title: 2013/550/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2013. gada 17. aprīlis ) par Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, IX iedaļa – Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs#Eiropas Parlamenta Rezolūcija ( 2013. gada 17. aprīlis ), ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, IX iedaļa – Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 308/136

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2013. gada 17. aprīlis)
   par Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, IX iedaļa – Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs
   (2013/550/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības konsolidētos gada pārskatus par 2011. finanšu gadu (COM(2012) 436 – C7-0232/2012) (2),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par budžeta izpildi 2011. finanšu gadā, ar iestāžu atbildēm (3),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību (4) saistībā ar pakārtoto darījumu likumību un pareizību, ko Revīzijas palāta iesniegusi par 2011. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 314. panta 10. punktu, kā arī 317., 318. un 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (6), un jo īpaši tās 164., 165. un 166. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumu (A7-0095/2013),

               1.

               sniedz Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam apstiprinājumu par 2011. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Padomei, Komisijai, Eiropas Savienības Tiesai, Revīzijas palātai, Eiropas Ombudam un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV L 68, 15.3.2011.

      (2)  OV C 348, 14.11.2012., 1. lpp.

      (3)  OV C 344, 12.11.2012., 1. lpp.

      (4)  OV C 348, 14.11.2012., 130. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (6)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
      (2013. gada 17. aprīlis),
      ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, IX iedaļa – Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs
      EIROPAS PARLAMENTS,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Savienības konsolidētos gada pārskatus par 2011. finanšu gadu (COM(2012) 436 – C7-0232/2012) (2),

                  —

                  ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par budžeta izpildi 2011. finanšu gadā, ar iestāžu atbildēm (3),

                  —

                  ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību (4) saistībā ar pakārtoto darījumu likumību un pareizību, ko Revīzijas palāta iesniegusi par 2011. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 314. panta 10. punktu, kā arī 317., 318. un 319. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (6) un jo īpaši tās 164., 165. un 166. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

                  —

                  ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumu (A7-0095/2013),

                  1.

                  pauž gandarījumu par Revīzijas palātas secinājumu, ka kopumā 2011. gada 31. decembrī slēgtajā finanšu gadā izdarītajos maksājumos, kas saistīti ar Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītāja (“Uzraudzītāja”) administratīvajiem un citiem izdevumiem, būtisku kļūdu nav un ka pārbaudītās administratīvo un citu izdevumu pārraudzības un kontroles sistēmas ir efektīvas;

                  2.

                  ar gandarījumu konstatē, ka savā gada pārskatā par 2011. gadu Revīzijas palāta nav atklājusi nekādus vērā ņemamus trūkumus attiecībā uz revidētajiem Uzraudzītāja cilvēkresursiem un iepirkumiem;

                  3.

                  atbalsta Revīzijas palātas ieteikumus un ierosina Uzraudzītājam pieprasīt, lai visi darbinieki regulāri – ideālā gadījumā katru gadu – iesniegtu dokumentus, kas apliecinātu viņu civilstāvokli, un ieviest sistēmu savlaicīgai šo dokumentu uzraudzībai;

                  4.

                  atzinīgi vērtē to, ka Revīzijas palāta ir norādījusi uz progresu attiecībā uz piemaksu labāku pārvaldību, kā arī konstatējumu, ka veiktie pasākumi ir bijuši efektīvi; atzinīgi vērtē to, ka Uzraudzītājs ir paredzējis turpināt sistēmas uzlabošanu dokumentu savlaicīgai uzraudzībai un kontrolei;

                  5.

                  norāda, ka Revīzijas palātas veiktā revīzija parāda, ka Uzraudzītāja 2010. gadā veiktie pasākumi piemaksu labākas pārvaldības jomā bijuši iedarbīgi; aicina Uzraudzītāju turpināt uzraudzīt un uzlabot tā izpildes līmeni;

                  6.

                  konstatē, ka 2011. gadā Uzraudzītāja rīcībā bija saistību apropriācijas EUR 7 564 137 apjomā (2010. gadā – EUR 7 104 351) un šo apropriāciju izlietojuma līmenis bija 89,31 % (2010. gadā – 82,73 %); uzskata, ka tendence ir pozitīva, taču aicina veikt turpmākus pasākumus, lai uzlabotu izpildes rādītājus un uzraudzītu veiktās izmaiņas, pauž cerību, ka līdzekļu izmantojuma līmenis nākamajā gadā pārsniegs 90 %;

                  7.

                  uzsver, ka Uzraudzītāja budžets ir paredzēts tikai administratīvai pārvaldībai; norāda, ka 75,63 % līdzekļu tiek izlietoti šajā iestādē strādājošām personām (1. sadaļa) un ka 73,38 % tiek tērēti ēkām, mēbelēm, aprīkojumam un dažādiem darbības izdevumiem (2. sadaļa); norāda, ka pēc abu sadaļu izdevumu pilnīgas nomaksas, budžeta izpilde 2011. gadā bija 85,03 %;

                  8.

                  aicina Uzraudzītāju gada budžetu izstrādāt tā, lai tas labāk atbilstu Uzraudzītāja vajadzībām; aicina Uzraudzītāju uzlabot gada budžeta izpildi;

                  9.

                  atkārtoti lūdz sniegt informāciju par 2010. gadā plānoto štatu sarakstu un par veiktajām darbībām, kas iekļautas nākamā gada darbības pārskatā atbilstoši Parlamenta ieteikumiem;

                  10.

                  atzinīgi vērtē Uzraudzītāja pārbaudes ziņojumu par 13 Briselē esošajām Savienības iestādēm un struktūrām, kura mērķis bija pārbaudīt, vai sabiedrība ir efektīvi un vispusīgi informēta par videonovērošanu Savienības iestādēs un struktūrās; ierosina veikt informācijas un paraugprakses apmaiņu ar dalībvalstu datu aizsardzības iestādēm;

                  11.

                  aicina Uzraudzītāju nākamajā gada darbības pārskatā sniegt informāciju par attiecīgajā gadā pieprasīto mutiskās tulkošanas pakalpojumu neizmantoto daļu;

                  12.

                  pauž cerību, ka sistēma galveno darbības rādītāju noteikšanai un salīdzinošās novērtēšanas sistēmas plāns, ko pieņēma 2012. gadā, jau pilnībā darbojas; pauž cerību, ka nākamā gada darbības pārskatā būs detalizēti novērtēti uzlabojumi, ko devusi minētā sistēma;

                  13.

                  aicina sniegt informāciju saistībā ar pēcpārbaudes rezultātiem par to ieteikumu izpildi, kuri minēti Parlamenta rezolūcijās par budžeta izpildes apstiprināšanu;

                  14.

                  aicina Uzraudzītāju nākamajā gada darbības pārskatā iekļaut visaptverošu tabulu par visiem Uzraudzītāja rīcībā esošajiem cilvēkresursiem, sadalot tos pēc amata kategorijas, pakāpes, dzimuma, piedalīšanās profesionālajā izglītībā un valstspiederības; atzinīgi vērtē gada darbības pārskatā sniegto informāciju par apmācību;

                  15.

                  kopumā aicina Revīzijas palātu turpmāk īpašu uzmanību veltīt Uzraudzītāja pareizas finanšu pārvaldības revīzijai, proti, tam, cik ekonomiski, efektīvi un lietderīgi Uzraudzītājs, veicot savus pienākumus, ir izlietojis tam piešķirtās apropriācijas.

         (1)  OV L 68, 15.3.2011.

         (2)  OV C 348, 14.11.2012., 1. lpp.

         (3)  OV C 344, 12.11.2012., 1. lpp.

         (4)  OV C 348, 14.11.2012., 130. lpp.

         (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

         (6)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.


title: Padomes Lēmums 2008/298/KĀDP ( 2008. gada 7. aprīlis ), ar ko groza Lēmumu 2001/80/KĀDP par Eiropas Savienības Militārā štāba izveidošanu

text:
               12.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 102/25

      PADOMES LĒMUMS 2008/298/KĀDP
   (2008. gada 7. aprīlis),
   ar ko groza Lēmumu 2001/80/KĀDP par Eiropas Savienības Militārā štāba izveidošanu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību, un jo īpaši tā 28. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 207. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2001. gada 22. janvārī pieņēma Lēmumu 2001/80/KĀDP (1) (“ESMŠ”), kura kompetence ir izklāstīta šā dokumenta pielikumā.

               (2)

               Padome 2007. gada 19. novembrī pieņēma četru pasākumu kopumu, lai uzlabotu ESMŠ spējas veikt agrīnu militāru ES vadīto operāciju plānošanu stratēģiskā līmenī.

               (3)

               Būtu jāizdara grozījumi ESMŠ kompetencē, lai īstenotu šos pasākumus pirms kompetences pilnīgas pārskatīšanas, kas sekos pēc šo pasākumu īstenošanas izvērtējuma.

               (4)

               Turklāt ESMŠ kompetencei būtu jāatspoguļo tās izmaiņas, kas pēc jaunākajiem kompetences grozījumiem izdarītas Padomes krīzes pārvarēšanas struktūrās un procedūrās.

               (5)

               Grozījumi būtu jāizdara arī Lēmumā 2001/80/KĀDP, lai ņemtu vērā pieņemto Padomes Lēmumu 2007/829/EK (2007. gada 5. decembris) par noteikumiem, kas jāpiemēro attiecībā uz valstu ekspertiem un militāro personālu, kuri norīkoti uz Padomes Ģenerālsekretariātu (2),

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Lēmumu 2001/80/KĀDP groza šādi.

               1)

               Lēmuma 4. pantu aizstāj ar šādu pantu:
               “4. pants
               Uz Eiropas Savienības Militārā štāba locekļiem attiecas noteikumi, kas paredzēti Padomes Lēmumā 2007/829/EK (2007. gada 5. decembris) par noteikumiem, kas jāpiemēro attiecībā uz valstu ekspertiem un militāro personālu, kuri norīkoti uz Padomes Ģenerālsekretariātu (3).

               2)

               Pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikumu.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   3. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Luksemburgā, 2008. gada 7. aprīlī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         R. ŽERJAV

      (1)  OV L 27, 30.1.2001., 7. lpp. Lēmumā grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2005/395/KĀDP (OV L 132, 26.5.2005., 17. lpp.).

      (2)  OV L 327, 13.12.2007., 10. lpp.

      (3)  OV L 327, 13.12.2007., 10. lpp.”

      PIELIKUMS
      EIROPAS SAVIENĪBAS MILITĀRĀ ŠTĀBA (ESMŠ) KOMPETENCE UN STRUKTŪRA (1)

      1.   Ievads
      Helsinkos ES dalībvalstis nolēma Padomē izveidot jaunas pastāvīgas politiskas un militāras struktūras, kas ļautu ES uzņemties LES definētos pienākumus attiecībā uz visu veidu konfliktu novēršanu un krīzes pārvarēšanas operācijām. Kā paredzēts Helsinku ziņojumā, ESMŠ “Padomes struktūrās nodrošina militāro kompetenci un atbalstu Kopējai Eiropas drošības un aizsardzības politikai, jo īpaši ES vadīto krīzes pārvarēšanas militāro operāciju nodrošināšanai”.
      Eiropadome 2003. gada 12. un 13. decembra sanāksmē atzinīgi novērtēja dokumentu “Aizsardzība Eiropā, NATO/ES konsultācijas, plānošana un operācijas”. Eiropadome 2004. gada 16. un 17. decembrī apstiprināja sīki izstrādātus priekšlikumus attiecībā uz minētā dokumenta īstenošanu.
      Padome 2007. gada 19. novembrī atzinīgi novērtēja ģenerālsekretāra/augstā pārstāvja (“ĢS/AP”) sniegto ziņojumu par ES Militārā štāba spējām veikt agrīnu ES vadītu operāciju plānošanu stratēģiskā līmenī, kā Padome to 2007. gada maijā bija lūgusi un apstiprinājusi ieteikumus īstenot četrus pasākumus kā vienotu kopumu, vienlaikus veicot darbības, kuras norādītas militārajās konsultācijās.
      ESMŠ kompetenci definē šādi:
      2.   Misija
      Militārajam štābam jāveic agrīnā brīdināšana, situācijas novērtēšana un stratēģiskā plānošana attiecībā uz misijām un uzdevumiem, kas paredzēti LES 17. panta 2. punktā, tostarp tiem, kas norādīti Eiropas drošības stratēģijā.
      Tas ietver arī Eiropas nacionālo un daudznacionālo spēku identificēšanu un darbības plānu un lēmumu īstenošanu saskaņā ar ESMK norādēm.
      3.   Loma

                  —

                  ESMŠ ir ES militārās kompetences avots.

                  —

                  Tas nodrošina saikni starp ESMK, no vienas puses, un ES pieejamiem militārajiem resursiem, no otras puses, un saskaņā ar ESMK norādēm nodrošina militāro kompetenci ES struktūrām.

                  —

                  Tas veic trīs galvenās operatīvās funkcijas: agrīno brīdināšanu, situācijas novērtēšanu un stratēģisko plānošanu.

                  —

                  Tas veic agrīnu, pietiekami sīki izstrādātu plānošanu, lai dalībvalstis varētu novērtēt savu potenciālo spēku ieguldījumu un nodrošinātu pienācīgu ESMŠ kompetenci lēmumu pieņemšanas procesā.

                  —

                  Tas nodrošina agrīnās brīdināšanas spējas. Tas plāno, izvērtē un izstrādā ieteikumus attiecībā uz krīžu pārvarēšanas koncepciju un vispārējo militāro stratēģiju, un īsteno ESMK lēmumus un norādes.

                  —

                  Tas atbalsta ESMK attiecībā uz situācijas novērtēšanu un stratēģiskās plānošanas militārajiem aspektiem (2) visu veidu misijās un uzdevumos, kas paredzēti LES 17. panta 2. punktā, tostarp attiecībā uz tiem, kas norādīti Eiropas drošības stratēģijā, visās ES vadītajās operācijās neatkarīgi no tā, vai ES izmanto NATO spēkus un iespējas.

                  —

                  Tas atbalsta (pēc ĢS/AP vai PDK lūguma) pagaidu misijas uz trešām valstīm vai starptautiskām organizācijām, lai vajadzības gadījumā nodrošinātu konsultācijas un palīdzību konfliktu novēršanas militārajos aspektos, krīžu pārvarēšanā un pēckonflikta stabilizēšanā.

                  —

                  Tas veicina mērķa potenciāla izstrādes, izvērtēšanas un pārskatīšanas procesu, ņemot vērā iesaistīto dalībvalstu vajadzību nodrošināt saskaņotību ar NATO DPP un PARP sakarā ar PM saskaņā ar procedūrām, par kurām vienojas.

                  —

                  Tas strādā ciešā sadarbībā ar Eiropas Aizsardzības aģentūru.

                  —

                  Tas ir atbildīgs par mācību, apmācību un savstarpējas izmantojamības pārraudzību, novērtējumu un ieteikumiem; saistībā ar spēkiem un spējām, ko ES rīcībā ir nodevušas dalībvalstis.

                  —

                  Tas saglabā spēju pastiprināt nacionālos štābus, kas nozīmēti īstenot autonomu ES operāciju.

                  —

                  Tā pienākums ir radīt autonomas ES militāras operācijas plānošanai un īstenošanai vajadzīgās spējas un saglabāt tās ESMŠ rīcībā, īpašas operācijas gadījumā ātri izveidot operācijas centru, jo īpaši gadījumos, kad vajadzīga vienota civila un militāra reakcija un kad nav noteikts nacionālais štābs, ja Padome pēc ESMK ieteikuma pieņēmusi lēmumu par šādu operāciju.

            4.   Uzdevumi

                  —

                  Tas ESMK vadībā nodrošina militāro kompetenci ĢS/AP un ES struktūrām.

                  —

                  Tas pārrauga iespējamās krīzes, pamatojoties uz atbilstīgām valsts un starptautiskām izlūkošanas spējām.

                  —

                  Tas sadarbojas ar Apvienoto situāciju centru informācijas apmaiņas jomā saskaņā ar Vienoto izlūkošanas analīzes spēju vienošanos.

                  —

                  Tas veic iepriekšēju militāro plānošanu stratēģiskā līmenī.

                  —

                  Tas veic agrīnu, pietiekami sīki izstrādātu plānošanu, lai, inter alia, dalībvalstis varētu novērtēt savu potenciālo spēku ieguldījumu un nodrošinātu pienācīgu ESMŠ kompetenci lēmumu pieņemšanas procesā.

                  —

                  Tas, saskaņojot ar NATO, identificē un uzskaita Eiropas nacionālos un daudznacionālos spēkus operācijām, kuras vada ES.

                  —

                  Tas veicina nacionālo un daudznacionālo spēku attīstību un sagatavošanu (tostarp mācības), kurus ES rīcībā ir nodevušas dalībvalstis. Modalitātes par attiecībām ar NATO ir paredzētas attiecīgajos dokumentos.

                  —

                  Tas organizē un koordinē procedūras nacionālajiem un daudznacionālajiem štābiem, tostarp tiem NATO štābiem, kuri ir pieejami ES, nodrošinot pēc iespējas labāku saderību ar NATO procedūrām.

                  —

                  Tas sniedz ieguldījumu terorisma apkarošanas EDAP dimensijas militārajos aspektos.

                  —

                  Tas sniedz ieguldījumu koncepciju, teoriju, plānu un procedūru izstrādāšanā attiecībā uz militāro spēku un iespēju izmantošanu dabas katastrofu un cilvēka izraisītu katastrofu seku pārvarēšanas operācijās.

                  —

                  Tas sagatavo, plāno, vada un izvērtē ES krīzes pārvarēšanas procedūru militāros aspektus, tostarp ES/NATO procedūru realizēšanu.

                  —

                  Tas piedalās operāciju un mācību izmaksu aprēķināšanā.

                  —

                  Tas sadarbojas ar nacionālajiem štābiem un daudznacionālo spēku daudznacionālajiem štābiem.

                  —

                  Tas nodibina pastāvīgas attiecības ar NATO, ievērojot “ES/NATO pastāvīgās vienošanās”.

                  —

                  Tā paspārnē atrodas NATO Sadarbības komanda ESMŠ, un tas uztur ES vienību SHAPE saskaņā ar EDAP prezidentvalsts ziņojumu, ko Padome pieņēmusi 2004. gada 13.decembrī;

                  —

                  Tas nodibina atbilstīgas attiecības ar noteiktiem korespondentiem ANO, kā arī citās starptautiskās organizācijās, tostarp EDSO un ĀS, saskaņā ar vienošanos ar šīm organizācijām.

                  —

                  Tas dod savu ieguldījumu vajadzīgās vispārīgās pieredzes ieguves procesā.

                  —

                  Tas uzņemas veikt stratēģisko kontingenta plānošanu pēc ĢS/AP vai PDK iniciatīvas.

                  —

                  Tas palīdz izstrādāt teoriju/koncepciju kopumu, pamatojoties uz civilo/militāro operāciju un mācību procesā gūto pieredzi.

                  —

                  Tas izstrādā koncepcijas un procedūras ES operāciju centra vajadzībām un nodrošina operāciju centra darbaspēka, telpu un iekārtu pieejamību un gatavību operācijām un mācībām.

                  —

                  Tas uztur, atjaunina un nomaina ES operāciju centra materiāltehnisko bāzi un ierīces.

            a)   Papildu funkcijas krīžu pārvarēšanas situācijās

                  —

                  Tas pieprasa un apstrādā īpašu informāciju no izlūkošanas organizācijām un citu saistītu informāciju no visiem pieejamiem avotiem.

                  —

                  Tas atbalsta ESMK Sākotnējās plānošanas pamatnostādņu un plānošanas norādījumu izstrādē PDK.

                  —

                  Tas izstrādā un nosaka prioritātes militārstratēģiskajām iespējām kā pamatam ESMK militārajiem ieteikumiem PDK:

                              —

                              nosakot vispārējās sākotnējās iespējas,

                              —

                              lietderīgi izmantojot ārējo resursu plānošanas atbalstu, kas sīkāk analizēs un izstrādās šīs iespējas,

                              —

                              izvērtējot šīs sīkākās izskatīšanas rezultātus un vajadzības gadījumā veicot turpmāk vajadzīgās darbības,

                              —

                              sniedzot vispārēju novērtējumu ESMK ar atbilstīgām atsaucēm uz prioritātēm un ieteikumiem.

                  —

                  Tas, rīkojoties koordinēti kopā ar nacionālo plānošanas štābu un attiecīgā gadījumā ar NATO, identificē tos spēkus, kuri varētu piedalīties iespējamās ES vadītās operācijās.

                  —

                  Tas palīdz operāciju komandierim apmaiņā ar tehniskajiem līdzekļiem ar trešām valstīm, kuras piedāvā militāru palīdzību ES vadītām operācijām, un spēku koncentrēšanas konferences gatavošanā.

                  —

                  Tas turpina krīzes situāciju pārraudzību.

                  —

                  Pēc DGE lūguma ESMŠ ģenerāldirektoram tas sniedz palīdzību politiski militārai stratēģiskai plānošanai, ko veic DGE uzdevumā, lai reaģētu uz krīzi (sagatavo CMC, vienoto rīcību …).

                  —

                  Pēc DGE lūguma ESMŠ ģenerāldirektoram tas sniedz palīdzību, lai stratēģiskā līmenī uz krīzes situācijām plānotu atbildes reakciju (faktu vākšanas misijas, CMC), kas tiks veikta DGE vadībā.

                  —

                  Tas sniedz palīdzību stratēģiskai plānošanai kopīgām civilām/militārām operācijām, ko veic, lai reaģētu uz krīzi, izstrādājot stratēģiskas iespējas, kas paredzētas krīzes pārvarēšanas procedūrās. Šāda plānošana ir tieša ESMŠ ģenerāldirektora un CPĪC direktora atbildība vispārējā ĢS/AP pakļautībā;

                  —

                  Pēc DGE lūguma ESMŠ ģenerāldirektoram tas sniedz palīdzību, lai stratēģiskā un operāciju līmenī izstrādātu atbildes reakcijas plānus uz krīzes situācijām, kas paredzēti civilām misijām, kuras tiks veiktas CPĪC direktora vadībā.

            b)   Papildu uzdevumi operāciju laikā

                  —

                  ESMŠ ar Informācijas analīzes un sakaru centra starpniecību nodrošina spēju 24 stundas diennaktī un septiņas dienas nedēļā pārraudzīt visas KĀDP misijas un operācijas, lai nodrošinātu sistemātisku ar operācijām saistītu informācijas plūsmu.

                  —

                  ESMŠ, darbojoties atbilstīgi ESMK norādījumiem, nepārtraukti uzrauga operāciju militāros aspektus. Tas vada stratēģisko analīzi, sazinoties ar norīkoto operācijas komandieri, lai pildītu ESMK padomdevēja lomu PDK, kas ir atbildīga par stratēģisko plānošanu.

                  —

                  Saskaņā ar politisko un darbības attīstību tas paredz jaunas iespējas ESMK, kas ir pamatā ESMK konsultācijām PDK.

                  —

                  Tas sniedz ieguldījumu ES operāciju centra vadošā kodola pastiprināšanā un pēc vajadzības tālākā izaugsmē.

                  —

                  ESMŠ veido pastāvīgu vadošu ES operāciju centra kodolu.

                  —

                  Tas palīdz īstenot civilo operāciju koordinēšanu. Šādas operācijas plāno un veic CPĪC direktora vadībā. Tas palīdz civilo operāciju plānošanā, nodrošinājumā (tostarp iespējamā militāro līdzekļu izmantošanā) un vadībā (stratēģiskā līmeņa vadību arī turpmāk veic DGE IX).

            5.   Organizācija

                  —

                  ESMŠ darbojas atbilstīgi ESMK norādījumiem, kurai tas ziņo.

                  —

                  ESMŠ ir Padomes Sekretariāta departaments, kas ir tieši piesaistīts ĢS/AP un strādā ciešā sadarbībā ar citiem Padomes Ģenerālsekretariāta departamentiem.

                  —

                  To vada ESMŠ ģenerāldirektors, kas ir ģenerālleitnants (sauszemes spēkos) vai admirālis (jūras spēkos).

                  —

                  To veido dalībvalstu norīkotie darbinieki, kuru darbībai ir starptautisks statuss saskaņā ar noteikumiem, ko piemēro valstu ekspertiem un militārajam personālam, kā arī ierēdņiem no Padomes Ģenerālsekretariāta un ierēdņiem, kurus norīko Komisija.

                  —

                  Lai uzlabotu ESMŠ atlases procesu, dalībvalstis tiek aicinātas katram amatam, uz ko piesakās kandidāti, izvirzīt vairāk nekā vienu kandidātu.

                  —

                  Lai nodrošinātu pilnu misiju un uzdevumu spektru, ESMŠ ir organizēts, kā norādīts A papildinājumā.

                  —

                  Krīzes pārvarēšanas situācijās vai mācībās ESMŠ var izveidot Plānošanas un pārvaldības vienības, kas izveidotas, ievērojot savu kompetenci, personāla sastāvu un infrastruktūru. Turklāt, vajadzības gadījumā pagaidu spēku palielināšanai tas ar ESMK starpniecību varētu lūgt personālu no ES dalībvalstīm.

                  —

                  ESMK ar ESMŠ ģenerāldirektora starpniecību nodrošina ESMŠ veikto militāro darbību vadību attiecībā un civilu krīžu pārvarēšanu. Par ESMŠ ieguldījumu attiecībā uz krīzes pārvarēšanas civilajiem aspektiem arī turpmāk funkcionālā līmenī atbildīgs ir DGE IX, tas attiecas uz visām darbībām (plānošana, faktu vākšanas misijas, utt.) līdz un ietverot CMC izstrādi un, vajadzības gadījumā, CSO/PSO. Kad ir pieņemts lēmums sākt misiju, tad funkcionālā līmenī atbildīgs par šo ieguldījumu kļūst CPĪC direktors. Ziņojumi par šīm darbībām saskaņā ar izveidotām procedūrām par krīzes pārvarēšanas civilajiem aspektiem jāsniedz CIVCOM.

            6.   Attiecības ar trešām valstīm
      Attiecības starp ESMŠ un Eiropas NATO dalībvalstīm, kas nav ES dalībvalstis, citām trešām valstīm un ES kandidātvalstīm ir noteiktas attiecīgos dokumentos par ES attiecībām ar trešām valstīm.

         (1)  Attiecībā uz saīsinājumu skatīt B papildinājumu.

         (2)  Definīcijas:

                  Stratēģiskā plānošana – plānošanas darbības, kas sākas, tiklīdz ir identificēta potenciāla krīze vai krīze jau ir radusies, un beidzas, kad ES politiskās iestādes apstiprina militārstratēģisku iespēju vai militārstratēģisku iespēju kopumu. Stratēģiskais process ietver militāru situācijas novērtējumu, politisku/militāru nostādņu definēšanu un militārstratēģisku iespēju izstrādāšanu.

                  Militārstratēģiska iespēja – iespējama militāra rīcība, kas izstrādāta, lai sasniegtu politiskus/militārus mērķus, kas noteikti politiskajās/militārajās nostādnēs. Militārstratēģiska iespēja ietver militārā risinājuma izklāstu, vajadzīgos resursus un ierobežojumus, un ieteikumus operācijas komandiera un operāciju štāba (OHQ) izvēlei.

         A pielikums
         ESMŠ STRUKTŪRAS SHĒMA

         B pielikums
         SAĪSINĀJUMI
         A
         ADMIN – Administrācijas nodaļa
         ĀV – Āfrikas Vienība
         C

            CESDP – Kopējā Eiropas drošības un aizsardzības politika

            CEUMC – Eiropas Savienības Militārās komitejas priekšsēdētājs

            CPCC – Civilās plānošanas un īstenošanas centrs (CPĪC)

            CIS – Sakaru un informācijas sistēmu departaments

            CIS POL/REQ – Sakaru un informācijas sistēmu politika un prasības

            CIV/MIL CELL – Civilmilitāra vienība

            CIV/MIL STRAT PLAN – Civilmilitārās vienības stratēģiskās plānošanas nodaļa

            CIVCOM – Krīzes pārvarēšanas civilo aspektu komiteja

            CMC – Krīzes pārvarēšanas koncepcija

            CMC SPT – Atbalsts Eiropas Savienības Militārās komitejas priekšniekam

            COMMS & IS – Sakaru un informācijas sistēmu direktorāts

            CONOPS – Operāciju koncepcija

            CRISIS RESP/CURRENT OPS – Reaģēšanas uz krīzes situācijām/notiekošo operāciju nodaļa

            CSO – Stratēģiska iespēja civilā jomā
         D

            DDG – ģenerāldirektora vietnieks

            DGEUMS – Eiropas Savienības Militārā štāba ģenerāldirektors

            DCPCC – Civilās plānošanas un īstenošanas centrs (CPĪC) direktors

            DPP – aizsardzības un plānošanas process
         E

            ESDP – Eiropas drošības un aizsardzības politika

            EUMC – Eiropas Savienības Militārā komiteja (ESMK)

            EUMS – Eiropas Savienības Militārais štābs (ESMŠ)

            EU CELL (SHAPE) – ES vienība SHAPE štābā

            EX/TRN/ANL – Mācību un analīzes nodaļa
         I

            INT POLICY – Izlūkošanas politikas plānošanas nodaļa

            INT PRODUCTION – Izlūkošanas darbības nodaļa

            INT REQ – Izlūkdatu pieprasījums

            IT SUPPORT – Informācijas tehnoloģiju atbalsta nodaļa
         L

            LEGAL – Juriskonsults

            LOG POLICY – Apgādes politikas nodaļa
         M

            MAP – Militārā novērtējuma un plānošanas nodaļa
         O

            OCPS – Operāciju centra pastāvīgais personāls

            OHQ – Operāciju štābs

            OP CENTRE PERM STAFF – Operāciju centra pastāvīgais personāls

            OPLAN – Operāciju plāns

            OPSCEN – Operāciju centrs

            OSCE – Eiropas Drošības un sadarbības organizācija (EDSO)
         P

            PARP – Plānošanas un plānu pārskatīšanas process

            PfP – Partnerattiecības mieram

            POL – Politikas nodaļa

            PSC – Politikas un drošības komiteja (PDK)

            PSO – Stratēģiska iespēja policijas jomā
         T

            TEU – Līgums par Eiropas Savienību (LES)


title: 2007/820/EK: Padomes Lēmums ( 2007. gada 8. novembris ), lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bosniju un Hercegovinu par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi

text:
               19.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 334/65

         PADOMES LĒMUMS
   (2007. gada 8. novembris),
   lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Bosniju un Hercegovinu par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi
   (2007/820/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 63. panta 3. punkta b) apakšpunktu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Komisija Eiropas Kopienas vārdā risināja sarunas par nolīgumu ar Bosniju un Hercegovinu par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi.

               (2)

               Saskaņā ar Padomes 2007. gada 18. septembra Lēmumu nolīgums 2007. gada 18. septembrī Eiropas Kopienas vārdā parakstīts, ņemot vērā tā iespējamo noslēgšanu vēlāk.

               (3)

               Nolīgums būtu jāapstiprina.

               (4)

               Ar nolīgumu tiek izveidota Apvienotā atpakaļuzņemšanas komiteja, kas var pieņemt savu reglamentu. Tādēļ ir lietderīgi paredzēt vienkāršotu procedūru Kopienas nostājas izstrādāšanai šajā jautājumā.

               (5)

               Saskaņā ar 3. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Apvienotā Karaliste ir paziņojusi, ka tā vēlas piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (6)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, un neskarot minētā protokola 4. pantu, Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (7)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Kopienas vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Bosniju un Hercegovinu par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs sniedz nolīguma 22. panta 2. punktā paredzēto paziņojumu (2).
   3. pants
   Komisija pārstāv Kopienu Apvienotajā atpakaļuzņemšanas komitejā, kas izveidota ar Nolīguma 18. pantu.
   4. pants
   Kopienas nostāju Apvienotajā atpakaļuzņemšanas komitejā attiecībā uz tās reglamenta pieņemšanu, kā prasīts nolīguma 18. panta 5. punktā, pieņem Komisija, iepriekš apspriežoties ar Padomes norīkotu īpašu komiteju.
   5. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2007. gada 8. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         R. PEREIRA

      (1)  Atzinums sniegts 2007. gada 24. oktobrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  Nolīguma spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   NOLĪGUMS
   starp Eiropas Kopienu un Bosniju un Hercegovinu par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi
   AUGSTĀS LĪGUMSLĒDZĒJAS PUSES,
   EIROPAS KOPIENA, turpmāk “Kopiena”,
   un
   BOSNIJA UN HERCEGOVINA,
   APŅĒMUŠĀS veicināt savu sadarbību, lai efektīvāk apkarotu nelikumīgu imigrāciju;
   VĒLOTIES ar šo nolīgumu un uz savstarpīguma pamata paredzēt ātras un efektīvas procedūras, lai varētu identificēt un drošā, kārtīgā veidā nosūtīt atpakaļ personas, kuras neatbilst vai vairs neatbilst ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nosacījumiem attiecībā uz Bosnijas un Hercegovinas vai kādas Eiropas Savienības dalībvalsts teritoriju, un sadarbības garā veicināt šādu personu tranzītu;
   UZSVEROT, ka šis nolīgums neskar tādas Kopienas, Eiropas Savienības dalībvalstu un Bosnijas un Hercegovinas tiesības, pienākumus un atbildību, kas izriet no starptautiskajām tiesībām, un jo īpaši 1950. gada 4. novembra Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas un 1951. gada 28. jūlija Konvencijas par bēgļu statusu;
   ŅEMOT VĒRĀ, ka šis nolīgums ietilpst Eiropas Kopienas dibināšanas līguma IV sadaļas darbības jomā un tā noteikumi neattiecas uz Dānijas Karalisti saskaņā ar Protokolu par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam,
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   1. pants
   Definīcijas
   Šajā nolīgumā:

               a)

               “Līgumslēdzējas puses” ir Bosnija un Hercegovina un Kopiena;

               b)

               “Bosnijas un Hercegovinas pilsonis” ir jebkura persona, kurai ir Bosnijas un Hercegovinas pilsonība saskaņā ar tās tiesību aktiem;

               c)

               “dalībvalsts pilsonis” ir jebkura persona, kurai ir kādas dalībvalsts pilsonība, kā noteikts Kopienā;

               d)

               “dalībvalsts” ir jebkura Eiropas Savienības dalībvalsts, izņemot Dānijas Karalisti;

               e)

               “trešās valsts pilsonis” ir jebkura persona, kurai ir tādas valsts pilsonība, kas nav Bosnija un Hercegovina vai kāda no dalībvalstīm;

               f)

               “bezvalstnieks” ir jebkura persona, kurai nav pilsonības;

               g)

               “uzturēšanās atļauja” ir Bosnijas un Hercegovinas vai kādas dalībvalsts izsniegta jebkura veida atļauja, kas personai dod tiesības uzturēties attiecīgās valsts teritorijā. Tas neietver pagaidu atļaujas, kas atļauj uzturēties tās teritorijā saistībā ar patvēruma pieteikuma vai uzturēšanās atļaujas pieteikuma izskatīšanu;

               h)

               “vīza” ir Bosnijas un Hercegovinas vai dalībvalsts izsniegta atļauja vai pieņemts lēmums, kas vajadzīgs, lai ieceļotu attiecīgajā teritorijā vai šķērsotu to tranzītā. Tas neattiecas uz lidostas tranzīta vīzu;

               i)

               “pieprasījuma iesniedzēja valsts” ir valsts (Bosnija un Hercegovina vai kāda no dalībvalstīm), kura iesniedz atpakaļuzņemšanas pieprasījumu saskaņā ar nolīguma 7. pantu vai tranzīta pieteikumu saskaņā ar nolīguma 14. pantu;

               j)

               “pieprasījuma saņēmēja valsts” ir valsts (Bosnija un Hercegovina vai kāda no dalībvalstīm), kurai iesniedz atpakaļuzņemšanas pieprasījumu saskaņā ar nolīguma 7. pantu vai tranzīta pieteikumu saskaņā ar nolīguma 14. pantu;

               k)

               “kompetentā iestāde” ir jebkura Bosnijas un Hercegovinas valsts iestāde vai kādas dalībvalsts iestāde, kurai ir uzticēta šā līguma īstenošana saskaņā ar tā 19. panta 1. punkta a) apakšpunktu;

               l)

               “tranzīts” ir pieprasījuma saņēmējas valsts teritorijas šķērsošana, ko veic trešās valsts pilsonis vai bezvalstnieks, kad viņš dodas no pieprasījuma iesniedzējas valsts uz galamērķa valsti.

         I IEDAĻA
   BOSNIJAS UN HERCEGOVINAS ATPAKAĻUZŅEMŠANAS PIENĀKUMI
   2. pants
   Savas valsts pilsoņu atpakaļuzņemšana
   1.   Pēc dalībvalsts pieprasījuma Bosnija un Hercegovina bez papildu formalitātēm, kas nav paredzētas šajā nolīgumā, uzņem atpakaļ visas personas, kuras neatbilst vai vairs neatbilst spēkā esošajiem ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nosacījumiem attiecībā uz pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts teritoriju, ja ir pierādīts vai var pamatoti uzskatīt, balstoties uz sniegtiem prima facie pierādījumiem, ka šīs personas ir Bosnijas un Hercegovinas pilsoņi.
   2.   Bosnija un Hercegovina uzņem atpakaļ arī:

               —

               personu, kas minētas 1. punktā, nepilngadīgos, neprecētos bērnus, neņemot vērā viņu dzimšanas vietu vai pilsonību, izņemot, ja viņiem ir patstāvīgas uzturēšanās tiesības pieprasījuma iesniedzējā dalībvalstī,

               —

               personu, kas minētas 1. punktā, laulātos, kuriem ir citas valsts pilsonība, ar noteikumu, ka viņiem ir tiesības ieceļot un uzturēties vai ir tiesības saņemt ieceļošanas un uzturēšanās atļauju Bosnijā un Hercegovinā, izņemot, ja viņiem ir patstāvīgas uzturēšanās tiesības pieprasījuma iesniedzējā dalībvalstī.

         3.   Bosnija un Hercegovina uzņem atpakaļ arī personas, kurām pēc ieceļošanas dalībvalsts teritorijā atņemta Bosnijas un Hercegovinas pilsonība vai kuras atteikušās no tās, ja vien dalībvalsts vismaz nav solījusi šīs personas naturalizēt.
   4.   Pēc tam, kad Bosnija un Hercegovina ir apstiprinājusi atpakaļuzņemšanas pieprasījumu, kompetentā Bosnijas un Hercegovinas diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārā iestāde nekavējoties un ne vēlāk kā triju darba dienu laikā izsniedz atpakaļ uzņemamās personas atgriešanai nepieciešamos ceļošanas dokumentus ar derīguma termiņu vismaz 20 dienas. Ja juridisku vai faktisku iemeslu dēļ attiecīgo personu nevar pārvietot sākotnēji izsniegtā ceļošanas dokumenta derīguma termiņa laikā, Bosnijas un Hercegovinas kompetentā diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārā iestāde 14 kalendāro dienu laikā izsniedz jaunu ceļošanas dokumentu ar tādu pašu derīguma termiņu. Ja Bosnija un Hercegovina 14 kalendāro dienu laikā nav izsniegusi jaunu ceļošanas dokumentu, tad uzskata, ka tā piekrīt izmantot ES standarta ceļošanas dokumentu izraidīšanas vajadzībām (1).
   5.   Pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts ņem vērā personas izvēli attiecībā uz atpakaļuzņemšanas valsti, ja personai papildus Bosnijas un Hercegovinas pilsonībai ir arī citas trešās valsts pilsonība.
   3. pants
   Trešās valsts pilsoņu un bezvalstnieku atpakaļuzņemšana
   1.   Pēc dalībvalsts pieprasījuma Bosnija un Hercegovina bez papildu formalitātēm, kas nav paredzētas šajā nolīgumā, uzņem atpakaļ visus trešās valsts pilsoņus un bezvalstniekus, kuri neatbilst vai vairs neatbilst spēkā esošajiem ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nosacījumiem attiecībā uz pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts teritoriju, ja ir pierādīts vai var pamatoti uzskatīt, pamatojoties uz sniegtiem prima facie pierādījumiem, ka:

               a)

               šādām personām ir vai ieceļošanas laikā bija Bosnijas un Hercegovinas izsniegta derīga vīza vai uzturēšanās atļauja; vai

               b)

               šādas personas nelegāli tieši ieceļojušas dalībvalsts teritorijā pēc tam, kad tās uzturējušās Bosnijas un Hercegovinas teritorijā vai šķērsojušas to tranzītā.

         2.   Šā panta 1. punktā minēto atpakaļuzņemšanas pienākumu nepiemēro, ja:

               a)

               trešās valsts pilsonis vai bezvalstnieks atradies tikai gaisa ceļojuma tranzītā caur Bosnijas un Hercegovinas starptautisko lidostu; vai

               b)

               pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts trešās valsts pilsonim vai bezvalstniekam ir izsniegusi vīzu vai uzturēšanās atļauju pirms vai pēc ieceļošanas tās teritorijā, izņemot gadījumus, ja:

                           —

                           attiecīgajai personai ir Bosnijas un Hercegovinas izsniegta vīza vai uzturēšanās atļauja un šā dokumenta derīguma termiņš ir garāks vai

                           —

                           pieprasījuma iesniedzējas dalībvalsts vīza vai uzturēšanās atļauja iegūta, izmantojot viltotus vai nepatiesus dokumentus vai sniedzot nepatiesus apgalvojumus, vai

                           —

                           persona neatbilst vīzai pievienotajiem nosacījumiem.

         3.   Pēc dalībvalsts pieprasījuma Bosnija un Hercegovina uzņem atpakaļ arī bijušos Sociālistiskās Dienvidslāvijas Federālās Republikas pilsoņus, kuriem nav citas pilsonības un kuru dzimšanas vieta un pastāvīgā dzīvesvieta 1992. gada 6. aprīlī bija Bosnijas un Hercegovinas teritorijā.
   4.   Pēc tam, kad Bosnija un Hercegovina ir apstiprinājusi atpakaļuzņemšanas pieprasījumu, pieprasījuma iesniedzēja dalībvalsts izsniedz personai, kuras atpakaļuzņemšana ir apstiprināta, ES standarta ceļošanas dokumentu izraidīšanas vajadzībām (1).
   II IEDAĻA
   KOPIENAS ATPAKAĻUZŅEMŠANAS PIENĀKUMI
   4. pants
   Savas valsts pilsoņu atpakaļuzņemšana
   1.   Pēc Bosnijas un Hercegovinas pieprasījuma dalībvalsts bez papildu formalitātēm, kas nav paredzētas šajā nolīgumā, uzņem atpakaļ visas personas, kuras neatbilst vai vairs neatbilst spēkā esošajiem ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nosacījumiem attiecībā uz Bosnijas un Hercegovinas teritoriju, ja ir pierādīts vai, balstoties uz sniegtiem prima facie pierādījumiem, var pamatoti uzskatīt, ka šīs personas ir attiecīgās dalībvalsts pilsoņi.
   2.   Dalībvalsts uzņem atpakaļ arī:

               —

               personu, kas minētas 1. punktā, nepilngadīgos, neprecētos bērnus, neņemot vērā viņu dzimšanas vietu vai pilsonību, izņemot, ja viņiem ir patstāvīgas uzturēšanās tiesības Bosnijā un Hercegovinā,

               —

               personu, kas minētas 1. punktā, laulātos, kuriem ir citas valsts pilsonība, ar noteikumu, ka viņiem ir tiesības ieceļot un uzturēties vai ir tiesības saņemt ieceļošanas un uzturēšanās atļauju dalībvalstī, izņemot, ja viņiem ir patstāvīgas uzturēšanās tiesības Bosnijā un Hercegovinā.

         3.   Dalībvalsts uzņem atpakaļ arī personas, kurām pēc ieceļošanas Bosnijas un Hercegovinas teritorijā atņemta dalībvalsts pilsonība vai kuras atteikušās no tās, ja vien Bosnija un Hercegovina vismaz nav solījusi šīs personas naturalizēt.
   4.   Pēc tam, kad pieprasījuma saņēmēja dalībvalsts ir apstiprinājusi atpakaļuzņemšanas pieprasījumu, kompetentā attiecīgās dalībvalsts diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārā iestāde nekavējoties un ne vēlāk kā triju darba dienu laikā izsniedz atpakaļ uzņemamās personas atgriešanai nepieciešamos ceļošanas dokumentus ar derīguma termiņu vismaz trīs mēneši. Ja juridisku vai faktisku iemeslu dēļ attiecīgo personu nevar pārvietot sākotnēji izsniegtā ceļošanas dokumenta derīguma termiņa laikā, attiecīgās dalībvalsts kompetentā diplomātiskā pārstāvniecība vai konsulārā iestāde 14 kalendāro dienu laikā izsniedz jaunu ceļošanas dokumentu ar tādu pašu derīguma termiņu.
   5.   Bosnija un Hercegovina ņem vērā personas izvēli attiecībā uz atpakaļ uzņemšanas valsti, ja personai papildus pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts pilsonībai ir arī citas trešās valsts pilsonība.
   5. pants
   Trešās valsts pilsoņu un bezvalstnieku atpakaļuzņemšana
   1.   Pēc Bosnijas un Hercegovinas pieprasījuma dalībvalsts bez papildu formalitātēm, kas nav paredzētas šajā nolīgumā, uzņem atpakaļ visus trešās valsts pilsoņus un bezvalstniekus, kuri neatbilst vai vairs neatbilst spēkā esošajiem ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nosacījumiem attiecībā uz Bosnijas un Hercegovinas teritoriju, ja ir pierādīts vai var pamatoti uzskatīt, balstoties uz sniegtiem prima facie pierādījumiem, ka:

               a)

               šādām personām ir vai ieceļošanas laikā bija pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts izsniegta derīga vīza vai uzturēšanās atļauja; vai

               b)

               šādas personas nelegāli tieši ieceļojušas Bosnijas un Hercegovinas teritorijā pēc tam, kad tās uzturējušās pieprasījuma saņēmējas dalībvalsts teritorijā vai šķērsojušas to tranzītā.

         2.   Šā panta 1. punktā minēto atpakaļuzņemšanas pienākumu nepiemēro, ja:

               a)

               trešās valsts pilsonis vai bezvalstnieks bijis tikai gaisa ceļojuma tranzītā caur starptautisko lidostu pieprasījuma saņēmējā dalībvalstī; vai

               b)

               Bosnija un Hercegovina trešās valsts pilsonim vai bezvalstniekam ir izsniegusi vīzu vai uzturēšanās atļauju pirms vai pēc ieceļošanas tās teritorijā, izņemot gadījumus, ja:

                           —

                           attiecīgajai personai ir pieprasījuma saņēmējas valsts izsniegta vīza vai uzturēšanās atļauja un šā dokumenta derīguma termiņš ir garāks vai

                           —

                           Bosnijas un Hercegovinas vīza vai uzturēšanās atļauja iegūta, izmantojot viltotus vai nepatiesus dokumentus vai sniedzot nepatiesus apgalvojumus, vai

                           —

                           persona neatbilst vīzai pievienotajiem nosacījumiem.

         3.   Šā panta 1. punktā minētais atpakaļuzņemšanas pienākums attiecas uz dalībvalsti, kas izsniegusi vīzu vai uzturēšanās atļauju. Ja divas vai vairākas dalībvalstis izsniegušas vīzu vai uzturēšanās atļauju, 1. punktā minētais atpakaļuzņemšanas pienākums attiecas uz dalībvalsti, kas izsniegusi dokumentu, kam ir garāks derīguma termiņš, vai – ja vienam vai vairākiem no tiem beidzies derīguma termiņš – dokumentu, kas joprojām ir derīgs. Ja visiem dokumentiem beidzies derīguma termiņš, 1. punktā minētais atpakaļuzņemšanas pienākums attiecas uz dalībvalsti, kas izsniegusi dokumentu, kam ir nesenākais derīguma termiņš. Ja tāds dokuments nav pieejams, 1. punktā minētais atpakaļuzņemšanas pienākums attiecas uz dalībvalsti, no kuras persona pēdējo reizi izceļojusi.
   4.   Pēc tam, kad dalībvalsts ir apstiprinājusi atpakaļuzņemšanas pieprasījumu, Bosnija un Hercegovina izsniedz personas, kuras atpakaļuzņemšana ir apstiprināta, atgriešanai nepieciešamo ceļošanas dokumentu.
   III IEDAĻA
   ATPAKAĻUZŅEMŠANAS KĀRTĪBA
   6. pants
   Principi
   1.   Saskaņā ar 2. punktu, lai pārsūtītu personu, kas jāuzņem atpakaļ, pamatojoties uz vienu no 2. līdz 5. pantā minētajiem pienākumiem, ir jāiesniedz atpakaļuzņemšanas pieprasījums pieprasījuma saņēmējas valsts kompetentajai iestādei.
   2.   Atpakaļuzņemšanas pieprasījums nav vajadzīgs, ja personai, kas jāuzņem atpakaļ, ir derīgs ceļošanas dokuments vai personas apliecība un, ja nepieciešams, pieprasījuma saņēmējas valsts derīga vīza vai uzturēšanās atļauja.
   7. pants
   Atpakaļuzņemšanas pieprasījums
   1.   Iespēju robežās atpakaļuzņemšanas pieprasījumā ir šāda informācija:

               a)

               ziņas par personu, kura jāuzņem atpakaļ (piemēram, vārdi, uzvārdi, dzimšanas datums un, ja iespējams, dzimšanas vieta un pēdējā dzīvesvieta), un atbilstošos gadījumos arī ziņas par nepilngadīgajiem, neprecētajiem bērniem un/vai laulātajiem;

               b)

               norādes par pierādījumiem vai prima facie pierādījumiem par pilsonību, tranzītu, trešās valsts un bezvalstnieku atpakaļuzņemšanas nosacījumiem un nelikumīgu ieceļošanu un uzturēšanos;

               c)

               personas, kura jāuzņem atpakaļ, fotogrāfija.

         2.   Iespēju robežās atpakaļuzņemšanas pieprasījumā ir arī šāda informācija:

               a)

               paziņojums par to, ka personai, kura jāuzņem atpakaļ, var būt vajadzīga palīdzība vai aprūpe, ja attiecīgā persona nepārprotami piekritusi šādam paziņojumam;

               b)

               jebkurš cits aizsardzības vai drošības pasākums vai informācija par personas veselību, kas varētu būt vajadzīgi konkrētajā pārsūtīšanas gadījumā.

         3.   Vienota veidlapa, kas izmantojama atpakaļuzņemšanas pieprasījumiem, ir pievienota šim nolīgumam kā 6. pielikums.
   8. pants
   Pierādījumi attiecībā uz pilsonību
   1.   Saskaņā ar 2. panta 1. punktu un 4. panta 1. punktu pilsonību var pierādīt jo īpaši ar šā nolīguma 1. pielikumā minētajiem dokumentiem, pat ja to derīguma termiņš ir beidzies. Ja uzrāda šādus dokumentus, dalībvalstis un Bosnija un Hercegovina savstarpēji atzīst attiecīgo pilsonību, neprasot papildu izmeklēšanu. Pilsonību nevar pierādīt ar viltotiem dokumentiem.
   2.   Saskaņā ar 2. panta 1. punktu un 4. panta 1. punktu pilsonību ar prima facie pierādījumiem var pierādīt jo īpaši ar šā nolīguma 2. pielikumā minētajiem dokumentiem, pat ja to derīguma termiņš ir beidzies. Ja uzrāda šādus dokumentus, dalībvalstis un Bosnija un Hercegovina uzskata, ka pilsonība ir konstatēta, ja vien tās nevar pierādīt citādi. Pilsonību nevar pierādīt prima facie ar viltotiem dokumentiem.
   3.   Ja nevar uzrādīt nevienu no 1. vai 2. pielikumā minētajiem dokumentiem, attiecīgās pieprasījuma saņēmējas valsts kompetentās diplomātiskās vai konsulārās pārstāvniecības pēc pieprasījuma un bez liekas kavēšanas un vēlākais trīs darba dienu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas intervē personu, lai konstatētu tās pilsonību.
   9. pants
   Pierādījumi attiecībā uz trešās valsts pilsoņiem un bezvalstniekiem
   1.   Nolīguma 3. panta 1. punktā un 5. panta 1. punktā paredzēto trešās valsts pilsoņu un bezvalstnieku atpakaļuzņemšanas nosacījumu izpildi var īpaši pierādīt ar šā nolīguma 3. pielikumā minētajiem pierādījumiem; to nevar pierādīt ar viltotiem dokumentiem. Dalībvalstis un Bosnija un Hercegovina savstarpēji atzīst jebkuru tādu pierādījumu, neprasot papildu izmeklēšanu.
   2.   Nolīguma 3. panta 1. punktā un 5. panta 1. punktā paredzēto trešās valsts pilsoņu un bezvalstnieku atpakaļuzņemšanas nosacījumu izpildi prima facie var īpaši pierādīt ar šā nolīguma 4. pielikumā minētajiem pierādījumiem; to nevar pierādīt ar viltotiem dokumentiem. Ja uzrāda tādu prima facie pierādījumu, dalībvalstis un Bosnija un Hercegovina uzskata, ka nosacījumi ir konstatēti, ja vien tās nevar pierādīt citādi.
   3.   Ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nelikumību konstatē no attiecīgās personas ceļošanas dokumentiem, kuros trūkst vajadzīgās vīzas vai citas uzturēšanās atļaujas attiecībā uz pieprasījuma iesniedzējas valsts teritoriju. Pieprasījuma iesniedzējas valsts paziņojums par konstatējumu, ka attiecīgajai personai nav vajadzīgo ceļošanas dokumentu, vīzas vai uzturēšanās atļaujas, tāpat ir nelikumīgas ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās prima facie pierādījums.
   4.   Nolīguma 3. panta 3. punktā paredzēto Sociālistiskās Dienvidslāvijas Federālās Republikas bijušo pilsoņu atpakaļuzņemšanas nosacījumu izpildi var īpaši pierādīt ar šā nolīguma 5.a pielikumā minētajiem pierādījumiem; to nevar pierādīt ar viltotiem dokumentiem. Bosnija un Hercegovina atzīst jebkuru tādu pierādījumu, neprasot papildu izmeklēšanu.
   5.   Nolīguma 3. panta 3. punktā paredzēto Sociālistiskās Dienvidslāvijas Federālās Republikas bijušo pilsoņu atpakaļuzņemšanas nosacījumu izpildi prima facie var īpaši pierādīt ar šā nolīguma 5.b pielikumā minētajiem pierādījumiem; to nevar pierādīt ar viltotiem dokumentiem. Ja tiek uzrādīti šādi prima facie pierādījumi, Bosnija un Hercegovina uzskata, ka nosacījumi ir konstatēti, ja vien tā nevar pierādīt pretējo.
   6.   Ja nevar uzrādīt nevienu no 5.a vai 5.b pielikumā minētajiem dokumentiem, attiecīgās Bosnijas un Hercegovinas kompetentās diplomātiskās un konsulārās pārstāvniecības pēc pieprasījuma, bez liekas kavēšanas un vēlākais trīs darba dienu laikā pēc pieprasījuma saņemšanas intervē personu, lai konstatētu tās pilsonību.
   10. pants
   Termiņi
   1.   Atpakaļuzņemšanas pieprasījums ir jāiesniedz pieprasījuma saņēmējas valsts kompetentajai iestādei viena gada laikā no dienas, kad pieprasījuma iesniedzējas valsts kompetentā iestāde ir ieguvusi informāciju par to, ka trešās valsts pilsonis vai bezvalstnieks neatbilst vai vairs neatbilst nosacījumiem, kas ir spēkā attiecībā uz ieceļošanu, atrašanos vai uzturēšanos. Ja iesniegt pieprasījumu laikā traucē juridiski vai faktiski šķēršļi, termiņš pēc pieprasījuma iesniedzējas valsts lūguma var tikt pagarināts, bet tikai līdz brīdim, kad šķēršļi ir novērsti.
   2.   Atbildi uz atpakaļuzņemšanas pieprasījumu visos gadījumos sniedz rakstiski 10 kalendāro dienu laikā. Šis termiņš sākas no atpakaļuzņemšanas pieprasījuma saņemšanas dienas. Ja šajā termiņā atbilde nav saņemta, uzskata, ka pārsūtīšana ir apstiprināta.
   3.   Ja ir kādi juridiski vai faktiski šķēršļi, kuru dēļ nav iespējams atbildēt 10 kalendāro dienu laikā, termiņu pēc pienācīgi pamatota lūguma var pagarināt, bet ne vairāk kā par sešām kalendārajām dienām. Ja atbilde nav saņemta pagarinātajā termiņā, uzskata, ka pārsūtīšana ir apstiprināta.
   4.   Atpakaļuzņemšanas pieprasījuma noraidījumam norāda iemeslus.
   5.   Pēc apstiprinājuma saņemšanas vai attiecīgi pēc 2. punktā minētā termiņa beigām attiecīgo personu pārsūta trīs mēnešu laikā. Pēc pieprasījuma iesniedzējas valsts lūguma šo termiņu var pagarināt uz tik ilgu laiku, cik nepieciešams juridisko vai praktisko šķēršļu novēršanai.
   11. pants
   Pārsūtīšanas kārtība un transportēšanas veids
   1.   Pirms personas atpakaļnosūtīšanas Bosnijas un Hercegovinas un attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes iepriekš rakstiski vienojas par pārsūtīšanas datumu, ieceļošanas punktu, iespējamiem konvojiem un citiem ar pārsūtīšanu saistītiem jautājumiem.
   2.   Pārvešanu var veikt pa gaisu, jūru vai sauszemi. Atpakaļnosūtīšanai pa gaisu izmanto ne tikai Bosnijas un Hercegovinas vai dalībvalsts nacionālos pārvadātājus, bet arī citus, un to var veikt, izmantojot plānotos vai čārterreisus. Konvojētas atgriešanās gadījumā šādus konvojus izvēlas ne tikai no pieprasījuma iesniedzējas valsts pilnvarotām personām, bet izmantojot arī citas, ar noteikumu, ka tās ir Bosnijas un Hercegovinas vai jebkuras dalībvalsts pilnvarotas personas.
   12. pants
   Kļūdaina atpakaļuzņemšana
   Pieprasījuma iesniedzēja valsts uzņem jebkuru personu, kas ir uzņemta atpakaļ pieprasījuma saņēmējā valstī, ja triju mēnešu laikā pēc attiecīgās personas nodošanas ir noskaidrots, ka nav izpildītas šā nolīguma 2. vai 5. pantā noteiktās prasības.
   Šādos gadījumos šā nolīguma procedurālos noteikumos piemēro mutatis mutandis un pieprasījuma saņēmēja valsts paziņo visu pieejamo informāciju par uzņemamās personas patieso identitāti un pilsonību.
   IV IEDAĻA
   TRANZĪTA OPERĀCIJAS
   13. pants
   Principi
   1.   Dalībvalstīm un Bosnijai un Hercegovinai ir jācenšas trešo valstu pilsoņu vai bezvalstnieku tranzītu veikt tikai tajos gadījumos, kad šādas personas tieši pārvest uz galamērķa valsti nevar.
   2.   Bosnija un Hercegovina atļauj trešo valstu pilsoņu vai bezvalstnieku tranzītu, ja to lūdz dalībvalsts, un dalībvalsts dod atļauju trešo valstu pilsoņu vai bezvalstnieku tranzītam, ja to lūdz Bosnija un Hercegovina, ja ir nodrošināts turpmākais ceļojums iespējamās citās tranzītvalstīs un atpakaļuzņemšana galamērķa valstī.
   3.   Bosnija un Hercegovina vai dalībvalsts var atteikt tranzītu:

               a)

               ja trešās valsts pilsonim vai bezvalstniekam galamērķa valstī vai citā tranzītvalstī draud spīdzināšana, necilvēcīga vai pazemojoša apiešanās vai sods, vai nāves sods, vai vajāšana viņa rases, reliģijas, pilsonības, piederības pie kādas sociālās grupas vai viņa politiskās pārliecības dēļ; vai

               b)

               ja trešās valsts pilsonim vai bezvalstniekam pieprasījuma saņēmējā valstī vai citā tranzītvalstī draud kriminālsankcijas; vai

               c)

               sabiedrības veselības, iekšējās drošības, sabiedriskās kārtības un citu pieprasījuma saņēmējas valsts interešu dēļ.

         4.   Bosnija un Hercegovina vai dalībvalsts var atcelt jebkādu izsniegtu atļauju, ja vēlāk rodas vai kļūst zināmi 3. punktā minētie apstākļi, kas traucē tranzīta operācijai, vai ja turpmākais ceļojums iespējamās tranzītvalstīs vai atpakaļuzņemšana galamērķa valstī vairs nav nodrošināta. Šajā gadījumā, ja vajadzīgs, pieprasījuma iesniedzēja valsts bez kavēšanās uzņem atpakaļ trešās valsts pilsoni vai bezvalstnieku.
   14. pants
   Tranzīta procedūra
   1.   Pieprasījumu par tranzīta operāciju iesniedz pieprasījuma saņēmējas valsts kompetentajai iestādei rakstiskā veidā, un tajā ir šāda informācija:

               a)

               tranzīta veids (pa gaisu, jūru vai sauszemi), citas iespējamās tranzīta valstis un paredzētais galamērķis;

               b)

               attiecīgās personas dati (piemēram, vārds, uzvārds, pirmslaulības uzvārds, citi vārdi, kas ir lietoti/pēc kuriem persona ir pazīstama, vai pseidonīmi, dzimšanas datums, dzimums un, ja iespējams, dzimšanas vieta, pilsonība, valoda, ceļošanas dokumenta veids un numurs);

               c)

               paredzētā ieceļošanas vieta, pārvešanas laiks un iespējamā konvoja izmantošana;

               d)

               deklarācija par to, ka no pieprasījuma iesniedzējas valsts viedokļa 13. panta 2. punkta nosacījumi ir izpildīti un nav zināmi nekādi iemesli atteikumam saskaņā ar 13. panta 3. punktu.

         Vienotā veidlapa, kas izmantojama tranzīta pieteikumiem, pievienota šim nolīgumam kā 7. pielikums.
   2.   Pieprasījuma saņēmēja valsts piecu kalendāro dienu laikā rakstiski informē pieprasījuma iesniedzēju valsti par savu piekrišanu, apstiprinot ieceļošanas vietu un paredzēto ieceļošanas laiku, vai arī informē to par atteikumu un šāda atteikuma iemesliem.
   3.   Ja tranzīta operācija notiek pa gaisu, atpakaļ uzņemamo personu un iespējamos konvojus atbrīvo no lidostas tranzītvīzas saņemšanas.
   4.   Pieprasījuma saņēmējas valsts kompetentās iestādes pēc abpusējām apspriedēm palīdz veikt tranzīta operācijas, jo īpaši sniedzot palīdzību attiecīgo personu novērošanā un nodrošinot šim nolūkam piemērotus līdzekļus.
   V IEDAĻA
   IZMAKSAS
   15. pants
   Transporta un tranzīta izmaksas
   Neskarot kompetento iestāžu tiesības atgūt ar atpakaļuzņemšanu saistītās izmaksas no atpakaļ uzņemtajām personām vai trešām personām, visas transporta izmaksas līdz galamērķa valsts robežai, kas radušās saistībā ar atpakaļuzņemšanu un tranzīta operācijām saskaņā ar šo nolīgumu, sedz pieprasījuma iesniedzēja valsts.
   VI IEDAĻA
   DATU AIZSARDZĪBA UN NEIETEKMĒŠANAS KLAUZULA
   16. pants
   Datu aizsardzība
   Personas datu paziņošana notiek tikai tad, ja šāda paziņošana ir vajadzīga Bosnijas un Hercegovinas vai dalībvalsts kompetentajām iestādēm šā nolīguma īstenošanai. Personas datu apstrādi un darbu ar tiem konkrētā gadījumā nosaka Bosnijas un Hercegovinas tiesību akti un, ja datu apstrādes iestāde ir dalībvalsts kompetentā iestāde, Direktīva 95/46/EK (2) un attiecīgās dalībvalsts tiesību akti, kas pieņemti saskaņā ar minēto direktīvu. Papildus ievēro šādus principus:

               a)

               personas datu apstrāde jāveic godīgi un likumīgi;

               b)

               personas dati jāvāc konkrētam, precīzi formulētam un likumīgam nolūkam, lai īstenotu šo nolīgumu, un ne paziņotāja iestāde, ne saņēmēja iestāde nedrīkst tos turpmāk apstrādāt veidā, kas nav saderīgs ar šiem nolūkiem;

               c)

               personas datiem jābūt adekvātiem, atbilstīgiem un samērīgiem apjoma ziņā ar nolūkiem, kādiem tie savākti un/vai tālāk apstrādāti, jo īpaši paziņotie personas dati var skart tikai:

                           —

                           ziņas par pārsūtamo personu (piemēram, vārdi, uzvārdi, jebkādi bijuši vārdi, citi vārdi, kas lietoti/pēc kuriem persona ir pazīstama, vai pseidonīmi, dzimums, ģimenes stāvoklis, dzimšanas datums un vieta, pašreizējā un jebkāda agrākā pilsonība),

                           —

                           pasi, identifikācijas karti vai vadītāja apliecību (numurs, derīguma termiņš, izdošanas datums, izdevēja iestāde, izdošanas vieta),

                           —

                           pieturvietas un maršrutus,

                           —

                           citu informāciju, kas vajadzīga atpakaļ nosūtāmās personas identificēšanai vai atpakaļuzņemšanas prasību izskatīšanai atbilstoši šim nolīgumam;

               d)

               personas datiem jābūt precīziem un nepieciešamības gadījumā atjauninātiem;

               e)

               personas dati jāuzglabā veidā, kas pieļauj datu subjektu identifikāciju ne ilgāk, kā tas nepieciešams nolūkiem, kuriem datus vāca vai kuriem tos turpmāk apstrādā;

               f)

               gan paziņotāja iestāde, gan saņēmēja iestāde veic visus atbilstīgos pasākumus, lai vajadzības gadījumā nodrošinātu labošanu, dzēšanu vai piekļuves noslēgšanu gadījumos, kad apstrāde neatbilst šā panta noteikumiem, īpaši, ja šie dati nav adekvāti, piederīgi, precīzi vai ja tie ir pārmērīgi attiecībā uz apstrādes nolūkiem. Tas paredz ziņot otrai pusei par jebkādu datu labošanu, izdzēšanu un bloķēšanu;

               g)

               saņēmēja iestāde pēc pieprasījuma informē izplatītāju iestādi par izplatīto datu izmantošanu un par iegūtajiem rezultātiem;

               h)

               personas datus var paziņot tikai kompetentajām iestādēm. To tālāka nosūtīšana citām iestādēm iepriekš jāsaskaņo ar nosūtītāju iestādi;

               i)

               paziņotājas iestādes un saņēmējas iestādes pienākums ir rakstiski reģistrēt personas datu paziņošanu un saņemšanu.

         17. pants
   Neietekmēšanas klauzula
   1.   Šis nolīgums neierobežo Kopienas, dalībvalstu un Bosnijas un Hercegovinas tiesības, pienākumus un atbildību, kas izriet no starptautiskiem tiesību aktiem, un jo īpaši no:

               —

               1951. gada 28. jūlija Konvencijas par bēgļu statusu, kurā grozījumi izdarīti ar 1967. gada 31. janvāra Protokolu par bēgļu statusu,

               —

               starptautiskām konvencijām, kas nosaka dalībvalsti, kura ir atbildīga par patvēruma pieteikuma izskatīšanu,

               —

               1950. gada 4. novembra Eiropas Cilvēktiesību un pamatbrīvību aizsardzības konvencijas,

               —

               1984. gada 10. decembra Konvencijas pret spīdzināšanu un citu nežēlīgu, necilvēcīgu vai pazemojošu izturēšanos vai sodīšanu,

               —

               starptautiskām konvencijām par izdošanu un tranzītu,

               —

               daudzpusējām starptautiskām konvencijām un nolīgumiem par ārvalstu pilsoņu atpakaļuzņemšanu.

         2.   Nekas šajā nolīgumā nekavē personas atgriešanos saskaņā ar kādu citu formālu vai neformālu vienošanos.
   VII IEDAĻA
   ĪSTENOŠANA UN PIEMĒROŠANA
   18. pants
   Apvienotā atpakaļuzņemšanas komiteja
   1.   Līgumslēdzējas puses sniedz savstarpēju palīdzību šā nolīguma piemērošanā un interpretēšanā. Tālab tās izveido Apvienoto atpakaļuzņemšanas komiteju (turpmāk “Komiteja”), kas jo īpaši:

               a)

               uzraudzīs šā nolīguma piemērošanu;

               b)

               lems par īstenošanas pasākumiem, kas vajadzīgi šā nolīguma vienādai piemērošanai;

               c)

               regulāri apmainīsies ar informāciju par īstenošanas protokoliem, kurus saskaņā ar 19. pantu izstrādājušas atsevišķas dalībvalstis un Bosnija un Hercegovina;

               d)

               ieteiks grozījumus šajā nolīgumā un tā pielikumos.

         2.   Komitejas lēmumi ir saistoši Līgumslēdzējām pusēm.
   3.   Komitejas sastāvā ir Kopienas un Bosnijas un Hercegovinas pārstāvji; Kopienu pārstāv Komisija.
   4.   Komiteja vajadzības gadījumā tiekas pēc kādas Līgumslēdzējas puses lūguma.
   5.   Komiteja izstrādā savu reglamentu.
   19. pants
   Īstenošanas protokoli
   1.   Pēc dalībvalsts vai Bosnijas un Hercegovinas lūguma Bosnija un Hercegovina un dalībvalsts izstrādā īstenošanas protokolu, kurā ietver noteikumus par:

               a)

               kompetento iestāžu norīkošanu, robežšķērsošanas punktiem un kontaktpunktu apmaiņu;

               b)

               nosacījumiem konvojētai atpakaļnosūtīšanai, tostarp trešo valstu pilsoņu un bezvalstnieku tranzītu konvoja pavadībā;

               c)

               līdzekļiem un dokumentiem papildus tiem, kas uzskaitīti šā nolīguma 1. līdz 5. pielikumā.

         2.   Šā panta 1. punktā minētie īstenošanas protokoli stājas spēkā tikai pēc tam, kad par tiem ir paziņots 18. pantā minētajai atpakaļuzņemšanas komitejai.
   3.   Bosnija un Hercegovina piekrīt piemērot jebkuru noteikumu īstenošanas protokolā, kuru tā izstrādājusi ar kādu dalībvalsti, arī savās attiecībās ar jebkuru citu dalībvalsti, ja to lūdz pēdējā minētā dalībvalsts.
   20. pants
   Saistība ar dalībvalstu divpusējiem atpakaļuzņemšanas nolīgumiem vai vienošanām
   Šā nolīguma noteikumi ir prioritāri attiecībā pret jebkuru divpusēju nolīgumu vai vienošanos par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras valstī uzturas nelikumīgi, kas saskaņā ar 19. pantu ir noslēgta vai var būt noslēgta starp atsevišķu dalībvalsti un Bosniju un Hercegovinu, ciktāl šāda nolīguma vai vienošanās noteikumi nav saderīgi ar šā nolīguma noteikumiem.
   VIII IEDAĻA
   NOBEIGUMA NOTEIKUMI
   21. pants
   Piemērošanas teritorija
   1.   Ievērojot 2. punktu, šo nolīgumu piemēro teritorijā, kurā ir piemērojams Eiropas Kopienas dibināšanas līgums, un Bosnijas un Hercegovinas teritorijā.
   2.   Šo nolīgumu nepiemēro Dānijas Karalistes teritorijā.
   22. pants
   Spēkā stāšanās, ilgums un izbeigšana
   1.   Līgumslēdzējas puses šo nolīgumu ratificē vai apstiprina saskaņā ar savām attiecīgajām procedūrām.
   2.   Šis nolīgums stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc dienas, kad Līgumslēdzējas puses rakstveidā viena otrai paziņojušas, ka šā panta pirmajā punktā minētās procedūras ir pabeigtas.
   3.   Šis nolīgums ir noslēgts uz nenoteiktu laiku.
   4.   Katra Līgumslēdzēja puse var, oficiāli paziņojot par to otrai Līgumslēdzējai Pusei un iepriekš konsultējoties ar 18. pantā minēto Komiteju, pilnībā vai daļēji uz laiku pārtraukt šā nolīguma īstenošanu attiecībā uz trešo valstu pilsoņiem un bezvalstniekiem drošības, sabiedriskās kārtības vai sabiedrības veselības aizsardzības iemeslu dēļ. Pārtraukums stājas spēkā otrajā dienā pēc minētā paziņojuma.
   5.   Katra Līgumslēdzēja puse var denonsēt šo nolīgumu, oficiāli paziņojot par to otrai Līgumslēdzējai pusei. Šo nolīgumu beidz piemērot sešus mēnešus pēc šādas paziņošanas dienas.
   23. pants
   Pielikumi
   Šā nolīguma 1. līdz 7. pielikums ir tā sastāvdaļa.

      Nolīgums ir sagatavots divi tūkstoši septītā gada septembra astoņpadsmitajā datumā divos eksemplāros visās Līgumslēdzēju pušu oficiālajās valodās, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

         За Европейската общност
         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunitá Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Pentru Comunitatea Europeană
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen
         Za Evropsku zajednicu
         За Европску зајелницу
         Za Europsku zajednicu

         За Босна и Херцеговина
         Por Bosnia y Herzegovina
         Za Bosnu a Hercegovinu
         For Bosnien-Hercegovina
         Für Bosnien und Herzegowina
         Bosnia ja Hertsegoviina nimel
         Γiα τη Βοσνία-Ερζεγοβίνη
         For Bosnia and Herzegovina
         Pour la Bosnie-et-Herzégovine
         Per la Bosnia-Erzegovina
         Bosnijos ir Hercegovinos vardu
         Bosnijas un Hercegovinas vārdā
         Bosznia és Hercegovina részéről
         Għall-Bożnja u Ħerzegovina
         Voor Bosnië en Herzegovina
         W imieniu Bośni i Hercegowiny
         Pela Bósnia e Herzegovina
         Pentru Bosnia și Herţegovina
         Za Bosnu a Hercegovinu
         Za Bosno in Hercegovino
         Bosnia ja Hertsegovinan puolesta
         För Bosnien och Hercegovina
         Za Bosnu i Hercegovinu
         За Босну и Херцеговину
         Za Bosnu i Hercegovinu

      (1)  Saskaņā ar ES Padomes 1994. gada 30. novembra ieteikumā noteikto formu.

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.).
   1. PIELIKUMS
   VIENOTAIS DOKUMENTU SARAKSTS, KURU UZRĀDĪŠANA IR UZSKATĀMA PAR PILSONĪBAS PIERĀDĪJUMU
   (2. PANTA 1. PUNKTS, 4. PANTA 1. PUNKTS UN 8. PANTA 1. PUNKTS)

               —

               Jebkāda veida pases vai ceļošanas dokumenti (valsts pases, diplomātiskās pases, dienesta pases, grupu pases un aizvietotājpases, ieskaitot bērnu pases),

               —

               jebkāda veida personas apliecības (tajā skaitā pagaidu apliecības),

               —

               jūrnieka grāmatiņas un kapteiņa dienesta apliecības,

               —

               pilsonības apliecības un cita veida oficiāli dokumenti, kuros minēta vai norādīta pilsonība, kopā ar citiem oficiāliem dokumentiem, kuros ir personas fotogrāfija.

         2. PIELIKUMS
   VIENOTAIS DOKUMENTU SARAKSTS, KURU UZRĀDĪŠANA IR UZSKATĀMA PAR PILSONĪBAS PIERĀDĪJUMU PRIMA FACIE

   (2. PANTA 1. PUNKTS, 4. PANTA 1. PUNKTS UN 8. PANTA 2. PUNKTS)

               —

               Jebkuru šā nolīguma 1. pielikumā minēto dokumentu fotokopijas,

               —

               autovadītāja apliecības vai to fotokopijas,

               —

               dzimšanas apliecības vai to fotokopijas,

               —

               dienesta apliecības vai to fotokopijas,

               —

               liecinieku paziņojumi,

               —

               attiecīgās personas paziņojumi un valoda, kādā tā runā, tajā skaitā oficiālas pārbaudes rezultāti,

               —

               jebkurš cits dokuments, kas var palīdzēt noteikt attiecīgās personas pilsonību.

         3. PIELIKUMS
   VIENOTAIS DOKUMENTU SARAKSTS, KURUS VAR UZSKATĪT PAR PIERĀDĪJUMU TREŠO VALSTU PILSOŅU UN BEZVALSTNIEKU ATPAKAĻUZŅEMŠANAS NOSACĪJUMIEM
   (3. PANTA 1. PUNKTS, 5. PANTA 1. PUNKTS UN 9. PANTA 1. PUNKTS)

               —

               Iebraukšanas/izbraukšanas zīmogi vai līdzīgi apstiprinājumi attiecīgās personas ceļošanas dokumentā vai cita veida pierādījums par iebraukšanu/izbraukšanu (piemēram, fotogrāfiju veidā),

               —

               biļetes, kā arī jebkāda veida apliecinājumi un rēķini (piemēram, viesnīcas rēķini, ārsta/zobārsta apmeklējuma kartes, valsts/privātu iestāžu ieejas kartes, automašīnu nomas līgumi, kredītkaršu kvītis u. c.), kas skaidri liecina, ka attiecīgā persona ir uzturējusies pieprasījuma saņēmējas valsts teritorijā,

               —

               biļetes un/vai pasažieru saraksti lidmašīnu, vilcienu, tālsatiksmes autobusu un kuģu maršrutos, kuros norādīts personas vārds un kas pierāda attiecīgās personas uzturēšanos un pārvietošanos saņēmējas valsts teritorijā,

               —

               informācija, kas liecina, ka attiecīgā persona ir izmantojusi kurjera vai ceļojumu biroja pakalpojumus,

               —

               oficiāli paziņojumi, jo īpaši tādi, kurus veikuši robežkontroles dienesta darbinieki un citi liecinieki, kas var liecināt, ka attiecīgā persona ir šķērsojusi robežu,

               —

               attiecīgās personas oficiāla liecība administratīvos vai tiesu procesos.

         4. PIELIKUMS
   VIENOTAIS DOKUMENTU SARAKSTS, KURUS UZSKATA PAR PRIMA FACIE PIERĀDĪJUMU NOSACĪJUMIEM TREŠO VALSTU PILSOŅU UN BEZVALSTNIEKU ATPAKAĻUZŅEMŠANAS NOSACĪJUMIEM
   (3. PANTA 1. PUNKTS, 5. PANTA 1. PUNKTS UN 9. PANTA 2. PUNKTS)

               —

               Pieprasījuma iesniedzējas valsts attiecīgo iestāžu sniegts vietas un apstākļu apraksts, kuros attiecīgā persona ir pārtverta pēc ieceļošanas šīs valsts teritorijā,

               —

               starptautiskas organizācijas sniegtas ziņas par personas identitāti un/vai tās uzturēšanos (piemēram, ANO augstais komisārs bēgļu jautājumos),

               —

               ģimenes locekļu, ceļabiedru u. c. sniegtie paziņojumi/informācijas apstiprinājumi,

               —

               attiecīgās personas paziņojums.

         5. PIELIKUMS
   DOKUMENTU SARAKSTS, KURUS UZSKATA PAR PRIMA FACIE PIERĀDĪJUMU NOSACĪJUMIEM SOCIĀLISTISKĀS DIENVIDSLĀVIJAS FEDERĀLĀS REPUBLIKAS BIJUŠO PILSOŅU ATPAKAĻUZŅEMŠANAI
   (3. PANTA 3. PUNKTS, 9. PANTA 4. PUNKTS UN 9. PANTA 5. PUNKTS)
   5.a pielikums (Dokumenti, kurus uzskata par pierādījumu)

               —

               Bijušās Sociālistiskās Dienvidslāvijas Federālās Republikas izsniegtas dzimšanas apliecības vai to fotokopijas,

               —

               publiski dokumenti, ieskaitot personas apliecības vai to fotokopijas, ko izsniegusi Bosnija un Hercegovina vai bijusī Sociālistiskā Dienvidslāvijas Federālā Republika, kuros ir norādīta dzimšanas vieta un/vai pastāvīgā dzīvesvieta, kā noteikts 3. panta 3. punktā.

         5.b pielikums (Dokumenti, kurus uzskata par prima facie pierādījumu)

               —

               Citi dokumenti vai apliecības vai to fotokopijas, kas norāda Bosniju un Hercegovinu par dzimšanas vietu un/vai pastāvīgo dzīvesvietu,

               —

               attiecīgās personas oficiāla liecība administratīvos vai tiesu procesos.

         6. PIELIKUMS

   7. PIELIKUMS

   KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA ATTIECĪBĀ UZ 3. PANTU UN 5. PANTU
   Puses centīsies katru trešās valsts pilsoni, kurš neatbilst vai vairs neatbilst spēkā esošajiem ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās tiesiskajiem nosacījumiem attiecībā uz attiecīgās valsts teritoriju, atgriezt viņa vai viņas izcelsmes valstī.
   KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR DĀNIJU
   Līgumslēdzējas puses ņem vērā, ka šo nolīgumu nepiemēro Dānijas Karalistes teritorijai, kā arī Dānijas Karalistes pilsoņiem. Šādos apstākļos ir lietderīgi, ka Bosnija un Hercegovina un Dānija noslēdz atpakaļuzņemšanas nolīgumu ar tādiem pašiem noteikumiem kā šajā nolīgumā.
   KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR ĪSLANDI UN NORVĒĢIJU
   Līgumslēdzējas puses ņem vērā ciešās attiecības starp Eiropas Kopienu un Īslandi un Norvēģiju, jo īpaši pamatojoties uz 1999. gada 18. maija Nolīgumu par šo valstu asociāciju Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un izstrādē. Šādos apstākļos ir lietderīgi, ka Bosnija un Hercegovina ar Īslandi un Norvēģiju noslēdz atpakaļuzņemšanas nolīgumu ar tādiem pašiem noteikumiem kā šajā nolīgumā.
   KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR ŠVEICI
   Līgumslēdzējas puses ņem vērā, ka Eiropas Savienība, Eiropas Kopiena un Šveice ir parakstījušas nolīgumu par Šveices iesaistīšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā. Šādos apstākļos ir lietderīgi, ka pēc minētā nolīguma spēkā stāšanās Bosnija un Hercegovina un Šveice noslēdz atpakaļuzņemšanas nolīgumu ar tādiem pašiem noteikumiem kā šajā atpakaļuzņemšanas nolīgumā.


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2015/738 (2015. gada 29. aprīlis) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu (Francijas pieteikums EGF/2014/017 FR/Mory-Ducros)

text:
               8.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 117/47

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/738
   (2015. gada 29. aprīlis)
   par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonda izmantošanu (Francijas pieteikums EGF/2014/017 FR/Mory-Ducros)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1309/2013 (2013. gada 17. decembris) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (2014–2020) un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1927/2006 (1), un jo īpaši tās 15. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (2) un jo īpaši tā 13. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fonds (EGF) tika izveidots, lai sniegtu atbalstu tādiem darba ņēmējiem, kuri atlaisti no darba, un pašnodarbinātām personām, kuru darbība ir beigusies, jo globalizācijas rezultātā ir notikušas lielas strukturālas izmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos, turpinās globālā finanšu un ekonomikas krīze, kas aplūkota Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 546/2009 (3), vai sākas jauna globāla finanšu un ekonomikas krīze, un lai palīdzētu viņiem no jauna iekļauties darba tirgū.

               (2)

               Ar Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (4) 12. pantu ir atļauts izmantot EGF, gadā nepārsniedzot maksimālo summu, kas ir EUR 150 miljoni (2011. gada cenās).

               (3)

               Francija 2014. gada 6. oktobrī iesniedza pieteikumu izmantot EGF attiecībā uz atlaišanas gadījumiem uzņēmumā Mory-Ducros SAS Francijā, un to papildināja ar papildu informāciju, kā paredzēts Regulas (ES) Nr. 1309/2013 8. panta 3. punktā. Šis pieteikums atbilst Regulas (ES) Nr. 1309/2013 13. panta prasībām par EGF finansiālā ieguldījuma noteikšanu.

               (4)

               Tādēļ EGF būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu EUR 6 052 200 apmērā saistībā ar Francijas iesniegto pieteikumu,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības 2015. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanās fondu (EGF), lai piešķirtu summu EUR 6 052 200 apmērā saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2015. gada 29. aprīlī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         Z. KALNIŅA-LUKAŠEVICA

      (1)  OV L 347, 20.12.2013., 855. lpp.

      (2)  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 546/2009 (2009. gada 18. jūnijs), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izveidi (OV L 167, 29.6.2009., 26. lpp.).

      (4)  Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).


title: Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Lēmums (2016. gada 12. oktobris), ar kuru groza Lēmumu ESRK/2011/1, ar ko pieņem Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Reglamentu (ESRK/2016/13)

text:
               25.11.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 437/8

         EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS LĒMUMS
   (2016. gada 12. oktobris),
   ar kuru groza Lēmumu ESRK/2011/1, ar ko pieņem Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Reglamentu
   (ESRK/2016/13)
   (2016/C 437/05)
   EIROPAS SISTĒMISKO RISKU KOLĒĢIJAS VALDE,
   Ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regulu (ES) Nr. 1092/2010 par Eiropas Savienības finanšu sistēmas makrouzraudzību un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas izveidošanu (1) un jo īpaši tās 6. panta 4. punktu,
   Ņemot vērā Padomes 2010. gada 17. novembra Regulu (ES) Nr. 1096/2010, ar kuru Eiropas Centrālajai bankai piešķir konkrētus uzdevumus saistībā ar Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas darbību (2),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas (ESRK) izteiktie brīdinājumi un ieteikumi ir juridiski instrumenti, kas pienācīgi jāpaziņo to adresātiem. Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Lēmuma ESRK/2011/1 (3) 19. panta 2. punkts nosaka, ka ESRK brīdinājumus un ieteikumus paraksta ESRK priekšsēdētājs.

               (2)

               Turpmāk, lai apstiprinātu ESRK brīdinājumu un ieteikumu atbilstību ESRK Valdes lēmumam, tos būtu jāparaksta ESRK Sekretariāta vadītājam.

               (3)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Lēmums ESRK/2011/1,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Grozījumi
   Lēmumu ESRK/2011/1 groza šādi:

               1)

               ar šādu punktu aizstāj 5. panta 4. punktu:
               “4.   ESRK priekšsēdētājs protokola projektu iesniedz ESRK Valdes locekļiem komentāru sniegšanai un apstiprināšanai rakstiskā procedūrā vēlākais divu nedēļu laikā pēc sanāksmes vai, ja tas nav iespējams, nākošajā sanāksmē. Pēc apstiprināšanas to paraksta ESRK Sekretariāta vadītājs.”;

               2)

               ar šādu punktu aizstāj 10. panta 3. punktu:
               “3.   ESRK Sekretariāta vadītājs sagatavo Koordinācijas komitejas sanāksmes protokola kopsavilkuma projektu un iesniedz Koordinācijas komitejas locekļiem komentāru sniegšanai un apstiprināšanai rakstiskā procedūrā parasti pirms nākošās ESRK Valdes sēdes. Pēc apstiprināšanas protokola kopsavilkumu paraksta ESRK Sekretariāta vadītājs.”;

               3)

               ar šādu punktu aizstāj 19. panta 2. punktu:
               “2.   ESRK brīdinājumus un ieteikumus pieņem ESRK Valde, un paraksta ESRK Sekretariāta vadītājs, lai apstiprinātu to atbilstību ESRK Valdes lēmumam.”

      Frankfurtē pie Mainas, 2016. gada 12. oktobrī

            ESRK priekšsēdētājs

         Mario DRAGHI

      (1)  OV L 331, 15.12.2010., 1. lpp.

      (2)  OV L 331, 15.12.2010., 162. lpp.

      (3)  Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Lēmums ESRK/2011/1 (2011. gada 20. janvāris), ar ko pieņem Eiropas Sistēmisko risku kolēģijas Reglamentu (OV C 58, 24.2.2011., 4. lpp.).


title: 2013/474/ES: Padomes Lēmums ( 2013. gada 23. septembris ), ar ko ieceļ trīs Reģionu komitejas locekļus no Čehijas Republikas un divus locekļa aizstājējus no Čehijas Republikas

text:
               27.9.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 255/18

         PADOMES LĒMUMS
   (2013. gada 23. septembris),
   ar ko ieceļ trīs Reģionu komitejas locekļus no Čehijas Republikas un divus locekļa aizstājējus no Čehijas Republikas
   (2013/474/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
   ņemot vērā Čehijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2009. gada 22. decembrī un 2010. gada 18. janvārī pieņēma Lēmumus 2009/1014/ES (1) un 2010/29/ES (2), ar ko laikposmam no 2010. gada 26. janvāra līdz 2015. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

               (2)

               Pēc Stanislav EICHLER kunga, Jaroslav PALAS kunga un Jana VAŇHOVÁ kundzes pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojušās trīs Reģionu komitejas locekļu vietas. Pēc Radko MARTÍNEK kunga un Martin TESAŘÍK kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojušās divas Reģionu komitejas locekļu aizstājēju vietas,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2015. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā tiek iecelti:

               a)

               par locekļiem:

                           —

                              Jana VAŇHOVÁ kundze, Náměstkyně hejtmana Ústeckého kraje,

                           —

                              Martin PŮTA kungs, Hejtman Libereckého kraje,

                           —

                              Miroslav NOVÁK kungs, Hejtman Moravskoslezského kraje;

                     kā arī

               b)

               par locekļu aizstājējiem:

                           —

                           Dr. Martin NETOLICKÝ, Ph. D., Hejtman Pardubického kraje,

                           —

                              Jiří ROZBOŘIL kungs, Hejtman Olomouckého kraje.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2013. gada 23. septembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         V. JUKNA

      (1)  OV L 348, 29.12.2009., 22. lpp.

      (2)  OV L 12, 19.1.2010., 11. lpp.


title: 2008/195/EK: Padomes Lēmums ( 2008. gada 18. februāris ), lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Kirgizstānas Republiku par dažiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem

text:
               5.3.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 60/29

      PADOMES LĒMUMS

   (2008. gada 18. februāris),
   lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Kirgizstānas Republiku par dažiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem
   (2008/195/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 80. panta 2. punktu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2003. gada 5. jūnijā pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar trešām valstīm, lai ar Kopienas nolīgumu aizstātu atsevišķus noteikumus šobrīd spēkā esošajos divpusējos nolīgumos.

               (2)

               Komisija Kopienas vārdā ir risinājusi sarunas par nolīgumu ar Kirgizstānas Republiku par dažiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem (turpmāk – “Nolīgums”) saskaņā ar mehānismiem un direktīvām, kas minētas pielikumā Padomes lēmumam, ar ko Komisija tiek pilnvarota sākt sarunas ar trešām valstīm, lai ar Kopienas nolīgumu aizstātu dažus noteikumus šobrīd spēkā esošajos divpusējos nolīgumos.

               (3)

               Nolīgums ir parakstīts Eiropas Kopienas vārdā saskaņā ar Padomes Lēmumu 2007/470/EK (1), ņemot vērā tā iespējamo noslēgšanu vēlāk.

               (4)

               Nolīgums būtu jāapstiprina,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo Kopienas vārdā ir apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Kirgizstānas Republiku par dažiem gaisa satiksmes pakalpojumu aspektiem.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs ir pilnvarots izraudzīt personu, kas ir pilnvarota izdarīt Nolīguma 9. panta 1. punktā noteikto paziņojumu.

      Briselē, 2008. gada 18. februārī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         D. RUPEL

      (1)  OV L 179, 7.7.2007., 38. lpp.


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2017/632 (2017. gada 3. aprīlis), ar kuru groza Lēmumu 2014/129/KĀDP, ar ko veicina neatkarīgu neizplatīšanas “ideju ģeneratoru” Eiropas tīklu, lai atbalstītu to, ka tiek īstenota ES Stratēģija masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai

text:
               4.4.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 90/10

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2017/632
   (2017. gada 3. aprīlis),
   ar kuru groza Lēmumu 2014/129/KĀDP, ar ko veicina neatkarīgu neizplatīšanas “ideju ģeneratoru” Eiropas tīklu, lai atbalstītu to, ka tiek īstenota ES Stratēģija masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. panta 1. punktu un 31. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2014. gada 10. martā pieņēma Lēmumu 2014/129/KĀDP (1).

               (2)

               Lēmumā 2014/129/KĀDP projektiem, kas attiecas uz konkrētiem pasākumiem, ir paredzēts 36 mēnešu īstenošanas laikposms no finansēšanas nolīguma, kas noslēgts starp Komisiju un īstenošanas struktūru (ES ieroču neizplatīšanas konsorcijs), noslēgšanas dienas.

               (3)

               ES ieroču neizplatīšanas konsorcijs 2016. gada 9. decembrī lūdza Savienību atļaut līdz 2017. gada 2. jūlijam pagarināt minēto īstenošanas laikposmu, lai varētu turpināt pasākumus īstenot pēc 36 mēnešu īstenošanas laikposma.

               (4)

               ES ieroču neizplatīšanas konsorcija lūgto konkrēto pasākumu turpinājumu var īstenot, neatstājot nekādu ietekmi uz resursiem.

               (5)

               Tādēļ, lai varētu pilnībā īstenot Lēmumā 2014/129/KĀDP iekļautos pasākumus, minētais lēmums būtu jāgroza, attiecīgi pagarinot tā termiņu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu 2014/129/KĀDP ar šo groza šādi:

               1)

               lēmuma 1. panta 3. punkta a) apakšpunktu aizstāj ar šādu:

                           “a)

                           nodrošināt līdzekļus četru ikgadējo konsultatīvo sanāksmju rīkošanai un līdz pat astoņu ad hoc semināru organizēšanai, kuri paredzēti ekspertiem un praktiskā darba veicējiem un kuros pievēršas izsmeļošam jautājumu lokam saistībā ar ieroču neizplatīšanu un atbruņošanos, aptverot gan nekonvencionālos ieročus, gan parastos ieročus, ar mērķi sniegt ziņojumus un/vai ieteikumus AP pārstāvjiem;”;

               2)

               lēmuma 5. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
               “2.   Tas zaudē spēku 2017. gada 2. jūlijā.”;

               3)

               pielikumu groza šādi:

                           a)

                           pielikuma 3.1. iedaļu aizstāj ar šādu:“3.1.
                              1. projekts: četru ikgadējo konsultatīvo sanāksmju rīkošana un līdz pat astoņu ad hoc semināru organizēšana, kas paredzēti diplomātiem un akadēmiskajiem ekspertiem, lai sniegtu ziņojumu un/vai ieteikumus”;

                           b)

                           pielikuma 3.1.3. iedaļas pirmo teikumu aizstāj ar šādu:
                           “Projektā paredzēts rīkot četras ikgadējas konsultatīvās sanāksmes un līdz pat astoņus ad hoc ekspertu seminārus, sagatavojot saistītus ziņojumus un/vai ieteikumus.”;

                           c)

                           pielikuma 3.2.3. iedaļai pievieno šādu ievilkumu:

                                       “—

                                       sagatavošanas pasākumi, lai nodrošinātu nākamās ikgadējās konferences loģistiku.”;

                           d)

                           pielikuma 4. iedaļu aizstāj ar šādu:
                           “4.   Ilgums

                           Šis lēmums zaudē spēku 2017. gada 2. jūlijā.”

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2017. gada 3. aprīlī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         F. MOGHERINI

      (1)  Padomes Lēmums 2014/129/KĀDP (2014. gada 10. marts), ar ko veicina neatkarīgu neizplatīšanas “ideju ģeneratoru” Eiropas tīklu, lai atbalstītu to, ka tiek īstenota ES Stratēģija masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai (OV L 71, 12.3.2014., 3. lpp.).


title: Komisijas Lēmums (2003. gada 29. decembris), ar ko nosaka paredzamos sadalījumus Čehijai, Igaunijai, Kiprai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai saskaņā ar Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fondu Garantijas nodaļu lauku attīstības pasākumiem laika posmā no 2004. līdz 2006. gadam

text:
Avis juridique important

|

32004D0021

Official Journal L 005 , 09/01/2004 P. 0087 - 0088

KOMISIJAS LĒMUMS(2003. gada 29. decembris),ar ko nosaka paredzamos sadalījumus Čehijai, Igaunijai, Kiprai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai saskaņā ar Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fondu Garantijas nodaļu lauku attīstības pasākumiem laika posmā no 2004. līdz 2006. gadam(2004/21/EK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1999. gada 17. maija Regulu (EEK) Nr. 1257/1999 par Eiropas Lauksaimniecības virzības un garantiju fonda (ELVGF) atbalstu lauku attīstībai[1], jo īpaši tās 46. panta 2. punktu,tā kā:(1) Saistību apropriējumu iedalīšanu lauku attīstības pasākumiem, kas iekļauti 1. mērķa programmās, līdzfinansē ELVGF Virzības nodaļa saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1257/1999 35. panta 2. punkta pirmo ievilkumu.(2) Kopienas atbalstu citiem lauku attīstības pasākumiem līdzfinansē ELVGF Garantiju nodaļa saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1257/1999 47.a panta 1. punktu.(3) Eiropas Padome savā 2002. gada decembra sanāksmē Kopenhāgenā ir noteikusi finanšu plānu attiecībā uz lauku attīstību un papildu pasākumiem, ko ELVGF Garantiju nodaļa finansē Čehijai, Igaunijai, Kiprai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai laika posmā no 2004. līdz 2006. gadam (Prezidentūras secinājumu I pielikums).(4) Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1257/1999 46. panta 2. punktu Komisija veic sākotnējos sadalījumus dalībvalstīm par ELVGF Garantiju nodaļas līdzfinansētajiem lauku attīstības pasākumiem pa gadiem, izmantojot objektīvus kritērijus, kuros vērā ņem īpašās situācijas un vajadzības, kā arī veicamos pasākumus, jo īpaši attiecībā uz vidi, darba vietu radīšanu un ainavas saglabāšanu.(5) Paredzamie sadalījumi, kas izteikti 1999. gada cenās, kuras ir norādītas Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas Pievienošanās aktam[2] pievienotajā deklarācijā, ir pārvērsti pašreizējās cenās,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsSākotnējie sadalījumi Čehijai, Igaunijai, Kiprai, Latvijai, Lietuvai, Ungārijai, Maltai, Polijai, Slovēnijai un Slovākijai lauku attīstības atbalstam, ko ELVGF Garantiju nodaļa līdzfinansē laika posmā no 2004. līdz 2006. gadam, ir noteikti pielikumā.2. pantsŠis lēmums stājas spēkā tad, ja stājas spēkā Čehijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas Pievienošanās līgums, un minētā līguma spēkā stāšanās dienā.Briselē, 2003. gada 29. decembrīKomisijas vārdā -Komisijas loceklisFranz FischlerPIELIKUMSAtbalsts lauku attīstībai (2004. līdz 2006. gads)Gada asignējums(miljonos EUR)Sākotnējais sadalījums pašreizējās cenās2004. gads 2005. gads 2006. gads 2004. līdz 2006. gadsČehija 163,3 182,0 197,5 542,8Igaunija 45,3 50,4 54,8 150,5Kipra 22,5 25,1 27,2 74,8Latvija 98,7 110,0 119,4 328,1Lietuva 147,3 164,1 178,1 489,5Ungārija 181,2 201,9 219,2 602,3Malta 8,1 9,0 9,8 26,9Polija 862,4 961,0 1 043,0 2 866,4Slovēnija 84,7 94,4 102,5 281,6Slovākija 119,5 133,1 144,5 397,1[1] OV L 160, 26.6.1999., 80. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1783/2003 (OV L 270, 21.10.2003., 70. lpp.).[2] OV L 236, 23.9.2003., 974. lpp.