title: Padomes lēmums (2002. gada 12. jūlijs), ar ko pieņem Eiropas Attīstības fonda komitejas reglamentu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32002D0647

Oficiālais Vēstnesis L 212 , 08/08/2002 Lpp. 0008 - 0012

		Padomes lēmums(2002. gada 12. jūlijs),ar ko pieņem Eiropas Attīstības fonda komitejas reglamentu(2002/647/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā 2000. gada 23. jūnijā Kotonū parakstīto Partnerattiecību nolīgumu starp Āfrikas, Karību jūras reģiona un Klusā okeāna valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses [1],ņemot vērā 2000. gada 18. septembrī Briselē parakstīto un Padomes sanāksmē pieņemto Iekšējo nolīgumu dalībvalstu valdību pārstāvju starpā par Kopienas atbalsta finansēšanu un pārvaldīšanu saskaņā ar finanšu protokolu 2000. gada 23. jūnijā Kotonū (Benina) parakstītajā Partnerattiecību nolīgumā starp Āfrikas, Karību jūras un Klusā okeāna valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, un par finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, uz kurām attiecas EK Līguma ceturtā daļa [2], un jo īpaši tā 21. panta 2. punktu,ņemot vērā Padomes 2001. gada 27. novembra Lēmumu 2001/822/EK par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Kopienu [3] ("Lēmums par aizjūras asociāciju"),ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsEiropas Attīstības fonda komitejas reglaments, kā izklāstīts pielikumā, ir pieņemts.2. pantsLīdz stājas spēkā Iekšējais nolīgums, Eiropas Attīstības fonda komitejas reglamentu piemēro tikai programmēšanas vajadzībām, kuras minētas 1. panta 1. un 2. punktā dalībvalstu valdību pārstāvju Lēmumā 2000/770/EK, kas pieņemts Padomes 2000. gada 3. oktobra sanāksmē [4], un attiecībā uz AZT – Lēmuma 2001/822/EK 20. pantā.3. pantsŠis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Briselē, 2002. gada 12. jūlijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsT. Pedersen[1] OV L 317, 15.12.2000., 3. lpp.[2] OV L 317, 15.12.2000., 355. lpp.[3] OV L 314, 30.11.2001., 1. lpp.[4] OV L 317, 15.12.2000., 354. lpp.--------------------------------------------------PIELIKUMSEIROPAS ATTĪSTĪBAS FONDA KOMITEJAS REGLAMENTS1. pantsSastāvsEiropas Attīstības fonda komiteja, turpmāk – "Komiteja", sastāv no dalībvalstu delegācijām, turpmāk – "delegācijas", un to vada Komisijas pārstāvis.Eiropas Investīciju bankas pārstāvis piedalās Komitejas sēdēs.Padomes Ģenerālsekretariāta pārstāvis piedalās sanāksmēs kā novērotājs.2. pantsLietas nodošana izskatīšanai Komitejā1. Lietu nodod izskatīšanai Komitejā tajos gadījumos un saskaņā ar procedūru, kas noteikta 2000. gada 18. septembrī Briselē parakstītajā un Padomes sanāksmē pieņemtajā Iekšējā nolīgumā dalībvalstu valdību pārstāvju starpā par Kopienas atbalsta finansēšanu un pārvaldīšanu saskaņā ar finanšu protokolu 2000. gada 23. jūnijā Kotonū (Benina) parakstītajā Partnerattiecību nolīgumā starp Āfrikas, Karību jūras un Klusā okeāna valstīm, no vienas puses, un Eiropas Kopienu un tās dalībvalstīm, no otras puses, un par finansiālas palīdzības piešķiršanu aizjūras zemēm un teritorijām, uz kurām attiecas EK Līguma ceturtā daļa [1], turpmāk – "Iekšējais nolīgums", un attiecīgā gadījumā Padomes 2001. gada 27. novembra Lēmumā 2001/822/EK par aizjūras zemju un teritoriju asociāciju ar Eiropas Kopienu ("Lēmums par aizjūras asociāciju") [2]. Komiteju sauc par "EAF un AZT komiteju" attiecībā uz pienākumiem, ko tai uzliek ar šo Lēmumu.2. Papildus 1. punktā paredzētajiem gadījumiem, kad lietu nodot izskatīšanai:a) katrā sanāksmē Komisija iesniedz Komitejai to lēmumu sarakstu, kas pieņemti iepriekšējā periodā, pamatojoties uz Iekšējā nolīguma 24. panta 2. punkta b) apakšpunktu, 24. panta 3. punktu, 24. panta 4. punktu un 25. panta 3. punkta pirmo ievilkumu;b) Komiteju cik vien iespējams drīz informē par tādu kavēšanos vai grūtībām, īstenojot projektus vai rīcības programmas, kas varētu radīt nozīmīgas papildu saistības vai būtiskas izmaiņas, kuras var būt saistītas ar obligātu lietas nodošanu izskatīšanai saskaņā ar Iekšējā nolīguma noteikumiem.3. pantsSanāksmes sasaukšana1. Komiteju sasauc tās priekšsēdētājs, rīkojoties pēc savas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts lūguma.2. Komitejas un citu komiteju kopīgās sanāksmes var sasaukt, lai apspriestu kopīgi interesējošos jautājumus, kas attiecīgi ir to kompetencē.4. pantsDienas kārtība1. Priekšsēdētājs sastāda darba kārtības projektu un to iesniedz Komitejai.2. Dienas kārtībā nošķir:- ierosinātus pasākumus, par kuriem Komitejai ir lūgts sniegt atzinumu saskaņā ar Iekšējā nolīguma noteikumiem,- pārējos jautājumus, kas Komitejai iesniegti saskaņā ar Iekšējā nolīgumā noteikumiem.3. Visas delegācijas var lūgt kādu jautājumu iekļaut Komitejas sanāksmju dienas kārtībā. Būtisku informāciju par šiem jautājumiem var sniegt mutiski.4. Dienas kārtībā iekļauj iepriekšējās sanāksmes protokola apstiprināšanu.5. pantsDokumentācija, kas jānosūta Komitejas locekļiem1. Priekšsēdētājs parasti ne vēlāk kā 15 darba dienas pirms sanāksmes Komitejas locekļiem ar sekretariāta starpniecību nosūta uzaicinājumu uz sanāksmi, darba kārtības projektu, ierosinātos pasākumus, par kuriem ir nepieciešams Komitejas atzinums, un visus pārējos darba dokumentus Kopienas oficiālajās valodās.2. Steidzamos gadījumos un tad, ja pieņemamie pasākumi tūlīt jāpiemēro, priekšsēdētājs pēc Komitejas locekļa lūguma vai pēc savas iniciatīvas var samazināt 1. punktā noteikto termiņu līdz sešām darba dienām pirms sanāksmes.3. Izņēmuma kārtā, attiecīgi pamatotos ārkārtējas steidzamības gadījumos (piem., nopietna ekonomiskā, sociālā un politiskā situācija, stihiskas nelaimes saņēmējvalstī vai citas situācijas, kas prasa reaģēt ļoti ātri) priekšsēdētājs var atkāpties no 1. un 2. punktā noteiktajiem termiņiem.4. Ja priekšlikumi saskaņā ar Iekšējo nolīgumu Komitejai jāiesniedz mutiski, delegācijām vismaz trīs darba dienas pirms sanāksmes rakstiski jāpaziņo Komitejas sekretariātam par:- jautājumiem, kuriem tās jau var principā dot savu piekrišanu un kurus tās ierosina iekļaut 4. panta 1. punktā minētajā dienās kārtībā kā A daļas jautājumus (ar komentāriem vai pieprasījumiem pēc papildu informācijas vai bez tiem), un- tiem jautājumiem, kuri pēc to domām ir jāapspriež un kurus tās ierosina iekļaut kā B daļas jautājumus.Delegācijas visus komentārus un papildu informācijas pieprasījumus noformulē arī rakstiski un tajā pašā termiņā.Komisija, ja vien iespējams, rakstiski un pirms Komitejas sanāksmes sniedz papildu informāciju un atbild uz visiem komentāriem.6. pantsKomitejas atzinums1. Komiteja sniedz atzinumu Iekšējā nolīgumā noteiktajos gadījumos un saskaņā ar tur noteikto procedūru. Ja jautājumu iesniedz Komitejai, lai tā sniegtu savu atzinumu, to apspriež saskaņā ar nosacījumiem un procedūru, kas noteikti attiecīgi Iekšējā nolīguma 21. un 27. pantā.2. Ja izmanto mutisko procedūru un ja sanāksmes laikā pasākumu projektā veic būtiskas izmaiņas vai to papildina ar jauniem faktiem, priekšsēdētājs pēc savas iniciatīvas vai pēc dalībvalsts lūguma var balsojumu par kādu konkrētu dienas kārtības jautājumu pārcelt uz sanāksmes beigām vai nākamo sanāksmi.3. Ja 2. punktā aprakstītajā situācijā priekšsēdētājs nolemj balsojumu nepārcelt, kā to prasa delegācija, minētā delegācija var ierosināt atrunu, kas jāatsauc ne vēlāk kā trīs darba dienu laikā, skaitot no nākamās dienas pēc sanāksmes. Komitejas atzinumu pēc šā termiņa beigām ieprotokolē kā galīgu. Komisija informē dalībvalstis par galīgo nostāju, ko pieņēmusi tā dalībvalsts, kuras delegācija Komitejā ierosinājusi atrunu.7. pantsPārstāvība un kvorums1. Katras dalībvalsts delegāciju uzskata par vienu Komitejas locekli. Katra dalībvalsts nolemj par savas delegācijas sastāvu un par to informē priekšsēdētāju.Ar priekšsēdētāja atļauju delegācijas var pavadīt nevalstiski eksperti uz attiecīgās dalībvalsts rēķina.2. Dalībvalsts delegāciju vajadzības gadījumā var pārstāvēt ne vairāk kā viena cita dalībvalsts. Pārstāvētā delegācija rakstiski informē Komitejas priekšsēdētāju.3. Kvorums, kas nepieciešams, lai Komitejas apspriede būtu likumīga, ir tāds, kas ļauj sniegt vairākuma atzinumu saskaņā ar Iekšējo nolīgumu.8. pantsTrešo personu pieļaušana1. Priekšsēdētājs pēc Komitejas locekļa lūguma vai savas iniciatīvas var nolemt atsevišķos jautājumos uzklausīt ekspertus.2. Šie eksperti un 7. panta 1. punktā minētie eksperti nav klāt vai nepiedalās, kad Komiteja uzsākt balsošanu.9. pantsRakstiska procedūra1. Ja uz ierosinātajiem pasākumiem attiecina rakstisku procedūru, delegācijām ir 15 darba dienas, skaitot no priekšlikumu iesūtīšanas, lai pieņemtu nostāju. Ja kāds Komitejas loceklis pirms vēstulē noteiktā termiņa nav izteicis savu iebildumu vai nodomu atturēties, uzskata, ka viņš priekšlikumam ir piekritis klusējot.Steidzamos vai ļoti steidzamos gadījumos piemēro 5. panta 2. un 3. punktā noteiktos termiņus. Ja gadījums ir ļoti steidzams, tas attiecīgi jāpamato, un delegāciju piekrišanu nosaka tikai tad, ja tā ir skaidri izteikta.2. Tomēr, ja Komitejas loceklis Komitejas sanāksmes laikā lūdz ņemt vērā pasākumu projektu, rakstisko procedūru tādējādi izbeidz; ierosinātos pasākumus pārnes uz nākamo Komitejas sanāksmi.10. pantsSekretariāta atbalstsSekretariāta pakalpojumus Komitejai nodrošina Komisija.11. pantsSanāksmju protokoli un kopsavilkuma ziņojumiKatras sanāksmes protokolu sastāda priekšsēdētāja aizgādībā, un tajā iekļauj atzinumus, kas sniegti par ierosinātajiem pasākumiem, un sanāksmes laikā izteiktās nostājas. Protokolu 15 darba dienu laikā nosūta Komitejas locekļiem.Komitejas locekļi nosūta priekšsēdētājam rakstiskus komentārus par protokolu, ja tādi ir. Komiteju par tiem informē; ja rodas jebkādas domstarpības, Komiteja ierosināto grozījumu apspriež. Ja domstarpības turpinās, ierosināto grozījumu pievieno protokolam.12. pantsApmeklējumu saraksts1. Katrā sanāksmē priekšsēdētājs sastāda apmeklējuma sarakstu, kurā norādīts, no kuras iestādes vai organizācijas ir dalībnieki.2. Delegāciju locekļiem, kas nav no konkrētas dalībvalsts iestādes vai organizācijas, jāparaksta deklarācija, kurā ir norādīts, ka viņu līdzdalība nerada nekādus interešu konfliktus.Šāda interešu konflikta gadījumā attiecīgajam loceklim jāaiziet, kamēr pēc priekšsēdētāja lūguma izskata attiecīgos dienas kārtības jautājumus.13. pantsSarakste1. Saraksti attiecībā uz Komiteju adresē Komisijai, Komitejas sekretariātam.2. Saraksti, ko sekretariāts nosūtījis Komitejas locekļiem, nosūta arī attiecīgās dalībvalsts pastāvīgajam pārstāvim.3. Izņemot ārkārtējus apstākļus, saraksti starp Komisiju un Komitejas locekļiem nosūta abos virzienos ar šim mērķim paredzētiem elektroniskiem līdzekļiem.14. pantsPārredzamība1. Tie principi un nosacījumi par dokumentu publiskumu, kas attiecas uz Komisiju, attiecas arī uz EAF un AZT komiteju. Ja šāds pieprasījums ir nosūtīts dalībvalstij, tai jārīkojas saskaņā ar 5. pantu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 30. maija Regulā (EK) Nr. 1049/2001 par Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas dokumentu publiskumu [3].2. Komitejas sēdes ir konfidenciālas visiem dalībniekiem.15. pantsDarbības izmaksas1. Komitejas darbības izmaksas, tostarp viena katras dalībvalsts dalībnieka ceļa izdevumus, sedz Komisija.Ja piešķirtās finanšu apropriācijas to atļauj un tās nepārsniedzot, Komisija sedz ceļa izdevumus diviem delegācijas locekļiem, kas to lūdz.2. Komisija ir pilnvarota kompensēt izmitināšanas un ceļa izdevumus ekspertiem, kas uzaicināti saskaņā ar 8. panta 1. punktu.3. Komisija nodod Komitejas rīcībā tās darbam vajadzīgās telpas un materiālo bāzi.[1] OV L 317, 15.12.2000., 355. lpp.[2] OV L 314, 30.11.2001., 1. lpp.[3] OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.--------------------------------------------------


title: 2005/542/EK: Eiropas Parlamenta Lēmums (2005. gada 12. aprīlis) par Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras 2003. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu tās direktoram

text:
               27.7.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 196/86

      EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS

   (2005. gada 12. aprīlis)
   par Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras 2003. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu tās direktoram
   (2005/542/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Revīzijas Palātas ziņojumu par Eiropas aģentūras drošībai un veselības aizsardzībai darbā 2003. finanšu gada pārskatiem, kopā ar aģentūras sniegtajām atbildēm (1),
   ņemot vērā Padomes 2005. gada 8. marta ieteikumu (6851/2005 – C6-0069/2005),
   ņemot vērā EK līgumu, īpaši tā 276. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par finanšu regulu, kas piemērojama Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), īpaši tās 185. pantu, un arī Padomes 2003. gada 18. jūnija Regulu (EK) Nr. 1654/2003, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 2062/94 par Eiropas aģentūras drošībai un veselības aizsardzībai darbā dibināšanu (3), īpaši tās 14. pantu,
   ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par finanšu ietvarregulu iestādēm, kuras uzskaitītas Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 185. pantā par Finanšu regulu, kas piemērojama Eiropas Kopienu kopbudžetam (4), un īpaši tās 94. pantu,
   ņemot vērā tā Reglamenta 70. un 71. pantu, kā arī V pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A6-0074/2005),

               1.

               apstiprina budžeta izpildi Eiropas aģentūras drošībai un veselības aizsardzībai darbā direktoram 2003. finanšu gada ietvaros;

               2.

               ieraksta savas piezīmes pievienotajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod tā priekšsēdētājam nodot šo lēmumu un pavadošo rezolūciju Eiropas aģentūras drošībai un veselības aizsardzībai darbā direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas Palātai un publicēt šos dokumentus Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

         Josep BORRELL FONTELLES

            priekšsēdētājs

         Julian PRIESTLEY

            ģenerālsekretārs

      (1)  OV C 324, 30.12.2004., 1. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 245, 29.9.2003., 38. lpp.

      (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA

      ar piezīmēm lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras direktoram 2003. finanšu gada ietvaros
      EIROPAS PARLAMENTS,
      ņemot vērā Revīzijas Palātas ziņojumu par Eiropas darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras sagatavoto 2003. gada finanšu pārskatu, kopā ar aģentūras sniegtajām atbildēm (1),
      ņemot vērā Padomes 2005. gada 8. marta ieteikumu (6851/2005 – C6-0069/2005),
      ņemot vērā EK līgumu, īpaši tā 276. pantu,
      ņemot vērā 2002. gada 25. jūnija Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par finanšu regulu, kas piemērojama Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), īpaši tās 185. pantu, un arī Padomes 2003. gada 18. jūnija Regulu (EK) Nr. 1654/2003, kura groza regulu (EK) Nr 2062/94 par Eiropas aģentūras drošībai un veselības aizsardzībai darbā dibināšanu (3), īpaši tās 14. pantu,
      ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par finanšu ietvarregulu iestādēm, kuras uzskaitītas Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 185. pantā par finanšu regulu, kas piemērojama Eiropas Kopienu kopbudžetam (4), un īpaši tās 94. pantu,
      ņemot vērā tā Reglamenta 70. un 71. pantu, kā arī V pielikumu,
      ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A6-0074/2005),

                  A.

                  tā kā Palāta savā augstākminētajā īpašajā ziņojumā ar būtiski nepieciešamo pārliecību konstatējusi, ka gada pārskati finanšu gadam, kas beidzies 2003. gada 31. decembrī ir bijuši uzticami un, ka pamatdarbības to kopumā ir bijušas likumīgas un plānveidīgas,

                  B.

                  tā kā 2004. gada 21. aprīlī Eiropas Parlaments, pamatojoties uz Palātas ziņojumu, apstiprinājis budžeta izpildi (5) Eiropas aģentūras drošībai un veselības aizsardzībai darbā direktoram 2002. finanšu gadam, un inter alia savā pievienotajā rezolūcijā:

                              —

                              ir uzstājis, ka aģentūrai nepieciešams pilnveidot tās aktivitāšu prognozēšanu projektos, lai izvairītos no liela apropriāciju pārnesuma uz nākošo finanšu pārskata posmu,

                              —

                              aicinājis aģentūru likt lietā pieredzi, ko tā uzkrājusi, vadot 2002. gada MVU Fondu shēmas, lai nodrošinātu stingrāku un rūpīgu vērtēšanu pret ieguldīto naudu tālākminētajos darbos;

            1.   atzīmē sekojošus skaitļus Eiropas aģentūras drošībai un veselības aizsardzībai darbā 2003. un 2002. gada pārskatos:
      Ieņēmumu un izdevumu pārskati 2003. un 2002. finanšu gadiem

                  (in EUR 1000)

                  2003

                  2002

                  Revenue

                  Community subsidies

                  11 641

                  12 324

                  Other subsidies

                  66

                  252

                  Other revenue

                  157

                  81

                  Phare revenue

                  824

                  0

                  Total revenue (a)

                  12 688

                  12 657

                  Expenditure

                  Staff — Title I of the budget

                  Payments

                  3 245

                  3 024

                  Appropriations carried over

                  87

                  136

                  Administration — Title II of the budget

                  Payments

                  1 146

                  1 140

                  Appropriations carried over

                  186

                  247

                  Operating activities — Title III of the budget

                  Payments

                  2 559

                  2 030

                  Appropriations carried over

                  5 859

                  5 623

                  Phare expenditure

                  Payments

                  548

                  0

                  Appropriations carried over

                  502

                  0

                  Total expenditure (b)

                  14 131

                  12 199

                  Outturn for the financial year (c = a – b) (6)

                  – 1 443

                  458

                  Balance carried over from the previous financial year

                  – 1 108

                  – 2 185

                  Appropriations carried over from the previous financial year and cancelled

                  766

                  609

                  Sums to be re-used carried over from the previous financial year and not used

                  1

                  0

                  Payments against commitment cancelled in 2002

                  – 191

                  0

                  Exchange rate differences

                  4

                  4

                  Adjustment entries

                  – 16

                  7

                  Outturn for the financial year before economic adjustment (d)

                  – 1 987

                  – 1 108

                  Budget revenue to be recovered

                  850

                  0

                  Other revenue to be recovered

                  3

                  0

                  Acquisitions of fixed assets

                  207

                  0

                  Depreciation (7)

                  – 186

                  0

                  Miscellaneous expenditure

                  – 1

                  0

                  Economic adjustments (e)

                  873

                  0

                  Balance for the financial year (d + e) (8)

                  – 1 113

                  – 1 108

                     NB: Differences in totals are due to the effects of rounding.

                     Source: The Agency's data, the tables present, in summary form, the data provided by the Agency in its own accounts.

            2.   ar gandarījumu fiksē aģentūras ieguldījumu, kas tās darbības procesā būtiski samazinājis apropriāciju pārnesumu; piekrīt Palātas viedoklim, ka šo apropriāciju pārnesumu apjoms vēla aizvien ir ļoti liels; sagaida, ka aģentūra ieguldīs vēl vairāk darba, lai samazinātu šos pārnesumus;
      3.   aicina aģentūru šajā sakarā ieviest darba plānu, lai samazinātu finanšu pārnesumus, paredzot plānā katram finanšu gadam izpildāmos mērķus, kas ir atbilstoši aģentūras darba programmas ieviešanas ciklam;
      4.   aicina aģentūru skaidri norādīt, kuras no tās darbības jomām var tikt finansētas ar diferencētajām apropriācijām;
      5.   atkārtoti uzsver savu aicinājumu aģentūrai piemērot precīzāku programmu plānošanu un uzlabot tās darbības kontroli, aicina aģentūru turpināt tās centienus, lai definētu fokusētākus un reālākus mērķus, izsakot tos darbības plānu formā, kā tas ieteikts 2002.–2003. gada darbības novērtējumā;
      6.   atzīmē aģentūras paskaidrojumus attiecībā uz tās centieniem īstenot darba programmu sadarbībā ar nelielu skaitu centru; aicina aģentūru sniegt tās ikgadējo darbības ziņojumā par 2004. gadu analīzi par darbā ar centriem iegūto pieredzi, kas minēts aģentūras dibināšanas noteikumos, paskaidrojot šī sadarbības modeļa priekšrocības un trūkumus; turpmāk, aicina aģentūru savā ziņojumā uzsvērt līdz šim sasniegto rezultātu nozīmīgumu; mudina aģentūru turpmāk stiprināt centru deklarēto izmaksu pārraudzību un kontroli un lūgt ārējam auditoram sertificēt centru darbu, kā to ieteikusi Palāta;
      7.   ar nožēlu konstatē, ka nav vienlīdzības plāna un sagaida, ka aģentūra tādu izstrādās īsākajā iespējamajā laikā, lai kļūtu par darba devēju, kurš nodrošina visiem vienlīdzīgas iespējas; sagaida, ka aģentūra ne tikai apsvērs dzimumu vienlīdzības jautājumus personāla atlases posmā, bet arī proaktīvi veicinās dzimumu vienlīdzību ilgtermiņa plānošanā;
      8.   apsveic aģentūras apņemšanos komunicēt informāciju par tās darbu plašai sabiedrībai un cer drīzumā redzēt aģentūras ieguldījumu citos pasākumos, kas attīstītu un nostiprinātu tās informācijas sniegšanas un komunikācijas spēju;
      Vispārīgi jautājumi, kas attiecas uz Komisiju un aģentūrām

                  9.

                  atgādina savu nostāju, ka, lai gan Parlaments atbalstīja Komisijas centienus izstrādāt nedaudzus modeļus vismaz nākotnes “regulatīvajām” aģentūrām, tas uzskatīja, ka pašreizējo un nākotnes aģentūru struktūra pelna pamatīgu apspriešanu starpinstitucionālā līmenī; arī uzsver, ka, pirms tam, kad Komisija formulēs ietvarnosacījumus regulatīvo aģentūru izmantošanai, starpinstitucionālam līgumam ir jānosaka kopējas pamatnostādnes; tam ir jānotiek pirms saskaņota ietvara izveidošanas aģentūrām;

                  10.

                  atzīmē Komisijas nostāju (9) attiecībā uz atbildības deleģēšanu par uzdevumu izpildi citām institūcijām, ieskaitot aģentūras, nevis Komisijas galvenajai administrācijai; uzskata, ka tas neatbilst Parlamenta prasībai nopietni izskatīt starpinstitucionālā līmenī pašreizējo aģentūru struktūru; tādēļ aicina Komisiju sniegt paskaidrojumus par šo jautājumu un par turpmāko vispārējo starpinstitucionālo līgumu saistībā ar jauniem pasākumiem, kas jāveic finanšu plāna (10) ietvaros vai paralēli tam;

                  11.

                  aicina Komisiju organizēt un veikt vidējā termiņā, piemēram, standarta trīs gadu ciklā, šķērsgriezuma analīzi par individuālu aģentūru novērtējumiem, lai

                              a)

                              nonāktu pie secinājumiem attiecībā uz aģentūras darbības saskaņotību ar ES politiku kopumā un attiecībā uz pašreizējām vai izveidojamajām sinerģijām starp aģentūrām un Komisijas departamentiem;

                              b)

                              novērtētu plašāko Eiropas pievienoto vērtību, ko rada aģentūru darba rezultāti to atbilstošajās darbības sfērās, kā arī aģentūras modeļa efektivitāti un lietderību ES politikas īstenošanā vai īstenošanas veicināšanā;

                              c)

                              novērtētu un pastiprinātu aģentūru darbības ietekmi tajos virzienos, kas nosaka ES tuvumu un pārredzamību tās pilsoņiem;

                  12.

                  sagaida, ka šāda vispārēja analīze būs pieejama pirms 2005. gada beigām, un tā aptvers trīs gadu periodu, sākot no jaunās finanšu regulas ieviešanas, un ar to saistīto jauno struktūru aģentūru sistēmā;

                  13.

                  aicina aģentūras aktīvi piedalīties šādā procesā un sadarboties ar Komisiju, sniedzot ieguldījumu jomās, kuras, viņuprāt, ir būtiskas to darbībai, lomai, finanšu plūsmai un vajadzībām, kā arī jebkurā jautājumā, kas varētu palīdzēt uzlabot visu budžeta izpildes apstiprināšanas procedūru kopumā, ar nolūku veicināt šā procesa veiksmi; aicina aģentūras uzrādīt šādu ieguldījumu arī savām kompetentajām komitejām;

                  14.

                  aicina Komisiju paralēli šai darbībai ne vēlāk kā līdz 2005. gada beigām iesniegt priekšlikumus veicamajām maiņām pašreizējos aģentūru dibināšanas aktos ar nolūku, cita starpā, optimizēt tās attiecības ar aģentūrām; šādu priekšlikumu mērķim ir jābūt orientētam uz

                              a)

                              saskarsmes uzlabošanos starp Komisiju un aģentūrām;

                              b)

                              sadarbības nodibināšanu vai paplašināšanu, formulējot vajadzības, mērķus, sasniedzamos darba rezultātus un stratēģiju, lai šos mērķus sasniegtu, un standartu noteikšanu uzraudzībai un novērtēšanai;

                              c)

                              komplementārās darbības pastiprināšanu, labāku nepieciešamo resursu organizēšanu un šo resursu efektīvu piešķiršanu rezultātu sasniegšanai, kā arī sazināšanās stratēģijas izstrādāšanai šo rezultātu izplatīšanai;

                  15.

                  uzsver to, ka pirms tiek pieņemts jebkurš lēmums ierosināt jaunas aģentūras izveidi, Komisijai jāuzņemas veikt šīs aģentūras un tās funkciju nepieciešamības stingru izvērtējumu, ņemot vērā esošās struktūras, subsidiaritātes principus, ekonomisko vajadzību un procedūru vienkāršošanu;

                  16.

                  sagaida, ka Komisija drīz iesniegs pieprasītās pamatnostādnes attiecībā uz aģentūru personāla politiku pirms 2005. gada budžeta procedūras;

            Vispārējie jautājumi, kas attiecas uz aģentūrām

                  17.

                  cer turpmāk saņemt no katras aģentūras ziņojumu, kurā apkopota informācija par iekšējā auditora veiktajiem auditiem, par ieteikumiem un rīcību, kas veikta sakarā ar šiem ieteikumiem saskaņā ar Finanšu Regulas (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 72. panta 5. punktu;

                  18.

                  aicina aģentūras veikt turpmākus pasākumus, lai pareizi piemērotu savam personālam noteikumus un lēmumus, kas piemērojami citiem ierēdņiem, (darbinieku darbā pieņemšanas procedūra un atbilstošu lēmumu pieņemšana, personas lietas, atalgojuma aprēķināšana un citas tiesības paaugstināšanas politiku, vakanču procentuālo sastāvu, prasību ievērot dzimumu līdztiesību, utt.);

                  19.

                  atzīmē, ka visumā vīriešu un sieviešu dzimuma darbinieku procentuālā attiecība kopējā aģentūru personālsastāvā rāda, ka pastāv neatbilstība starp vīriešiem un sievietēm; izsaka nožēlu, ka vīrieši ir apmēram viena trešdaļa no personāla un ir galvenokārt pārstāvēti augstos amatos, kurpretim sievietes pārsvarā ieņem zemus amatus; sagaida, ka aģentūras veiks pasākumus, lai mainītu šo situāciju;

                  20.

                  pieprasa aģentūrām nodrošināt to, lai visi atbilstošie Eiropas Parlamenta Direktīvas 2002/73/EK un Padomes 2002. gada 23. septembra noteikumi, kas groza Padomes Direktīvu 76/207/EEK par vienlīdzīgas attieksmes principa ieviešanu pret vīriešiem un sievietēm attiecībā uz nodarbinātību, arodapmācību un paaugstināšanu, un darba apstākļiem (11), tiek ieviesti to personāla politikā;

                  21.

                  sagaida, ka aģentūras, reaģējot uz atbilstošajiem Revīzijas Palātas novērojumiem, pilnībā ievēros finanšu regulas budžeta principus, īpaši tos, kas attiecas uz vienotību un budžeta precizitāti; aicina aģentūras, kuras to vēl nav izdarījušas, izpildīt finanšu regulas prasības grāmatvedības jautājumos un turpināt nostiprināt savas iekšējās pārvaldības un kontroles procedūras;

                  22.

                  mudina aģentūras, īpaši tās, kuru darbībām ir kopēji punkti ar citu aģentūru darbībām vai uzdevumiem, stiprināt savstarpējo sadarbību, tādējādi radot iespējas attīstīt sinerģijas; aicina savu sadarbību pienācīgi noformēt ar specifiskiem līgumiem (kopīgām deklarācijām, saprašanās memorandiem, lēmumiem par kopēju plānošanu un rīcību vai programmām, kurām ir komplementāras iezīmes), lai novērstu darba dublēšanos un nodrošinātu, ka katras aģentūras darba rezultāts ir skaidri nosakāms, un ka kopējo centienu rezultāts palielina pievienoto vērtību un šo aģentūru darba ietekmi; sagaida regulāru informāciju šajā jautājumā;

                  23.

                  aicina aģentūras veltīt īpašu uzmanību līgumu piešķiršanas procedūrām un līgumu pārvaldībai; aicina veikt visus vajadzīgos pasākumus attiecībā uz to administratīvajām struktūrām, lai nostiprinātu iekšējās kontroles procedūras, informācijas avotus un pārvaldību; uzskata, ka šādi pasākumi varētu ietvert, kur tas ir nepieciešams vai izpildāms, īpašu vienību izveidošanu ar padomdevēja funkcijām, kas, pamatojoties uz riska analīzi, konsultētu, kā vislabāk sagatavot līguma piešķiršanas procedūras, kā nodrošināt pārraudzību un veikt papildu pasākumus saskaņā ar prasībām; šajā jautājumā pieprasa Komisijai un Revīzijas Palātai nostiprināt sadarbību ar aģentūrām;

                  24.

                  atzīmē grūtības, uz kurām atsaucās daži direktori attiecībā uz aģentūrām noteikto termiņu izpildi ziņojumu iesniegšanai, kā noteikts finanšu regulā; aicina aģentūru direktorus, ņemot vērā gaidāmo finanšu regulas pārskatīšanu 2005. gadā, informēt Budžeta komiteju un Budžeta kontroles komiteju par līdz šim pieredzētajām grūtībām, lai tās varētu apspriest pārskatīšanas ietvaros; sagaida, ka direktori izteiks specifiskus priekšlikumus alternatīviem izkārtojumiem attiecībā uz termiņiem, kas varētu vislabāk atbilst viņu darbības prasībām, vienlaikus ievērojot aģentūru ziņošanas saistības kā paredzēts finanšu regulā;

                  25.

                  atzīmē aģentūru direktoru pozitīvo reakciju uz tās Parlamenta komitejas aicinājumu, kas ir atbildīga par budžeta izpildes apstiprināšanas procedūras sagatavošanu, izveidot precīzāku komunikācijas sistēmu, īpaši, lai nodrošinātu to dokumentu nosūtīšanu komitejai no aģentūrām, kas attiecas uz aģentūru ziņošanas saistībām; uzskata, ka šādas komunikācijas labāka ierīcība stiprinās tā sadarbību ar aģentūrām un veicinās demokrātisku kontroli;

                  26.

                  aicina aģentūru direktorus turpmāk papildināt savu gada darbības pārskatu, kuru iesniedz kopā ar finanšu un pārvaldības informāciju, ar tādu garantijas deklarāciju attiecībā uz darbību likumību un regularitāti, kas ir līdzīga deklarācijām, ko paraksta Komisijas ģenerāldirektori;

                  27.

                  aicina aģentūras izveidot vispusīgu komunikācijas stratēģiju, lai sava darba rezultātus piemērotā veidā darītu pieejamus vispārējai sabiedrībai, papildus šo rezultātu iesniegšanai institūcijām, dalībvalstu kompetentiem dienestiem, speciālistiem, partneriem vai īpašiem beneficiāriem; aicina aģentūras, ņemot vērā šādas stratēģijas izveidošanu, pastiprināt viņu sadarbību un informācijas apmaiņu par labāko praksi šī mērķa sasniegšanai; sagaida, ka aģentūras pienācīgā veidā informēs Parlamenta kompetentās komitejas par sekmēm šādas stratēģijas izstrādāšanā pirms nākamās budžeta izpildes apstiprināšanas procedūras;

            Vispārējie jautājumi, kas attiecas uz Revīzijas palātu un aģentūrām

                  28.

                  atbalsta Palātas iniciatīvu pievienot tabulu saviem īpašajiem ziņojumiem par aģentūru sniegto kopsavilkuma informāciju par konkrētās aģentūras kompetencēm, vadīšanu, pieejamajiem resursiem un darba rezultātiem; uzskata, ka tas veicinās šo Kopienas institūciju darba skaidrību un pārredzamību, atbilstoši nodrošinot noderīgu pamatu salīdzināšanai ar nolūku izveidot aģentūrām saskaņotu darbības ietvaru, ko ir prasījis Parlaments;

                  29.

                  aicina Palātu un aģentūras stiprināt sadarbību, lai veicinātu visu budžeta un finanšu jautājumu procedūru un tehnisko līdzekļu rūpīgu pārvaldīšanu ar nolūku izveidot metodiku, kas sagatavotu pamatu pozitīvai budžeta atbrīvošanai pašā procesa sākumā; sagaida regulāru informāciju par panākumiem un labākās pieredzes īstenošanu;

                  30.

                  aicina Palātu un aģentūras uzlabot pretrunīgās procedūras pārredzamību pirms Palātas galīgā ziņojuma par budžeta izpildes apstiprināšanu, lai izvairītos no jebkādām pretrunām vai neskaidrības, kas varētu apdraudēt visas procedūras ticamību; šajā ziņā aicina Palātu un Komisiju sagatavot priekšlikumu par realizējamu veidu, kā uzlabot informāciju par veiktajiem uzlabojumiem un/vai atklātajām problēmām no laika, kad pirmo reizi tiek apspriests Palātas sagatavošanas ziņojums, līdz lēmuma pieņemšanas laikam par budžeta izpildes apstiprināšanu, lai sniegtu visprecīzāko priekšstatu par situāciju aģentūrās.

         (1)  OV C 324, 30.12.2004., 1. lpp.

         (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

         (3)  OV L 245, 29.9.2003., 38. lpp.

         (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         (5)  OV L 330, 4.11.2004., 8. lpp.

         (6)  Calculation according to the principles of Article 15 of Council Regulation (EC, Euratom) No 1150/2000 of 22 May 2000 (OJ L 130, 31.5.2000. p. 8.

         (7)  In 2003 the Agency depreciated its fixed assets for the first time.

         (8)  The negative balance is due to the fact that carry-overs are still being treated as expenditure, without any economic adjustment. A rough estimate of the adjustment to be applied suggests that the actual balance for the financial year is of the order of a EUR 1 million.

         NB: Differences in totals are due to the effects of rounding.

         Source: The Agency's data, the tables present, in summary form, the data provided by the Agency in its own accounts.

         (9)  Kā izklāstīts 1. pielikumā Komisijas paziņojumam Padomei un Eiropas Parlamentam “Mūsu kopīgās nākotnes veidošana. Paplašinātās Eiropas Savienības politiski risināmie jautājumi un budžeta līdzekļi 2007.–2013. gadā”, (KOM(2004) 0101, 38. lpp.).

         (10)  Skatīt pielikumu Komisijas ziņojumam par 2002. gada budžeta izpildes kontroli (KOM(2004) 0648, 108. lpp.).

         (11)  OV L 269, 5.10.2002., 15. lpp.


title: Komisijas Lēmums (2002. gada 16. decembris) par turpinājumu Kopienas salīdzinošajiem pētījumiem un testiem ar mājas plūmes pavairošanas un stādāmo materiālu saskaņā ar Padomes Direktīvu 92/34/EEKDokuments attiecas uz EEZ

text:
Avis juridique important

|

32002D0983

Official Journal L 341 , 17/12/2002 P. 0069 - 0069

KOMISIJAS LĒMUMS(2002. gada 16. decembris)par turpinājumu Kopienas salīdzinošajiem pētījumiem un testiem ar mājas plūmes pavairošanas un stādāmo materiālu saskaņā ar Padomes Direktīvu 92/34/EEK(Dokuments attiecas uz EEZ)(2002/983/EK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1992. gada 28. aprīļa Direktīvu 92/34/EEK par tirdzniecību ar augļaugu pavairošanas materiālu un augļaugiem, kas paredzēti augļu ražošanai[1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2002/112/EK[2],ņemot vērā Komisijas 2001. gada 12. decembra Lēmumu 2001/896/EK, ar ko nosaka režīmu Kopienas salīdzinošajiem pētījumiem un testiem ar augļaugu pavairošanas un stādāmo materiālu saskaņā ar Padomes Direktīvu 92/34/EEK[3], un jo īpaši tās 2. pantu,tā kā:(1) Ar Lēmumu 2001/896/EK paredz režīmu tiem salīdzinošajiem pētījumiem un testiem, kas jāveic saskaņā ar Direktīvu 92/34/EEK attiecībā uz mājas plūmi laika posmā no 2002. gada līdz 2006. gadam.(2) Testi un pētījumi, kas veikti 2002. gadā, jāturpina 2003. gadā,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.Vienīgais pantsKopienas salīdzinošos pētījumus un testus ar mājas plūmes pavairošanas un stādāmo materiālu, kas uzsākti 2002. gadā, turpina 2003. gadā saskaņā ar Lēmumu 2001/896/EK.Briselē, 2002. gada 16. decembrīKomisijas vārdā - Komisijas loceklis David BYRNE[1] OV L 157, 10.6.1992., 10. lpp.[2] OV L 41, 13.2.2002., 44. lpp.[3] OV L 331, 15.12.2001., 95. lpp.


title: 2012/114/ES: Padomes Lēmums ( 2012. gada 14. februāris ) par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas Ģenerālpadomē par lūgumu piešķirt PTO atbrīvojumu attiecībā uz papildu autonomajām tirdzniecības preferencēm, ko Eiropas Savienība piešķir Pakistānai

text:
               24.2.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 52/2

         PADOMES LĒMUMS
   (2012. gada 14. februāris)
   par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas Ģenerālpadomē par lūgumu piešķirt PTO atbrīvojumu attiecībā uz papildu autonomajām tirdzniecības preferencēm, ko Eiropas Savienība piešķir Pakistānai
   (2012/114/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Savienība pašlaik pieņem tiesību aktu, lai Pakistānai piešķirtu papildu autonomās tirdzniecības preferences. Nepastāvot atbrīvojumam vajadzīgajā apmērā no pienākumiem, ko Savienība uzņēmusies saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT 1994) I panta 1. punktu un XIII pantu, minēto papildu autonomo tirdzniecības preferenču režīms būtu jāattiecina uz visām pārējām Pasaules Tirdzniecības organizācijas (PTO) dalībvalstīm. Tāpēc ir lietderīgi lūgt atbrīvojumu vajadzīgajā apmērā no GATT 1994 I panta 1. punkta un XIII panta ievērošanas atbilstoši IX panta 3. punktam Marakešas līgumā par Pasaules Tirdzniecības organizācijas izveidošanu.

               (2)

               Savienība šādu atbrīvojuma lūgumu iesniedza 2010. gada 18. novembrī un pēc tam to pārskatīja 2011. gada 26. oktobrī un 2012. gada 19. janvārī, un PTO Ģenerālpadomei tas ir jāapspriež.

               (3)

               Tādēļ ir lietderīgi noteikt Savienības nostāju, kas jāieņem PTO Ģenerālpadomē attiecībā uz minēto lūgumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības nostāja, kas jāieņem Pasaules Tirdzniecības organizācijas Ģenerālpadomē, ir apstiprināt PTO atbrīvojumu attiecībā uz papildu autonomajām tirdzniecības preferencēm, ko Eiropas Savienība piešķir Pakistānai.
   Šo nostāju pauž Komisija.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2012. gada 14. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. LIDEGAARD


title: 2013/792/ES: Padomes Lēmums ( 2013. gada 16. decembris ) par to, lai Somija sāktu daktiloskopijas datu automatizētu apmaiņu

text:
               21.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 349/103

         PADOMES LĒMUMS
   (2013. gada 16. decembris)
   par to, lai Somija sāktu daktiloskopijas datu automatizētu apmaiņu
   (2013/792/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2008/615/TI (2008. gada 23. jūnijs) par pārrobežu sadarbības pastiprināšanu, jo īpaši apkarojot terorismu un pārrobežu noziedzību (1), un jo īpaši tā 25. pantu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2008/616/TI (2008. gada 23. jūnijs) par to, kā īstenot Lēmumu 2008/615/TI (2), un jo īpaši tā 20. pantu un pielikuma 4. nodaļu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Protokolu par pārejas noteikumiem, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību, Līgumam par Eiropas Savienības darbību un Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumam, tādu aktu tiesiskās sekas, kurus Savienības iestādes, struktūras, biroji un aģentūras pieņēmušas, pirms stājās spēkā Lisabonas līgums, paliek nemainīgas tiktāl, ciktāl minētie akti netiks atcelti, anulēti vai grozīti, piemērojot Līgumus.

               (2)

               Tādējādi Lēmuma 2008/615/TI 25. pants ir piemērojams, un Padomei ir jāpieņem vienprātīgs lēmums par to, vai dalībvalstis ir īstenojušas minētā lēmuma 6. nodaļas noteikumus.

               (3)

               Lēmuma 2008/616/TI 20. pantā ir noteikts, ka Lēmuma 2008/615/TI 25. panta 2. punktā minētos lēmumus pieņem, pamatojoties uz izvērtējuma ziņojumiem, ko izstrādā ar anketas palīdzību. Attiecībā uz datu automatizētu apmaiņu saskaņā ar Lēmuma 2008/615/TI 2. nodaļu izvērtējuma ziņojuma pamatā ir izvērtējuma inspekcija un izmēģinājuma darbības.

               (4)

               Saskaņā ar Lēmuma 2008/616/TI pielikuma 4. nodaļas 1.1. punktu Padomes attiecīgās darba grupas izstrādātā anketa attiecas uz katru no datu automatizētās apmaiņas veidiem, un dalībvalstij tā ir jāaizpilda, tiklīdz dalībvalsts uzskata, ka tā izpilda priekšnosacījumus, lai veiktu attiecīgās kategorijas datu apmaiņu.

               (5)

               Somija ir aizpildījusi anketu par datu aizsardzību un anketu par daktiloskopijas datu apmaiņu.

               (6)

               Somija ir veikusi sekmīgas izmēģinājuma darbības ar Austriju.

               (7)

               Somijā ir notikusi izvērtējuma inspekcija, un Austrijas izvērtējuma grupa ir sagatavojusi ziņojumu par izvērtējuma inspekciju un nosūtījusi to Padomes attiecīgajai darba grupai.

               (8)

               Padomei ir iesniegts vispārējs izvērtējuma ziņojums, kurā apkopoti anketas, izvērtējuma inspekcijas un izmēģinājuma darbību rezultāti attiecībā uz daktiloskopijas datu apmaiņu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Attiecībā uz daktiloskopijas datu automatizētu meklēšanu Somija ir pilnībā īstenojusi Lēmuma 2008/615/TI 6. nodaļā paredzētos vispārējos datu aizsardzības noteikumus un no šā lēmuma spēkā stāšanās dienas ir tiesīga saņemt un sniegt personas datus saskaņā ar minētā lēmuma 9. pantu.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2013. gada 16. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         V. JUKNA

      (1)  OV L 210, 6.8.2008., 1. lpp.

      (2)  OV L 210, 6.8.2008., 12. lpp.


title: Izpildu Komitejas lēmums (1994. gada 22. decembris), ar ko nodrošina, ka stājas spēkā 1990. gada 19. jūnija Šengenas Līguma īstenošanas konvencija (SCH/Com–ex (94)29 rev. 2)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

41994D0029

Oficiālais Vēstnesis L 239 , 22/09/2000 Lpp. 0130 - 0132

		Izpildu Komitejas lēmums(1994. gada 22. decembris),ar ko nodrošina, ka stājas spēkā 1990. gada 19. jūnija Šengenas Līguma īstenošanas konvencija(SCH/Com–ex (94)29 rev. 2)IZPILDU KOMITEJA,ņemot vērā Šengenas Līguma īstenošanas konvencijas 2. pantu,ņemot vērā iepriekšminētās konvencijas 131. pantu,ņemot vērā iepriekšminētās konvencijas 132. pantu,ņemot vērā 139. panta 2. punktu kopā ar 1. un 2. punktu I kopīgajā deklarācijā par 139. pantu, kas ietverts iepriekšminētās konvencijas Nobeiguma aktā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.Šengenas Līguma īstenošanas konvenciju (še turpmāk "Konvencija") piemēro neatgriezeniski.1. Noteikumu spēkā stāšanās nodrošināšanaKonvencija pilnībā stājas spēkā 1995. gada 26. martā attiecībā uz sākotnējām parakstītājvalstīm, proti, Beļģiju, Vāciju, Franciju, Luksemburgu un Nīderlandi, kā arī kandidātvalstīm — Spāniju un Portugāli.No minētās dienas visus Konvencijas noteikumus piemēro attiecībām starp Šengenas Līgumslēdzējām pusēm saskaņā ar Izpildu komitejas lēmumiem jo īpaši tiem, kas attiecas uz:- personu kontroles atcelšanu pie iekšējām robežām, jo īpaši šķēršļu novēršanu un ierobežojumu atcelšanu satiksmei pārbrauktuvēs pie iekšējām robežām(SCH/Com–ex (94)1 rev. 2),- Šengenas režīma ieviešanu un piemērošanu lidostās un lidlaukos(SCH/Com–ex (94)17 rev. 4),- kontroles veikšanu pie ārējām robežām un pasākumiem, kas paredzēti, lai turpmāk paaugstinātu drošību pie ārējām robežām(SCH/Com–ex (93)4 rev. 2 corr [1]; SCH/Com–ex (94)decl. 8 corr [2]; SCH/Com–ex (94)12 [3]; SCH/Com–ex (94)16 rev.; SCH/Com–ex (94)23 rev. [4],- kopējo vīzu politiku(SCH/Com–ex (93)6 [5]; SCH/Com–ex (93)7; SCH/Com–ex (93)19 [6]; SCH/Com–ex (93)24; SCH/Com–ex (93)21; SCH/Com–ex (94)15 rev.; SCH/Com–ex (94)2; SCH/Com–ex (94)5 [7]; SCH/Com–ex (94)6 [8]; SCH/Com–ex (94)7 [9]; SCH/Com–ex (94)20 rev. [10]; SCH/Com–ex (94)24) [11],- cīņu pret narkotiku un psihotropo vielu neatļautu tirdzniecību(SCH/Com–ex (93)9; SCH/Com–ex (94)28 rev.),- kompetenci attiecībā uz patvēruma pieprasījumu izskatīšanu(SCH/Com–ex (93)15 corr. [12]; SCH/Com–ex (94)3 [13]; SCH/Com–ex (94)11 [14],- starptautisku savstarpējo tiesisko palīdzību(SCH/Com–ex (93)14).Lēmumu par citām valstīm, kuras pievienojušās Konvencijai, proti, Itāliju un Grieķiju, pieņem vēlāk — tiklīdz kā tās izpildījušas priekšnoteikumus, lai varētu nodrošināt Konvencijas stāšanos spēkā.2. Šengenas Informācijas sistēmas pasludināšana par darbojošosUz 1995. gada 26. martu Šengenas Informācijas sistēmu pasludina kā darbojošos un pieejamu iestādēm, kuras ir pilnvarotas tieši aplūkot tajā ietverot datus.Sirene Rokasgrāmatu (SCH/Com–ex (93)8 [15], kas papildina Šengenas Informācijas sistēmu, piemēro pilnībā no minētās dienas.Šengenas Informācijas sistēmas koordinācijas komitejas ziņojumā ietverto secinājumu dēļ Izpildu komiteja uzskata, ka Šengenas Informācijas sistēma darbosies no minētās dienas un ka esošie valstu dati, kurus uzskata par būtiskiem tās 1993. gada 18. oktobra deklarācijas (SCH/Com–ex (93)decl. 1 [16] nozīmē, tad būs ievadīti saskaņā ar tās 1994. gada 27. jūnija deklarāciju (SCH/Com–ex (94)decl. 4 rev. 2).No minētās dienas kopīgā uzraudzības iestāde, kas paredzēta Konvencijas 115. pantā, uzņemas savas funkcijas.Konvencijā ietvertos noteikumus par datu aizsardzību piemēro pilnībā. Datu aizsardzības jomā Izpildu komiteja atsaucas uz pagaidu kopīgās uzraudzības iestādes paziņojumu, ka Līgumslēdzējas puses, kas sekmīgi pabeigušas pārbaudes, atbilst vajadzīgajiem datu aizsardzības nosacījumiem, lai varētu nodrošināt, ka Šengenas Informācijas sistēma sāk darboties.3. Sagatavošanās perioda pasākumi (1994. gada 22. decembris līdz 1995. gada 26. marts)Izpildu komiteja pieprasa Līgumslēdzējām pusēm, kas sekmīgi pabeigušas pārbaudes, veikt šādus turpmāk minētos pasākumus līdz 1995. gada 26. martam:- konsolidēt organizatoriskā un cilvēkresursu izteiksmē pasākumus, kas vajadzīgi, lai pilnībā piemērotu Šengenas noteikumus, jo īpaši konsulārās, tiesu iestāžu un policiju sadarbības jomās, kā arī narkotiku apkarošanā; turpināt apmācīt kompetento personālu piemērot Šengenas noteikumus un- pabeigt sagatavošanos tehniskā, organizatoriskā un cilvēkresursu izteiksmē, lai nodrošinātu, ka valstu Šengenas Informācijas sistēmas sāk darboties attiecībā pret centrālo Šengenas Informācijas sistēmu, kā arī pabeigt sagatavošanos, lai sistēmai varētu piekļūt tiešie lietotāji.Izpildu komiteja uzdod Šengenas Informācijas sistēmas koordinācijas komitejai pietiekami ilgu laiku pirms iepriekšminētās dienas apstiprināt Šengenas Informācijas sistēmas tehnisko, organizatorisko un cilvēkresursu gatavību.Izpildu komiteja pieprasa Līgumslēdzējām pusēm apstiprināt, ka sistēma ir pieejama iestādēm, kas ir pilnvarotas to tieši aplūkot, par kurām jau paziņots Izpildu komitejai (SCH/OR. SIS (94)18 rev. 3).Izpildu komiteja pieprasa Līgumslēdzējām pusēm, lai tās šajā laikā ar atpakaļejošu datumu ievadītu citus tādus datus par personām vai objektiem, kuri pārsniedz datu apjomu, kāds tiek uzskatīts par vajadzīgu (SCH/Com–ex (94)decl. 4 rev. 2 [17]. Šengenas Informācijas sistēmas datu bāzes pastāvīgi jāatjaunina.Izpildu komiteja aicina Līgumslēdzējas puses nodrošināt, lai aviosabiedrības veic izmaiņas, kas vajadzīgas personu brīvai kustībai, vēlākais līdz tiek izmainīti lidojumu grafiki 1995. gada 26. martā un lai lidostu operatori pabeidz pasākumus, kādi šim nolūkam noteikti lēmumā par Šengenas režīma ieviešanu un piemērošanu lidostās un lidlaukos (SCH/Com–ex (94)17 rev. 4), un līdz minētajai dienai rada vajadzīgos organizatoriskos un tehniskos priekšnoteikumus personu brīvai kustībai.Līgumslēdzējām pusēm pieprasa cik drīz vien iespējams attiecīgi informēt aviosabiedrības un lidostu operatorus.4. Konvencijas piemērošanas organizācija pēc tās stāšanās spēkā, jo īpaši piemērošanas sākumposmāKonvencijas īstenošanas mērķis ir paaugstināt Eiropas iedzīvotāju drošību, vienlaikus radot vajadzīgos priekšnoteikumus, lai panāktu personu brīvu kustību Eiropas Kopienas dibināšanas līguma 7.a panta nozīmē.Tāpēc Izpildu komiteja piešķir īpašu nozīmi Konvencijas pilnīgas piemērošanas sākumposmam pirmo trīs mēnešu laikā pēc 1995. gada 26. marta.Ikviena Līgumslēdzēja Puse ir atbildīga par Konvencijas piemērošanu, jo īpaši par kontroles atcelšanu uz iekšējām robežām piemērošanas sākumposmā. Līgumslēdzējas puses savstarpēji informē cita citu, pēc vajadzības apspriežoties un strādājot ciešā sadarbībā.Lai izveidotu dokumentu, kas vajadzīgs Konvencijas īstenošanai, Izpildu komiteja ar šo nolemj izveidot pastāvīgu uzraudzības struktūru, kuru veido esošā Centrālā grupa, kā arī tās darba grupas un apakšgrupas.Izpildu komiteja uzdod pastāvīgajai uzraudzības struktūrai piemērošanas sākumposmā īpaši uzraudzīt Šengenas noteikumu piemērošanu, lai identificētu, analizētu un ātri atrisinātu jebkādas tehniskas problēmas un, ja vajadzīgs, veiktu pasākumus, lai efektīvāk piemērotu Konvenciju.Izpildu komiteja uzdod Padomes priekšsēdētājam sagatavot šīs uzraudzības struktūras darbu sākot ar 1995. gada 1. janvāri un nodrošināt, lai darba grupas identificē jebkādas grūtības un ātri rod risinājumus.Piemērošanas sākumposma pirmo trīs mēnešu laikā uzraudzības struktūras darba grupas regulāri rīko sanāksmes tik bieži, cik vajadzīgs.Ja īpašos gadījumos vajadzīgi steidzami lēmumi, Centrālā grupa var nekavējoties sasaukt atsevišķu locekļu sanāksmi kā uzraudzības komiteju. Uzraudzības komiteju veido visu Līgumslēdzēju pušu delegāciju vadītāji vai visu Līgumslēdzēju pušu izraudzītas augstas amatpersonas, kam palīdz darba grupu pārstāvji, ar kuriem jāapspriežas, lai risinātu jebkādas radušās problēmas.Pēc Līgumslēdzējas puses pieprasījuma Centrālā grupa arī veic vispārēju radušos grūtību analīzi un ierosina risinājumus, kas rasti, sadarbojoties ar darba grupām un apakšgrupām.Ja nav vienošanās ar Centrālo grupu, jautājumu nodod Izpildu komitejai. Šajā jautājumā attiecīgajām Līgumslēdzējām pusēm jāsniedz iespēja izteikt viedokli par tās izdarītajiem secinājumiem.Ikviena Līgumslēdzēja puse arī var pieprasīt Centrālajai grupai, lai tā izvērtē situācijas, kādas izveidojušās vienīgi šīs attiecīgās valsts teritorijā.Trīs mēnešus pēc Konvencijas stāšanās spēkā Centrālā grupa iesniedz provizorisku ziņojumu Izpildu komitejai, kurā norāda, kā darbojas Šengenas Informācijas sistēma, ārējās robežas kontroles efektivitāti, narkotiku apkarošanas efektivitāti, kā arī policiju un tiesu iestāžu sadarbības rezultātus.Centrālā grupa iesniedz vispārēju ziņojumu Izpildu komitejai līdz 1996. gada 31. martam.Bonnā, 1994. gada 22. decembrīPriekšsēdētājsBernd Schmidbauer[1] Sk. dokumentu SCH/Com–ex (99)13.[2] Šis dokuments nav ietverts acquis.[3] Sk. dokumentu SCH/Com–ex (99)13.[4] Sk. dokumentu SCH/Com–ex (99)13.[5] Šis dokuments nav ietverts acquis.[6] Šis dokuments nav ietverts acquis.[7] Sk. dokumentu SCH/Com–ex (99)13.[8] Sk. dokumentu SCH/Com–ex (99)13.[9] Sk. dokumentu SCH/Com–ex (99)13.[10] Sk. dokumentu SCH/Com–ex (99)13.[11] Sk. dokumentu SCH/Com–ex (99)13.[12] "Patvēruma" noteikumi ietverti Bonnas Protokolā (SCH/Com–ex (94)3).[13] "Patvēruma" noteikumi ietverti Bonnas Protokolā (SCH/Com–ex (94)3).[14] "Patvēruma" noteikumi ietverti Bonnas Protokolā (SCH/Com–ex (94)3).[15] Aizstāts ar dokumentu SCH/Com–ex (99)5.[16] Šis dokuments nav ietverts acquis.[17] Šis dokuments nav ietverts acquis.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2016/1112 (2016. gada 6. jūlijs), ar ko piešķir turpmāku makrofinansiālo palīdzību Tunisijai

text:
               9.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 186/1

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2016/1112
   (2016. gada 6. jūlijs),
   ar ko piešķir turpmāku makrofinansiālo palīdzību Tunisijai
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 212. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Savienības (“Savienība”) un Tunisijas Republikas (“Tunisija”) attiecības attīstās Eiropas kaimiņattiecību politikas (EKP) satvarā. Tunisija bija pirmā Vidusjūras reģiona valsts, kas 1995. gada 17. jūlijā parakstīja asociācijas nolīgumu (2) ar Savienību, – tas stājās spēkā 1998. gada 1. martā. Saskaņā ar minēto nolīgumu Tunisija 2008. gadā pabeidza tarifu atcelšanu rūpniecības ražojumiem, tādējādi kļūstot par pirmo Vidusjūras reģiona valsti, kas iekļāvās brīvās tirdzniecības zonā ar Savienību. Divpusējais politiskais dialogs un ekonomiskā sadarbība vēl vairāk attīstījās saistībā ar EKP rīcības plāniem; jaunākais no šiem plāniem aptver 2013.–2017. gada laikposmu.

               (2)

               Pēc revolūcijas un pēc tam, kad 2011. gada 14. janvārī tika gāzts prezidents Ben Ali, 2011. gada 23. oktobrī Tunisijā notika pirmās brīvās un demokrātiskās vēlēšanas. 2014. gada janvārī tika pieņemta jauna konstitūcija, un 2014. gada ceturtajā ceturksnī notika parlamenta un prezidenta vēlēšanas, svarīgākajiem politiskajiem dalībniekiem saskaņoti rīkojoties, lai turpinātu reformas ceļā uz pilnvērtīgu demokrātisko sistēmu.

               (3)

               Šā politiskās pārejas procesa laikā Tunisijas ekonomiku ir negatīvi ietekmējuši nepārtraukti iekšējie nemieri, stabilitātes trūkums reģionā (tostarp konflikta Lībijā radītā ietekme) un nelabvēlīga ekonomiskā situācija pasaulē (jo īpaši Savienībā, kas ir Tunisijas galvenā tirdzniecības partnere). Minētās nelabvēlīgās norises ir būtiski kavējušas valsts izaugsmi, kā arī vājinājušas tās fiskālo un maksājumu bilances stāvokli.

               (4)

               Kopš 2011. gada pēc politiskajām pārmaiņām Tunisijā Savienība ir paudusi savu nepārprotamo apņemšanos atbalstīt Tunisiju ekonomisko un politisko reformu procesā. Tā ir palielinājusi finansiālo atbalstu Tunisijai, stiprinot sadarbību daudzās jomās, tostarp pilsoniskās sabiedrības, vēlēšanu sistēmas, drošības, reģionālās attīstības un sociālo un ekonomikas reformu jomās. Turklāt tā piedāvā iespēju noslēgt padziļinātu un visaptverošu brīvās tirdzniecības nolīgumu, par kuru 2014. gada oktobrī tika sāktas sarunas.

               (5)

               Šajā sarežģītajā ekonomikas un finansiālajā situācijā Tunisijas iestādes un Starptautiskais Valūtas fonds (SVF) 2013. gada aprīlī vienojās par trīs gadus ilgu un ar piesardzības pasākumiem nesaistītu rezerves vienošanos 1,146 miljardu SDR (speciālās aizņēmuma tiesības) apmērā, lai atbalstītu Tunisijas ekonomikas korekciju un reformu programmu, kuras termiņš vēlāk tika pagarināts līdz 2015. gada beigām. Kopumā saskaņā ar SVF programmu pēc programmas sestās pārskatīšanas tika piešķirti 1,5 miljardi ASV dolāru.

               (6)

               2013. gada augustā Tunisija lūdza Savienību piešķirt papildu makrofinansiālo palīdzību. Reaģējot uz šādu lūgumu, lēmumu par makrofinanisālo palīdzību 300 miljonu euro apmērā aizdevumu veidā pieņēma 2014. gada maijā (MFP-I) (3). Saprašanās memorands par politikas nosacījumiem saistībā ar MFP-I stājās spēkā 2015. gada 4. martā. Pirmo MFP-I daļu izmaksāja 2015. gada 7. maijā, pēc tam, kad bija īstenoti saskaņā ar vienošanos paredzētie politikas pasākumi, bet otro daļu – 2015. gada 1. decembrī.

               (7)

               Saskaņā ar savu parasto sadarbības programmu Savienība 2011.–2015. gada laikposmam piešķīra 524 miljonus euro dotāciju veidā, lai atbalstītu Tunisijas ekonomisko un politisko reformu plānu. Turklāt Tunisijai 2011.–2013. gadā tika piešķirti 155 miljoni euro no SPRING programmas “Atbalsts partnerībai, reformām un iekļaujošai izaugsmei”, bet 2014.–2015. gadā – 122 miljoni euro no “Pamatprogrammas”. Arī Eiropas Investīciju banka kopš 2011. gada ir sniegusi aizdevumus 1,338 miljardu euro apmērā.

               (8)

               2015. gadā Tunisijas ekonomiku ievērojami ietekmēja vairāki teroristu uzbrukumi, kas bija vērsti uz galvenajām ekonomikas nozarēm, piemēram, tūrismu un transportu, un kuru mērķis bija kavēt tās politiskās pārejas konsolidāciju. Minētie uzbrukumi ir negatīvi ietekmējuši Tunisijā vērojamo ekonomikas atlabšanas procesu. Līdz ar ieilgušo nestabilitāti reģionā (tostarp Lībijas konflikta atjaunošanos) un vēl aizvien nelabvēlīgo ekonomisko situāciju Eiropā un pasaulē minētie notikumi ir pasliktinājuši jau tā vājo Tunisijas maksājumu bilanci un fiskālo situāciju. Tā rezultāts ir būtiski ārējā un budžeta finansējuma iztrūkumi.

               (9)

               Šajā sarežģītajā situācijā Savienība ir atkārtoti apliecinājusi savu apņemšanos atbalstīt Tunisiju tās ekonomisko un politisko reformu procesā. Šī apņemšanās tika jo īpaši pausta secinājumos, kas pieņemti Savienības un Tunisijas asociācijas padomes sanāksmē 2015. gada martā, kā arī Padomes 2015. gada 20. jūlija secinājumos pēc 2015. gada jūnijā notikušajiem teroristu uzbrukumiem netālu no Susas. Savienības politiskais un ekonomiskais atbalsts, kas paredzēts Tunisijas reformu procesam, atbilst EKP kontekstā izklāstītajai politikai, kuru Savienība īsteno attiecībā uz Vidusjūras dienvidu reģionu.

               (10)

               Pēc Tunisijas ekonomikas un finansiālās situācijas pasliktināšanās SVF un Tunisija sāka diskusijas par turpmāku vienošanos attiecībā uz lielāku summu – iespējams, Paplašinātās finansēšanas mehānisma (“SVF programma”) ietvaros ar četru gadu termiņu, sākot no 2016. gada pavasara. Jaunās SVF programmas mērķis ir mazināt Tunisijas īstermiņa grūtības saistībā ar maksājumu bilanci, vienlaikus īstenojot stingrus korektīvos pasākumus.

               (11)

               Ņemot vērā ekonomiskā stāvokļa un perspektīvu pasliktināšanos, Tunisija 2015. gada augustā lūdza Savienībai papildu makrofinansiālo palīdzību.

               (12)

               Tā kā Tunisija ir valsts, uz kuru attiecas EKP, būtu jāuzskata, ka tā ir tiesīga saņemt Savienības makrofinansiālo palīdzību.

               (13)

               Savienības makrofinansiālajai palīdzībai vajadzētu būt finanšu instrumentam, kas izmantojams ārkārtas gadījumos ar nolūku sniegt konkrētam mērķim nepiesaistītu atbalstu maksājumu bilances problēmu novēršanai, lai nodrošinātu saņēmējam nekavējoties vajadzīgo ārējo finansējumu, un tai būtu jābalsta tādas politikas programmas īstenošana, kas ietver tūlītējus stingrus korekcijas pasākumus un strukturālas reformas, kuru mērķis ir novērst maksājumu bilances problēmas īstermiņā.

               (14)

               Ņemot vērā to, ka Tunisijas maksājumu bilancē saglabājas būtisks ārējā finansējuma iztrūkums, kas pārsniedz SVF un citu daudzpusēju iestāžu piešķirtos resursus, pašreizējos ārkārtas apstākļos Savienības makrofinansiālā palīdzība, kas jāsniedz Tunisijai, ir uzskatāma par piemērotu atbildi uz Tunisijas lūgumu atbalstīt ekonomikas stabilizāciju saistībā ar SVF programmu. Savienības makrofinansiālā palīdzība atbalstītu Tunisijas ekonomikas stabilizācijas un strukturālo reformu programmu, papildinot resursus, kas pieejami saskaņā ar SVF finansiālo vienošanos.

               (15)

               Ar Savienības makrofinansiālo palīdzību būtu jāatbalsta ilgtspējīgas ārējā finansējuma situācijas atjaunošana Tunisijā, tādējādi atbalstot tās ekonomisko un sociālo attīstību.

               (16)

               Savienības makrofinansiālās palīdzības apmēra noteikšana balstās uz Tunisijas atlikušo ārējā finansējuma vajadzību pilnīgu kvantitatīvu novērtējumu, un tajā tiek ņemta vērā valsts spēja finansēt sevi ar pašas resursiem, jo īpaši izmantojot tās rīcībā esošās starptautiskās rezerves. Ar Savienības makrofinansiālo palīdzību būtu jāpapildina SVF un Pasaules Bankas piedāvātās programmas un piešķirtie resursi. Palīdzības apmēra noteikšanā ņem vērā arī gaidāmo finansiālo ieguldījumu, ko sniedz daudzpusējie līdzekļu devēji, un vajadzību nodrošināt taisnīgu sloga sadali starp Savienību un citiem līdzekļu devējiem, kā arī citu Savienības ārējās finansēšanas instrumentu līdzšinējo izmantošanu Tunisijā un Savienības vispārējās iesaistes pievienoto vērtību.

               (17)

               Komisijai būtu jānodrošina, ka Savienības makrofinansiālā palīdzība juridiski un pēc būtības atbilst pamatprincipiem, mērķiem un pasākumiem, kas veikti dažādās jomās ārējā darbībā un citos attiecīgos Savienības politikas virzienos.

               (18)

               Ar Savienības makrofinansiālo palīdzību būtu jāatbalsta Savienības ārpolitika attiecībā uz Tunisiju. Komisijas dienestiem un Eiropas Ārējās darbības dienestam būtu cieši jāsadarbojas visu makrofinansiālās palīdzības sniegšanas laiku, lai koordinētu Savienības ārpolitiku un nodrošinātu tās saskaņotību.

               (19)

               Ar Savienības makrofinansiālo palīdzību būtu jāatbalsta Tunisijas apņēmība rīkoties atbilstoši vērtībām, kas tai ir kopīgas ar Savienību, ieskaitot demokrātiju, tiesiskumu, labu pārvaldību, cilvēktiesību ievērošanu, ilgtspējīgu attīstību un nabadzības samazināšanu, kā arī Tunisijas saistības ievērot atklātas, likumīgas un godīgas tirdzniecības principus.

               (20)

               Savienības makrofinansiālās palīdzības piešķiršanas priekšnoteikumam vajadzētu būt tādam, ka Tunisijā tiek respektēti efektīvi demokrātiskie mehānismi, tostarp daudzpartiju parlamentārā sistēma un tiesiskums, un tiek garantēta cilvēktiesību ievērošana. Turklāt ar Savienības makrofinansiālās palīdzības konkrētajiem mērķiem būtu jāuzlabo publiskā sektora finanšu pārvaldības sistēmu efektivitāte, pārredzamība un pārskatatbildība Tunisijā un būtu jāveicina strukturālās reformas, kuru mērķis ir atbalstīt ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi, darbvietu izveidi un fiskālo konsolidāciju. Komisijai un Eiropas Ārējās darbības dienestam būtu regulāri jāuzrauga gan priekšnoteikumu izpildīšana, gan minēto mērķu sasniegšana.

               (21)

               Lai nodrošinātu, ka Savienības finansiālās intereses, kas saistītas ar Savienības makrofinansiālo palīdzību, tiek efektīvi aizsargātas, Tunisijai būtu jāveic atbilstīgi pasākumi, lai novērstu un apkarotu krāpšanu, korupciju un jebkurus citus pārkāpumus saistībā ar palīdzību. Turklāt būtu jāparedz noteikumi, ka Komisija veic pārbaudes un ka Revīzijas palāta veic revīzijas.

               (22)

               Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksāšana neskar Eiropas Parlamenta un Padomes kā budžeta lēmējiestāžu pilnvaras.

               (23)

               Makrofinansiālās palīdzības summām būtu jāatbilst budžeta apropriācijām, kas paredzētas daudzgadu finanšu shēmā.

               (24)

               Savienības makrofinansiālā palīdzība būtu jāpārvalda Komisijai. Lai nodrošinātu to, ka Eiropas Parlaments un Padome spēj sekot šā lēmuma īstenošanai, Komisijai tie būtu regulāri jāinformē par norisēm saistībā ar palīdzību un jāsniedz tiem attiecīgie dokumenti.

               (25)

               Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā lēmuma īstenošanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (4).

               (26)

               Uz Savienības makrofinansiālo palīdzību būtu jāattiecina ekonomikas politikas nosacījumi, kas jāparedz saprašanās memorandā. Lai nodrošinātu vienotus īstenošanas nosacījumus un panāktu efektivitāti, Komisija būtu jāpilnvaro risināt sarunas par šādiem nosacījumiem ar Tunisijas iestādēm tādas dalībvalstu pārstāvju komitejas uzraudzībā, kura paredzēta saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011. Saskaņā ar minēto regulu parasti būtu jāpiemēro konsultēšanās procedūra visos gadījumos, izņemot tos, kas paredzēti minētajā regulā. Ņemot vērā to, cik liela ietekme var būt palīdzībai, kas pārsniedz 90 miljonus euro, ir lietderīgi paredzēt, ka attiecībā uz darbībām, kuras pārsniedz minēto robežvērtību, ir jāizmanto pārbaudes procedūra. Ņemot vērā Savienības makrofinansiālās palīdzības summu, kas paredzēta Tunisijai, saprašanās memoranda pieņemšanai, kā arī palīdzības samazināšanai, apturēšanai vai atcelšanai būtu jāpiemēro pārbaudes procedūra,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Savienība piešķir Tunisijai makrofinansiālo palīdzību ar maksimālo summu 500 miljoni euro (“Savienības makrofinansiālā palīdzība”), lai atbalstītu Tunisijas ekonomikas stabilizāciju un plašu reformu programmu. Palīdzība dod ieguldījumu Tunisijas maksājumu bilances vajadzību segšanā, kā konstatēts SVF programmā.
   2.   Visu Savienības makrofinansiālās palīdzības summu Tunisijai piešķir aizdevumu veidā. Komisija ir pilnvarota Savienības vārdā kapitāla tirgos vai no finanšu iestādēm aizņemties nepieciešamos līdzekļus un aizdot tos Tunisijai. Maksimālais vidējais aizdevumu atmaksas termiņš ir 15 gadi.
   3.   Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksāšanu pārvalda Komisija saskaņā ar nolīgumiem vai vienošanos, kas panākti starp SVF un Tunisiju, un ekonomikas reformu pamatprincipiem un mērķiem, kas izklāstīti ES un Tunisijas asociācijas nolīgumā. Komisija regulāri informē Eiropas Parlamentu un Padomi par norisēm saistībā ar Savienības makrofinansiālo palīdzību, tostarp par tās izmaksāšanu, un laikus iesniedz minētajām iestādēm attiecīgos dokumentus.
   4.   Savienības makrofinansiālā palīdzība ir pieejama divarpus gadus, sākot no pirmās dienas pēc 3. panta 1. punktā minētā saprašanās memoranda stāšanās spēkā.
   5.   Ja Tunisijas finanšu vajadzības Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksāšanas laikā būtiski samazinās salīdzinājumā ar sākotnējām prognozēm, Komisija saskaņā ar 7. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru samazina palīdzības summu vai arī to aptur vai atceļ.
   2. pants
   1.   Savienības makrofinansiālās palīdzības piešķiršanas priekšnoteikums ir tāds, ka Tunisijā tiek respektēti efektīvi demokrātiskie mehānismi, tostarp daudzpartiju parlamentārā sistēma un tiesiskums, un tiek garantēta cilvēktiesību ievērošana.
   2.   Komisija un Eiropas Ārējās darbības dienests uzrauga 1. punktā noteiktā priekšnoteikuma ievērošanu visā Savienības makrofinansiālās palīdzības sniegšanas laikā.
   3.   Šā panta 1. un 2. punktu piemēro saskaņā ar Padomes Lēmumu 2010/427/ES (5).
   3. pants
   1.   Komisija saskaņā ar 7. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru vienojas ar Tunisijas iestādēm par skaidri definētiem ekonomikas politikas un finanšu nosacījumiem, kam jāattiecas uz Savienības makrofinansiālo palīdzību un kuros galvenā uzmanība pievērsta strukturālām reformām un stabilām valsts finansēm, un kuri jāiekļauj saprašanās memorandā (“saprašanās memorands”). Saprašanās memorandā izklāstītie ekonomikas politikas un finanšu nosacījumi atbilst 1. panta 3. punktā minētajiem nolīgumiem vai kārtībai, tostarp makroekonomikas korekciju un strukturālo reformu programmām, ko Tunisija īsteno ar SVF atbalstu.
   2.   Šā panta 1. punktā minēto nosacījumu mērķis jo īpaši ir stiprināt publiskā sektora finanšu pārvaldības sistēmu efektivitāti, pārredzamību un pārskatatbildību Tunisijā, tostarp attiecībā uz Savienības makrofinansiālās palīdzības izmantošanu. Izstrādājot politikas pasākumus, pienācīgi ņem vērā arī panākumus saistībā ar savstarpēju tirgus atvēršanu, uz noteikumiem balstītas un taisnīgas tirdzniecības attīstību un citas prioritātes Savienības ārpolitikas kontekstā. Komisija regulāri pārrauga panākumus minēto mērķu sasniegšanā.
   3.   Savienības makrofinansiālās palīdzības detalizētus finanšu noteikumus izklāsta aizdevuma līgumā, par ko vienojas Komisija un Tunisijas iestādes.
   4.   Komisija regulāri pārbauda, vai joprojām tiek izpildīti 4. panta 3. punktā minētie nosacījumi, tostarp to, vai Tunisijas ekonomikas politika atbilst Savienības makrofinansiālās palīdzības mērķiem. To darot, Komisija cieši sadarbojas ar SVF un Pasaules Banku un vajadzības gadījumā – ar Eiropas Parlamentu un Padomi.
   4. pants
   1.   Ievērojot 3. punkta nosacījumus, Komisija Savienības makrofinansiālo palīdzību dara pieejamu trīs aizdevuma daļās. Katra maksājuma apmēru nosaka saprašanās memorandā.
   2.   Savienības makrofinansiālās palīdzības summas vajadzības gadījumā nosaka saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 480/2009 (6).
   3.   Komisija pieņem lēmumu par maksājumu veikšanu, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:

               a)

               lēmuma 2. pantā izklāstītais priekšnoteikums;

               b)

               pastāvīgi un sekmīgi tiek īstenota politikas programma ar stingriem korekcijas un strukturālo reformu pasākumiem, ko atbalsta vienošanās par kredītu, kura noslēgta ar SVF un nav saistīta ar piesardzības pasākumiem; un

               c)

               tiek apmierinoši īstenoti ekonomikas politikas un finanšu nosacījumi, par kuriem panākta vienošanās saprašanās memorandā.

         Aizdevuma otrās daļas izmaksu principā veic ne agrāk kā trīs mēnešus pēc pirmā maksājuma veikšanas. Aizdevuma trešās daļas izmaksu principā veic ne agrāk kā trīs mēnešus pēc otrā maksājuma veikšanas.
   4.   Ja 3. punkta pirmajā daļā minētie nosacījumi ilgstoši nav izpildīti, Komisija uz laiku pārtrauc vai atceļ Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksāšanu. Šādos gadījumos tā informē Eiropas Parlamentu un Padomi par minētās apturēšanas vai atcelšanas iemesliem.
   5.   Savienības makrofinansiālo palīdzību izmaksā Tunisijas Centrālajai bankai. Ievērojot noteikumus, kas jāparedz saprašanās memorandā, tostarp apstiprinājumu par atlikušajām budžeta finansēšanas vajadzībām, Savienības līdzekļus var pārskaitīt Tunisijas Finanšu ministrijai kā galīgajam saņēmējam.
   5. pants
   1.   Ar Savienības makrofinansiālo palīdzību saistītās aizņēmuma un aizdevuma darbības veic euro, izmantojot vienu un to pašu valutēšanas dienu, un Savienību neiesaista maksājuma termiņu pārcelšanā un nepakļauj to valūtas maiņas kursa vai procentu likmju riskam vai jebkādam citam komercriskam.
   2.   Ja apstākļi ļauj un Tunisija to lūdz, Komisija var veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka aizdevuma noteikumos un nosacījumos tiek iekļauta klauzula par pirmstermiņa atmaksu un ka tāda pati klauzula tiek iekļauta noteikumos un nosacījumos par aizņēmuma darbībām.
   3.   Ja apstākļi ļauj samazināt aizdevuma procentu likmi un Tunisija to lūdz, Komisija var nolemt refinansēt visu tās sākotnējo aizdevumu vai tā daļu vai pārstrukturēt atbilstošos finanšu nosacījumus. Refinansēšanas vai pārstrukturēšanas operācijas veic saskaņā ar 1. un 4. punktu, un ar tām nevar pagarināt minēto aizņēmumu atmaksas termiņu vai palielināt neatmaksātā kapitāla summu refinansēšanas vai pārstrukturēšanas dienā.
   4.   Visas izmaksas, kas Savienībai rodas saistībā ar šajā lēmumā paredzētajām aizņēmuma un aizdevuma darbībām, sedz Tunisija.
   5.   Komisija informē Eiropas Parlamentu un Padomi par to, kā norisinās 2. un 3. punktā minētās operācijas.
   6. pants
   1.   Savienības makrofinansiālo palīdzību īsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (7) un Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 1268/2012 (8).
   2.   Savienības makrofinansiālo palīdzību īsteno saskaņā ar tiešu pārvaldību.
   3.   Aizdevuma nolīgumā, kas minēts 3. panta 3. punktā, paredz noteikumus, ar kuriem:

               a)

               nodrošina, ka Tunisija regulāri pārbauda, vai no Savienības budžeta piešķirtais finansējums tiek pareizi izmantots, veic piemērotus pasākumus pārkāpumu un krāpšanas novēršanai un vajadzības gadījumā uzsāk tiesvedību, lai atgūtu visus izšķērdētos līdzekļus, kas piešķirti saskaņā ar šo lēmumu;

               b)

               saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (9), Padomes Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (10) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (11) nodrošina Savienības finansiālo interešu aizsardzību, jo īpaši paredzot konkrētus pasākumus, ar kuriem novērš un apkaro krāpšanu, korupciju un jebkurus citus pārkāpumus, kas ietekmē Savienības makrofinansiālo palīdzību;

               c)

               nepārprotami pilnvaro Komisiju, tostarp Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai vai tā pārstāvjus, veikt pārbaudes, tostarp pārbaudes un apskates uz vietas;

               d)

               Komisiju un Revīzijas palātu nepārprotami pilnvaro veikt revīzijas laikposmā, kad ir piešķirta Savienības makrofinansiālā palīdzība, un pēc tam, tostarp veikt dokumentu revīzijas un revīzijas uz vietas, piemēram, operatīvos novērtējumus;

               e)

               nodrošina, ka Savienība ir tiesīga saņemt aizdevuma atmaksu pirms termiņa, ja ir konstatēts, ka saistībā ar Savienības makrofinansiālās palīdzības pārvaldību Tunisija ir iesaistījusies krāpnieciskā vai koruptīvā darbībā vai jebkādā citā nelikumīgā darbībā, kas kaitē Savienības finansiālajām interesēm.

         4.   Pirms Savienības makrofinansiālās palīdzības īstenošanas Komisija, veicot operatīvu novērtējumu, izvērtē, vai pareizi darbojas ar šo palīdzību saistītie Tunisijas finanšu noteikumi, administratīvās procedūras un iekšējās un ārējās kontroles mehānismi.
   7. pants
   1.   Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
   2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 5. pantu.
   8. pants
   1.   Katru gadu līdz 30. jūnijam Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šā lēmuma īstenošanu iepriekšējā gadā, ietverot minētās īstenošanas novērtējumu. Ziņojumā:

               a)

               izvērtē Savienības makrofinansiālās palīdzības īstenošanā gūtos panākumus;

               b)

               novērtē Tunisijas ekonomikas stāvokli un perspektīvas, kā arī 3. panta 1. punktā minēto politisko pasākumu īstenošanā gūtos panākumus;

               c)

               norāda saistību starp saprašanās memorandā izklāstītajiem ekonomiskās politikas nosacījumiem, Tunisijas faktisko ekonomisko un fiskālo situāciju un Komisijas lēmumiem izmaksāt Savienības makrofinansiālās palīdzības daļas.

         2.   Ne vēlāk kā divus gadus pēc 1. panta 4. punktā minētā pieejamības laikposma beigām Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ex post novērtējuma ziņojumu, kurā izvērtēti izmaksātās Savienības makrofinansiālās palīdzības rezultāti un efektivitāte un tas, kādā mērā tā ir veicinājusi palīdzības mērķu sasniegšanu.
   9. pants
   Šis lēmums stājas spēkā trešajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2016. gada 6. jūlijā

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         I. KORČOK

      (1)  Eiropas Parlamenta 2016. gada 8. jūnija nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2016. gada 24. jūnija lēmums.

      (2)  Eiropas un Vidusjūras reģiona valstu nolīgums, ar ko izveido asociāciju starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Tunisijas Republiku, no otras puses (OV L 278, 21.10.2005., 9. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 534/2014/ES (2014. gada 15. maijs) par makrofinansiālo palīdzību Tunisijas Republikai (OV L 151, 21.5.2014., 9. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).

      (5)  Padomes Lēmums 2010/427/ES (2010. gada 26. jūlijs), ar ko nosaka Eiropas Ārējās darbības dienesta organizatorisko struktūru un darbību (OV L 201, 3.8.2010., 30. lpp.).

      (6)  Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 480/2009 (2009. gada 25. maijs), ar ko izveido Garantiju fondu ārējai darbībai (OV L 145, 10.6.2009., 10. lpp.).

      (7)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (2012. gada 25. oktobris) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.).

      (8)  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 (2012. gada 29. oktobris) par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV L 362, 31.12.2012., 1. lpp.).

      (9)  Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV L 312, 23.12.1995., 1. lpp.).

      (10)  Padomes Regula (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (1996. gada 11. novembris) par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.).

      (11)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (2013. gada 11. septembris) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 un Padomes Regulu (Euratom) Nr. 1074/1999 (OV L 248, 18.9.2013., 1. lpp.).

      Eiropas Parlamenta un Padomes kopīgs paziņojums
      Šis lēmums ir pieņemts, neskarot kopīgo deklarāciju, kura pieņemta kopā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu 778/2013/ES, ar ko piešķir turpmāku makrofinansiālo palīdzību Gruzijai, un kura arī turpmāk būtu jāuzskata par pamatu, uz kuru balstīties visu Eiropas Parlamenta un Padomes lēmumu pieņemšanā par makrofinansiālās palīdzības piešķiršanu trešām valstīm un teritorijām.


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2015/236 ( 2015. gada 12. februāris ), ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu

text:
               14.2.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 39/18

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2015/236
   (2015. gada 12. februāris),
   ar kuru groza Lēmumu 2010/413/KĀDP, ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2010/413/KĀDP (2010. gada 26. jūlijs), ar ko paredz ierobežojošus pasākumus pret Irānu un atceļ Kopējo nostāju 2007/140/KĀDP (1), un jo īpaši tā 23. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2010. gada 26. jūlijā pieņēma Lēmumu 2010/413/KĀDP.

               (2)

               Ar Lēmumu 2010/413/KĀDP inter alia atļauj pildīt saistības, kuras noteiktas pirms 2012. gada 23. janvāra noslēgtos līgumos vai papildlīgumos, kas vajadzīgi šādu saistību izpildei, ja Irānas jēlnaftas un naftas produktu piegāde vai no to piegādes gūtie ienākumi ir maksājums par summām, kas atbilstīgi pirms 2012. gada 23. janvāra noslēgtiem līgumiem pienākas personām vai struktūrvienībām, kuras ir dalībvalstu teritorijā vai jurisdikcijā, ja minētie līgumi konkrēti paredz šādus maksājumus.

               (3)

               Lēmumā 2010/413/KĀDP paredzēts arī, ka tajā noteiktos aktīvu iesaldēšanas pasākumus nepiemēro darbībām un darījumiem, kas veikti attiecībā uz minētā lēmuma II pielikumā uzskaitītajām struktūrvienībām, ciktāl nepieciešams attiecīgo saistību izpildei līdz 2014. gada 31. decembrim.

               (4)

               Padome uzskata, ka šāda izņēmuma ilgums būtu jāpagarina līdz 2015. gada 30. jūnijam.

               (5)

               Ir vajadzīga Savienības papildu rīcība, lai īstenotu pasākumus, kas paredzēti šajā lēmumā.

               (6)

               Eiropas Savienības Vispārējā tiesa ar 2013. gada 12. decembra spriedumu lietā T-58/12 atcēla Padomes lēmumu Gholam Golparvar, Ghasem Nabipour, Mansour Eslami, Mohamad Talai, Mohammad Fard, Alireza Ghezelayagh, Hassan Zadeh, Mohammad Pajand, Ahmad Sarkandi, Seyed Rasool un Ahmad Tafazoly iekļaut Lēmuma 2010/413/KĀDP II pielikumā izklāstītajā to personu un vienību sarakstā, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus.

               (7)

               Balstoties uz jaunu lēmuma pamatojumu, Gholam Golparvar būtu atkal jāiekļauj to personu un vienību sarakstā, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus.

               (8)

               Eiropas Savienības Vispārējā tiesa ar 2014. gada 3. jūlija spriedumu lietā T-565/12 atcēla Padomes lēmumu National Iranian Tanker Company iekļaut Lēmuma 2010/413/KĀDP II pielikumā izklāstītajā to personu un vienību sarakstā, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus.

               (9)

               Balstoties uz jaunu lēmuma pamatojumu, National Iranian Tanker Company būtu atkal jāiekļauj to personu un vienību sarakstā, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus.

               (10)

               Tādēļ Lēmums 2010/413/KĀDP būtu attiecīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma 2010/413/KĀDP 20. panta 14. punktu aizstāj ar šādu:

      “14.   Šā panta 1. un 2. punktu nepiemēro darbībām un darījumiem, kas veikti attiecībā uz II pielikumā uzskaitītajām struktūrvienībām, ciktāl nepieciešams to saistību izpildei līdz 2015. gada 30. jūnijam, kas minētas 3.c panta 2. punktā, ar noteikumu, ka minētās darbības un darījumus katrā atsevišķā gadījumā iepriekš ir atļāvusi attiecīgā dalībvalsts. Attiecīgā dalībvalsts par nodomu piešķirt atļauju informē pārējās dalībvalstis un Komisiju.”

   2. pants
   Lēmuma 2010/413/KĀDP II pielikumu groza tā, kā norādīts šā lēmuma pielikumā.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2015. gada 12. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         E. RINKĒVIČS

      (1)  OV L 195, 27.7.2010., 39. lpp.

      PIELIKUMS

                  I.

                  Lēmuma 2010/413/KĀDP II pielikuma I daļā izklāstītajā sarakstā iekļauj šādu vienību:
                  I.   Personas un vienības, kuras ir iesaistītas kodolprogrammas vai ballistisko raķešu programmas darbībās, un personas un vienības, kuras atbalsta Irānas valdību

                  B.   Vienības

                              Nosaukums

                              Identifikācijas informācija

                              Pamatojums

                              Iekļaušanas datums

                              140.

                                 National Iranian Tanker Company (NITC)

                                             35 East Shahid Atefi Street, Africa Ave., 19177 Tehran, P.O. Box: 19395-4833,

                                          tālr.: +98 21 23801,

                                          e-pasts: info@nitc-tankers.com; visi pasaules biroji

                                 National Iranian Tanker Company sniedz finanšu atbalstu Irānas valdībai ar savu akcionāru, kas ir valsts kontrolētas vienības, – Irānas Valsts pensiju fonda, Irānas Sociālās apdrošināšanas organizācijas un Naftas rūpniecības darbinieku pensiju un uzkrājumu fonda – starpniecību. Turklāt NITC ir viens no lielākajiem jēlnaftas pārvadātāju operatoriem pasaulē un viens no galvenajiem Irānas jēlnaftas pārvadātājiem. Tādējādi NITC sniedz loģistikas atbalstu Irānas valdībai, pārvadājot Irānas naftu.

                  II.

                  Lēmuma 2010/413/KĀDP II pielikuma III daļā izklāstītajā sarakstā iekļauj šādu personu:
                  III.
                        Islamic Republic of Iran Shipping Lines (IRISL)

                  A.   Persona

                              Nosaukums

                              Identifikācijas informācija

                              Pamatojums

                              Iekļaušanas datums

                              8.

                                 Gholam Hossein Golparvar

                              Dzimis 1957. gada 23. janvārī; irānis. Personas apliecības Nr. 4207.

                                 Golparvar kungs rīkojas IRISL un ar to saistītu sabiedrību vārdā. Viņš ir bijis IRISL komercdirektors, kā arī SAPID
                                 Shipping Company rīkotājdirektors un akcionārs, HDSL direktors bez izpildpilnvarām un akcionārs un Rhabaran Omid Darya Ship Management Company akcionārs; ES minētos uzņēmumus ir iekļāvusi sarakstā kā tādus, kas rīkojas IRISL vārdā.


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2017/1386 (2017. gada 25. jūlijs), ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība

text:
               26.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 194/63

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2017/1386
   (2017. gada 25. jūlijs),
   ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2014/145/KĀDP (2014. gada 17. marts) par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (1), un jo īpaši tā 3. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2014. gada 17. martā pieņēma Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība.

               (2)

               Padome 2017. gada 13. martā pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2017/445 (2), pasākumus atjaunojot vēl uz sešiem mēnešiem.

               (3)

               Padome ir pārskatījusi vienu iekļaušanu sarakstā, kas ietverts Lēmuma 2014/145/KĀDP pielikumā. Ieraksts par minēto personu būtu jāgroza.

               (4)

               Attiecīgi būtu jāgroza Lēmuma 2014/145/KĀDP pielikums,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma 2014/145/KĀDP pielikumu groza tā, kā izklāstīts šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2017. gada 25. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. MAASIKAS

      (1)  OV L 78, 17.3.2014., 16. lpp.

      (2)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2017/445 (2017. gada 13. marts), ar kuru groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV L 67, 14.3.2017., 88. lpp.).

      PIELIKUMS
      Lēmuma 2014/145/KĀDP pielikumā, daļā “Personas” ierakstu Nr. 92 aizstāj ar šādu:

                     Vārds

                     Identifikācijas informācija

                     Pamatojums

                     Sarakstā iekļaušanas datums

                     “92.

                        Arkady Romanovich ROTENBERG,

                        Arkadii Romanovich ROTENBERG

                     (Аркадий Романович РОТЕНБЕРГ)

                     Dzimšanas datums: 15.12.1951.
                     Dzimšanas vieta: Leningrad (Saint Petersburg).

                     Krievijas uzņēmējs, kuram ir ciešas personiskās saites ar prezidentu Putinu. Kopš 2014. gada marta Rotenberg vai viņa uzņēmumi ir saņēmuši tiesības slēgt valsts līgumus par kopējo summu vairāk nekā USD 7 miljardi. Rotenberg 2015. gadā bija pēc vērtības sarindotu valdības līgumu ikgadējā saraksta pirmajā pozīcijā pēc tam, kad Krievijas valdība viņam bija piešķīrusi tiesības slēgt līgumus 555 miljardu rubļu apmērā. Daudzos no šiem gadījumiem līgumu slēgšanas tiesības tika piešķirtas bez oficiālas konkursa procedūras. 2015. gada 30. janvārī premjerministrs Dmitrijs Medvedevs parakstīja dekrētu, ar kuru Rotenberg uzņēmumam Stroygazmontazh tika piešķirtas tiesības slēgt valsts līgumu par Kerčas tilta būvniecību no Krievijas uz nelikumīgi anektēto Krimas Autonomo Republiku. Ar šiem līgumiem viņš ir guvis finansiālu labumu no Krievijas lēmumu pieņēmējiem, kas ir atbildīgi par Krimas aneksiju vai Ukrainas austrumdaļas destabilizāciju.
                     Viņam pieder uzņēmums Stroygazmontazh, kuram ir piešķirtas tiesības slēgt valsts līgumu par Kerčas tilta būvniecību no Krievijas uz nelikumīgi anektēto Krimas Autonomo Republiku, tādējādi konsolidējot tās integrāciju Krievijas Federācijā, kas savukārt vēl vairāk grauj Ukrainas teritoriālo integritāti. Tāpat 2017. gada janvārī Stroygazmontazh tika piešķirtas tiesības slēgt valsts līgumu 17 miljardu rubļu vērtībā par dzelzceļa līnijas būvniecību uz Kerčas tilta, kas atkal vēl vairāk grauj Ukrainas teritoriālo integritāti.
                     Viņš ir izdevniecības Prosvescheniye valdes priekšsēdētājs; šī izdevniecība īstenoja projektu “To the Children of Russia: Address – Crimea” – sabiedrisko attiecību kampaņu, kuras mērķis bija pārliecināt bērnus Krimā, ka viņi tagad ir Krievijas pilsoņi, kas dzīvo Krievijā, un līdz ar to tā atbalsta Krievijas valdības politiku integrēt Krimu Krievijā.

                     30.7.2014.”


title: 2009/167/EK: Padomes Lēmums ( 2009. gada 26. februāris ), ar kuru groza Padomes 2000. gada 27. marta Lēmumu, ar ko Eiropola direktoru pilnvaro sākt sarunas par nolīgumiem ar trešām valstīm un ar Eiropas Savienību nesaistītām struktūrām

text:
               28.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 56/15

      PADOMES LĒMUMS

   (2009. gada 26. februāris),
   ar kuru groza Padomes 2000. gada 27. marta Lēmumu, ar ko Eiropola direktoru pilnvaro sākt sarunas par nolīgumiem ar trešām valstīm un ar Eiropas Savienību nesaistītām struktūrām
   (2009/167/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā 42. panta 2. punktu, 10. panta 4. punktu un 18. pantu Konvencijā par Eiropas Policijas biroja izveidi (Eiropola Konvencija) (1),
   ņemot vērā Padomes Aktu (1998. gada 3. novembris), ar ko paredz noteikumus, kuri reglamentē Eiropola ārējās attiecības ar trešām valstīm un ar Eiropas Savienību nesaistītām organizācijām (2), un jo īpaši tā 2. pantu,
   ņemot vērā Padomes Aktu (1998. gada 3. novembris), ar ko paredz noteikumus par informācijas saņemšanu Eiropolā no trešām personām (3), un jo īpaši tā 2. pantu,
   ņemot vērā Padomes Aktu (1999. gada 12. marts), ar ko pieņem noteikumus, kuri attiecas uz personas datu nosūtīšanu no Eiropola uz trešām valstīm un citām organizācijām (4), un jo īpaši tā 2. un 3. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2000. gada 27. martā pieņēma Lēmumu, ar ko Eiropola direktoru pilnvaro sākt sarunas par nolīgumiem ar trešām valstīm un ar Eiropas Savienību nesaistītām struktūrām (5).

               (2)

               Pastāv darbības intereses, kas prasa, lai Indiju pievienotu to trešo valstu sarakstam, ar kurām Eiropola direktors ir pilnvarots sākt sarunas.

               (3)

               Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Padomes 2000. gada 27. marta Lēmums,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo 2000. gada 27. marta Lēmumu groza šādi:
   lēmuma 2. panta 1. punktā aiz virsraksta “Trešās valstis” alfabētiskā secībā sarakstā iekļauj šādu valsti:

               “—

               Indija”.

         2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā pieņemšanas.

      Briselē, 2009. gada 26. februārī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         I. LANGER

      (1)  OV C 316, 27.11.1995., 2. lpp.

      (2)  OV C 26, 30.1.1999., 19. lpp.

      (3)  OV C 26, 30.1.1999., 17. lpp.

      (4)  OV C 88, 30.3.1999., 1. lpp.

      (5)  OV C 106, 13.4.2000., 1. lpp.


title: 2014/693/ES: Padomes Lēmums ( 2014. gada 29. septembris ), ar ko ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli no Polijas

text:
               3.10.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 289/21

         PADOMES LĒMUMS
   (2014. gada 29. septembris),
   ar ko ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli no Polijas

      (2014/693/ES)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 302. pantu,
   ņemot vērā Polijas valdības priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2010. gada 13. septembrī pieņēma Lēmumu 2010/570/ES, Euratom, ar ko laikposmam no 2010. gada 21. septembra līdz 2015. gada 20. septembrim ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļus (1).

               (2)

               Pēc Marzena MENDZA-DROZD kundzes amata pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies viena Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļa vieta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2015. gada 20. septembrim, Michal Grzegorz MODRZEJEWSKI kungs tiek iecelts par Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2014. gada 29. septembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. GOZI

      (1)  OV L 251, 25.9.2010., 8. lpp.


title: Komisijas Lēmums (1999. gada 16. novembris) par Eiropas Atomenerģijas kopienas (Euratom) pievienošanos 1994. gada Konvencijai par kodoldrošību (paziņots ar dokumenta numuru C(1999) 3223)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31999D0819

Oficiālais Vēstnesis L 318 , 11/12/1999 Lpp. 0020 - 0020

		Komisijas lēmums(1999. gada 16. novembris)par Eiropas Atomenerģijas kopienas (Euratom) pievienošanos 1994. gada Konvencijai par kodoldrošību(paziņots ar dokumenta numuru C(1999) 3223)(1999/819/Euratom)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu, jo īpaši tā 101. panta otro daļu,ņemot vērā 1998. gada 7. decembra Padomes Lēmumu, ar ko apstiprina Eiropas Atomenerģijas kopienas pievienošanos Konvencijai par kodoldrošību,tā kā visas dalībvalstis ir Konvencijas par kodoldrošību līgumslēdzējas puses;tā kā Eiropas Atomenerģijas kopienai ir jāpievienojas Konvencijai par kodoldrošību,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā tiek apstiprināta pievienošanās Konvencijai par kodoldrošību.Eiropas Atomenerģijas kopienas Konvencijas teksts un deklarācija ir pievienoti šim lēmumam saskaņā ar Konvencijas 30. panta 4. punkta iii) daļas noteikumiem.2. pantsPievienošanās dokumentus deponē Starptautiskās Atomenerģijas aģentūras ģenerāldirektoram, Konvencijas depozitāram, nākamajā dienā pēc šā lēmuma pieņemšanas.Briselē, 1999. gada 16. novembrīKomisijas vārdā —Komisijas locekleMargot Wallström--------------------------------------------------


title: 2011/775/ES: Eiropadomes Lēmums ( 2011. gada 23. oktobris ) par Eiropas Centrālās bankas Valdes locekļa iecelšanu

text:
               30.11.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 317/33

         EIROPADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 23. oktobris)
   par Eiropas Centrālās bankas Valdes locekļa iecelšanu
   (2011/775/ES)
   EIROPADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 283. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Protokolu par Eiropas Centrālo banku sistēmas statūtiem un Eiropas Centrālās bankas statūtiem un jo īpaši tā 11.2. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Savienības Padomes ieteikumu (1),
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (2),
   ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas Padomes atzinumu (3),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas priekšsēdētājs Jean-Claude TRICHET kungs ar 2011. gada 27. septembra vēstuli paziņoja par Jürgen STARK kunga lēmumu atkāpties no Valdes locekļa amata pirms termiņa beigām, kas ir 2014. gada 31. maijs, un Stark kunga gatavību palikt amatā līdz dienai, kad viņa pēctecis sāks pildīt savus pienākumus. Līdz ar to ir jāieceļ jauns Eiropas Centrālās bankas Valdes loceklis.

               (2)

               Eiropadome vēlas iecelt Jörg ASMUSSEN kungu, kurš, pēc tās ieskatiem, atbilst visām Līguma 283. panta 2. punktā izklāstītajām prasībām,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Jörg ASMUSSEN kungs tiek iecelts par Eiropas Centrālās bankas Valdes locekli uz astoņu gadu pilnvaru laiku, sākot no 2012. gada 1. janvāra.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2011. gada 23. oktobrī

            Eiropadomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         H. VAN ROMPUY

      (1)  OV L 265, 11.10.2011., 29. lpp.

      (2)  Atzinums sniegts 2011. gada 13. oktobrī.

      (3)  Atzinums sniegts 2011. gada 6. oktobrī (OV C 301, 12.10.2011., 2. lpp.).