title: 2013/620/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2013. gada 17. aprīlis ) par kopuzņēmuma Kurināmā elementi un ūdeņradis 2011. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 308/351

      EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS

   (2013. gada 17. aprīlis)
   par kopuzņēmuma “Kurināmā elementi un ūdeņradis” 2011. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2013/620/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā kopuzņēmuma “Kurināmā elementi un ūdeņradis” 2011. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par kopuzņēmuma “Kurināmā elementi un ūdeņradis” 2011. finanšu gada pārskatiem ar Kopuzņēmuma atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2013. gada 12. februāra ieteikumu (05755/2013 – C7-0040/2013),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2008. gada 30. maija Regulu (EK) Nr. 521/2008, ar ko izveido kopuzņēmumu “Kurināmā elementi un ūdeņradis” (4), un jo īpaši tās 11. panta 4. punktu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2011. gada 14. novembra Regulu (ES) Nr. 1183/2011, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 521/2008, ar ko izveido kopuzņēmumu “Kurināmā elementi un ūdeņradis” (5),

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (6), un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0084/2013),

               1.

               sniedz kopuzņēmuma “Kurināmā elementi un ūdeņradis” izpilddirektoram apstiprinājumu par kopuzņēmuma 2011. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt kopuzņēmuma “Kurināmā elementi un ūdeņradis” izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 6, 10.1.2013., 56. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 153, 12.6.2008., 1. lpp.

      (5)  OV L 302, 19.11.2011., 3. lpp.

      (6)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA

      (2013. gada 17. aprīlis)
      ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par kopuzņēmuma “Kurināmā elementi un ūdeņradis” 2011. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
      EIROPAS PARLAMENTS,

                  —

                  ņemot vērā kopuzņēmuma “Kurināmā elementi un ūdeņradis” 2011. finanšu gada pārskatus,

                  —

                  ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par kopuzņēmuma “Kurināmā elementi un ūdeņradis” 2011. finanšu gada pārskatiem ar Kopuzņēmuma atbildēm (1),

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2013. gada 12. februāra ieteikumu (05755/2013 – C7-0040/2013),

                  —

                  ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2008. gada 30. maija Regulu (EK) Nr. 521/2008, ar ko izveido kopuzņēmumu “Kurināmā elementi un ūdeņradis” (4), un jo īpaši tās 11. panta 4. punktu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2011. gada 14. novembra Regulu (ES) Nr. 1183/2011, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 521/2008, ar ko izveido kopuzņēmumu “Kurināmā elementi un ūdeņradis” (5),

                  —

                  ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (6), un jo īpaši tās 94. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

                  —

                  ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0084/2013),

                  A.

                  tā kā kopuzņēmums “Kurināmā elementi un ūdeņradis” (turpmāk – “Kopuzņēmums”) ar Regulu (EK) Nr. 521/2008 tika izveidots 2008. gada maijā kā publiskā un privātā sektora partnerība uz laiku līdz 2017. gada 31. decembrim ar mērķi pievērsties tirgū izmantojamu lietojumu izstrādei, tādējādi atvieglojot nozares centienus nodrošināt kurināmā elementu un ūdeņraža tehnoloģiju ātru attīstību;

                  B.

                  tā kā Regulā (EK) Nr. 521/2008 ar Regulu (ES) Nr. 1183/2011 tika izdarīti grozījumi;

                  C.

                  tā kā Kopuzņēmums ieguva finansiālu autonomiju tikai 2010. gada novembrī un 2011. gadā sagatavoja savu pirmo gada finanšu pārskatu par finanšu gada pabeigšanu;

                  D.

                  tā kā Kopuzņēmuma dalībnieki ir Savienība, kuru pārstāv Komisija, New Energy World Industry Grouping (turpmāk – “NEW-IG”) un pētniecības iestāžu apvienība (turpmāk – “N.ERGHY”).

                  E.

                  tā kā Revīzijas palāta norādīja, ka tā ir guvusi pamatotu pārliecību par to, ka Kopuzņēmuma gada pārskati par 2011. finanšu gadu ir ticami;

                  F.

                  tā kā Revīzijas palāta par Kopuzņēmuma pārskatos iekļauto pakārtoto darījumu likumību un pareizību sniedza atzinumu ar piezīmēm;

                  G.

                  tā kā Savienības maksimālais finansiālais ieguldījums Kopuzņēmumā visā tā darbības periodā ir EUR 470 000 000, kas jāmaksā no Septītās pētniecības pamatprogrammas budžeta, un kārtējām izmaksām paredzētie līdzekļi nedrīkst pārsniegt EUR 20 000 000 no minētās summas,

         Budžeta un finanšu pārvaldība

                  1.

                  atzinīgi vērtē to, ka Revīzijas palāta atzīst, ka Kopuzņēmuma 2011. gada pārskati visos būtiskajos aspektos patiesi atspoguļo tā finanšu stāvokli 2011. gada 31. decembrī, kā arī tā darbību rezultātus un naudas plūsmas minētajā datumā noslēgtajā gadā, kā to nosaka Kopuzņēmuma finanšu noteikumi;

                  2.

                  pauž bažas, ka Kopuzņēmums par gada pārskatos iekļauto pakārtoto darījumu likumību un pareizību saņēmis Revīzijas palātas atzinumu ar piezīmēm, pamatojoties uz to, ka līdz 2012. gada septembrim bija pabeigtas tikai astoņas no 12 ex post revīzijām, kas paredzētas ex post revīziju stratēģijā, ko Kopuzņēmuma valde pieņēma 2011. gada janvārī, par EUR 4 800 000 (27 % no visiem izmaksu pieprasījumiem, ko Kopuzņēmums saņēma 2011. gadā), no kurām divās tika konstatētas nozīmīgas kļūdas, un lielāko no tām (EUR 764 000) izlaboja nākamajā gadā;

                  3.

                  norāda, ka, izņemot divās revīzijās aprakstītos jautājumus, Kopuzņēmuma 2011. finanšu gada pārskatiem pakārtotie darījumi visos būtiskajos aspektos ir likumīgi un pareizi;

                  4.

                  turklāt norāda, ka Kopuzņēmuma 2011. gada finanšu budžets ietvēra saistību apropriācijas EUR 117 000 000 apmērā un attiecīgi maksājumu apropriācijas EUR 60 000 000 apmērā un ka pieejamo saistību un maksājumu apropriāciju izlietojums bija attiecīgi 99,8 % un 87,9 %; ņem vērā to, ka saistību apropriācijas EUR 112 000 000 apmērā, kas paredzētas pamatdarbībām (budžeta III sadaļa), izmantoja vispārējo saistību izpildei, kas attiecās uz 2011. gadā rīkotajiem priekšlikumu konkursiem;

                  5.

                  pauž bažas par to, ka Kopuzņēmuma finanšu noteikumos paredzētā budžeta procedūra netika ievērota, jo Komisijas piešķirtā atļauja atkāpties no noteikumiem un atceltās apropriācijas iekļaut nākamo trīs gadu ieņēmumu un izdevumu aplēsēs tika nepareizi interpretēta; norāda, ka šādas budžeta procedūras interpretācijas dēļ Kopuzņēmuma 2011. gada budžeta izpildes rezultāts nav pareizs, jo EUR 6 300 000 maksājumu apropriāciju, kas pārnestas no 2011. gada uz 2012. gadu, aprēķinā netika iekļautas un ka pārskatā par 2010. gada budžeta izpildes rezultātu nav atspoguļoti EUR 3 300 000 maksājumu apropriācijās, kuras pārnestas no 2010. gada uz 2011. gadu;

                  6.

                  pauž bažas par to, ka neizmantotās vispārējās 2010. gada saistību apropriācijas EUR 10 400 000 apmērā, kuras bija jāizpilda vēlākais līdz 2011. gada 31. decembrim, netika atceltas 2011. gada beigās, bet gan 2012. janvārī;

                  7.

                  apstiprina, ka pēc priekšlikumu konkursiem, kurus organizēja 2008., 2009. un 2010. gadā, noslēdza dotāciju nolīgumus kopumā par EUR 183 400 000, un 2011. gadā izsludināja ceturto priekšlikumu konkursu par kopējo summu EUR 111 600 000, kas ir attiecīgi 41 % un 25 % no ES maksimāli iespējamā ieguldījuma Kopuzņēmuma pētniecības darbībās; turklāt norāda, ka 2012. gada janvārī tika izsludināts piektais priekšlikumu konkurss par kopējo summu EUR 79 000 000 jeb vēl 18 % no ES maksimāli iespējamā ieguldījuma; norāda uz gūtajiem panākumiem budžeta izpildē;

         Uzraudzības un kontroles sistēmas

                  8.

                  norāda, ka 2011. gada beigās Kopuzņēmuma darbībai pakārtotos uzņēmējdarbības procesus, kā tas paredzēts Kopuzņēmuma finanšu noteikumos, galvenais grāmatvedis bija apstiprinājis un noteicis vairākas nepilnības; norāda, ka Kopuzņēmums ir izstrādājis rīcības plānu, lai novērstu atklātos trūkumus, un ka saskaņā ar Kopuzņēmuma sniegto informāciju, lielākā daļa šo pasākumu jau ir īstenota;

         Ikgadējais novērtējums par apmēru, kādā veikti ieguldījumi natūrā

                  9.

                  atzinīgi vērtē to, ka metode, kā izvērtēt ieguldījumu natūrā apjomu, ir izstrādāta un ka to 2012. gada aprīlī kopīgi novērtēja Komisijas Iekšējās revīzijas dienests un Kopuzņēmuma iekšējās revīzijas struktūrvienība;

                  10.

                  pienācīgi ņem vērā to, ka kopējais ieguldījumu natūrā apjoms, ko galvenais grāmatvedis apstiprināja 2012. gada 8. februārī, bija EUR 347 600 000, un ka novērtējuma ziņojumā bija secināts, ka šis apjoms būtu jāsamazina līdz EUR 930 000, jo daži dalībnieki iesniedza savas budžetā iekļautās izmaksas, atsaucoties uz 60 % fiksētās summas metodi, kas izmantota netiešo izmaksu aprēķinam, nevis uz fiksēto summu 20 % apmērā, kura piemērojama Kopuzņēmumam; norāda, ka šis labojums tika izdarīts;

         Finanšu līdzekļu pārvaldība

                  11.

                  uzsver to, ka atlikums Kopuzņēmuma bankas kontā 2011. gada decembra beigās bija EUR 9 200 000 un ka no 2011. gada augusta līdz 2011. gada decembrim Kopuzņēmuma naudas atlikums svārstījās no aptuveni EUR 30 000 000 līdz EUR 60 000 000; mudina Kopuzņēmumu kopīgi ar Komisiju ieviest visus vajadzīgos pasākumus, lai naudas atlikumu kontos samazinātu līdz nepieciešamajam līmenim, ievērojot ar Komisiju noslēgtajos finansēšanas nolīgumos paredzētos ierobežojumus;

         Citi ar pārvaldību saistīti jautājumi

                  12.

                  apstiprina, ka 2011. gadā Kopuzņēmums izstrādāja uzņēmējdarbības nepārtrauktības plānu, kurā ietverts negadījuma seku novēršanas plāns, un, pieņemot to 2012. gada jūnijā, pavirzījās uz priekšu IT drošības pasākumu dokumentēšanas jomā;

                  13.

                  ņem vērā to, ka Kopuzņēmuma finanšu noteikumi vēl nav grozīti, lai tajos iekļautu noteikumu par Komisijas iekšējā revidenta pilnvarām; tomēr norāda, ka valde 2011. gada martā noteica un apstiprināja Kopuzņēmuma Iekšējās revīzijas dienesta un iekšējās revīzijas struktūrvienības attiecīgās funkcijas;

                  14.

                  atzinīgi vērtē uzņēmējvalsts nolīgumu starp Kopuzņēmumu un Beļģijas iestādēm par biroja telpām, privilēģijām un imunitāti, kā arī citu paredzamo atbalstu, kas tika parakstīts 2012. gada 3. februārī;

         Citi jautājumi

                  15.

                  atkārtoti aicina Revīzijas palātu pieņemamā termiņā iesniegt Eiropas Parlamentam īpašu ziņojumu par kopīgām problēmām, kas saistītas ar kopuzņēmumu atšķirīgo statusu un kas šiem veidojumiem būtu jārisina kopā ar saviem partneriem, lai nodrošinātu pievienoto vērtību un Savienības pētniecības, tehnoloģiju attīstības un demonstrējumu programmu efektīvu īstenošanu; turklāt norāda, ka minētajā ziņojumā būtu jāiekļauj novērtējums par kopuzņēmumu izveides un struktūras efektivitāti.

         (1)  OV C 6, 10.1.2013., 56. lpp.

         (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

         (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

         (4)  OV L 153, 12.6.2008., 1. lpp.

         (5)  OV L 302, 19.11.2011., 3. lpp.

         (6)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.


title: 2014/593/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2014. gada 3. aprīlis ) par Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra 2012. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               5.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 266/242

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2014. gada 3. aprīlis)
   par Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra 2012. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2014/593/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra 2012. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra 2012. finanšu gada pārskatiem ar Centra atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2014. gada 18. februāra ieteikumu (05849/2014 – C7-0054/2014),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Regulu (EK) Nr. 1920/2006, ar ko izveido Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru (4), un jo īpaši tās 15. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5),

               —

               ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1271/2013 par finanšu pamatregulu struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 208. pantā (6), un jo īpaši tās 108. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumu (A7-0185/2014),

               1.

               sniedz Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra direktoram apstiprinājumu par Centra 2012. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centra direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 365, 13.12.2013., 158. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 376, 27.12.2006., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (6)  OV L 328, 7.12.2013., 42. lpp.


title: 2009/490/EK: Komisijas Lēmums ( 2009. gada 23. jūnijs) par drošības prasībām, kuras saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/95/EK jāiekļauj personisko mūzikas atskaņotāju Eiropas standartos (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               24.6.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 161/38

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2009. gada 23. jūnijs)
   par drošības prasībām, kuras saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/95/EK jāiekļauj personisko mūzikas atskaņotāju Eiropas standartos
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2009/490/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 3. decembra Direktīvu 2001/95/EK par produktu vispārēju drošību (1) un jo īpaši tās 4. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīvā 2001/95/EK paredzēts, ka Eiropas standartus izveido Eiropas mēroga standartizācijas struktūras. Šādiem standartiem jānodrošina produktu atbilstība minētajā direktīvā ietvertajai vispārējās drošības prasībai.

               (2)

               Saskaņā ar Direktīvu 2001/95/EK produktu uzskata par drošu, ciktāl uz to attiecas atbilstošos valsts standartos ietvertie riski un risku kategorijas, ja tas atbilst brīvprātīgi pieņemtiem valsts standartiem, ar kuriem transponēti Eiropas standarti.

               (3)

               Atkarībā no personiskā mūzikas atskaņotāja tipa uz tā drošību attiecas Direktīva 2001/95/EK, Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 9. marta Direktīva 1999/5/EK par radioiekārtām un telekomunikāciju termināla iekārtām un to atbilstības savstarpējo atzīšanu (2) vai Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 12. decembra Direktīva 2006/95/EK par dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu attiecībā uz elektroierīcēm, kas paredzētas lietošanai noteiktās sprieguma robežās (3). Direktīva 2001/95/EK attiecas uz pārnēsājamajiem mūzikas atskaņotājiem bez integrētas sakaru funkcijas.

               (4)

               Direktīva 1999/5/EK un Direktīva 2006/95/EK atsaucas uz Eiropas saskaņoto standartu EN 60065:2002 “Audio, video un līdzīga elektroniskā aparatūra. Drošības prasības”. Ņemot vērā arvien neskaidrāko robežu starp patērētāju elektroniskajām ierīcēm un informācijas tehnoloģijas iekārtām, šo standartu paredz apvienot ar EN 60950 “Informācijas tehnoloģiju iekārtas – Drošība – 1. daļa: Vispārīgās prasības”, izveidojot jaunu standartu EN 62368.

               (5)

               Spēkā esošie standarti neparedz maksimālo skaļuma robežu un neprasa īpašu marķējumu attiecībā uz trokšņa emisiju, bet paredz, ka lietošanas instrukcijā jābūt brīdinājumam par pārāk augsta skaņas līmeņa negatīvo ietekmi.

               (6)

               Eiropas Komisija pieprasīja Iespējamā un jaunatklātā veselības apdraudējuma zinātniskajai komitejai (SCENIHR) novērtēt iespējamo risku veselībai, ko rada personīgie mūzikas atskaņotāji un mobilie telefoni ar mūzikas atskaņošanas funkciju, ņemot vērā to plašo izmantošanu un arvien pieaugošo tādu cilvēku skaitu, kurus nepārtraukti ietekmē skaņas līmenis, kas pārsniedz darba vietai noteikto limitu (80 decibelus). SCENIHR savā atzinumā (4) secināja, ka klausītājiem ir dzirdes un citu problēmu risks. Konkrēti, klausītāji riskē neatgriezeniski zaudēt dzirdi, ja tie lieto personīgo mūzikas atskaņotāju vairāk nekā 40 stundas nedēļā lielā skaļumā (vairāk nekā 89 dB(A)) vismaz piecus gadus. Šāds izmantošanas veids ir kļuvis diezgan izplatīts, īpaši bērniem un pusaudžiem.

               (7)

               Personīgo mūzikas atskaņotāju drošības prasības jāizstrādā saskaņā ar Direktīvas 2001/95/EK 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta nosacījumiem ar mērķi pieprasīt standartizācijas struktūrām izstrādāt standartu, kurš novērš dzirdes bojājumu risku, ja tā pakļauta šādas iekārtas skaņas iedarbībai, ievērojot procedūru, kas noteikta Eiropas Parlamenta un Padomes 1998. gada 22. jūnija Direktīvā 98/34/EK, ar ko nosaka informācijas sniegšanas kārtību tehnisko standartu un noteikumu jomā (5). Saskaņā ar Direktīvas 2001/95/EK 4. panta 2. punktu atsauce uz pieņemto standartu jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī. Lai nodrošinātu pilnīgu un saskaņotu pieeju, kas aptver visu personīgo mūzikas atskaņotāju drošību, ietverot mobilos telefonus ar atskaņošanas funkciju, standartizācijas struktūrām pieprasījumu iesniedz vienoti saskaņā ar Direktīvu 2001/95/EK, Direktīvu 1999/5/EK un Direktīvu 2006/95/EK.

               (8)

               Kad standarts būs pieejams un ja Komisija nolems publicēt atsauci uz to Oficiālajā Vēstnesī, tiks pieņemts, ka personīgie mūzikas atskaņotāji, kas konstruēti un ražoti saskaņā ar standartu, atbilst Direktīvas 2001/95/EK vispārējas drošības prasībām, ciktāl uz to attiecas standartā noteiktā drošības prasība.

               (9)

               Šis lēmums ir saskaņā ar tās komitejas atzinumu, kas izveidota saskaņā ar Direktīvas 2001/95/EK 15. pantu,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Mērķis
   Šā lēmuma mērķis ir noteikt drošības prasības, uz kurām pamatojoties Komisija pieprasīs attiecīgajām standartizācijas struktūrām noteikt standartus, kuri nodrošina, ka normālos lietošanas apstākļos skaņa no personīgajiem mūzikas atskaņotājiem nerada risku dzirdei. Prasības personīgajiem mūzikas atskaņotājiem pilnībā ņem vērā Iespējamā un jaunatklātā veselības apdraudējuma zinātniskās komitejas atzinumu par “Personīgo mūzikas atskaņotāju un mobilo telefonu ar mūzikas atskaņošanas funkciju radītā trokšņa izraisīto iespējamo risku veselībai”.
   2. pants
   Definīcija
   Šā lēmuma mērķiem “personīgais mūzikas atskaņotājs” nozīmē tādu pārnēsājamu iekārtu ar austiņām, uz kuru neattiecas Direktīva 1999/5/EK vai Direktīva 2006/95/EK un kuru izmanto, lai klausītos ierakstītu, radītu vai pārraidītu skaņu.
   3. pants
   Prasības
   1.   Direktīvas 2001/95/EK 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē drošības prasības personīgajiem mūzikas atskaņotājiem ir šādas:
   personīgajiem mūzikas atskaņotājiem jābūt konstruētiem un ražotiem tā, lai loģiski paredzamos lietošanas apstākļos nodrošinātu, ka tie ir būtībā droši un neizraisa dzirdes bojājumus.
   2.   Pirmajā daļā minētās prasības konkrēti ietver sekojošo:

               1)

               lai novērstu dzirdes bojājumus, jāierobežo skaņas iedarbības laiks. Pie 80 dB(A) skaņas iedarbības laikam jābūt ierobežotam līdz 40 stundām nedēļā, un pie 89 dB(A) skaņas iedarbības laiks jāierobežo līdz 5 stundām nedēļā. Attiecībā uz citiem trokšņa līmeņiem veicama tieša intrapolācija un ekstrapolācija. Jāņem vērā trokšņa dinamiskā izplatība un loģiski paredzamā ražojuma izmantošana;

               2)

               personīgiem mūzikas atskaņotājiem pievieno attiecīgus brīdinājumus par risku, kas saistīts ar iekārtas lietošanu, un veidiem, kā no tā izvairīties, un informāciju lietotājiem gadījumā, ja pakļaušana skaņas iedarbībai rada dzirdes bojājumu risku.

      Briselē, 2009. gada 23. jūnijā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas locekle

         Meglena KUNEVA

      (1)  OV L 11, 15.1.2002., 4. lpp.

      (2)  OV L 91, 7.4.1999., 10. lpp.

      (3)  OV L 374, 27.12.2006., 10. lpp.

      (4)  2008. gada 13. oktobra atzinums publicēts: http://ec.europa.eu/health/ph_risk/committees/04_scenihr/docs/scenihr_o_018.pdf

      (5)  OV L 204, 21.7.1998., 37. lpp


title: Komisijas Lēmums (2003. gada 14. novembris), ar ko nosaka dzīvnieku veselības nosacījumus un sertifikācijas prasības attiecībā uz mīkstmiešu, to olšūnu un gametu ievešanu tālākai audzēšanai, nobarošanai, izklāšanai jaunā vietā vai lietošanai cilvēku uzturā (izziņots ar dokumenta numuru C(2003) 4153)Dokuments attiecas uz EEZ

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003D0804

Oficiālais Vēstnesis L 302 , 20/11/2003 Lpp. 0022 - 0033

		Komisijas Lēmums(2003. gada 14. novembris),ar ko nosaka dzīvnieku veselības nosacījumus un sertifikācijas prasības attiecībā uz mīkstmiešu, to olšūnu un gametu ievešanu tālākai audzēšanai, nobarošanai, izklāšanai jaunā vietā vai lietošanai cilvēku uzturā(izziņots ar dokumenta numuru C(2003) 4153)(Dokuments attiecas uz EEZ)(2003/804/EK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1991. gada 28. janvāra Direktīvu 91/67/EEK par dzīvnieku veselības nosacījumiem, kas reglamentē akvakultūras dzīvnieku un produktu laišanu tirgū [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 806/2003 [2], un jo īpaši tās 19. panta 1. punktu, 20. panta 1. punktu un 21. panta 2. punktu,tā kā:(1) Ir jāizveido saraksts ar tām trešām valstīm vai šo valstu daļām, no kurām dalībvalstis ir pilnvarotas Kopienā ievest dzīvus mīkstmiešus, to olšūnas un gametas tālākai audzēšanai, nobarošanai, izklāšanai jaunā vietā vai lietošanai cilvēku uzturā.(2) Ir jānosaka īpaši dzīvnieku veselības nosacījumi un minētajām trešām valstīm jāizveido sertifikātu paraugi, ņemot vērā attiecīgās trešās valsts dzīvnieku un ievedamo mīkstmiešu, olšūnu un gametu veselības stāvokli, lai nepieļautu tādu slimību ierosinātāju ievešanu, kas var nopietni ietekmēt Kopienas mīkstmiešu krājumus.(3) Ir jāpievērš uzmanība jaunām slimībām un Kopienai eksotiskām slimībām, kas var nopietni ietekmēt mīkstmiešu krājumus Kopienā. Bez tam audzēšanas un attiecīgā gadījumā galamērķa vietā ir jāņem vērā situācija attiecībā uz mīkstmiešu slimībām, kas minētas D pielikumā Padomes 1995. gada 22. decembra Direktīvā 95/70/EK, ar ko ievieš Kopienas obligātos pasākumusnoteiktu gliemeņu slimību kontrolei [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 806/2003 un Direktīvas 91/67/EEK A pielikuma II saraksta 1. aili.(4) Ir nepieciešams, lai valstis vai to daļas, no kurām dalībvalstīm ir atļauts ievest mīkstmiešus, to olšūnas un gametas tālākai audzēšanai, nobarošanai, izklāšanai jaunā vietā vai lietošanai cilvēku uzturā, piemēro slimību kontroles un uzraudzības nosacījumu, kas ir vismaz līdzvērtīgi Kopienas standartiem, kuri noteikti Direktīvā 91/67/EEK un Direktīvā 95/70/EK. Izmantojamām paraugu ņemšanas un testēšanas metodēm jābūt vismaz līdzvērtīgām tām, kas noteiktas Komisijas Lēmumā 2002/878/EK [4]. Gadījumos, kad paraugu ņemšanas un testēšanas metodes nav noteiktas Kopienas tiesību aktos, izmantotajām paraugu ņemšanas un testēšanas metodēm jāatbilst Starptautiskā epizootiju biroja (SEB) "Ūdensdzīvnieku slimību diagnostikas rokasgrāmatā" noteiktajām metodēm.(5) Ir nepieciešams, lai šo trešo valstu atbildīgās kompetentās iestādes apņemas Komisijai un dalībvalstīm 24 stundu laikā paziņot pa faksu, elektronisko pastu vai telegrammā par Direktīvas 95/70/EK D pielikumā un Direktīvas 91/67/EEK A pielikuma II saraksta 1. ailē minēto slimību parādīšanos, kā arī jebkuras citas slimības uzliesmojumiem, kas ir izraisījuši mīkstmiešu nozīmīgu virsnormas mirstību to teritorijās vai teritoriju daļās, no kurām, saskaņā ar šo lēmumu, ir atļauta ievešana. Šādā gadījumā attiecīgo trešo valstu atbildīgām kompetentām iestādēm jāveic pasākumi, lai novērstu šo slimību izplatību Kopienā.(6) Ņemot vērā iegūto starptautisko praktisko un zinātnisko pieredzi, pēc vajadzības jāatjaunina un jāgroza dzīvnieku veselības noteikumi, kas noteikti Komisijas 1995. gada 25. jūlija Lēmumā 95/352/EK, ar ko nosaka dzīvnieku veselības nosacījumus un sertifikācijas prasības attiecībā uz Crassostrea gigas ievešanu no trešām valstīm izklāšanai Kopienas ūdeņos [5]. Skaidrības labad jāatceļ Lēmums 95/352/EK, bet tā noteikumi jāiekļauj šajā lēmumā.(7) Tāpēc, attiecībā uz dzīvu mīkstmiešu un to neapstrādātu produktu ievešanu, ar dzīvnieku veselības sertifikācijas prasībām dzīvu mīkstmiešu ievešanai jāpapildina veselības aizsardzības sertifikācijas prasības, kas noteiktas Padomes 1991. gada 15. jūlija Direktīvā 91/492/EEK, ar ko nosaka higiēnas prasības dzīvu gliemeņu ražošanai un laišanai tirgū [6], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 806/2003.(8) Šis lēmums jāpiemēro, neskarot sabiedrības veselības nosacījumus, kas noteikti ar Direktīvu 91/492/EEK, un Padomes 1991. gada 22. jūlija Direktīvu 91/493/EEK, ar ko nosaka higiēnas prasības zivsaimniecības produktu ražošanai un laišanai tirgū [7], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 806/2003/EK.(9) Tiek uzskatīts, ka risks, ievedot dzīvotnespējīgus mīkstmiešus, ievest slimības, kurām var būt nozīmīga ietekme uz mīkstmiešiem Kopienā, ir neliels. Prasības, kas noteiktas Direktīvā 91/493/EEK, un jo īpaši minētās direktīvas 11. pantā, nodrošina atbilstošu aizsardzības līmeni attiecībā uz dzīvotnespējīgiem mīkstmiešiem, un tāpēc dzīvotnespējīgu mīkstmiešu papildu dzīvnieku veselības sertificēšana nav nepieciešama.(10) Padomes 1996. gada 17. decembra Direktīva 96/93/EK par dzīvnieku un dzīvnieku izcelsmes produktu sertificēšanu nosaka sertifikācijas normas. Noteikumi un principi, ko piemēro par sertificēšanu atbildīgās amatpersonas trešās valstīs saskaņā ar šo lēmumu, sniedz garantijas, kuras ir līdzvērtīgas minētajā direktīvā noteiktajām garantijām.(11) Jāņem vērā principi, kas noteikti Padomes 2002. gada 16. decembra Direktīvā 2002/99/EK, ar ko paredz dzīvnieku veselības noteikumus, kuri reglamentē tādu dzīvnieku izcelsmes produktu ražošanu, pārstrādi, izplatīšanu un ievešanu, kas paredzēti lietošanai cilvēku uzturā [8], un jo īpaši minētās direktīvas 3. pantā.(12) Tas samazinātu iespējamību ierobežot un izskaust Kopienai eksotiskas slimības, kas var nopietni ietekmēt mīkstmiešu krājumus Kopienā, ja mīkstmiešus, kuri var pārnēsāt slimību, izlaiž atklātos Kopienas ūdeņos. Tāpēc dzīvi mīkstmieši, to olšūnas un gametas ir jāieved Kopienā tikai tad, ja tos ievieš audzētavā, kuru ir reģistrējusi kompetentā dalībvalsts iestāde saskaņā ar Direktīvas 95/70/EK 3. panta 1. punktu.(13) Šis lēmums neattiecas uz dekoratīviem mīkstmiešiem, kurus pastāvīgi tur akvārijos.(14) Šo jauno ievešanas sertifikācijas prasību īstenošanai jāparedz pārejas laiks.(15) Pirms šā lēmuma piemērošanas jāpārskata tā I pielikums.(16) Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsDarbības joma1. Šis lēmums izveido saskaņotus dzīvnieku veselības noteikumus, lai ievestu:a) dzīvus mīkstmiešus, to olšūnas un gametas tālākai audzēšanai nobarošanai vai izklāšanai jaunā vietā; unb) dzīvus mīkstmiešus un dzīvotnespējīgus mīkstmiešus tūlītējai lietošanai cilvēku uzturā vai tālākai apstrādei pirms lietošanas cilvēku uzturā.2. Šis lēmums neattiecas uz dekoratīvo mīkstmiešu ievešanu, kurus pastāvīgi tur akvārijos.2. pantsDefinīcijas1. Šajā lēmumā piemēro Direktīvas 91/67/EEK un Direktīvas 95/70/EK 2. panta definīcijas.2. Piemēro arī šādas definīcijas:a) "apstiprināts ievešanas centrs" ir jebkurš Kopienas uzņēmums, nosūtīšanas centrs vai attīrīšanas centrs, kas ir apstiprināts saskaņā ar Direktīvu 91/492/EEK vai Direktīvu 91/493/EEK, kur īsteno īpašus biodrošības pasākumus, kuri ir apstiprināti attiecīgās dalībvalsts kompetentajā iestādē attiecībā uz ievesto dzīvo mīkstmiešu tālāku apstrādi;b) "piekrastes zona" ir zona, kurā ietilpst daļa piekrastes vai jūras ūdens vai estuārs:i) kurai ir precīzs ģeogrāfisks norobežojums un kura sastāv no viendabīgas hidroloģiskas sistēmas vai šādu sistēmu kopuma; vaiii) kura atrodas starp divu ūdensteču grīvām; vaiiii) kur ir viena vai vairākas audzētavas un ap visām audzētavām ir atbilstošas buferzonas no abām audzētavas vai audzētavu pusēm;c) "izraudzītā audzētava" ir piekrastes audzētava vai iekšzemes audzētava, kura saņem ūdeni, izmantojot mākslīgu ūdens piegādes sistēmu, kura nodrošina pilnīgu patogēnu, kas minēti D pielikumā Direktīvā 95/70/EK, inaktivāciju;d) "tālāka apstrāde" ir sagatavošana un apstrāde pirms lietošanas cilvēku uzturā, izmantojot jebkādus pasākumus un paņēmienus, kas rada atkritumus vai blakusproduktus, kuri varētu izraisīt slimību izplatīšanās risku, tostarp: dzīvo mīkstmiešu ievietošana ūdenī, lai tie atveseļotos transportēšanas laikā vai pēc tās (iegremdēšana), piemērotos apstākļiem, tīrīšana, attīrīšana, atkausēšana un darbības, kas ietekmē anatomisko uzbūvi, piemēram, vāku nolobīšana;e) "tūlītēja lietošana cilvēku uzturā" nozīmē, ka mīkstmiešus, ko ieved lietošanai cilvēku uzturā, Kopienā tālāk neapstrādā un tie uzreiz nonāk mazumtirdzniecībā lietošanai cilvēku uzturā;f) "mīkstmieši" ir jūras organismi, kas pieder mīkstmiešu tipam, gliemeņu un gliemežu klasei, kuru izcelsmes vieta ir audzētava, tostarp jebkurš uzņēmums, apsaimniekota dabīgā gultne vai vispār jebkurš ģeogrāfiski norobežots objekts, kurā tiek audzēti vai turēti mīkstmieši, lai tos laistu tirgū;g) "dzīvotnespējīgi mīkstmieši" ir mīkstmieši, kas vairs nespēj izdzīvot, ja tos atgriež vidē, kurā tie ir iegūti, un ietver arī mīkstmiešu produktus, kas paredzēti tūlītējai lietošanai cilvēku uzturā vai tālākai apstrādei pirms lietošanas cilvēku uzturā;h) "izklāšana" ir darbība, ar kuras palīdzību dzīvus mīkstmiešus kompetento iestāžu pārraudzībā pārvieto uz apstiprinātām jūras teritorijām vai lagūnām, vai apstiprinātiem estuāru rajoniem uz nepieciešamo laiku attiecīgās vietas attīrīšanai, kā noteikts Direktīvā 91/492/EEK, bet neskaitot īpašas darbības, lai mīkstmiešus pārvietotu uz rajoniem, kas vairāk atbilst tālākai audzēšanai vai nobarošanai, jo šīs darbības tiek uzskatītas par audzēšanu;i) "teritorija" ir vai nu visa valsts, piekrastes zona, izraudzītā audzētava, audzēšanas apgabals, vai apsaimniekota dabīgā gultne, ko ir apstiprinājusi attiecīgās trešās valsts galvenā kompetentā iestāde izvešanai uz Kopienu.3. pantsIevešanas nosacījumi dzīviem mīkstmiešiem, to olšūnām un gametām, ko paredzēts tālāk audzēt, nobarot vai izklāt jaunā vietā Eiropas Kopienas ūdeņos1. Dalībvalstis atļauj ievest dzīvus mīkstmiešus, to olšūnas un gametas, ko paredzēts tālāk audzēt, nobarot vai izklāt jaunā vietā, tikai, ja:a) mīkstmiešu izcelsmes un ievākšanas teritorija ir kāda no I pielikumā minētajām;b) sūtījums atbilst garantijām, ieskaitot iepakojumu un marķējumu un attiecīgām īpašām papildu prasībām, kas noteiktas dzīvnieku veselības sertifikātā, kurš ir sagatavots saskaņā ar II pielikuma paraugu, ņemot vērā paskaidrojumus III pielikumā; unc) mīkstmieši ir pārvesti apstākļos, kas nemaina to veselības statusu.2. Dalībvalstis nodrošina, ka ievestie mīkstmieši, to olšūnas un gametas, ko paredzēts tālāk audzēt, nobarot vai izklāt jaunā vietā Kopienas ūdeņos, tiek ieviesti tikai tajās audzētavās, kuras ir reģistrējusi kompetentā iestāde saskaņā ar Direktīvas 95/70/EK 3. panta 1. punktu.3. Dalībvalstis nodrošina, ka ievestos dzīvos mīkstmiešus, to olšūnas un gametas transportē tieši uz galamērķa audzētavu, kā noteikts dzīvnieku veselības sertifikātā.4. pantsIevešanas nosacījumi attiecībā uz dzīviem mīkstmiešiem, kas paredzēti lietošanai cilvēku uzturāDalībvalstis atļauj ievest to teritorijā dzīvus mīkstmiešus, kas paredzēti tūlītējai lietošanai cilvēku uzturā vai tālākai apstrādei pirms lietošanas cilvēku uzturā tikai tad, ja sūtījums:a) atbilst nosacījumiem, kas paredzēti šā lēmuma 3. panta 1. punktā un 6. pantā; vaib) tiek tieši nogādāts uz apstiprinātu ievešanas centru tālākai apstrādei.5. pantsIevešanas nosacījumi attiecībā uz dzīvotnespējīgiem mīkstmiešiem, kas paredzēti lietošanai cilvēku uzturāDalībvalstis atļauj ievest savā teritorijā dzīvotnespējīgus mīkstmiešus tūlītējai lietošanai cilvēku uzturā vai tālākai apstrādei pirms lietošanas cilvēku uzturā tikai, ja mīkstmiešu izcelsmes vieta ir trešās valstis un uzņēmumi, kas ir pilnvaroti saskaņā ar Direktīvas 91/492/EEK 9. pantu un Direktīvas 91/493/EEK 11. pantu un atbilst veselības aizsardzības sertifikācijas prasībām, kuras noteiktas minētajās direktīvās.6. pantsSertificēšanaDzīvu mīkstmiešu, to olšūnu un gametu gadījumā kompetentā iestāde ievešanas dalībvalsts robežkontroles punktā aizpilda dokumentu, kas minēts Lēmuma 92/527/EEK pielikumā, attiecīgajā gadījumā ar vienu no deklarācijām, kuras noteiktas šā lēmuma IV pielikumā.7. pantsDabīgo ūdens krājumu nepiesārņošana1. Dalībvalstis nodrošina, ka ievestie mīkstmieši, kas paredzēti tūlītējai lietošanai cilvēku uzturā vai tālākai apstrādei pirms lietošanas cilvēku uzturā, netiek ieviesti to teritorijas dabīgajās ūdenskrātuvēs un nepiesārņo tās.2. Dalībvalstis nodrošina, ka ūdens, kurā mīkstmieši tika transportēti, nepiesārņo dabīgās ūdenskrātuves to teritorijā.8. pantsIevešanas centru apstiprināšana1. Dalībvalstu kompetentā iestāde par apstiprināto ievešanas centru ieceļ uzņēmumu ar noteikumu, ka tas atbilst šā lēmuma V pielikuma obligātajiem dzīvnieku veselības nosacījumiem.2. Dalībvalstu kompetentā iestāde sagatavo savu apstiprināto ievešanas centru sarakstu, katram no šiem centriem piešķirot oficiālu numuru.3. Katras dalībvalsts kompetentā iestāde nosūta sarakstu ar apstiprinātiem ievešanas centriem un visus šā saraksta turpmākos grozījumus Komisijai un pārējām dalībvalstīm.9. pantsAtcelšanaLēmumu 95/352/EK atceļ.10. pantsPārskatīšanaLīdz 2004. gada 1. maijam pārskata šā lēmuma I pielikumu.11. pantsPiemērošanas datumsŠo lēmumu piemēro no 2004. gada 1. maija.12. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 14. novembrīKomisijas vārdā —Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 46, 19.2.1991., 1. lpp.[2] OV L 122, 16.5.2003., 1. lpp.[3] OV L 332, 30.12.1995., 33. lpp.[4] OV L 305, 7.11.2002., 57. lpp.[5] OV L 204, 30.8.1995., 13. lpp.[6] OV L 268, 24.9.1991., 1. lpp.[7] OV L 268, 24.9.1991., 15. lpp.[8] OV L 13, 16.1.1997., 28. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMS+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------II PIELIKUMS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------III PIELIKUMSPaskaidrojumi par sertifikāciju un marķēšanua) Sertifikātus sagatavo izvedējas valsts kompetentā iestāde, pamatojoties uz paraugu šā lēmuma II pielikumā un ņemot vērā mīkstmiešu izmantošanu pēc ievešanas EK.b) Ņemot vērā galamērķa vietas statusu attiecībā uz Bonamia ostreae un Marteilia refringens EK dalībvalstī, sertifikātā jāiekļauj un jāizpilda īpašas papildu prasības.c) Katra sertifikāta oriģināls sastāv no vienas lapas, kas apdrukāta no abām pusēm, vai, ja ir nepieciešamas vairākas lapas, tam jābūt tādā formā, lai katra lapa ir daļa no vienota vesela un ir neatdalāma.Sertifikāta katras lapaspuses labās puses augšmalā ir jābūt atzīmei "oriģināls" ar īpašu kodu, kuru piešķir kompetentā iestāde. Visām sertifikāta lapaspusēm jābūt numurētām – (lapaspuses numurs) no (kopējā lapaspušu skaita).d) Sertifikāta oriģinālam un marķējumiem, kas minēti sertifikāta paraugā, jābūt vismaz vienā tās EK dalībvalsts oficiālajā valodā, kurā notiek pārbaude robežkontroles punktā, un galamērķa EK dalībvalsts oficiālajā valodā. Tomēr šīs dalībvalstis drīkst atļaut citas valodas, ja nepieciešams, pievienojot oficiālu tulkojumu.e) Dienā, kad sūtījumu izved uz Eiropas Kopienu, sertifikāta oriģinālu apzīmogo ar oficiālo zīmogu un kompetentās iestādes pilnvarotais valsts inspektors to paraksta. To darot, izvedējas valsts kompetentā iestāde nodrošina, ka tiek ievēroti sertifikācijas principi, kas līdzvērtīgi Padomes Direktīvā 96/93/EK noteiktajiem.Parakstam un zīmogam, ja vien tas nav reljefa zīmogs, jābūt tādā krāsā, kas atšķiras no drukas krāsas.f) Ja sūtījuma vienību atpazīšanai sertifikātam ir pievienotas papildu lapas, šīs lapas uzskata par oriģināla daļu, un valsts inspektors paraksta un apzīmogo katru no tām.g) Sertifikāta oriģinālam ir jābūt pie sūtījuma līdz EK robežkontroles punktam.h) Sertifikāts ir derīgs 10 dienas no tā izdošanas dienas. Transportējot ar kuģi, derīguma termiņu pagarina līdz brauciena beigām.i) Mīkstmiešus, to olšūnas un gametas neved kopā ar citiem mīkstmiešiem, to olām vai gametām, kuru galapunkts nav Eiropas Kopiena vai kuriem ir zemāks veselības statuss. Turklāt tos nedrīkst pārvadāt apstākļos, kas maina to veselības statusu.j) Iespējama patogēnu klātbūtne ūdenī ir būtisks faktors attiecībā uz mīkstmiešu veselības statusu. Par sertificēšanu atbildīgai amatpersonai tādēļ jāņem vērā, ka:"izcelsmes vietai" jābūt audzētavai vai apsaimniekotai dabīgai gultnei, kur mīkstmieši tika audzēti līdz tie sasniedza komerciālo lielumu, kas atbilst sūtījumam, uz kuru attiecas šis sertifikāts;"ievākšanas vietai" jābūt pēdējai vietai, kur mīkstmieši bija saskarē ar dabīgiem ūdeņiem izvedējā valstī, piemēram, attīrīšanas centros vai pagaidu noliktavās, kur mīkstmiešus uzglabā pirms izvešanas uz Kopienu.--------------------------------------------------IV PIELIKUMSDeklarācijas, ko attiecībā uz tālākai audzēšanai, nobarošanai, izklāšanai jaunā vietā vai lietošanai cilvēku uzturā Eiropas Kopienā paredzētiem dzīviem mīkstmiešiem, to olšūnām un gametām izdod kompetentā iestāde robežkontroles punktā, lai aizpildītu dokumentu, kas paredzēts Lēmuma 92/527/EEK pielikumāKompetentā iestāde ievešanas dalībvalsts robežkontroles punktā aizpilda dokumentu, kas paredzēts Lēmuma 92/527/EEK pielikumā, ar vienu no šādām deklarācijām.Deklarācijas:vai nu"[Dzīvi mīkstmieši] [1] [un] [2] [olšūnas] [3] [un] [4] [gametas] [5], sertificēti tālākai audzēšanai, nobarošanai vai izklāšanai jaunā vietā Eiropas Kopienas piekrastes zonās un audzētavās, izņemot audzētavas ar Kopienas apstiprinātu programmu vai statusu attiecībā uz Bonamia ostreae un Marteilia refringens";vai:"[Dzīvi mīkstmieši] [6] [un] [7] [olšūnas] [8] [un] [9] [gametas] [10], sertificēti tālākai audzēšanai, nobarošanai vai izklāšanai jaunā vietā Eiropas Kopienas piekrastes zonās un audzētavās, iekļaujot audzētavas ar Kopienas apstiprinātu programmu vai statusu attiecībā uz [Bonamia ostreae] [11] [un] [12] [Marteilia refringens] [13]vai:"Dzīvi mīkstmieši, sertificēti izvešanai uz Eiropas Kopienu [14], [tostarp uz zonām, kurām ir Kopienas apstiprināts statuss vai kurās darbojas programma attiecībā uz [Bonamia ostreae] [15] [un] [16] [Marteilia refringens] [17] [tūlītējai lietošanai cilvēku uzturā] [18] [tālākai apstrādei apstiprinātos ievešanas centros pirms lietošanas cilvēku uzturā] [19][1] Atstāt vajadzīgo.[2] Atstāt vajadzīgo.[3] Atstāt vajadzīgo.[4] Atstāt vajadzīgo.[5] Atstāt vajadzīgo.[6] Atstāt vajadzīgo.[7] Atstāt vajadzīgo.[8] Atstāt vajadzīgo.[9] Atstāt vajadzīgo.[10] Atstāt vajadzīgo.[11] Atstāt vajadzīgo.[12] Atstāt vajadzīgo.[13] Atstāt vajadzīgo.";[14] Atstāt vajadzīgo.[15] Atstāt vajadzīgo.[16] Atstāt vajadzīgo.[17] Atstāt vajadzīgo.[18] Atstāt vajadzīgo.[19] Atstāt vajadzīgo.".--------------------------------------------------V PIELIKUMSOBLIGĀTIE DZĪVNIEKU VESELĪBAS NOSACĪJUMI "APSTIPRINĀTO IEVEŠANAS CENTRU" APSTIPRINĀŠANAIA. Vispārīgi noteikumi1. Dalībvalstis par ievešanas centriem ievesto mīkstmiešu tālākai apstrādei apstiprina centrus un uzņēmumus ar noteikumu, ka ievešanas centros ir tādi nosacījumi, ka mīkstmiešu inficēšanās risks Kopienas ūdeņos no atliekām vai citiem atkritumiem, vai kā citādi ar patogēniem, kas spēj izraisīt nozīmīgu virsnormas mirstību, ir novērsts.2. Uzņēmumi, kas apstiprināti par "apstiprinātiem ievešanas centriem", nedrīkst pārvietot dzīvus mīkstmiešus ārpus uzņēmuma robežām.3. Papildus sabiedrības veselības noteikumiem, kas paredzēti ar Direktīvu 91/492/EEK, obligātie dzīvnieku veselības nosacījumi, kas paredzēti šā pielikuma B daļā, attiecas arī uz ikvienu centru un uzņēmumu, ieskaitot nosūtīšanas centrus un attīrīšanas centrus, kā arī uz veselības aizsardzības noteikumiem, kas noteikti Kopienas tiesību aktos attiecībā uz dzīvnieku blakusproduktiem, kuri nav paredzēti lietošanai cilvēku uzturā.B. Noteikumi vadības jomā1. Kompetentajai iestādei ir jākontrolē apstiprinātie ievešanas centri un jāatbild par tiem.2. Apstiprinātajos ievešanas centros jābūt efektīvai slimību kontrolei un kontroles sistēmai; piemērojot Direktīvu 95/70/EK, ja ir aizdomas par slimību un mirstība, kompetentajai iestādei jāveic izmeklēšana; nepieciešamās analīzes un apstrāde jāveic, apspriežoties ar kompetento iestādi un tās uzraudzībā, ņemot vērā Direktīvas 91/67/EEK 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta prasības.3. Apstiprinātiem ievešanas centriem jāpiemēro vadības sistēma, ko ir apstiprinājusi kompetentā iestāde, tostarp transporta, transporta konteineru, ēku un iekārtu higiēnas un atkritumu iznīcināšanas kārtība. Jāievēro mīkstmiešu audzētavu dezinfekcijas pamatnostādnes, kas noteiktas 5.2.2. pielikumā SEB "Starptautiskajā ūdensdzīvnieku veselības kodeksā", sestajā izdevumā (2003). Minētajam mērķim izmantotie dezinfekcijas līdzekļi ir jāapstiprina kompetentajā iestādē, un tīrīšanai un dezinfekcijai jābūt pieejamam pienācīgam aprīkojumam. Blakusproduktu un citu atkritumu, tostarp beigtu mīkstmiešu un to produktu, izmešana jāveic saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1774/2002. Vadības sistēmai apstiprinātajā ievešanas centrā jābūt tādai, lai izvairītos no riska inficēt mīkstmiešus Kopienas ūdeņos ar patogēniem, kas spēj ievērojami ietekmēt mīkstmiešu krājumus, jo īpaši ar slimībām, kuras minētas Direktīvas 95/70/EK D pielikumā.4. Apstiprinātajiem ievešanas centriem jāveic un nepārtraukti jāatjaunina uzskaite par novēroto virsnormas mirstību un par visiem dzīvajiem mīkstmiešiem, olšūnām un gametām, ko ieved centrā, un produktiem, kurus izved no centra, tostarp par to avotu, to piegādātājiem un galamērķi.5. Apstiprinātie ievešanas centri regulāri jātīra un jādezinficē saskaņā ar iepriekš 3. punktā aprakstīto programmu.6. Tikai pilnvarotas personas drīkst ieiet apstiprinātajos ievešanas centros, un tām ir jāvalkā aizsargtērps, kā arī attiecīgi apavi.--------------------------------------------------