti un tajos minētā judikatūra (spriedums lT-11/95, BP Chemicals/Komisija).

         (6)  Spriedums BP Chemicals, 171. punkts.

         (7)  OV C 209, 10.7.1997., 3. lpp.

         (*)  Konfidenciāla informācija.

         (8)  Pašvaldības domes 2010. gada 25. maija sēdes protokola 10. punkts. Arī 5. punktā pašvaldība atsaucas uz citām ekonomiskām un sociālām sekām, ko tā vēlas panākt, lai gan tika norādījusi, ka stadiona iegādes pamats ir tās pozīcijas nostiprināšana nekustamā īpašuma jomā.

         (9)  2010. gada 21. jūnijā ar MVV tika noslēgts jauns nomas līgums.

         (10)  Rekenkamer Maastricht: De relatie tussen de gemeente Maastricht en MVV. Gaten in de defensie gedicht?, 2010. gada jūnijs

         (11)  Jaunā nomas maksa bija piesaistīta MVV apgrozījumam un bija vismaz EUR 75 000; ja MVV attīstītos veiksmīgi, nomas maksa tiktu palielināta. Pašvaldība saņemtu arī ienākumus no stadiona iznomāšanas citiem mērķiem.

         (12)  Nodibinājums, kas saskaņā ar Nīderlandes sniegto informāciju ir neatkarīgs gan no MVV, gan Māstrihtas pašvaldības.

         (13)  To praksē ir pierādījis cits Nīderlandes profesionālais futbola klubs PEC Zwolle, kas 2010./2011. gada sezonā arī spēlēja otrajā līgā. PEC 2012./2013. gada sezonā tika paaugstināts uz pirmo līgu un 2013./2014. gada sezonā uzvarēja nacionālajā kausa izcīņā futbolā, iegūstot tiesības 2014./2015. gada sezonā spēlēt Eiropas turnīrā.

         (14)  Komisijas 2013. gada 20. marta lēmumi attiecībā uz Vāciju par Multifunktionsarena der Stadt Erfurt (lieta SA.35135 (2012/N)), 12. punkts, un Multifunktionsarena der Stadt Jena (lieta SA.35440 (2012/N)), kopsavilkuma paziņojumi publicēti OV C 140, 18.5.2013., 1. lpp., un 2013. gada 2. oktobra lēmums par Fußballstadion Chemnitz (lieta SA.36105 (2013/N)), kopsavilkuma paziņojums publicēts OV C 50, 21.2.2014., 1. lpp.

         (15)  Spriedums C-364/90, Itālija/Komisija, ECLI:EU:C:1993:157, 20. punkts.

         (16)  Sk. 4. zemsvītras piezīmi.

         (17)  Komisijas paziņojums “Pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtībās nonākušu nefinanšu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai” (OV C 249, 31.7.2014., 1. lpp.).


title: 2014/665/ES: Padomes Lēmums ( 2014. gada 18. februāris ) par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu protokolu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

text:
               18.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 276/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2014. gada 18. februāris)
   par to, lai Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu protokolu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

      (2014/665/ES)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 217. pantu saistībā ar 218. panta 5. punktu un 218. panta 8. punkta otro daļu,
   ņemot vērā Horvātijas Pievienošanās aktu un jo īpaši tā 6. panta 2. punkta otro daļu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2012. gada 24. septembrī pilnvaroja Komisiju Savienības, tās dalībvalstu un Horvātijas Republikas vārdā uzsākt sarunas ar bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku nolūkā noslēgt protokolu Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai (“protokols”).

               (2)

               Minētās sarunas tika sekmīgi pabeigtas, un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas valdība apstiprināja protokolu ar vēstuļu apmaiņu 2013. gada 25. oktobrī.

               (3)

               Protokols būtu jāparaksta Savienības un tās dalībvalstu vārdā, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               (4)

               Par jautājumiem, kas attiecas uz Eiropas Atomenerģijas kopienas darbības jomu, protokola noslēgšanai ir paredzēta atsevišķa procedūra.

               (5)

               Ņemot vērā Horvātijas pievienošanos Savienībai 2013. gada 1. jūlijā, protokols no minētās dienas būtu jāpiemēro provizoriski, kamēr tiek pabeigtas procedūras tā noslēgšanai,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības un tās dalībvalstu vārdā ir atļauta protokola Stabilizācijas un asociācijas nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, parakstīšana Savienības un tās dalībvalstu vārdā, lai ņemtu vērā Horvātijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, ņemot vērā minētā protokola noslēgšanu.
   Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs ar šo ir pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas parakstīt protokolu Savienības un tās dalībvalstu vārdā.
   3. pants
   Protokolu saskaņā ar tā 13. panta 2. punktu piemēro provizoriski no 2013. gada 1. jūlija, kamēr tiek pabeigtas procedūras tā noslēgšanai.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2014. gada 18. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         G. STOURNARAS


title: Padomes Lēmums 2012/391/KĀDP ( 2012. gada 16. jūlijs ), ar ko groza Lēmumu 2010/279/KĀDP par Eiropas Savienības Policijas misiju Afganistānā ( EUPOL AFGHANISTAN )

text:
               17.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 187/47

         PADOMES LĒMUMS 2012/391/KĀDP
   (2012. gada 16. jūlijs),
   ar ko groza Lēmumu 2010/279/KĀDP par Eiropas Savienības Policijas misiju Afganistānā (EUPOL AFGHANISTAN)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu, 42. panta 4. punktu un 43. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2010. gada 18. maijā pieņēma Lēmumu 2010/279/KĀDP (1), pagarinot EUPOL AFGHANISTAN līdz 2013. gada 31. maijam.

               (2)

               Pašreizējā finanšu atsauces summa attiecas uz laikposmu līdz 2012. gada 31. jūlijam.

               (3)

               Tātad Lēmums 2010/279/KĀDP būtu jāgroza, lai tajā iekļautu finanšu atsauces summu laikposmam no 2012. gada 1. augusta līdz 2013. gada 31. maijam,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma 2010/279/KĀDP 13. pantu aizstāj ar šādu:

      "13. pants
      Finanšu noteikumi
      1.   Finanšu atsauces summa, kas paredzēta ar EUPOL AFGHANISTAN saistīto izdevumu segšanai laikposmā līdz 2011. gada 31. jūlijam, ir EUR 54 600 000.
      Finanšu atsauces summa, kas paredzēta ar EUPOL AFGHANISTAN saistīto izdevumu segšanai laikposmā no 2011. gada 1. augusta līdz 2012. gada 31. jūlijam, ir EUR 60 500 000.
      Finanšu atsauces summa, kas paredzēta ar EUPOL AFGHANISTAN saistīto izdevumu segšanai laikposmā no 2012. gada 1. augusta līdz 2013. gada 31. jūlijam, ir EUR 56 870 000.
      2.   Visus izdevumus pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Eiropas Savienības vispārējam budžetam.
      3.   Misijas vadītājs ir Komisijas pārraudzībā un ziņo Komisijai par pilnīgi visiem pasākumiem, kas veikti saistībā ar viņa līgumu.
      4.   Trešo valstu valstspiederīgie var piedalīties piedāvājumu konkursos. Misijas vadītājs var – ja Komisija to apstiprina – slēgt tehniskas vienošanās ar reģionālo pavēlniecību, Provinču atjaunošanas grupas (PRT) vadošajām valstīm un starptautiskiem dalībniekiem, kas izvietoti Afganistānā, attiecībā uz ekipējuma, pakalpojumu un telpu nodrošināšanu misijai, jo īpaši, ja to nosaka drošības apstākļi.
      5.   Finanšu noteikumos ievēro EUPOL AFGHANISTAN operatīvās vajadzības, tostarp ekipējuma saderību un grupu savietojamību, un ņem vērā personāla izvietošanu reģiona pavēlniecībās un Provinču atjaunošanas grupās (PRT).".

   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2012. gada 16. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. ALETRARIS

      (1)  OV L 123, 19.5.2010., 4. lpp.