title: Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes Lēmums (ES) 2019/155 (2019. gada 23. janvāris), ar ko atjauno pagaidu ierobežojumu par cenu starpības līgumu tirdzniecību, izplatīšanu vai pārdošanu privātajiem klientiem

text:
                  31.1.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 27/36

         EIROPAS VĒRTSPAPĪRU UN TIRGU IESTĀDES LĒMUMS (ES) 2019/155
         (2019. gada 23. janvāris),
         ar ko atjauno pagaidu ierobežojumu par cenu starpības līgumu tirdzniecību, izplatīšanu vai pārdošanu privātajiem klientiem
         EIROPAS VĒRTSPAPĪRU UN TIRGU IESTĀDES UZRAUDZĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regulu (ES) Nr. 1095/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/77/EK (1), un jo īpaši tās 9. panta 5. punktu, 43. panta 2. punktu un 44. panta 1. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 15. maija Regulu (ES) Nr. 600/2014 par finanšu instrumentu tirgiem, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (2), un jo īpaši tās 40. pantu,
         ņemot vērā Komisijas 2016. gada 18. maija Deleģēto regulu (ES) 2017/567, ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 600/2014 papildina attiecībā uz definīcijām, pārredzamību, portfeļa sablīvēšanu un produktu intervences un pozīciju uzraudzības pasākumiem (3), un jo īpaši tās 19. pantu,
         tā kā:

                     (1)

                     Ar Lēmumu (ES) 2018/796 (4) Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (ESMA) no 2018. gada 1. augusta uz trīs mēnešiem ierobežoja cenu starpības līgumu (CFD) tirdzniecību, izplatīšanu vai pārdošanu privātajiem klientiem.

                     (2)

                     Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 600/2014 40. panta 6. punktu ar pienācīgu regularitāti un vismaz reizi trīs mēnešos ESMA ir jāpārskata produktu intervences pagaidu pasākums.

                     (3)

                     Ar Lēmumu (ES) 2018/1636 (5), kas stājās spēkā no 2018. gada 1. novembra uz trīs mēnešu periodu, ESMA atjaunoja un grozīja pagaidu ierobežojumu par CFD izplatīšanu vai pārdošanu privātajiem klientiem.

                     (4)

                        ESMA turpmāku pārskatu par CFD ierobežojumu sagatavoja, ņemot vērā inter alia valstu kompetento iestāžu (6) (VKI) aptauju par produktu intervences pasākuma praktisku piemērošanu un ietekmi, kā arī VKI un ieinteresēto personu sniegto papildinformāciju.

                     (5)

                     VKI konstatēja tikai dažus neatbilstības gadījumus ESMA produktu intervences pasākumam, kas galvenokārt attiecās uz riska brīdinājumiem.

                     (6)

                     VKI ziņoja par CFD privāto klientu kontu skaita, pārdošanas apjomu un privāto klientu kopējā kapitāla vispārēju samazinājumu trijos mēnešos no 2018. gada augusta līdz oktobrim (2018. gada periods) salīdzinājumā ar šādu pašu periodu 2017. gadā (2017. gada periods). Salīdzinot šos periodus, privāto klientu peļņu nesošo kontu daļa joprojām kopumā bija stabila. Vidējās izmaksas, kas radušās privātajiem klientiem, pārdodot CFD, kas, šķiet, nav tik atkarīgas no tirgus apstākļiem kā vispārējie klientu rezultāti, 2018. gada periodā bija ievērojami zemākas salīdzinājumā ar 2017. gada periodu (7). Vidējās izmaksas saistībā ar aktīvajiem privāto klientu kontiem, kas satur CFD par kriptovalūtu, salīdzinājumā ar citām izmaksām nesamērīgi kritās, tomēr šādiem kontiem joprojām bija lielākas izmaksas nekā kontiem, kuriem nebija riska darījumu ar kriptovalūtu. Visbeidzot, VKI ziņoja par automātiskās slēgšanas līmeņa pastāvīgu kritumu, tādu gadījumu samazinājumu, kad pašu kapitāls kļūst negatīvs, un negatīva pašu kapitāla bilanču apmēra samazināšanos (8).

                     (7)

                     VKI arī ziņoja par to klientu skaita pieaugumu 2018. gada periodā salīdzinājumā ar 2017. gada periodu, kurus pēc pieprasījuma apkalpo profesionālo klientu kategorijā. ESMA apzinās, ka daži CFD sniedzēji reklamē privātajiem klientiem iespēju pēc pieprasījuma kļūt par profesionālajiem klientiem. Tomēr privātais klients var pieprasīt, lai viņu uzskata par profesionālo klientu, īpaši, ja klients iesniedz rakstisku pieprasījumu saskaņā ar visām prasībām, kas noteiktas piemērojamos tiesību aktos. Pakalpojumu sniedzējiem būtu jānodrošina, ka viņi vienmēr atbilst minētajām prasībām (9). ESMA arī apzinās, ka daži trešo valstu uzņēmumi aktīvi uzrunā Savienības klientus vai ka daži CFD pakalpojumu sniedzēji Savienībā reklamē iespēju privātajiem klientiem pārvietot savus kontus uz kādu grupas uzņēmumu, kas ir trešās valsts struktūrvienība. Tomēr bez atļaujas vai reģistrēšanās Savienībā šie trešo valstu uzņēmumi drīkst tikai piedāvāt savus pakalpojumus klientiem, kuri veic uzņēmējdarbību vai atrodas Savienībā pēc klienta paša iniciatīvas. Visbeidzot, ESMA arī apzinās, ka uzņēmumi sāk piedāvāt citus spekulatīvus investīciju produktus. ESMA turpinās uzraudzīt šo citu produktu piedāvājumu, lai noteiktu, vai ir piemērojami vēl citi Savienības pasākumi.

                     (8)

                     Kopš Lēmuma (ES) 2018/796 pieņemšanas ESMA nav guvusi pierādījumus, kas būtu pretrunā ar vispārējo konstatējumu par būtiskām bažām attiecībā uz ieguldītāju aizsardzību, kas izklāstītas Lēmumā (ES) 2018/796 vai Lēmumā (ES) 2018/1636 (Lēmumi). Tādēļ ESMA secināja, ka joprojām pastāv būtiskas bažas attiecībā uz ieguldītāju aizsardzību, kas izklāstītas Lēmumos, ja netiktu atjaunoti pagaidu ierobežojumi tirgot, izplatīt vai pārdot CFD privātajiem klientiem.

                     (9)

                     Bez tam piemērojamās Savienības tiesību aktu prasības nav mainījušās un tās joprojām nenovērš ESMA konstatēto apdraudējumu. Turklāt VKI nav rīkojušās, lai vērstos pret apdraudējumu, vai arī rīcība nav bijusi atbilstoša šāda apdraudējuma novēršanai. Jo īpaši kopš Lēmuma (ES) 2018/796 pieņemšanas neviena VKI nav pieņēmusi savu valsts produktu intervences pasākumu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 600/2014 42. pantu (10).

                     (10)

                     Ierobežojuma atjaunošanai nav negatīvas ietekmes uz finanšu tirgu efektivitāti vai ieguldītājiem, kas nav proporcionāla ieguvumiem no rīcības, un tā nerada regulējuma arbitrāžas risku to pašu iemeslu dēļ, kas minēti Lēmumos.

                     (11)

                     Ja pagaidu ierobežojumu neatjauno, ESMA aizvien uzskata, ka CFD, iespējams, atkal tiks piedāvāti privātajiem klientiem bez atbilstošiem privāto klientu aizsardzības pasākumiem, kuri mazinātu riskus saistībā ar šiem produktiem, kas rada kaitējumu patērētājiem, kā konstatēts Lēmumos.

                     (12)

                     Ņemot vērā šos un Lēmumos izklāstītos iemeslus, ESMA ir nolēmusi atjaunot ierobežojumu ar tādiem pašiem nosacījumiem kā Lēmumā (ES) 2018/1636 uz papildu trīs mēnešiem, lai risinātu būtiskās ieguldītāju aizsardzības problēmas.

                     (13)

                     Tā kā ierosinātie pasākumi ierobežotā mērā var attiekties uz lauksaimniecības preču atvasinātajiem instrumentiem, ESMA ir apspriedusies ar publiskajām struktūrām, kuru kompetencē ietilpst fizisko lauksaimniecības tirgu pārraudzība, pārvaldība un regulējums atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1234/2007 (11). Neviena no iestādēm neizteica iebildumus pret ierosināto pasākumu atjaunošanu.

                     (14)

                        ESMA ir informējusi VKI par šo ierosinātā lēmuma atjaunošanu,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Definīcijas
            Šajā lēmumā:

                        a)

                        “cenu starpības līgums” jeb “CFD” ir atvasināts finanšu instruments, kas nav opcija, regulētā tirgū tirgots nākotnes līgums, mijmaiņas līgums vai regulētā tirgū netirgots procentu likmes nākotnes līgums un kas ir paredzēts, lai tā turētājam nodrošinātu ilgtermiņa vai īstermiņa riska darījumus, kas saistīti ar pamatā esošo aktīvu cenas, līmeņa vai vērtības svārstībām, neatkarīgi no tā, vai to tirgo tirdzniecības vietā, un par ko jānorēķinās skaidrā naudā vai var norēķināties skaidrā naudā pēc kādas puses izvēles, izņemot saistību nepildīšanas vai citādas izbeigšanas dēļ;

                        b)

                        “izslēgts nemateriāls labums” ir jebkurš nemateriāls labums, izņemot informācijas un pētniecības rīkus, ciktāl tie attiecas uz CFD;

                        c)

                        “sākotnējā drošības rezerve” ir jebkurš maksājums, kas paredzēts, lai saņemtu piekļuvi CFD, izņemot komisijas maksu, darījumu maksas un citas saistītās izmaksas;

                        d)

                        “sākotnējās drošības rezerves aizsardzība” ir sākotnējā drošības rezerve, kas noteikta I pielikumā;

                        e)

                        “drošības rezerves slēgšanas aizsardzība” ir privātā klienta viena vai vairāku atvērto CFD slēgšana, izmantojot klientam vislabvēlīgākos nosacījumus saskaņā ar Direktīvas 2014/65/ES 24. un 27. pantu, ja CFD tirdzniecības kontā esošo līdzekļu summa un visu ar šo kontu saistīto atvērto CFD nerealizētā neto peļņa kļūst mazāka par pusi no šo atvērto CFD kopējās sākotnējās drošības rezerves aizsardzības;

                        f)

                        “aizsardzība pret negatīvu bilanci” ir privātā klienta kopējās atbildības ierobežojums attiecībā uz CFD tirdzniecības kontā esošajiem līdzekļiem visiem CFD, kas saistīti ar šo CFD sniedzēja CFD tirdzniecības kontu.

            2. pants
            Pagaidu ierobežojums, ko piemēro CFD attiecībā uz privātajiem klientiem

               CFD tirdzniecība, izplatīšana vai pārdošana privātajiem klientiem ir veicama tikai tādu apstākļu gadījumā, ja ir ievēroti vismaz visi turpmāk minētie nosacījumi:

                        a)

                           CFD sniedzējs pieprasa privātajam klientam veikt sākotnējās drošības rezerves aizsardzības iemaksu;

                        b)

                           CFD sniedzējs nodrošina privātajam klientam drošības rezerves slēgšanas aizsardzību;

                        c)

                           CFD sniedzējs nodrošina privātajam klientam aizsardzību pret negatīvu bilanci;

                        d)

                           CFD sniedzējs privātajam klientam ne tieši, ne netieši neveic maksājumu, nesniedz materiālu vai izslēgtu nemateriālu labumu, kas attiecas uz CFD tirdzniecību, izplatīšanu vai pārdošanu, izņemot realizēto peļņu, kas gūta no visiem sniegtajiem CFD; un

                        e)

                           CFD sniedzējs ne tieši ne netieši nenosūta paziņojumu privātajam klientam un nepublicē tam pieejamu informāciju saistībā ar CFD tirdzniecību, izplatīšanu vai pārdošanu, ja tajā nav ietverts tāds piemērots brīdinājums par risku, kāds norādīts II pielikumā un atbilst šā pielikuma nosacījumiem.

            3. pants
            Aizliegums piedalīties apiešanas darbībās
            Ir aizliegts apzināti un tīši piedalīties darbībās, kuru mērķis vai sekas ir 2. pantā noteikto prasību apiešana, tostarp rīkojoties kā CFD sniedzēja aizstājējam.

            4. pants
            Stāšanās spēkā un piemērošana

               1.   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

               2.   Šo lēmumu piemēro no 2019. gada 1. februāra uz trīs mēnešiem.

            Parīzē, 2019. gada 23. janvārī

                  Uzraudzības padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               Steven MAIJOOR

            (1)  OV L 331, 15.12.2010., 84. lpp.

            (2)  OV L 173, 12.6.2014., 84. lpp.

            (3)  OV L 87, 31.3.2017., 90. lpp.

            (4)  Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes 2018. gada 22. maija Lēmums (ES) 2018/796, ar ko uz laiku ierobežo cenu starpības līgumus Savienībā saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 600/2014 40. pantu (OV L 136, 1.6.2018., 50. lpp.).

            (5)  Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes Lēmums (ES) 2018/1636 (2018. gada 23. oktobris) par pagaidu ierobežojuma atjaunošanu un grozīšanu attiecībā uz Lēmumu (ES) 2018/796 par cenu starpības līgumu tirdzniecību, izplatīšanu vai pārdošanu privātajiem klientiem (OV L 272, 31.10.2018., 62. lpp.).

            (6)  Atbildes sniedza 26 VKI: Austrijas Finanšu tirgus iestāde (AT – FMA), Kipras Vērtspapīru un biržu darījumu komisija (CY – CySEC), Čehijas Republikas Valsts banka (CZ – CNB), Vācijas VKI Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (DE – BaFin), Dānijas VKI Finanstilsynet (DK – Finanstilsynet), Grieķijas Kapitāla tirgus komisija (EL – HCMC), Spānijas VKI Comisión Nacional del Mercado de Valores (ES – CNMV), Somijas Finanšu tirgus uzraudzības iestāde (FI – FSA), Francijas VKI Autorité des Marchés Financiers (FR – AMF), Ungārijas VKI Magyar Nemzeti Bank (HU – MNB), Īrijas centrālā banka (IE – CBI), Islandes Finanšu tirgus uzraudzības iestāde (IS – FME), Lietuvas VKI Lietuvos Bankas (LT – LB), Itālijas VKI Commissione Nazionale per le Società e la Borsa (IT – Consob), Luksemburgas VKI Commission de Surveillance du Secteur Financier (LU – CSSF), Latvijas Finanšu un kapitāla tirgus komisija (LV – FKTK), Maltas Finanšu pakalpojumu iestāde (MT – MFSA), Nīderlandes VKI Autoriteit Financiële Markten (NL – AFM), Norvēģijas VKI Finanstilsynet (NO – Finanstilsynet), Polijas VKI Komisja Nadzoru Finansowego (PL – KNF), Portugāles VKI Comissão do Mercado de Valores Mobiliários (PT – CMVM), Rumānijas Finanšu uzraudzības iestāde (RO – FSA), Zviedrijas VKI Finansinspektionen (SE – Finansinspektionen), Slovēnijas VKI Agencija za trg vrednostnih papirjev (SL – ATVP), Slovākijas Nacionālā banka (SK – NBS), Apvienotās Karalistes Finanšu pārvaldības iestāde (UK – FCA).

            (7)  Tas atbilst novērotajam samazinājumam kopējā tirdzniecības apjomā, kas parasti ir cenu starpību un maksu aprēķina pamatā. Attiecībā uz aktīvajiem privāto klientu kontiem vidējais klientu kapitāls nedaudz pieauga, tomēr šīs izmaiņas procentuāli bija ievērojami mazākas nekā kopējā tirdzniecības apjoma samazināšanās un šo kontu kopējie riska darījumi.

            (8)  Periodā no 2018. gada augusta līdz oktobrim bija piemērojama aizsardzība pret negatīvu bilanci. Tomēr tirgus cenu pārrāvumi var novest pie tā, ka klienta konts sākotnēji tiek slēgts par cenu, kas rada negatīvu pašu kapitālu, pēc tam pakalpojumu sniedzēji kontu pārkreditē līdz nulles kapitālam, lai izpildītu jauno prasību par aizsardzību pret negatīvu bilanci. Tas attiecās arī uz tiem pakalpojumu sniedzējiem, kuri tādā pašā periodā 2017. gadā piedāvāja aizsardzību pret negatīvu bilanci.

            (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/65/ES (2014. gada 15. maijs) par finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Direktīvu 2002/92/EK un Direktīvu 2011/61/ES II pielikuma II iedaļa (OV L 173, 12.6.2014., 349. lpp.). Skatīt arī 11. sadaļu ESMA jautājumos un atbildēs par MiFID II un MiFIR ieguldītāju aizsardzības un starpnieku jautājumiem (ESMA35–43–349), kurā ESMA ir apzinājusi prakses veidus, ko ieguldījumu sabiedrībām nevajadzētu izmantot, piemērojot tiesiskās prasības attiecībā uz klientu iekļaušanu profesionālo klientu kategorijā pēc pieprasījuma. Pēdējoreiz 11. sadaļa tika atjaunināta 2018. gada 25. maijā.

            (10)  ESMA ir ņēmusi vērā, ka a) 2018. gada 4. jūnijā EEZ EBTA valsts Norvēģijas kompetentā iestāde Finanstilsynet pieņēma valsts produktu intervences pasākumus, kuriem ir tādi paši ESMA pasākumu piemērošanas nosacījumi un datumi; b) 2018. gada 6. jūlijā stājās spēkā Rumānijas valsts tiesību akts, kura nosacījumi ir līdzīgi ESMA nosacījumiem.

            (11)  Padomes 2007. gada 22. oktobra Regula (EK) Nr. 1234/2007, ar ko izveido lauksaimniecības tirgu kopīgu organizāciju un paredz īpašus noteikumus dažiem lauksaimniecības produktiem (Vienotā TKO regula) (OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.).

            I PIELIKUMS

               SĀKOTNĒJĀS DROŠĪBAS REZERVES PROCENTUĀLĀS DAĻAS PĒC PAMATĀ ESOŠO AKTĪVU VEIDA

                        a)

                        3,33 % no CFD nosacītās vērtības, ja pamatā esošo valūtas pāri veido jebkuras divas no turpmāk minētajām valūtām: ASV dolārs, euro, Japānas jena, sterliņu mārciņa, Kanādas dolārs vai Šveices franks;

                        b)

                        5 % no CFD nosacītās vērtības, ja pamatā esošos aktīvus veido šāds indekss, valūtas pāris vai prece:

                                    i)

                                    jebkurš no turpmāk minētajiem kapitāla vērtspapīru indeksiem: Financial Times Stock Exchange 100 (FTSE 100); Cotation Assistée en Continu 40 (CAC 40); Deutsche Bourse AG German Stock Index 30 (DAX30); Dow Jones Industrial Average (DJIA); Standard & Poors 500 (S&P 500); NASDAQ Composite Index (NASDAQ), NASDAQ 100 Index (NASDAQ 100); Nikkei Index (Nikkei 225); Standard & Poors/Australian Securities Exchange 200 (ASX 200); EURO STOXX 50 Index (EURO STOXX 50);

                                    ii)

                                    valūtas pāris, kurā ietilpst vismaz viena valūta, kura nav minēta šā pielikuma a) punktā; vai

                                    iii)

                                    zelts;

                        c)

                        10 % no CFD nosacītās vērtības, ja pamatā esošā prece vai kapitāla vērtspapīru indekss ir prece vai kapitāla vērtspapīru indekss, kas nav minēts šā pielikuma b) punktā;

                        d)

                        50 % no CFD nosacītās vērtības, ja pamatā esošais aktīvs ir kriptovalūta; vai

                        e)

                        20 % no CFD nosacītās vērtības, ja pamatā esošais aktīvs ir:

                                    i)

                                    akcija; vai

                                    ii)

                                    aktīvi, kas nav minēti šajā pielikumā.

            II PIELIKUMS

               BRĪDINĀJUMI PAR RISKU

            A SADAĻA

               Brīdinājuma par risku nosacījumi

                        1.

                        Brīdinājumu par risku veido tādā izkārtojumā, kas izceļ tā nozīmīgumu, lietojot tādu rakstzīmju izmēru, kas ir vismaz tāds pats kā paziņojumos vai informatīvos izdevumos visbiežāk lietotais rakstzīmju izmērs, un ir sagatavots tajā pašā valodā.

                        2.

                        Ja paziņojums vai publicētā informācija ir pastāvīgā informācijas nesējā vai tīmekļa lapā, brīdinājumu par risku veido tādā formātā, kāds ir norādīts B sadaļā.

                        3.

                        Ja paziņojums vai publicētā informācija ir informācijas nesējā, kas nav pastāvīgs informācijas nesējs vai tīmekļa lapa, brīdinājumu par risku veido tādā formātā, kāds ir norādīts C sadaļā.

                        4.

                        Atkāpjoties no 2. un 3. punkta, ja riska brīdinājumā esošo zīmju skaits B vai C sadaļā noteiktajā formātā pārsniedz trešās puses tirgvedības sniedzēja standarta noteikumos atļauto rakstzīmju skaitu, brīdinājums par risku var būt D sadaļā norādītajā formātā.

                        5.

                        Ja izmanto riska brīdinājumu D sadaļā noteiktajā formātā, tad paziņojumā vai publicētajā informācijā iekļauj arī tiešu saiti uz CFD sniedzēja tīmekļa vietni, kurā ietverts brīdinājums par risku B sadaļā norādītajā formātā.

                        6.

                        Brīdinājumā par risku iekļauj atjauninātu konkrētam produktu sniedzējam raksturīgu zaudējumu procentuālās daļas rādītāju, kas pamatots uz CFD sniedzēja to privāto klientu CFD tirdzniecības kontu procentuālās daļas aprēķinu, kuri ir zaudējuši naudu. Aprēķinu veic reizi trijos mēnešos, un aprēķinā ietver 12 mēnešu laika posmu pirms tā veikšanas dienas (“12 mēnešu aprēķina posms”). Aprēķina veikšanas nolūkiem:

                                    a)

                                    atsevišķu privātā klienta CFD tirdzniecības kontu uzskata par naudu zaudējušu kontu, ja ar CFD tirdzniecības kontu saistīto CFD visas realizētās un nerealizētās neto peļņas summa 12 mēnešu aprēķina posmā ir negatīva;

                                    b)

                                    aprēķinā iekļauj visas izmaksas, kas attiecas uz tiem CFD, kuri saistīti ar CFD tirdzniecības kontu, ieskaitot visus maksājumus, maksas un komisijas maksas;

                                    c)

                                    aprēķinā neiekļauj šādus posteņus:

                                                i)

                                                jebkuru CFD tirdzniecības kontu, ar kuru aprēķina posmā nav bijis saistīts neviens atvērts CFD;

                                                ii)

                                                jebkuru peļņu vai jebkurus zaudējumus no produktiem, kas nav ar CFD tirdzniecības kontu saistīti CFD;

                                                iii)

                                                jebkurus CFD kontā noguldītus vai no tā izņemtus līdzekļus;

                        7.

                        Atkāpjoties no 2. līdz 6. punktā noteiktā, ja pēdējo 12 mēnešu aprēķina posmā CFD sniedzējs nav sniedzis atvērtu CFD, kas saistīts ar privāta klienta CFD tirdzniecības kontu, CFD sniedzējs vajadzības gadījumā izmanto brīdinājumu par risku tādā formātā, kāds ir norādīts E un G sadaļā.

                  B SADAĻA

               Noteikta produktu sniedzēja brīdinājums par risku, kas paredzēts izmantošanai pastāvīgā informācijas nesējā un tīmekļa lapā

                           CFD ir sarežģīti instrumenti, un tiem ir augsts risks attiecībā uz strauju naudas zaudēšanu sviras finansējuma dēļ.

                           [ievietojiet produktu sniedzēja procentuālo daļu] % no šā produktu sniedzēja privāto ieguldītāju kontiem zaudē naudu, veicot CFD tirdzniecību.

                        Jums būtu jāapsver tas, vai izprotat, kā CFD darbojas, un vai jūs varat atļauties uzņemties augsto naudas zaudēšanas risku.

                  C SADAĻA

               Saīsināts noteikta produktu sniedzēja brīdinājums par risku

                           [ievietojiet produktu sniedzēja procentuālo daļu] % no šā produktu sniedzēja privāto ieguldītāju kontiem zaudē naudu, veicot CFD tirdzniecību.

                        Jums būtu jāapsver tas, vai varat atļauties uzņemties augsto naudas zaudēšanas risku.

                  D SADAĻA

               Ierobežotu rakstzīmju riska brīdinājums

                           [ievietojiet produktu sniedzēja procentuālo daļu] % no šā CFD sniedzēja privāto ieguldītāju kontiem zaudē naudu.

                  E SADAĻA

               Standarta brīdinājums par risku, kas paredzēts izmantošanai pastāvīgā informācijas nesējā un tīmekļa lapā

                           CFD ir sarežģīti instrumenti, un tiem ir augsts risks attiecībā uz strauju naudas zaudēšanu sviras finansējuma dēļ.

                           74–89 % no privāto ieguldītāju kontiem zaudē naudu, veicot CFD tirdzniecību.

                        Jums būtu jāapsver tas, vai izprotat, kā CFD darbojas, un vai jūs varat atļauties uzņemties augsto naudas zaudēšanas risku.

                  F SADAĻA

               Saīsināts standarta brīdinājums par risku

                           74–89 % no privāto ieguldītāju kontiem zaudē naudu, veicot CFD tirdzniecību.

                        Jums būtu jāapsver tas, vai varat atļauties uzņemties augsto naudas zaudēšanas risku.

                  G SADAĻA

               Ierobežotu rakstzīmju riska brīdinājums

                           74–89 % no CFD privāto ieguldītāju kontiem zaudē naudu.


title: EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 83/18/COL (2018. gada 26. septembris) par uzņēmumam Landsvirkjun izsniegtajām valsts garantijām attiecībā uz atvasināto instrumentu līgumiem (Islande) [2019/156]

text:
                  31.1.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 27/42

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS
         Nr. 83/18/COL
         (2018. gada 26. septembris)
         par uzņēmumam Landsvirkjun izsniegtajām valsts garantijām attiecībā uz atvasināto instrumentu līgumiem (Islande) [2019/156]
         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (“Iestāde”),
         ņemot vērā:
         Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”), jo īpaši tā 61. pantu,
         EEZ līguma 26. protokolu,
         Nolīgumu starp EBTA valstīm par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidi (“Uzraudzības iestādes un Tiesas nolīgums”), jo īpaši tā 24. pantu,
         Uzraudzības iestādes un Tiesas nolīguma 3. protokolu (“3. protokols”), jo īpaši tā II daļas 7. panta 2. punktu,
         uzaicinot ieinteresētās personas iesniegt savas piezīmes (1) un ņemot vērā šīs piezīmes,
         tā kā:
         1.   PROCEDŪRA

                     (1)

                     Iestāde 2017. gada 3. maijā sāka oficiālu izmeklēšanu saistībā ar iespējamu valsts atbalstu, kas piešķirts uzņēmumam Landsvirkjun, izsniedzot valsts garantijas attiecībā uz atvasināto instrumentu līgumiem (“procedūras sākšanas lēmums”) (2).

                     (2)

                     Uzņēmums Landsvirkjun2017. gada 15. septembra vēstulē (3) iesniedza savas piezīmes (4). Savukārt Iestāde iesniedza šīs piezīmes Islandei (5). Iestāde nesaņēma piezīmes no citām ieinteresētajām personām.

                     (3)

                     Islandes iestādes iesniedza savas piezīmes 2017. gada 25. septembra vēstulē (6).

                     (4)

                     Iestāde 2018. gada 23. martā tikās ar uzņēmuma Landsvirkjun un Islandes iestāžu pārstāvjiem. Pēc sanāksmes un Iestādes jautājumu saņemšanas 2018. gada 27. martā (7) uzņēmums Landsvirkjun2018. gada 11. aprīlī iesniedza papildu informāciju (8). Islandes iestādes 2018. gada 12. aprīlī informēja Iestādi, ka tās piekrīt uzņēmuma Landsvirkjun argumentiem, un neuzskatīja, ka jāiesniedz papildu apsvērumi (9).

                     (5)

                     Iestāde 2018. gada 6. jūnijā apsprieda šo jautājumu sīkāk sanāksmē ar Islandes iestādēm un uzņēmumu Landsvirkjun. Uzņēmums Landsvirkjun2018. gada 7. jūnijā nosūtīja Iestādei papildu informāciju (10). Pēc sanāksmes un papildu informācijas saņemšanas no uzņēmuma Landsvirkjun Iestāde lūdza Islandes iestādēm sniegt papildu precizējumus (11). Islandes iestādes 2018. gada 29. jūnija vēstulē nosūtīja prasīto informāciju (12).

               2.   PASĀKUMA APRAKSTS

         2.1.   Saņēmējs – uzņēmums Landsvirkjun

                     (6)

                        Landsvirkjun ir publiskās partnerības uzņēmums, kuru reglamentē Tiesību akts par Landsvirkjun (13). No 2007. gada 1. janvāra visas Landsvirkjun īpašumtiesības pārņēma Valsts kase. Uzņēmums Landsvirkjun pieder valstij – tieši ar Valsts kases starpniecību (99,9 %) un netieši ar Eignarhlutir ehf. starpniecību (0,1 %), kas ir sabiedrība ar ierobežotu atbildību, kura pilnībā pieder Valsts kasei.

               2.2.
               Landsvirkjun noslēgtie atvasināto instrumentu līgumi un valsts garantijas

                     (7)

                     Saskaņā ar Islandes iestāžu teikto (14) attiecībā uz uzņēmuma parāda portfeli Landsvirkjun ir pakļauts ārvalstu valūtas maiņas (“FX”) un procentu likmju riskam. Lai kontrolētu un pārvaldītu šos riskus, Landsvirkjun izmanto dažādus atvasināto instrumentu līgumus.

                     (8)

                     Kā paskaidrots procedūras sākšanas lēmumā, Iestāde izskatīja šādus Landsvirkjun noslēgtos atvasināto instrumentu līgumus – FX mijmaiņas līgumus, FX iespējas līgumus un procentu likmju mijmaiņas līgumus (15). Procedūras sākšanas lēmumā Iestāde sniedza šo atvasināto instrumentu līgumu aprakstus, pamatojoties uz Islandes iestāžu skaidrojumiem (16).

               2.3.   Esošā atbalsta procedūra attiecībā uz valsts atbalstu, kas piešķirts, izsniedzot neierobežotas valsts garantijas

                     (9)

                     Ar 2006. gada 26. septembra vēstuli (17) Iestāde sāka 3. protokola II daļas 17. panta 2. punktā paredzēto procedūru esošo atbalsta pasākumu jomā attiecībā uz atsevišķiem pasākumiem par labu Islandes elektrouzņēmumiem, tostarp neierobežotām valsts garantijām uzņēmumam Landsvirkjun. Minētajā vēstulē Iestāde informēja Islandes iestādes par savu sākotnējo viedokli, ka šie pasākumi ietver esošu valsts atbalstu, kas nav saderīgs ar EEZ līguma darbību.

                     (10)

                     Iestāde Lēmumā Nr. 302/09/COL (18) secināja, ka neierobežotā valsts garantija uzņēmumam Landsvirkjun ir esošs valsts atbalsts. Minētajā lēmumā Iestāde ierosināja Islandes iestādēm veikt likumdošanas, administratīvos un citus nepieciešamos pasākumus, lai novērstu jebkādu nesaderīgu atbalstu, kura pamatā ir neierobežotas valsts garantijas izsniegšana uzņēmumam Landsvirkjun.

                     (11)

                     Islandes iestādes 2009. gada 8. augusta vēstulē (19) piekrita ierosinātajiem pasākumiem un pašas apņēmās informēt Iestādi par pasākumiem, ko tās veiks Lēmuma Nr. 302/09/COL īstenošanai. Pēc papildu informācijas apmaiņas ar Islandes iestādēm Iestāde Lēmumā Nr. 159/13/COL (20) Islandes piekrišanu atbilstīgo pasākumu veikšanai attiecībā uz esošo atbalsta shēmu un izbeidza lietu.

               3.   OFICIĀLĀS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS PAMATOJUMS

                     (12)

                     Procedūras sākšanas lēmumā Iestāde izklāstīja savu sākotnējo viedokli par to, ka pastāv ar konkrētām garantijām saistīts atbalsts un ka šīs garantijas, iespējams, nesader ar EEZ līguma darbību.

                     (13)

                     Saskaņā ar Iestādes sākotnējo viedokli konkrētās valsts garantijas bija izsniegtas uzņēmumam Landsvirkjun attiecībā uz atvasināto instrumentu līgumiem vismaz kopš 2013. gada. Procedūras sākšanas lēmumā Iestāde paskaidroja, ka vairāki aspekti, kas nepieciešami valsts atbalsta novērtējumam saistībā ar garantijām uzņēmumam Landsvirkjun attiecībā uz atvasināto instrumentu līgumiem, joprojām ir neskaidri (21).

                     (14)

                     Iestāde nevarēja izslēgt to, ka pastāv ar garantijām saistīts valsts atbalsts. Attiecībā uz ekonomiskajām priekšrocībām Iestāde sākotnēji uzskatīja, ka konkrētās garantijas neatbilst 3.2. punkta b), c) un d) apakšpunkta nosacījumiem valsts atbalsta pamatnostādnēs par valsts garantijām (“garantiju pamatnostādnes”) (22) un ir priekšrocība valsts atbalsta noteikumu izpratnē. Iestāde izteica šaubas par to, vai garantijas var atzīt par saderīgām ar EEZ līguma darbību.

                     (15)

                     Islande un uzņēmums Landsvirkjun ir iesnieguši piezīmes gan par Landsvirkjun noslēgtajiem atvasināto instrumentu līgumiem, gan valsts garantijām. Piezīmju daļas, kas ir būtiskas šim lēmumam, apkopotas 4. un 5. iedaļā.

               4.   ISLANDES PIEZĪMES

         4.1.   Vispārīgas piezīmes par atvasināto instrumentu līgumiem un valsts garantijām

                     (16)

                     Atsaucoties uz procedūras sākšanas lēmuma 20. punktu (23), Islande apgalvo, ka, pretēji tam, kas tika norādīts Iestādes 2016. gada 27. jūnija atgādinājuma vēstulē, uzņēmums Landsvirkjun spēja noslēgt riska ierobežošanas atvasināto instrumentu līgumus bez valsts garantijām. Atgādinājuma vēstulē paustais pretējais apgalvojums ir kļūda, ko tobrīd Islande nekonstatēja. Turklāt attiecīgais tiesiskais regulējums neuzliek uzņēmumam Landsvirkjun par pienākumu iegūt valsts garantiju, lai noslēgtu atvasinātā instrumenta līgumu. Uzņēmums Landsvirkjun katru gadu var pieteikties garantijai, kas attiecas uz riska ierobežošanas atvasinātajiem instrumentiem, līdz konkrētai kumulatīvai nominālvērtībai.

                     (17)

                     Atsaucoties uz procedūras sākšanas lēmuma 20., 24., 33. un 39. punktu (24), Islande skaidro, ka garantijas drīzāk izsniedza finanšu un ekonomikas lietu ministrs, nevis Valsts parāda pārvalde (“Government Debt Management – GDM”), kas ir Centrālās bankas struktūrvienība Valsts kases un tirgus operāciju nodaļā. GDM ir uzticēti konkrēti, ar valsts garantijām saistīti uzdevumi, taču tas nenozīmē, ka GDM ir uzticēts šīs garantijas izsniegt (25).

               4.2.   Valsts atbalsta esība

                     (18)

                     Islande neapstrīd nedz to, ka konkrētās valsts garantijas ir attiecināmas uz valsti, nedz arī to, ka selektīvas priekšrocības konstatēšanas gadījumā tās ir spējīgas izkropļot konkurenci un ietekmēt tirdzniecību starp EEZ līguma līgumslēdzējām pusēm.

                     (19)

                     Tomēr Islande apstrīd Iestādes sākotnējo konstatējumu (26), ka konkrētās garantijas varētu radīt uzņēmumam Landsvirkjun priekšrocības.

                     (20)

                     Saskaņā ar Islandes teikto attiecīgās garantijas ir inkaso garantijas, kurām saistībā ar uzņēmumu Landsvirkjun nav konkrētas vērtības. Pastāv tikai teorētiska iespēja iekasēt maksājumus no valsts. Islande apgalvo, ka uzņēmums Landsvirkjun slēdz atvasināto instrumentu līgumus tikai riska ierobežošanas nolūkos, t. i., lai samazinātu Landsvirkjun finanšu risku, ko rada pamatā esošie finanšu darījumi. To kā īpašnieks pieprasa valsts, kā arī direktoru padomes noteiktā Landsvirkjun riska pārvaldības politika. Islande arī apgalvo, ka Landsvirkjun slēdz atvasināto instrumentu līgumus bez valsts garantijas atbilstīgi noteikumiem, kas ir identiski garantēto līgumu noteikumiem.

               4.3.   Islandes tiesiskā regulējuma piemērojamība valsts garantiju jomā

                     (21)

                     Atsaucoties uz procedūras sākšanas lēmuma 65. punktu (27), Islande apgalvo, ka konkrētās garantijas ietilpa tā tiesiskā regulējuma darbības jomā, uz kuru attiecās Iestādes lēmums Nr. 302/09/COL, gan pirms, gan pēc grozījumiem, kas izdarīti pēc minētā lēmuma pieņemšanas. Islande atsaucas uz korespondenci starp Iestādi un Islandes iestādēm, kura apliecina minēto skaidrojumu.

               5.   UZŅĒMUMA

               LANDSVIRKJUN

            PIEZĪMES (28)

         5.1.   Islandes tiesiskais regulējums valsts garantiju jomā attiecībā uz Landsvirkjun

                     (22)

                     Tiesiskais regulējums, saskaņā ar kuru uzņēmumam Landsvirkjun tiek izsniegtas valsts garantijas, pamatojas uz Tiesību aktu par valsts garantijām (29) un Tiesību aktu par Landsvirkjun. Uzņēmums Landsvirkjun jau tika izveidots kā partnerība saskaņā ar iepriekš piemērojamo Tiesību aktu par Landsvirkjun (30).

                     (23)

                     Saskaņā ar Valsts garantiju tiesību akta 1. pantu valsts nekad neizsniedz garantiju bez tiesiska pamata (31). Uzņēmuma Landsvirkjun gadījumā valsts garantiju juridiskais pamats ir Tiesību akts par Landsvirkjun. Saskaņā ar Tiesību aktu par Landsvirkjun pirms un pēc esošā atbalsta procedūras īpašnieku garantija ir inkaso garantija. Turklāt garantijas drīzāk izsniedz finanšu un ekonomikas lietu ministrs, nevis GDM.

                     (24)

                     Inkaso garantija atšķiras no parasti piemērojamajiem saistību noteikumiem, kas attiecas uz partnerības uzņēmumu īpašniekiem. Saskaņā ar Tiesību aktu Nr. 50/2007 par partnerības uzņēmumiem īpašnieki ir atbildīgi par partnerības uzņēmuma saistībām, pamatojoties uz tiešu, neierobežotu un beznosacījumu garantiju, un tādējādi par visām uzņēmuma saistībām bez ierobežojumiem.

                     (25)

                     Saskaņā ar inkaso garantiju kreditoram pirms tiesvedības sākšanas pret valsti jāizmanto visi tiesiskās aizsardzības līdzekļi pret Landsvirkjun. Praksē tas nozīmē, ka kreditoram jāpierāda tas, ka parādnieks ir maksātnespējīgs saskaņā ar Islandes tiesību aktu vispārīgajiem principiem. Tādējādi kreditoram būtu nepieciešama nesekmīga apķīlāšana vai pirms vēršanās pie garantijas devēja oficiāli jāsāk Bankrota tiesību aktā izklāstītās procedūras (vai jāiesaistās tajās kopā ar citiem) (32). Sakarā ar ļoti apgrūtinošu un ilgstošu procedūru un prasību, ka pirms vēršanās pie garantijas devēja attiecībā uz uzņēmumu tiek izmantoti visi līdzekļi, inkaso garantijai kreditoru skatījumā ir daudz mazāka vērtība. Landsvirkjun atsaucas arī uz Iestādes iepriekšējo praksi šajā jomā (33).

               5.2.   Uzņēmuma Landsvirkjun atvasināto instrumentu līgumu izmantojums

                     (26)

                     Runājot par konkrētiem atvasināto instrumentu līgumiem, ko sedza valsts garantija, jānorāda, ka šie atvasināto instrumentu līgumi attiecās uz pamatā esošajām finansiālajām saistībām (aizdevumiem vai obligācijām), kas stājās spēkā pirms atbilstīgā pasākuma īstenošanas esošā atbalsta procedūras ietvaros (34).

                     (27)

                     Uzņēmums Landsvirkjun norāda, ka tas strukturē savu finansējumu pilnīgā saskaņā ar standarta praksi, kas pastāv visās ESAO valstīs attiecībā uz lieliem uzņēmumiem, un ka atvasināto instrumentu līgumi veido neatņemamu riska pārvaldības daļu. Landsvirkjun ar darījumu partneriem slēdz ISDA jumta līgumus (35), kuros izklāstīti standarta noteikumi, kas piemērojami visiem starp šīm pusēm noslēgtajiem atvasināto finanšu instrumentu darījumiem (36).

                     (28)

                        Landsvirkjun ir USD un citās valūtās izteiktas finansiālās saistības gan ar mainīgām, gan nemainīgām procentu likmēm (37). Tādēļ uzņēmums Landsvirkjun ir pakļauts FX un procentu likmju riskam. Landsvirkjun ierobežo šos riskus, izmantojot atvasināto instrumentu līgumus, lai konvertētu finanšu saistības, kas izteiktas citās valūtās, nevis USD (savā funkcionālajā valūtā kopš 2008. gada), uz USD un finanšu saistības ar mainīgām procentu likmēm uz nemainīgām procentu likmēm.

                     (29)

                        Landsvirkjun izmanto atvasināto instrumentu līgumus tikai riska ierobežošanas nolūkos (38). Landsvirkjun neslēdz atvasināto instrumentu līgumus spekulatīvu vai arbitrāžas nolūku dēļ (39). To, ka atvasināto instrumentu līgumus izmanto tikai riska ierobežošanai, ir noteicis arī Landsvirkjun īpašnieks – valsts. Lai apstiprinātu šos apgalvojumus, uzņēmums Landsvirkjun iesniedza iekšējus dokumentus un vēstules no sava īpašnieka (40).

                     (30)

                     Uzņēmums Landsvirkjun arī skaidro, ka tā politika ir neizmantot nekādas – ne privātas, ne valsts – garantijas darījumiem. Ņemot vērā valsts garantiju sistēmā veiktos grozījumus, Landsvirkjun sāka apspriest garantēto atvasināto instrumentu līgumu atjaunošanu, pēdējo valsts garantiju atceļot 2017. gada jūlijā (41). Landsvirkjun spēj un tiešām arī slēdz atvasināto instrumentu līgumus bez valsts garantijām. Uzņēmums Landsvirkjun ir arī sniedzis pierādījumus par to, ka valsts garantiju atcelšana nebija par pamatu atvasināto instrumentu līgumu ekonomisko noteikumu grozījumiem (42).

               5.3.   Priekšrocību neesība

                     (31)

                     Uzņēmums Landsvirkjun uzskata, ka, izsniedzot valsts garantijas attiecībā uz konkrētajiem atvasināto instrumentu līgumiem, netika piešķirtas nekādas priekšrocības.

                     (32)

                     Pēc būtības riska ierobežošanas atvasinātais instruments samazinās riskantumu, kam vajadzētu samazināt prēmiju, kura samaksāta par garantiju, kas saistīta ar pamatā esošo darījumu. Landsvirkjun atgādina, ka neizpildīto atvasināto instrumentu līgumu grozīšana, lai atceltu valsts garantiju, uzņēmumam nav radījusi nekādas papildu izmaksas. Nosacījumi un prasības attiecībā uz Landsvirkjun finansējumu ar valsts garantiju vai bez tās nav mainījušies (43).

                     (33)

                     Uzņēmums Landsvirkjun ir iesniedzis divus ziņojumus par valsts garantiju ietekmi uz atvasināto instrumentu līgumiem (44). Saskaņā ar šiem ziņojumiem valsts garantiju ekonomiskās priekšrocības attiecībā uz atvasināto instrumentu portfeli vispār nepastāvēja.

                     (34)

                     Uzņēmums Landsvirkjun arī skaidro, ka laikposmā no 2010. gada līdz 2017. gadam tā skaidrās naudas apmērs sasniedza 142–287 miljonus USD. Šis lielais skaidrās naudas apmērs tika turēts likviditātes riska vajadzībām, t. i., kā rezerve neparedzētam riskam. Lielā likviditāte rada alternatīvās izmaksas, kas ir tieši saistītas ar prēmijām, kuras pašlaik tiek maksātas valstij. Uzņēmums varētu turēt nevis skaidru naudu, bet gan atpirkt obligācijas no tirgus un/vai iepriekš apmaksātus / amortizētus aizdevumus no to aizdevējiem. Tas ne tikai ietaupītu procentus, bet arī [0,1–2] % garantijas maksu, ko Landsvirkjun pašlaik maksā par garantētajām obligācijām un aizdevumiem.

               6.   VALSTS ATBALSTA ESĪBA

                     (35)

                     EEZ līguma 61. panta 1. punktā ir noteikts:
                     “Ja šajā līgumā nav noteikts citādi, jebkurš atbalsts, ko piešķir EK dalībvalstis, EBTA valstis vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas izkropļo vai draud izkropļot konkurenci par labu atsevišķiem uzņēmumiem vai atsevišķu preču ražošanai, ciktāl šāds atbalsts ietekmē tirdzniecību starp līgumslēdzējām pusēm, nav savienojams ar šā līguma darbību.”

                     (36)

                     Tādēļ, lai pasākumu kvalificētu kā atbalstu šā noteikuma izpratnē, ir jābūt izpildītiem šādiem kumulatīviem nosacījumiem: i) pasākumam jābūt valsts vai no valsts līdzekļiem piešķirtam, ii) tam jāpiešķir uzņēmumam priekšrocības, iii) tam jārada labvēlīgi apstākļi konkrētiem uzņēmumiem un iv) tam jāspēj izkropļot konkurenci un negatīvi ietekmēt tirdzniecību (45). Iestāde konstatē, ka ir lietderīgi sākt savu vērtējumu, nosakot, vai garantijas attiecībā uz konkrētajiem atvasināto instrumentu līgumiem piešķīra uzņēmumam Landsvirkjun priekšrocības.

               6.1.   Priekšrocības

         6.1.1.   Ievadpiezīmes

                     (37)

                     Iestāde piekrīt Islandes iestādēm un Landsvirkjun, ka uz konkrētajām garantijām attiecas Islandes tiesību akti par valsts garantijām, tostarp Tiesību akts par Landsvirkjun, kam tika piemērota esošā atbalsta procedūra (46).

                     (38)

                     Pašreizējai oficiālajai izmeklēšanai, kas ierosināta ar procedūras sākšanas lēmumu, ir šaurāka ievirze nekā esošā atbalsta procedūrai, jo tā aptver tikai Landsvirkjun tiesību akta piemērošanu valsts garantijām, kas attiecas uz atsevišķiem atvasināto instrumentu līgumiem.

                     (39)

                     Procedūras sākšanas lēmumā Iestāde apšaubīja to, vai garantijas atbilst garantiju pamatnostādņu 3.2. punkta b), c) un d) apakšpunkta nosacījumiem (47), kas ļautu izslēgt atbalsta esību (48).

                     (40)

                     Neskarot jautājumu par to, vai ir ievēroti garantiju pamatnostādnēs izklāstītie nosacījumi par valsts atbalsta izslēgšanu, kā paskaidrots turpmāk, un pamatojoties uz informāciju, kas oficiālās izmeklēšanas gaitā saņemta no Islandes un Landsvirkjun, Iestāde konstatē, ka konkrētās valsts garantijas neradīja uzņēmumam Landsvirkjun priekšrocības (49).

               6.1.2.   Priekšrocību izslēgšana no valsts garantijām attiecībā uz atvasināto instrumentu līgumiem

                     (41)

                     Priekšrocība EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē ir ikviens saimnieciskais labums, ko uzņēmums nebūtu varējis gūt parastos tirgus apstākļos, tas ir, bez valsts iejaukšanās (50). Iestāde ir vairākkārt uzsvērusi, ka garantija var būt priekšrocība atbilstīgi EEZ līguma 61. panta 1. punktam (51).

                     (42)

                     Garantijas priekšrocība ir tāda, ka ar šo garantiju saistīto risku uzņemas valsts. To, ka valsts uzņemas risku, parasti vajadzētu atlīdzināt, maksājot atbilstīgu prēmiju (52). Tomēr saskaņā ar garantiju pamatnostādnēm, “ja individuāla garantija vai garantiju shēma, kurā valsts iesaistījusies, nedod uzņēmumam nekādu priekšrocību, tā nav valsts atbalsts” (53). Garantiju pamatnostādņu 3.2.–3.5. punktā izklāstīti nosacījumi par atbalsta izslēgšanu atsevišķās garantijās un garantiju shēmās. Saskaņā ar garantiju pamatnostādņu 3.6. punktu, “ja netiek nodrošināta atbilstība kādam no 3.2. līdz 3.5. punktā minētajiem nosacījumiem, tas nenozīmē, ka šādu garantiju vai shēmu automātiski uzskata par valsts atbalstu.”

                     (43)

                     Pēc 2010. gada 1. janvāraLandsvirkjun ir izdevies apspriest ar atvasināto instrumentu līgumu darījumu partneriem valsts garantiju atcelšanu, un pēdējā šāda garantija tika atcelta 2017. gada jūlijā (54). Kā liecina oficiālās izmeklēšanas laikā sniegtie pierādījumi, valsts garantiju atcelšana nemainīja atvasināto instrumentu līgumu ekonomiskos noteikumus (55).

                     (44)

                     Iestāde uztver to, ka darījumu partneri bija gatavi atcelt valsts garantijas, neprasot labākus ekonomiskos noteikumus, kā norādi, ka garantijas neradīja uzņēmumam Landsvirkjun priekšrocības.

                     (45)

                     Turklāt uzņēmums Landsvirkjun nav izmantojis privātas garantijas, un, kā liecina oficiālās izmeklēšanas laikā sniegtā informācija, nav iespējams noteikt tirgus cenu garantijām, kas attiecas uz riska ierobežošanas atvasinātajiem instrumentiem.

                     (46)

                     Lai kvantitatīvi novērtētu garantijas piešķirtās iespējamās priekšrocības (ja tirgus cenu nevar noteikt), garantiju pamatnostādnēs ir paredzēts salīdzināt ekonomiskos noteikumus darījumam ar garantiju un bez tās (56).

                     (47)

                     Konkrēto valsts garantiju atcelšana nemainīja attiecīgo atvasināto instrumentu līgumu ekonomiskos noteikumus. Tāpēc nevar uzskatīt, ka garantijas rada priekšrocības uzņēmumam Landsvirkjun. Turklāt Iestādes rīcībā nav norāžu vai informācijas, kas liecinātu, ka tobrīd, kad valsts garantijas faktiski tika izsniegtas, attiecīgo atvasināto instrumentu līgumu ekonomiskie noteikumi būtu citādi bez valsts garantijām. Tādējādi Iestādei jāpieņem, ka valsts garantiju atcelšana (vai nepastāvēšana) nemainīja attiecīgo atvasināto instrumentu līgumu ekonomiskos noteikumus jebkurā šo garantiju pastāvēšanas posmā.

                     (48)

                     Secinājumu par to, ka garantijas, kas attiecas uz konkrētiem atvasināto instrumentu līgumiem, neradīja priekšrocības uzņēmumam Landsvirkjun, pamato arī 33. apsvērumā minētie ziņojumi. Jo īpaši Zanders (konsultāciju uzņēmums, kas specializējas finanšu pakalpojumos) Landsvirkjun uzdevumā analizēja Landsvirkjun turējumā esošo atvasināto instrumentu izlasi un aprēķināja šo atvasināto instrumentu līgumu attiecīgās normas (57). Ziņojumā tika norādīts, ka šādas normas, kas bija robežās no [(–)2–2] līdz [10–15] bāzes punktiem, atbilst tām normām, kuras novērotas līdzīgiem atvasināto instrumentu līgumiem, ko noslēguši uzņēmumi ar salīdzināmu kredītreitingu, kuri atšķirībā no Landsvirkjun neguva labumu no inkaso garantijas. Pamatojoties uz iepriekš minēto, Zanders ziņojumā secināts, ka caurmērā inkaso garantijas dēļ starp Landsvirkjun un citiem uzņēmumiem nepastāv cenu noteikšanas priekšrocības. Attiecīgi ziņojumā secināts, ka uzņēmums Landsvirkjun neguva ekonomisku labumu no šādas garantijas.

                     (49)

                     Cita konsultāciju uzņēmuma – Summa Consulting slf – ziņojumā attiecībā uz riska ierobežošanas atvasināto instrumentu cenu noteikšanu norādīts, ka, “ņemot vērā Landsvirkjun stabilo bilanci, labo likviditātes stāvokli un kredītu kvalitāti, ir maz ticams, ka valsts garantija vai tās neesība būtiski ietekmēs Landsvirkjun noslēdzamo atvasināto instrumentu līgumu cenu noteikšanu” (58).

                     (50)

                     Turklāt Landsvirkjun izmantoja garantētos atvasināto instrumentu līgumus tikai riska ierobežošanas nolūkos, t. i., lai konvertētu savas finanšu saistības, kas izteiktas citās valūtās, nevis USD (savā funkcionālajā valūtā kopš 2008. gada), uz USD un finanšu saistības ar mainīgām procentu likmēm uz nemainīgām procentu likmēm (59). Saskaņā ar oficiālās izmeklēšanas laikā iesniegto informāciju atbilstīgo pasākumu īstenošana esošā atbalsta procedūras gaitā sekmēja valsts garantiju ierobežošanu līdz 80 % no konkrēto atvasināto instrumentu līgumu vērtības un garantijas attiecībā uz riska ierobežošanas atvasinātajiem instrumentiem tika ierobežotas līdz konkrētai kumulatīvai nominālvērtībai (60). Tādējādi nevar teikt, ka uz uzņēmumu Landsvirkjun vai valsti kā tā garantijas devēju ir attiekušās neierobežotas saistības, kas izriet no šīm garantijām.

                     (51)

                     Turklāt saskaņā ar Landsvirkjun tiesību akta 1. pantu konkrētās garantijas ir inkaso garantijas. Saskaņā ar inkaso garantiju kreditoram pirms tiesvedības sākšanas pret valsti jāizmanto visi tiesiskās aizsardzības līdzekļi pret Landsvirkjun (61). Iestāde ir iepriekš secinājusi, ka, lai gan priekšrocības netiek izslēgtas, šāda veida garantija rada mazāku risku (62). Kā liecina Landsvirkjun, katru gadu laikposmā no 2010. gada līdz 2017. gadam uzņēmuma skaidrā nauda un tās ekvivalenti pārsniedza zaudējumus, kas reģistrēti saistībā ar garantētajiem atvasinātajiem instrumentiem (63). Tādējādi visi garantijas devēja riski tika samazināti.

                     (52)

                     Kā paskaidrots 36. apsvērumā, lai pasākums būtu valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē, jābūt kumulatīvi izpildītiem visiem četriem nosacījumiem. Tā kā konkrētās garantijas nepiešķir uzņēmumam Landsvirkjun priekšrocības, novērtējums attiecībā uz citiem nosacījumiem nav jāveic.

               7.   SECINĀJUMS

                     (53)

                     Pamatojoties uz iepriekš minēto novērtējumu, Iestāde secina, ka valsts garantijas uzņēmumam Landsvirkjun attiecībā uz atvasināto instrumentu līgumiem, lai ierobežotu Landsvirkjun ārvalstu valūtas maiņas risku un procentu likmju risku, no kurām pēdējā garantija tika atcelta 2017. gada jūlijā, nebija valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Valsts garantijas uzņēmumam Landsvirkjun attiecībā uz atvasināto instrumentu līgumiem, lai ierobežotu Landsvirkjun ārvalstu valūtas maiņas risku un procentu likmju risku, no kurām pēdējā garantija tika atcelta 2017. gada jūlijā, nebija valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta izpratnē.
            Ar šo oficiālā izmeklēšana tiek izbeigta.

            2. pants
            Šis lēmums ir adresēts Islandei.

            3. pants
            Autentisks ir tikai šā lēmuma teksts angļu valodā.

            Briselē, 2018. gada 26. septembrī

                  EBTA Uzraudzības iestādes vārdā –

                  priekšsēdētājs

                  atbildīgais kolēģijas loceklis,

               Bente ANGELL-HANSEN

                  Kolēģijas loceklis

               Frank J. BÜCHEL

                  Kolēģijas loceklis

               Högni KRISTJÁNSSON

                  līdzparakstījies Tieslietu un administratīvo lietu nodaļas direktora statusā,

               Carsten ZATSCHLER

            (1)  2017. gada 3. maija Lēmums Nr. 85/17/COL sākt oficiālo izmeklēšanas procedūru saistībā ar iespējamu valsts atbalstu, kas piešķirts uzņēmumam Landsvirkjun, izsniedzot valsts garantijas attiecībā uz atvasināto instrumentu līgumiem (OV C 242, 27.7.2017., 6. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 46, 27.7.2017., 1. lpp.).

            (2)  Ibid.

            (3)  Dokuments Nr. 874341.

            (4)  Pēc uzņēmuma Landsvirkjun2017. gada 8. augusta pieprasījuma (dokuments Nr. 869480) Iestāde pagarināja termiņu piezīmju iesniegšanai līdz 2017. gada 15. septembrim (dokuments Nr. 869479).

            (5)  Dokuments Nr. 878807.

            (6)  Dokuments Nr. 875032.

            (7)  Dokuments Nr. 905567.

            (8)  Dokuments Nr. 908632.

            (9)  Dokuments Nr. 908885.

            (10)  Dokumenti Nr. 918376 un Nr. 918377.

            (11)  Dokumenti Nr. 917646 un Nr. 917656.

            (12)  Dokumenti Nr. 920923 un Nr. 920925.

            (13)  Grozītais Tiesību akts Nr. 42/1983 par Landsvirkjun.

            (14)  Dokuments Nr. 793116.

            (15)  Procedūras sākšanas lēmuma 14. punkts.

            (16)  Procedūras sākšanas lēmuma I daļas 2.3.1., 2.3.2. un 2.3.3. iedaļa.

            (17)  Dokuments Nr. 280834.

            (18)  Iestādes 2009. gada 8. jūlija Lēmums Nr. 302/09/COL ierosināt atbilstīgus pasākumus attiecībā uz valsts atbalstu, kas piešķirts Landsvirkjun un Orkuveita Reykjavíkur.

            (19)  Dokuments Nr. 527076.

            (20)  2013. gada 24. aprīļa Lēmums Nr. 159/13/COL izbeigt lietu par esošu atbalstu, kas uzņēmumiem Landsvirkjun un Orkuveita Reykjavíkur tika piešķirts, izsniedzot neierobežotas valsts garantijas (OV C 237, 15.8.2013., 3. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 45, 15.8.2013., 28. lpp.).

            (21)  Procedūras sākšanas lēmuma 24. punkts.

            (22)  OV L 105, 21.4.2011., 32. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 23, 21.4.2011., 1. lpp.

            (23)  Saskaņā ar procedūras sākšanas lēmuma 20. punktu Iestāde bija sapratusi, ka 2016. gada 31. maija sanāksmē Islandes iestādes ir paskaidrojušas, ka Landsvirkjun nevarētu noslēgt riska ierobežošanas atvasināto instrumentu līgumus bez valsts garantijas.

            (24)  Procedūras sākšanas lēmuma 20., 24., 33. un 39. punktā ir atspoguļots Iestādes sākotnējais pieņēmums, ka konkrētās garantijas piešķīra Valsts parāda pārvalde.

            (25)  Dokuments Nr. 875032.

            (26)  Procedūras sākšanas lēmuma 58. punkts.

            (27)  Saskaņā ar procedūras sākšanas lēmuma 65. punktu (atsaucoties uz I daļas 2.5. iedaļu) Iestāde sākotnēji uzskatīja, ka konkrētās garantijas neatbilst nedz Islandes grozītā tiesiskā regulējuma noteikumiem par valsts garantijām, nedz garantiju pamatnostādnēm. Jo īpaši nešķita, ka uzņēmums Landsvirkjun maksā prēmiju, kas sedz priekšrocības, kuras tas bauda garantiju dēļ; šķita, ka garantijas sedz vairāk nekā 80 % no visām neizpildītajām saistībām; kā arī fiksētas maksimālās summas un laika ierobežojumu dēļ nešķita, ka garantijas ir saistītas ar konkrētiem finanšu darījumiem.

            (28)  Iestāde norāda, ka – kā paskaidrots 1. iedaļā – Islande piekrīt uzņēmuma Landsvirkjun iesniegtajām piezīmēm.

            (29)  Tiesību akts Nr. 121/1997.

            (30)  Uzņēmuma Landsvirkjun tulkots Tiesību akta Nr. 59/1965 1. pants: “Valdība un Reikjavīkas pilsētas dome izveidoja enerģētikas uzņēmumu Landsvirkjun. Šis uzņēmums ir neatkarīga juridiska persona, kurai ir neatkarīgs finanšu un grāmatvedības statuss. Tas atrodas un darbojas Reikjavīkā. Landsvirkjun ir valsts un Reikjavīkas pilsētas partnerības uzņēmums, un katrai partnerības pusei pieder puse no šā uzņēmuma. Katra puse ir atsevišķi atbildīga par visām uzņēmuma saistībām, bet to iekšējās saistības ir atkarīgas no īpašumtiesību daļas. Neviena no pusēm nevar izstāties no uzņēmuma bez otras puses piekrišanas.”

            (31)  Tas pats tika ieviests ar iepriekš piemērojamo Valsts garantiju tiesību aktu Nr. 37/1961.

            (32)  Dokumenti Nr. 874341 un Nr. 92092.

            (33)  Iestādes 2006. gada 19. jūlija Lēmums Nr. 227/06/COL attiecībā uz valsts atbalstu par labu Farice hf. (OV L 36, 5.2.2009., 69. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 6, 5.2.2009., 9. lpp.).

            (34)  Dokuments Nr. 917656.

            (35)  ISDA jumta līgums ir standarta dokuments, ko regulāri izmanto, lai regulētu ārpusbiržas atvasināto finanšu instrumentu darījumus. ISDA jumta līgumu publicē Starptautiskā mijmaiņas darījumu un atvasināto finanšu instrumentu asociācija (International Swaps and Derivatives Association – ISDA).

            (36)  Dokuments Nr. 874341.

            (37)  Dokuments Nr. 908632.

            (38)  Dokuments Nr. 908632.

            (39)  Dokuments Nr. 874341.

            (40)  Dokuments Nr. 875032.

            (41)  Idem.

            (42)  Dokumenti Nr. 908633 un Nr. 920923.

            (43)  Dokumenti Nr. 874341, 908633 un 920923.

            (44)  Dokumenti Nr. 874344 (Zanders ziņojums, 2017. gada septembris) un Nr. 874345 (Summa ziņojums, 2017. gada septembris).

            (45)  Tostarp sk. spriedumu World Duty Free Group SA u. c., C-20/15 P and C-21/15 P, EU:C:2016:981, 53. punkts.

            (46)  4.3. un 5.1. iedaļa.

            (47)  Procedūras sākšanas lēmumā Iestāde neapšaubīja un tai nebija iemesla apšaubīt to, ka uzņēmums Landsvirkjun izpildīja garantiju pamatnostādņu 3.2. punkta a) nosacījumu, proti, to, ka aizņēmējam nedrīkst būt finansiālas grūtības.

            (48)  Procedūras sākšanas lēmuma II daļas 1.1.3. iedaļa.

            (49)  Iestāde norāda, ka šis secinājums attiecas tikai uz garantijām, kas aplūkotas procedūras sākšanas lēmumā un pašreizējā lēmumā, un neskar nekādas citas valsts garantijas, kas izsniegtas Landsvirkjun vai citiem uzņēmumiem.

            (50)  Sk., piemēram, spriedumu SFEI u. c., C-39/94, EU:C:1996:285, 60. punkts, un spriedumu Spānija/Komisija, C-342/96, EU:C:1999:210, 41. punkts.

            (51)  To, ka priekšrocības pastāv, Iestāde ir konstatējusi, cita starpā, 2005. gada 15. jūlija Lēmumā Nr. 177/05/COL par valsts garantiju, kas izsniegta Liechtensteinische Landesbank (nav publicēts), un Lēmumā Nr. 227/06/COL attiecībā uz valsts atbalstu par labu Farice hf. (OV L 36, 5.2.2009., 69. lpp., un EEZ papildinājums Nr. 6, 5.2.2009., 9. lpp.).

            (52)  Garantiju pamatnostādņu 2.1. punkts.

            (53)  Garantiju pamatnostādņu 3.1. punkts.

            (54)  Dokuments Nr. 908632.

            (55)  5.2. iedaļa.

            (56)  Garantiju pamatnostādņu 4.2. punkts.

            (57)  Dokuments Nr. 874344.

            (58)  Dokuments Nr. 874345.

            (59)  5.2. iedaļa un dokuments Nr. 874345.

            (60)  Dokumenti Nr. 875032, Nr. 874341 un Nr. 908632.

            (61)  5.1. iedaļa.

            (62)  34. zemsvītras piezīme.

            (63)  Dokuments Nr. 874345.


Komisijas 12.02.2019. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.9255 - Swiss Life Holding AG / Montagu Private Equity LLP / Real estate property) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2019/275 (2018. gada 11. decembris) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar Grieķijas pieteikumu EGF/2018/003 EL/Attica publishing

text:
                  22.2.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 54/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/275
         (2018. gada 11. decembris)
         par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu saskaņā ar Grieķijas pieteikumu EGF/2018/003 EL/Attica publishing

         EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1309/2013 (2013. gada 17. decembris) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (2014–2020) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1927/2006 (1), un jo īpaši tās 15. panta 4. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas Iestāžu nolīgumu (2013. gada 2. decembris) par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (2) un jo īpaši tā 13. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda (EGF) mērķis ir sniegt atbalstu darba ņēmējiem, kas atlaisti no darba, un pašnodarbinātām personām, kuru darbība ir beigusies, jo globalizācijas dēļ ir notikušas lielas strukturālas pārmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos, turpinās globālā finanšu un ekonomikas krīze vai sākas jauna globāla finanšu un ekonomikas krīze, un palīdzēt viņiem no jauna iekļauties darba tirgū.

                     (2)

                     EGF nepārsniedz maksimālo gada apjomu 150 miljonu EUR apmērā (2011. gada cenās), kā noteikts Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (3) 12. pantā.

                     (3)

                     Grieķija 2018. gada 22. maijā iesniedza pieteikumu EGF izmantošanai saistībā ar darba ņēmēju atlaišanu izdevējdarbības nozarē Atikas reģionā. Pieteikums tika papildināts ar papildu informāciju, kas iesniegta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1309/2013 8. panta 3. punktu. Minētais pieteikums atbilst Regulas (ES) Nr. 1309/2013 13. pantā noteiktajām prasībām par EGF finansiālā ieguldījuma noteikšanu.

                     (4)

                     Tādēļ EGF būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu 2 308 500 EUR apmērā saistībā ar Grieķijas iesniegto pieteikumu.

                     (5)

                     Lai pēc iespējas saīsinātu laiku, kas vajadzīgs EGF izmantošanai, šis lēmums būtu jāpiemēro no tā pieņemšanas dienas,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Savienības 2018. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu, lai piešķirtu 2 308 500 EUR saistību un maksājumu apropriācijās.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
            To piemēro no 2018. gada 11. decembra.

            Strasbūrā, 2018. gada 11. decembrī

                  Eiropas Parlamenta vārdā –

                  priekšsēdētājs

               A. TAJANI

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               J. BOGNER-STRAUSS

            (1)  OV L 347, 20.12.2013., 855. lpp.

            (2)  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

            (3)  Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).


title: Politikas un drošības komitejas Lēmums (KĀDP) 2019/373 (2019. gada 5. marts), ar ko ieceļ ES spēku komandieri Eiropas Savienības militārajai operācijai ar mērķi palīdzēt Somālijas piekrastē novērst un apkarot pirātismu un bruņotas laupīšanas un atturēt no šādiem nodarījumiem (Atalanta) un atceļ Lēmumu (KĀDP) 2018/925 (ATALANTA/1/2019)

text:
                  8.3.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 68/7

         POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS (KĀDP) 2019/373
         (2019. gada 5. marts),
         ar ko ieceļ ES spēku komandieri Eiropas Savienības militārajai operācijai ar mērķi palīdzēt Somālijas piekrastē novērst un apkarot pirātismu un bruņotas laupīšanas un atturēt no šādiem nodarījumiem (Atalanta) un atceļ Lēmumu (KĀDP) 2018/925 (ATALANTA/1/2019)
         POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 38. pantu,
         ņemot vērā Padomes Vienoto rīcību 2008/851/KĀDP (2008. gada 10. novembris) par Eiropas Savienības militāro operāciju ar mērķi palīdzēt Somālijas piekrastē novērst un apkarot pirātismu un bruņotas laupīšanas un atturēt no šādiem nodarījumiem (Atalanta) (1) un jo īpaši tās 6. panta 1. punktu,
         tā kā:

                     (1)

                     Ievērojot Vienotās rīcības 2008/851/KĀDP 6. panta 1. punktu, Padome pilnvaroja Politikas un drošības komiteju (PDK) pieņemt attiecīgus lēmumus par ES spēku komandiera iecelšanu Eiropas Savienības militārajai operācijai ar mērķi palīdzēt Somālijas piekrastē novērst un apkarot pirātismu un bruņotas laupīšanas un atturēt no šādiem nodarījumiem (“ES spēku komandieris”).

                     (2)

                     2018. gada 26. jūnijā PDK pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2018/925 (2), ar ko par ES spēku komandieri iecēla kontradmirāli Alfonso PÉREZ DE NANCLARES Y PÉREZ DE ACEVEDO.

                     (3)

                     ES operācijas komandieris ir ieteicis par jauno ES spēku komandieri no 2019. gada 10. marta iecelt kontradmirāli Ricardo A. HERNÁNDEZ.

                     (4)

                     ES Militārā komiteja 2019. gada 8. janvārī atbalstīja minēto ieteikumu.

                     (5)

                     Tādēļ Lēmums (KĀDP) 2018/925 būtu jāatceļ.

                     (6)

                     Saskaņā ar 5. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās ar aizsardzību saistītu Savienības lēmumu un rīcību izstrādē un īstenošanā,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo kontradmirālis Ricardo A. HERNÁNDEZ no 2019. gada 10. marta tiek iecelts par ES spēku komandieri Eiropas Savienības militārajai operācijai ar mērķi palīdzēt Somālijas piekrastē novērst un apkarot pirātismu un bruņotas laupīšanas un atturēt no šādiem nodarījumiem (Atalanta).

            2. pants
            Lēmumu (KĀDP) 2018/925 atceļ.

            3. pants
            Šis lēmums stājas spēkā 2019. gada 10. martā.

            Briselē, 2019. gada 5. martā

                  Politikas un drošības komitejas vārdā –

                  priekšsēdētāja

               S. FROM-EMMESBERGER

            (1)  OV L 301, 12.11.2008., 33. lpp.

            (2)  Politikas un drošības komitejas Lēmums (KĀDP) 2018/925 (2018. gada 26. jūnijs), ar ko ieceļ ES spēku komandieri Eiropas Savienības militārajai operācijai ar mērķi palīdzēt Somālijas piekrastē novērst un apkarot pirātismu un bruņotas laupīšanas un atturēt no šādiem nodarījumiem (Atalanta) un atceļ Lēmumu (KĀDP) 2018/522 (ATALANTA/2/2018) (OV L 164, 29.6.2018., 46. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2019/374 (2019. gada 5. marts), ar ko ieceļ vienu Reģionu komitejas locekli un sešus locekļu aizstājējus, ko izvirzījusi Zviedrijas Karaliste

text:
                  8.3.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 68/9

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/374
         (2019. gada 5. marts),
         ar ko ieceļ vienu Reģionu komitejas locekli un sešus locekļu aizstājējus, ko izvirzījusi Zviedrijas Karaliste
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
         ņemot vērā Zviedrijas valdības priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2015. gada 26. janvārī, 2015. gada 5. februārī un 2015. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus. 2015. gada 20. jūlijā ar Padomes Lēmumu (ES) 2015/1203 (4)
                        Carola GUNNARSSON kundzi, Agneta LIPKIN kundzi un Anders ROSÉN kungu locekļa aizstājēja amatā aizstāja Jonny LUNDIN kungs, Erik PELLING kungs un Glenn NORDLUND kungs.

                     (2)

                     Pēc Paul LINDQUIST kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa vieta.

                     (3)

                     Pēc Carl Fredrik GRAF kunga un Erik PELLING kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojušās divas Reģionu komitejas locekļu aizstājēju vietas.

                     (4)

                     Pēc tam, kad beidzies termiņš pilnvarojumam, uz kura pamata tika izvirzīta Åsa ÅGREN WIKSTRÖM kundze (Ledamot i kommunfullmäktige, Umeå kommun), Marie SÄLLSTRÖM kundze (Ledamot i landstingsfullmäktige, Blekinge läns landsting), Jonny LUNDIN kungs (Härnösands kommun) un Glenn NORDLUND kungs (Örnsköldsviks kommun), ir atbrīvojušās četras Reģionu komitejas locekļu vietas,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā tiek iecelti:

                        a)

                        par locekli:

                                    —

                                       Pehr GRANFALK kungs, Ledamot i kommunfullmäktige, Solna kommun;

                        b)

                        par locekļu aizstājējiem:

                                    —

                                       Suzanne FRANK kundze, Ersättare i landstingsfullmäktige, Kronobergs läns landsting,

                                    —

                                       Caroline HOFFSTEDT kundze, Ledamot i kommunfullmäktige, Uppsala kommun,

                                    —

                                       Marie SÄLLSTRÖM kundze, Ledamot i kommunfullmäktige, Karlshamns kommun (pilnvarojuma maiņa),

                                    —

                                       Åsa ÅGREN WIKSTRÖM kundze, Ledamot i landstingsfullmäktige, Västerbottens läns landsting (pilnvarojuma maiņa),

                                    —

                                       Jonny LUNDIN kungs, Ledamot i landstingsfullmäktige, Västernorrlands läns landsting (pilnvarojuma maiņa),

                                    —

                                       Glenn NORDLUND kungs, Ledamot i landstingsfullmäktige, Västernorrlands läns landsting (pilnvarojuma maiņa).

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2019. gada 5. martā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               G.L. GAVRILESCU

            (1)  Padomes Lēmums (ES) 2015/116 (2015. gada 26. janvāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus (OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/190 (2015. gada 5. februāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.).

            (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/994 (2015. gada 23. jūnijs), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.).

            (4)  Padomes Lēmums (ES) 2015/1203 (2015. gada 20. jūlijs), ar ko ieceļ trīs Reģionu komitejas locekļus no Zviedrijas un sešus locekļu aizstājējus no Zviedrijas (OV L 195, 23.7.2015., 44. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2019/375 (2019. gada 5. marts), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Itālijas Republika

text:
                  8.3.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 68/11

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/375
         (2019. gada 5. marts),
         ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Itālijas Republika
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
         ņemot vērā Itālijas valdības priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2015. gada 26. janvārī, 2015. gada 5. februārī un 2015. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus. 2017. gada 11. jūlijā ar Padomes Lēmumu (ES) 2017/1334 (4)
                        Augusto ROLLANDIN kungu locekļa amatā aizstāja Pierluigi MARQUIS kungs. 2018. gada 29. janvārī ar Padomes Lēmumu (ES) 2018/157 (5)
                        Pierluigi MARQUIS kungu locekļa amatā aizstāja Laurent VIERIN kungs. 2018. gada 8. oktobrī ar Padomes Lēmumu (ES) 2018/1510 (6)
                        Laurent VIERIN kungu locekļa amatā aizstāja Nicoletta SPELGATTI kundze.

                     (2)

                     Pēc Nicoletta SPELGATTI kundzes pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa vieta,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā par locekli tiek iecelts:

                        —

                           Pierluigi MARQUIS kungs, Consigliere della Regione Autonoma Valle d'Aosta.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2019. gada 5. martā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               G.L. GAVRILESCU

            (1)  Padomes Lēmums (ES) 2015/116 (2015. gada 26. janvāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus (OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/190 (2015. gada 5. februāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.).

            (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/994 (2015. gada 23. jūnijs), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.).

            (4)  Padomes Lēmums (ES) 2017/1334 (2017. gada 11. jūlijs), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Itālijas Republika (OV L 185, 18.7.2017., 45. lpp.).

            (5)  Padomes Lēmums (ES) 2018/157 (2018. gada 29. janvāris), ar ko ieceļ Reģionu komitejas locekli, ko izvirzījusi Itālijas Republika (OV L 29, 1.2.2018., 35. lpp.).

            (6)  Padomes Lēmums (ES) 2018/1510 (2018. gada 8. oktobris), ar ko ieceļ divus Reģionu komitejas locekļus, ko izvirzījusi Itālijas Republika (OV L 255, 11.10.2018., 15. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2019/376 (2019. gada 5. marts), ar ko ieceļ trīs Reģionu komitejas locekļus un četrus locekļa aizstājējus, ko izvirzījusi Horvātijas Republika

text:
                  8.3.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 68/12

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2019/376
         (2019. gada 5. marts),
         ar ko ieceļ trīs Reģionu komitejas locekļus un četrus locekļa aizstājējus, ko izvirzījusi Horvātijas Republika
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         Ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
         ņemot vērā Horvātijas valdības priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2015. gada 26. janvārī, 2015. gada 5. februārī un 2015. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

                     (2)

                     Pēc Snježana BUŽINEC kundzes un Predrag ŠTROMAR kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojušās divas Reģionu komitejas locekļu vietas.

                     (3)

                     Pēc tam, kad beidzies termiņš pilnvarojumam, uz kura pamata tika izvirzīta Jelena PAVIČIĆ VUKIČEVIĆ kundze (Councillor in the City of Zagreb Assembly), ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa vieta.

                     (4)

                     Pēc Josipa RIMAC kundzes, Viviana BENUSSI kundzes, Tulio DEMETLIKA kunga un Ivan VUČIĆ kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojušās četras Reģionu komitejas locekļu aizstājēju vietas,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā tiek iecelti:

                        a)

                        par locekļiem:

                                    —

                                       Ivan GULAM kungs, Mayor of the Municipality of Pirovac,

                                    —

                                       Goran PAUK kungs, Prefect of Šibenik-Knin County,

                                    —

                                       Jelena PAVIČIĆ VUKIČEVIĆ kundze, Vice-Mayor of City of Zagreb (izmaiņas pilnvarojumā);

                              un

                        b)

                        par locekļu aizstājējiem:

                                    —

                                       Antonija JOZIĆ kundze, Mayor of City of Pleternica,

                                    —

                                       Darko KOREN kungs, Prefect of KoprivnicaKriževci County,

                                    —

                                       Anteo MILOŠ kungs, Mayor of City of Novigrad,

                                    —

                                       Matija POSAVEC kungs, Prefect of Međimurje County.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2019. gada 5. martā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               G.L. GAVRILESCU

            (1)  Padomes Lēmums (ES) 2015/116 (2015. gada 26. janvāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus (OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/190 (2015. gada 5. februāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.).

            (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/994 (2015. gada 23. jūnijs), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.).


Komisijas 11.02.2019. Lēmums, ar ko koncentrāciju atzīst par saderīgu ar kopējo tirgu (Lieta Nr. COMP/M.9130 - Société Générale S.A / Commerzbank AG) saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 139/2004 (Autentisks ir tikai teksts angļu valodā)