title: Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2021/1441 (2021. gada 3. augusts), ar ko groza Lēmumu (ES) 2019/322 par tiesību pieņemt lēmumus par nacionālajos tiesību aktos piešķirto uzraudzības pilnvaru deleģēšanu (ECB/2021/37)

text:
                  6.9.2021

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 314/17

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS (ES) 2021/1441
         (2021. gada 3. augusts),
         ar ko groza Lēmumu (ES) 2019/322 par tiesību pieņemt lēmumus par nacionālajos tiesību aktos piešķirto uzraudzības pilnvaru deleģēšanu (ECB/2021/37)
         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Padomes Regulu (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (1), un jo īpaši tās 4. panta 1. punkta d) un e) apakšpunktu, kā arī 4. panta 3. punktu un 9. panta 1. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas Lēmumu (ES) 2017/933 (2016. gada 16. novembris) par ar uzraudzības uzdevumiem saistītu juridisku instrumentu pieņemšanas pilnvaru deleģēšanas vispārējo regulējumu (ECB/2016/40) (2) un jo īpaši tā 4. pantu,
         tā kā:

                     (1)

                     Eiropas Centrālās bankas Lēmumā (ES) 2019/322 (ECB/2019/4) (3) noteikti kritēriji lēmumu pieņemšanas pilnvaru deleģēšanai Eiropas Centrālās bankas (ECB) struktūrvienību vadītājiem nacionālo pilnvaru lēmumu pieņemšanai. Minētā lēmuma piemērošanā gūtā pieredze liecina, ka vajadzīgi daži precizējumi un tehniski grozījumi, jo īpaši minēto kritēriju piemērošanas konsekvences un noteiktības dēļ.

                     (2)

                     Būtu jāprecizē procedūra, saskaņā ar kuru deleģē lēmumu pieņemšanas pilnvaras, attiecībā uz nacionālo pilnvaru lēmumiem, ja struktūrvienību vadītājiem ir bažas par šāda lēmuma saistību ar vienu vai vairākiem citiem lēmumiem, kuriem vajadzīgs uzraudzības iestāžu apstiprinājums. Tā tas var būt gadījumos, kuros attiecīgā uzraudzības novērtējuma rezultāts tieši ietekmē vienu vai vairākus no šiem citiem lēmumiem, un tādēļ, lai novērstu pretrunīgus rezultātus, lēmumi būtu jāizskata vienlaikus vienam lēmumu pieņēmējam.

                     (3)

                     ECB Padome 2020. gada 24. jūnijā nolēma uzsākt ciešu ECB un Bulgārijas Republikas sadarbību (4), kā arī ECB un Horvātijas Republikas sadarbību (5). Regulas (ES) Nr. 1024/2013 7. panta 1. punktā noteikts, ka, lai veiktu konkrētus uzdevumus attiecībā uz dalībvalstī, kuras valūta nav euro, iedibinātām kredītiestādēm gadījumos, kuros saskaņā ar minēto pantu izveidota cieša sadarbība, ECB var dot norādījumus attiecīgās dalībvalsts nacionālajai kompetentajai iestādei. Tāpēc ir lietderīgi šādus norādījumus iekļaut to aktu lokā, kurus ECB, deleģējot tos struktūrvienību vadītājiem, var pieņemt saskaņā ar attiecīgajiem Lēmuma (ES) 2019/322 (ECB/2019/4) noteikumiem.

                     (4)

                     Gadījumos, kuros tas nepieciešams novērtējuma sarežģītības dēļ, nacionālo pilnvaru lēmums netiek pieņemts ar deleģētu lēmumu, bet gan tiek pieņemts saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru. Būtu jāprecizē, ka turklāt var būt gadījumi, kuros jautājuma sensitivitātes dēļ – saistībā ar ietekmi uz ECB reputāciju un/vai vienotā uzraudzības mehānisma darbību – nacionālo pilnvaru lēmums var tikt pieņemts saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru, nevis ar deleģēta lēmuma palīdzību.

                     (5)

                     Ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2019/876 (6) ieviesta iespēja kredītiestādēm, ievērojot konkrētus nosacījumus, kā 1. līmeņa pamatkapitāla instrumentus klasificēt tāda veida 1. līmeņa pamatkapitāla instrumentu turpmākās emisijas, attiecībā uz kuru tās jau saņēmušas atļauju, bez īpaša uzraudzības iestāžu apstiprinājuma. Šajā sakarā ir lietderīgi atļaut deleģēt lēmumus, ar kuriem apstiprina grozījumus kredītiestāžu statūtos attiecībā uz šādu instrumentu emitēšanu, ja ECB uzskata, ka piemērojamie nosacījumi ir izpildīti.

                     (6)

                     Nozīmīgas uzraudzītās iestādes apvienošanās vai sadalīšanas rezultātā var būt nepieciešams veikt grozījumus iestādes statūtos, lai atspoguļotu šīs iestādes situāciju apvienošanās vai sadalīšanas rezultātā. Šādos gadījumos apvienošanās vai sadalīšanas uzraudzības novērtējumā ņem vērā arī no tās izrietošos grozījumus iestādes statūtos, neraugoties uz to, ka uz šo grozījumu apstiprināšanu attiecas atsevišķa uzraudzības procedūra. Tādēļ ir lietderīgi atļaut deleģēt lēmumus, ar kuriem apstiprina statūtu grozījumus, ja šie grozījumi izriet no apvienošanās vai sadalīšanas.

                     (7)

                     Tādēļ attiecīgi jāgroza Lēmums (ES) 2019/322 (ECB/2019/4),

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Grozījumi
            Lēmumu (ES) 2019/322 (ECB/2019/4) groza šādi:

                        1)

                        šādi groza 1. pantu:

                                    a)

                                    ar šādu punktu aizstāj 2) punktu:

                                                “2)

                                                “līdzdalības iegūšana” ir: a) tiešas vai netiešas līdzdalības iegūšana citas iestādes kapitālā vai balsstiesībās, t. sk. jaunas iestādes izveidošanas rezultātā, izņemot būtiskas līdzdalības iegūšanu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES (*1) 22. panta izpratnē; un b) jebkurš darījums, kas ir līdzvērtīgs šādai līdzdalības iegūšanai saskaņā ar attiecīgajiem nacionālajiem tiesību aktiem;

                                       (*1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).”;"

                                    b)

                                    ar šādu punktu aizstāj 17) punktu:

                                                “17)

                                                “atbalsta blakuspakalpojumi” ir palīgpakalpojumi, kas atbalsta kredītiestādes pamatdarbību, t. sk. administratīvie pakalpojumi, klientu apkalpošana, parādu piedziņas pakalpojumi, e-paraksti vai citi līdzīgi pakalpojumi;”;

                                    c)

                                    pievieno šādu 19) punktu:

                                                “19)

                                                “regulēta vienība” ir regulēta vienība, kas definēta Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2002/87/EK (*2)2. panta 4) punktā;

                                       (*2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/87/EK (2002. gada 16. decembris) par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos un par grozījumiem Padomes Direktīvās 73/239/EEK, 79/267/EEK, 92/49/EEK, 92/96/EEK, 93/6/EEK un 93/22/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 98/78/EK un 2000/12/EK (OV L 35, 11.2.2003., 1. lpp.).”;"

                                    d)

                                    pievieno šādu 20) punktu:

                                                “20)

                                                “ECB Norādījumi par uzraudzības pieeju konsolidācijai banku sektorā” ir saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru pieņemts un periodiski grozīts, un ECB interneta vietnē publicēts dokuments ar šādu nosaukumu, kurā ietverti principi, uz kuriem balstās prudenciālās uzraudzības pieeja, ko ECB ievēro, nosakot, vai konsolidācijas rezultātā kredītiestādes īstenotie pasākumi nodrošina pareizu tās risku pārvaldību un segumu;”;

                                    e)

                                    pievieno šādu 21) punktu:

                                                “21)

                                                “sensitivitāte” ir īpašība vai faktors, kas var negatīvi ietekmēt ECB reputāciju un/vai vienotā uzraudzības mehānisma efektīvu un konsekventu darbību, tostarp, bet ne tikai: a) attiecīgajai uzraudzītajai iestādei iepriekš piemēroti vai pašlaik tiek piemēroti stingri uzraudzības pasākumi, piemēram, agrīnas intervences pasākumi; b) lēmuma projekts pēc pieņemšanas radīs jaunu precedentu, kas nākotnē varētu būt saistošs ECB; c) lēmuma projekts pēc pieņemšanas var piesaistīt negatīvu plašsaziņas līdzekļu vai sabiedrības uzmanību; vai d) nacionālā kompetentā iestāde, kas uzsākusi ciešu sadarbību ar ECB, paziņo ECB, ka nepiekrīt ierosinātajam lēmuma projektam.”;

                        2)

                        šādi groza 3. pantu:

                                    a)

                                    ar šādu punktu aizstāj 3. punktu:

                                       “3.   Nacionālo pilnvaru lēmumus nepieņem ar deleģēta lēmuma palīdzību, ja nacionālie tiesību akti prasa uzraudzības iestāžu apstiprinājumu kredītiestādes stratēģiskajiem pasākumiem vai ja novērtējuma sarežģītība vai jautājuma sensitivitāte prasa tos pieņemt saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru.”;

                                    b)

                                    iekļauj šādu 3.a punktu:

                                       “3.a   Nacionālo pilnvaru lēmumu, kas atbilst 4.–14. pantā izklāstītajiem deleģēto lēmumu pieņemšanas kritērijiem, struktūrvienību vadītāji iesniedz Uzraudzības valdei un ECB Padomei pieņemšanai saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru, ja minētā nacionālo pilnvaru lēmuma uzraudzības novērtējumam ir tieša ietekme uz cita tāda lēmuma uzraudzības novērtējumu, kas jāpieņem saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru.”;

                                    c)

                                    ar šādu punktu aizstāj 4. punktu:

                                       “4.   Lēmumu pieņemšanas tiesību deleģēšana saskaņā ar 1. punktu attiecas uz:

                                                   a)

                                                   ECB uzraudzības lēmumu pieņemšanu;

                                                   b)

                                                   ECB apstiprinājumu pozitīvam novērtējumam, ja saskaņā ar nacionālajiem tiesību aktiem uzraudzības lēmums nav vajadzīgs;

                                                   c)

                                                   ECB atbilžu apstiprinājumu vai ECB pārskatiem, kas pēc iesaistīto dalībvalstu iestāžu lūguma sniegti attiecībā uz nacionālajām pilnvarām;

                                                   d)

                                                   tādu ECB norādījumu pieņemšanu, kas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1024/2013 7. pantu adresēti nacionālajām kompetentajām iestādēm, ar kurām ECB izveidojusi ciešu sadarbību.”;

                        3)

                        ar šādu ievadfrāzi aizstāj 4. panta 1. punkta a) apakšpunkta ievadfrāzi:

                                    “a)

                                    ietekme uz ieguvējas nozīmīgās uzraudzītās iestādes pašu kapitālu gan konsolidētā, gan individuālā līmenī ir ierobežota, kas nozīmē, ka:”;

                        4)

                        ar šādu ievadfrāzi aizstāj 5. panta 1. punkta a) apakšpunkta ievadfrāzi:

                                    “a)

                                    iegādes ietekme uz ieguvējas nozīmīgās uzraudzītās iestādes pašu kapitālu gan konsolidētā, gan individuālā līmenī ir ierobežota, kas nozīmē, ka:”;

                        5)

                        ar šādu ievadfrāzi aizstāj 6. panta 1. punkta a) apakšpunkta ievadfrāzi:

                                    “a)

                                    ietekme uz pārdevējas nozīmīgās uzraudzītās iestādes pašu kapitālu gan konsolidētā, gan individuālā līmenī ir ierobežota, kas nozīmē, ka:”;

                        6)

                        ar šādu ievadfrāzi aizstāj 7. panta 1. punkta a) apakšpunkta ievadfrāzi:

                                    “a)

                                    aktīvu vai pasīvu pārdošanas ietekme uz pārdevējas nozīmīgās uzraudzītās iestādes pašu kapitālu gan konsolidētā, gan individuālā līmenī ir ierobežota, kas nozīmē, ka:”;

                        7)

                        šādi groza 8. pantu:

                                    a)

                                    ar šādu ievadfrāzi aizstāj 1. punkta a) apakšpunkta ievadfrāzi:

                                                “a)

                                                apvienošanās ietekme uz nozīmīgās uzraudzītās iestādes pašu kapitālu gan konsolidētā, gan individuālā līmenī ir ierobežota, kas nozīmē, ka:”;

                                    b)

                                    ar šādu punktu aizstāj 3. punktu:

                                       “3.   “Apvienošanas novērtējumu veic saskaņā ar attiecīgajiem nacionālo tiesību aktu noteikumiem, ņemot vērā arī visus piemērojamos ECB norādījumus, tostarp ECB Norādījumus par uzraudzības pieeju konsolidācijai banku sektorā, kā arī nacionālo kompetento iestāžu politikas nostājas, norādījumus vai līdzīgus aktus.”;

                        8)

                        ar šādu ievadfrāzi aizstāj 9. panta 1. punkta a) apakšpunkta ievadfrāzi:

                                    “a)

                                    sadalīšanas ietekme uz nozīmīgās uzraudzītās iestādes vai iestāžu pašu kapitālu gan konsolidētā, gan individuālā līmenī ir ierobežota, kas nozīmē, ka:”;

                        9)

                        ar šādu apakšpunktu aizstāj 11. panta 1. punkta b) apakšpunktu:

                                    “b)

                                    pakalpojumu sniedzējs ir regulēta vienība, kas iedibināta Eiropas Savienībā un licencēta sniegt ārpakalpojumus; vai”;

                        10)

                        šādi groza 12. panta 1. punktu:

                                    a)

                                    ar šādu apakšpunktu aizstāj d) apakšpunktu:

                                                “d)

                                                grozījumi attiecas uz nozīmīgas uzraudzītās iestādes akciju kapitālu, ja:

                                                            i)

                                                            tiek deleģēts arī attiecīgais lēmums par pašu kapitālu, piemēram, par kapitāla instrumentu kā 1. līmeņa pamatkapitāla instrumentu klasifikāciju vai pašu kapitāla samazināšanu; vai

                                                            ii)

                                                            nozīmīgā uzraudzītā iestāde klasificējusi emisiju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 26. panta 3. punkta otrās daļas noteikumiem, un ECB uzskata, ka paziņojums, ko nozīmīgā uzraudzītā iestāde sniegusi saskaņā ar minētās daļas b) apakšpunktu, atbilst paziņošanas prasībām;”;

                                    b)

                                    pievieno šādu f) apakšpunktu:

                                                “f)

                                                grozījumi atspoguļo vienīgi izmaiņas, kas izriet no apvienošanās vai sadalīšanas, ko iepriekš apstiprinājusi ECB.”.

            2. pants
            Pārejas noteikums
            Lēmuma (ES) 2019/322 (ECB/2019/4) noteikumus turpina piemērot negrozītā veidā gadījumos, kad pieteikums, kurā lūgts apstiprinājums jebkurai no minētā lēmuma negrozītajā 3. panta 1. punktā minētajām operācijām, iesniegts ECB pirms šā lēmuma stāšanās spēkā.

            3. pants
            Stāšanās spēkā
            Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Frankfurtē pie Mainas, 2021. gada 3. augustā

                  ECB prezidente

               Christine LAGARDE

            (1)  OV L 287, 29.10.2013., 63. lpp.

            (2)  OV L 141, 1.6.2017., 14. lpp.

            (3)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2019/322 (2019. gada 31. janvāris) par tiesību pieņemt lēmumus par nacionālajos tiesību aktos piešķirto uzraudzības pilnvaru deleģēšanu (ECB/2019/4) (OV L 55, 25.2.2019., 7. lpp.).

            (4)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2020/1015 (2020. gada 24. jūnijs) par Eiropas Centrālās bankas un Българска народна банка (Bulgārijas Nacionālās bankas) ciešas sadarbības izveidošanu (ECB/2020/30) (OV L 224I, 13.7.2020., 1. lpp.).

            (5)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2020/1016 (2020. gada 24. jūnijs) par Eiropas Centrālās bankas un Hrvatska Narodna Banka ciešas sadarbības izveidošanu (ECB/2020/31) (OV L 224I, 13.7.2020., 4. lpp.).

            (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2019/876 (2019. gada 20. maijs), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz sviras rādītāju, neto stabila finansējuma rādītāju, prasībām pašu kapitālam un atbilstīgajām saistībām, darījuma partnera kredītrisku, tirgus risku, riska darījumiem ar centrālajiem darījumu partneriem, riska darījumiem ar kolektīvo ieguldījumu uzņēmumiem, lieliem riska darījumiem, pārskatu sniegšanas un informācijas atklāšanas prasībām un Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 150, 7.6.2019., 1. lpp.).


title: Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2021/1442 (2021. gada 3. augusts) par pilnvaru deleģēšanu pieņemt lēmumus par iekšējiem modeļiem un termiņu pagarināšanu (ECB/2021/38)

text:
                  6.9.2021

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 314/22

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS (ES) 2021/1442
         (2021. gada 3. augusts)
         par pilnvaru deleģēšanu pieņemt lēmumus par iekšējiem modeļiem un termiņu pagarināšanu (ECB/2021/38)
         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (1), un jo īpaši tās 148. pantu, 149. pantu un 150. pantu,
         ņemot vērā Padomes Regulu (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (2), un jo īpaši tās 4. panta 1. punkta e) apakšpunktu,
         ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas Lēmumu (ES) 2017/933 (2016. gada 16. novembris) par ar uzraudzības uzdevumiem saistītu juridisku instrumentu pieņemšanas pilnvaru deleģēšanas vispārējo regulējumu (ECB/2016/40) (3) un jo īpaši tā 4. pantu,
         tā kā:

                     (1)

                     Regulas (ES) Nr. 1024/2013 6. panta regulējuma ietvaros Eiropas Centrālā banka (ECB) pilda tās ekskluzīvo uzdevumu uzraudzīt kredītiestādes ar mērķi nodrošināt uzraudzības standartu konsekventu piemērošanu, lai stiprinātu finanšu stabilitāti un nodrošinātu līdzvērtīgus konkurences apstākļus.

                     (2)

                     Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta e) apakšpunktu ECB kā nozīmīgu uzraudzīto iestāžu kompetentā iestāde ir atbildīga par iepriekšējas atļaujas piešķiršanu nozīmīgām uzraudzītajām iestādēm pagarināt termiņu, lai secīgi īstenotu uz iekšējiem reitingiem balstīto pieeju pašu kapitāla prasību aprēķināšanai attiecībā uz kredītrisku dažādās riska darījumu kategorijās un uzņēmējdarbības vienībās saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 148. pantu, atgrieztos pie mazāk sarežģītu pieeju izmantošanas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 149. pantu un pastāvīgi izmantotu standartizēto pieeju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 150. pantu.

                     (3)

                     ECB uzraudzības lēmumos var tikt ietverti pienākumi vai prasības, kas adresātam jāizpilda līdz noteiktam termiņam, ja tas nepieciešams, lai nodrošinātu lēmuma vai citu prasību pienācīgu īstenošanu. Pēc uzraudzīto iestāžu lūguma ECB var pagarināt pienākumu vai prasību izpildes termiņu, pieņemot citu uzraudzības lēmumu, ja tas tiek uzskatīts par pamatotu. Turklāt pēc potenciālo līdzdalības ieguvēju lūguma ECB var pagarināt maksimālo periodu, kurā pabeidz plānoto būtiskas līdzdalības iegūšanu kredītiestādē.

                     (4)

                     ECB kā kompetentajai iestādei katru gadu jāpieņem ievērojams skaits iekšējo modeļu lēmumu un termiņu pagarināšanas lēmumu. Lai veicinātu lēmumu pieņemšanas procesu, nepieciešams deleģēšanas lēmums attiecībā uz šādu lēmumu pieņemšanu. Eiropas Savienības Tiesa atzinusi pilnvaru deleģēšanu par vajadzīgu, lai iestāde, kurai jāpieņem ievērojams lēmumu skaits, varētu veikt savus pienākumus. Tiesa tāpat atzinusi, ka lēmējinstanču darboties spējas nodrošināšana atbilst principiem, kas piemīt visām institucionālajām sistēmām (4).

                     (5)

                     Lēmumu pieņemšanas pilnvaru deleģēšanai jābūt ierobežotai un proporcionālai, un deleģēšanas piemērošanas jomai jābūt skaidri definētai.

                     (6)

                     ECB Padome 2020. gada 24. jūnijā nolēma uzsākt ciešu ECB un Bulgārijas Republikas sadarbību (5), kā arī ECB un Horvātijas Republikas sadarbību (6). Regulas (ES) Nr. 1024/2013 7. panta 1. punktā noteikts, ka, lai veiktu konkrētus uzdevumus attiecībā uz dalībvalstī, kuras valūta nav euro, iedibinātām kredītiestādēm gadījumos, kuros saskaņā ar minēto pantu izveidota cieša sadarbība, ECB var dot norādījumus attiecīgās dalībvalsts nacionālajai kompetentajai iestādei. Tāpēc ir lietderīgi šādus norādījumus iekļaut to aktu lokā, kurus ECB, deleģējot tos struktūrvienību vadītājiem, var pieņemt saskaņā ar attiecīgajiem šī lēmuma noteikumiem.

                     (7)

                     Lēmumā (ES) 2017/933 (ECB/2016/40) noteikta procedūra, kura jāievēro, pieņemot deleģēšanas lēmumus attiecībā uz uzraudzību, un personas, kurām var tikt deleģētas lēmumu pieņemšanas pilnvaras. Minētais lēmums neietekmē ECB uzraudzības uzdevumu izpildi un neierobežo Uzraudzības valdes kompetenci iesniegt ECB Padomei pabeigtus lēmumu projektus.

                     (8)

                     Ja kritēriji deleģēta lēmuma pieņemšanai netiek izpildīti, lēmumi jāpieņem saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 1024/2013 26. panta 8. punktā un Eiropas Centrālās bankas Lēmuma ECB/2004/2 (7) 13.g pantā. Turklāt iebildumu neizteikšanas procedūra būtu jāizmanto arī tad, ja struktūrvienību vadītājiem ir bažas par iekšējā modeļa lēmumu vai termiņu pagarināšanas lēmumu vērtēšanas kritēriju izpildi, ņemot vērā jautājuma novērtējuma sarežģītību vai sensitivitāti, un ja attiecīgā novērtējuma rezultāts tieši ietekmē vienu vai vairākus no šiem citiem lēmumiem, un tādēļ, lai novērstu pretrunīgus iznākumus, lēmumi būtu jāizskata vienlaikus vienam un tam pašam lēmumu pieņēmējam.

                     (9)

                     ECB uzraudzības lēmumi var tikt pakļauti administratīvai pārskatīšanai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1024/2013 24. pantu un to, kā tas tālāk noteikts Eiropas Centrālās bankas Lēmumā ECB/2014/16 (8). Šādas administratīvās pārskatīšanas gadījumā Uzraudzības valdei būtu jāņem vērā Administratīvās pārskatīšanas padomes atzinums un jāiesniedz jauns lēmuma projekts apstiprināšanai ECB Padomē saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Definīcijas
            Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:

                        1)

                        “iekšējo modeļu lēmums” ir ECB lēmums par iepriekšēju atļauju pagarināt termiņu, lai secīgi īstenotu uz iekšējiem reitingiem balstīto pieeju pašu kapitāla prasību aprēķināšanai kredītriskam dažādās riska darījumu kategorijās saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 148. pantu, atgrieztos pie mazāk sarežģītu pieeju izmantošanas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 149. pantu un pastāvīgi izmantotu standartizēto pieeju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 150. pantu;

                        2)

                        “standartizētā pieeja” ir pieeja riska darījumu riska svērto vērtību aprēķināšanai Regulas (ES) Nr. 575/2013 92. panta 3. punkta a) un f) apakšpunkta vajadzībām, kas paredzēta minētās regulas Trešās daļas II sadaļas 2. nodaļā;

                        3)

                        “uz iekšējiem reitingiem balstītā pieeja” (IRB pieeja) ir pieeja riska darījumu riska svērto vērtību aprēķināšanai Regulas (ES) Nr. 575/2013 92. panta 3. punkta a) un f) apakšpunkta vajadzībām, kas paredzēta minētās regulas Trešās daļas II sadaļas 3. nodaļā;

                        4)

                        “1. līmeņa pamatkapitāla rādītājs”, “1. līmeņa kapitāla rādītājs” un “kopējais kapitāla rādītājs” ir 1. līmeņa pamatkapitāla rādītājs, 1. līmeņa kapitāla rādītājs un kopējais kapitāla rādītājs, kas minēti Regulas (ES) Nr. 575/2013 92. panta 2. punktā;

                        5)

                        “pienākums” ir uzraudzības lēmuma papildnoteikums, kas prasa adresātam vai adresātiem noteiktā termiņā rīkoties, lai nodrošinātu uzraudzības lēmuma pienācīgu īstenošanu;

                        6)

                        “ierobežojums” ir uzraudzības lēmuma papildnoteikums, kas ierobežo vai maina iekšējā modeļa atļauto izmantošanu, tostarp piemērojot augstākus reizinājuma koeficientus vai kapitāla palielinājumus;

                        7)

                        “termiņu pagarināšanas lēmums” ir ECB lēmums, ar ko pagarina a) termiņu ECB uzraudzības lēmumā noteikto pienākumu vai prasību izpildei un b) lēmumā par būtisku līdzdalību noteikto maksimālo periodu plānotās līdzdalības iegūšanas pabeigšanai, jo šādi lēmumi definēti Eiropas Centrālās bankas Lēmuma (ES) 2019/1376 (ECB/2019/23) (9) 1. panta 3) punktā;

                        8)

                        “deleģēts lēmums” ir deleģēts lēmums, kas definēts Regulas (ES) 2017/933 (ECB/2016/40) 3. panta 4) punktā;

                        9)

                        “struktūrvienību vadītāji” ir ECB struktūrvienību vadītāji, kuriem deleģētas tiesības pieņemt iekšējo modeļu lēmumus vai termiņu pagarināšanas lēmumus;

                        10)

                        “iebildumu neizteikšanas procedūra” ir procedūra, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 1024/2013 26. panta 8. punktā, kā tālāk noteikts Lēmuma ECB/2004/2 13.g pantā;

                        11)

                        “negatīvs lēmums” ir lēmums, ar ko nepiešķir atļauju vai pagarinājumu, kuru lūgusi uzraudzītā iestāde vai plānotais ieguvējs, vai nepiešķir to pilnībā. Lēmumu ar papildnoteikumiem, piem., nosacījumiem, pienākumiem vai ierobežojumiem, uzskata par negatīvu lēmumu, izņemot, ja šādi papildnoteikumi: a) nodrošina, ka uzraudzītā iestāde atbilst attiecīgo Savienības tiesību aktu prasībām, kas minētas 4. panta 2. punktā, 5. panta 2. punktā un 6. panta 2. punktā, un par tām notikusi rakstiska vienošanās; vai b) tikai atkārto vienu vai vairākas esošās prasības, kuras uzraudzītajai iestādei jāievēro saskaņā ar Savienības tiesību aktiem, vai pieprasa informāciju par vienas vai vairāku šādu prasību izpildi;

                        12)

                        “sensitivitāte” ir īpašība vai faktors, kas var negatīvi ietekmēt ECB reputāciju un/vai vienotā uzraudzības mehānisma efektīvu un konsekventu darbību, tostarp, bet ne tikai: a) attiecīgajai uzraudzītajai iestādei iepriekš piemēroti vai pašlaik tiek piemēroti stingri uzraudzības pasākumi, piemēram, agrīnas intervences pasākumi; b) lēmuma projekts pēc pieņemšanas radīs jaunu precedentu, kas nākotnē varētu būt saistošs ECB; c) lēmuma projekts pēc pieņemšanas var piesaistīt negatīvu plašsaziņas līdzekļu vai sabiedrības uzmanību; vai d) nacionālā kompetentā iestāde, kas uzsākusi ciešu sadarbību ar ECB, paziņo ECB, ka nepiekrīt ierosinātajam lēmuma projektam;

                        13)

                        “nozīmīga uzraudzītā iestāde” ir nozīmīga uzraudzītā iestāde, kas definēta Eiropas Centrālās bankas Regulas (ES) Nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (10) 2. panta 16) punktā;

                        14)

                        “nozīmīga uzraudzītā grupa” ir nozīmīga uzraudzītā grupa, kas definēta Regulas (ES) Nr. 468/2014 (ECB/2014/17) 2. panta 22) punktā;

                        15)

                        “UPNP lēmums” ir lēmums, kuru, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1024/2013 16. pantu, ECB pieņem pēc gada uzraudzības pārbaudes un novērtēšanas procesa pabeigšanas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES (11) 97. panta izpratnē;

                        16)

                        “ECB norādījumi” ir saskaņā ar Uzraudzības valdes priekšlikumu ECB Padomes pieņemts dokuments, kas publicēts ECB tīmekļa vietnē un kurā sniegti norādījumi par to, kā ECB interpretē juridiskās prasības;

                        17)

                        “ECB norādījumi par iekšējiem modeļiem” ir dokuments ar šādu nosaukumu un jebkurš cits dokuments, kurā sniegtas norādes par ECB izpratni par juridiskajām prasībām, kas piemērojamas iekšējo modeļu vērtēšanai, un ko ECB Padome pieņēmusi pēc Uzraudzības valdes priekšlikuma, un kas publicēts ECB interneta vietnē.

            2. pants
            Priekšmets un piemērošanas joma

               1.   Šajā lēmumā noteikti kritēriji tam, kā ECB struktūrvienību vadītājiem deleģē tiesības pieņemt iekšējo modeļu lēmumus un termiņu pagarināšanas lēmumus.

               2.   Lēmumu pieņemšanas tiesību deleģēšana neietekmē uzraudzības novērtējumu, kuru jāveic iekšējo modeļu lēmumu un termiņu pagarināšanas lēmumu pieņemšanas vajadzībām.

            3. pants
            Iekšējo modeļu lēmumu un termiņu pagarināšanas lēmumu deleģēšana

               1.   Saskaņā ar Lēmuma (ES) 2017/933 (ECB/2016/40) 4. pantu ECB Padome deleģē ECB Valdes saskaņā ar minētā lēmuma 5. pantu nominētiem struktūrvienību vadītājiem tiesības pieņemt lēmumus par:

                           a)

                           atļauju pagarināt termiņu IRB pieejas secīgai īstenošanai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 148. pantu;

                           b)

                           atļauju atgriezties pie mazāk sarežģītu pieeju izmantošanas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 149. pantu;

                           c)

                           atļauju pastāvīgi daļēji izmantot standartizēto pieeju saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 150. pantu;

                           d)

                           termiņu pagarināšanu.

               2.   Lēmumu pieņemšanas tiesību deleģēšana saskaņā ar 1. punktu attiecas uz:

                           a)

                           ECB uzraudzības lēmumu pieņemšanu;

                           b)

                           tādu ECB norādījumu pieņemšanu, kas saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1024/2013 7. pantu adresēti nacionālajām kompetentajām iestādēm, ar kurām ECB izveidojusi ciešu sadarbību.

               3.   Iekšējo modeļu lēmumus, kas minēti 1. punktā, ar deleģēta lēmuma palīdzību pieņem, ja izpildīti 4., 5. un 6. pantā noteiktie kritēriji deleģētu lēmumu pieņemšanai.

               4.   Termiņu pagarināšanas lēmumus, kas minēti 1. punktā, ar deleģēta lēmuma palīdzību pieņem, ja izpildīti 7. un 8. pantā noteiktie kritēriji deleģētu lēmumu pieņemšanai.

               5.   Iekšējo modeļu lēmumus un termiņu pagarināšanas lēmumus nepieņem ar deleģēta lēmuma palīdzību, ja novērtējuma sarežģītība vai jautājuma sensitivitāte prasa tos pieņemt saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru. Iekšējo modeļu lēmumu vai termiņu pagarināšanas lēmumu, kas atbilst 4.–8. pantā noteiktajiem deleģēto lēmumu pieņemšanas kritērijiem, struktūrvienību vadītāji iesniedz Uzraudzības valdei un ECB Padomei pieņemšanai saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru, ja minētā Iekšējo modeļu lēmuma vai termiņu pagarināšanas lēmuma uzraudzības novērtējumam ir tieša ietekme uz cita tāda lēmuma uzraudzības novērtējumu, kas jāpieņem saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru.

               6.   Negatīvus iekšējo modeļu lēmumus un negatīvus termiņu pagarināšanas lēmumus ar deleģētu lēmumu nepieņem.

            4. pants
            Kritēriji deleģēto lēmumu pieņemšanai par iepriekšēju atļauju pagarināt IRB pieejas secīgas īstenošanas termiņu

               1.   Lēmumus, ar ko piešķir atļauju pagarināt termiņu IRB pieejas secīgai īstenošanai, pieņem ar deleģētu lēmumu, ja izpildīti visi turpmāk norādītie kritēriji:

                           a)

                           pagarinājums tiek pieprasīts uz periodu, kas nepārsniedz trīs gadus no pēdējā apstiprinātajā plānā noteiktā termiņa, lai secīgi īstenotu IRB pieeju attiecīgajai riska darījumu kategorijai, uzņēmējdarbības vienībai vai pašu aplēšu izmantošanai attiecībā uz saistību nepildīšanas zaudējumiem vai korekcijas pakāpēm, kā minēts Regulas (ES) Nr. 575/2013 148. pantā;

                           b)

                           riska darījumu, kuriem iestāde piemēro IRB pieeju, riska darījumu vērtība un riska darījumu riska svērtā vērtība, kas aprēķināta, ņemot vērā ECB norādījumos par iekšējiem modeļiem noteiktos norādījumus šo summu aprēķināšanai, pārsniedz un pēc lēmuma pieņemšanas turpina pārsniegt 50 % no kopējās riska darījumu vērtības un kopējās riska darījumu riska svērtās vērtības nozīmīgas uzraudzītās grupas konsolidētā līmenī vai nozīmīgās uzraudzītās iestādes individuālā līmenī, ja šāda nozīmīga uzraudzītā iestāde nav daļa no nozīmīgas uzraudzītās grupas.

               2.   Novērtējumu par termiņa pagarinājumu IRB pieejas secīgai īstenošanai veic saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 148. pantu un Eiropas Komisijas pieņemtajiem īstenošanas un regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, ņemot vērā arī visus piemērojamos ECB norādījumus vai līdzīgus ECB izdotos dokumentus, kā arī Eiropas uzraudzības iestāžu vadlīnijas un regulatīvo tehnisko standartu galīgo projektu.

            5. pants
            Kritēriji deleģēto lēmumu pieņemšanai par iepriekšēju atļauju atgriezties pie mazāk sarežģītu pieeju izmantošanas

               1.   Lēmumus, ar ko piešķir atļauju atgriezties pie mazāk sarežģītu pieeju izmantošanas, pieņem ar deleģētu lēmumu, ja ir izpildīti visi turpmāk norādītie kritēriji:

                           a)

                           tiek lēsts, ka pēc atgriešanās pie mazāk sarežģītu pieeju izmantošanas uzraudzītās iestādes pašu kapitāls turpina pārsniegt Regulas (ES) Nr. 575/2013 92. panta 1. punkta a)–c) apakšpunktā noteikto prasību summu, pašu kapitāls, kas jātur saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1024/2013 16. panta 2. punkta a) apakšpunktu, apvienoto rezervju prasība, kas definēta Direktīvas 2013/36/ES 128. panta 6) punktā, un 2. pīlāra kapitāla norādes, kas izklāstītas pēdējā pieejamajā UPNP lēmumā, un pirmā līmeņa pamata kapitāla rādītājs nesamazinās par vairāk kā 50 bāzes punktiem, kā arī izrietošā rezerve attiecībā uz kopējām kapitāla prasībām un 2. pīlāra kapitāla norādēm, kas izklāstītas pēdējā pieejamajā UPNP lēmumā, nav mazāka par 50 bāzes punktiem attiecībā uz pirmā līmeņa pamata kapitāla rādītāju nozīmīgas uzraudzītās grupas konsolidētā līmenī vai nozīmīgas uzraudzītās iestādes individuālā līmenī, ja šāda nozīmīga uzraudzītā iestāde nav daļa no nozīmīgas uzraudzītās grupas;

                           b)

                           pēc atgriešanās pie mazāk sarežģītu pieeju izmantošanas pašu kapitāla prasības netiek samazinātas nozīmīgas uzraudzītās grupas konsolidētā līmenī vai nozīmīgas uzraudzītās iestādes individuālā līmenī, ja šāda nozīmīga uzraudzītā iestāde nav daļa no nozīmīgas uzraudzītās grupas.

               2.   Ja lūgums atgriezties pie mazāk sarežģītu pieeju izmantošanas attiecas uz vairāk nekā vienu reitingu sistēmu, lēmumu pieņem ar deleģētu lēmumu, ja attiecībā uz katru lēmumā iekļauto reitinga sistēmu izpildīti visi 1. punktā noteiktie kritēriji.

               3.   Novērtējumu par atgriešanos pie mazāk sarežģītām pieejām veic saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 149. pantu un Komisijas pieņemtajiem īstenošanas un regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, ņemot vērā arī visus piemērojamos ECB norādījumus vai līdzīgus ECB izdotos dokumentus, kā arī Eiropas uzraudzības iestāžu vadlīnijas un regulatīvo tehnisko standartu galīgo projektu.

            6. pants
            Kritēriji deleģēto lēmumu pieņemšanai par iepriekšēju atļauju pastāvīgai daļējai standartizētās pieejas izmantošanai

               1.   Lēmumus, ar ko piešķir atļauju pastāvīgi daļēji izmantot standartizēto pieeju, pieņem ar deleģētu lēmumu, ja izpildīti visi turpmāk norādītie kritēriji:

                           a)

                           pēc lēmuma pieņemšanas par standartizētās pieejas pastāvīgu daļēju izmantošanu pieņemšanas riska darījumu, kuriem iestāde piemēro IRB pieeju, riska darījumu vērtība un riska darījumu riska svērtā vērtība, kas aprēķinātas, ņemot vērā ECB norādījumus par iekšējiem modeļiem, ir vienādas vai lielākas par 50 % no kopējās riska darījumu vērtības un kopējās riska darījumu riska svērtās vērtības nozīmīgas uzraudzītās grupas konsolidētā līmenī vai nozīmīgās uzraudzītās iestādes individuālā līmenī, ja šāda nozīmīga uzraudzītā iestāde nav daļa no nozīmīgas uzraudzītās grupas;

                           b)

                           pēc lēmuma pieņemšanas par standartizētās pieejas pastāvīgu daļēju izmantošanu pieņemšanas riska darījumu vērtības un tādu riska svērto riska darījumu vērtības palielinājums, uz kuriem attiecas standartizētā pieeja, nepārsniedz 20 % no kopējās riska darījumu vērtības un kopējās riska darījumu riska svērtās vērtības nozīmīgas uzraudzītās grupas konsolidētā līmenī vai nozīmīgas uzraudzītās iestādes individuālā līmenī, ja šāda nozīmīga uzraudzītā iestāde nav daļa no nozīmīgas uzraudzītās grupas.

               2.   Novērtējumu par standartizētās pieejas pastāvīgu daļēju izmantošanu veic saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 150. pantu un Komisijas pieņemtajiem īstenošanas un regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, ņemot vērā arī visus piemērojamos ECB norādījumus vai līdzīgus ECB izdotos dokumentus, kā arī Eiropas uzraudzības iestāžu vadlīnijas un regulatīvo tehnisko standartu galīgo projektu.

            7. pants
            Kritēriji deleģēto lēmumu pieņemšanai par termiņu pagarināšanu attiecībā uz pienākumiem un prasībām, kas noteiktas iepriekšējā ECB uzraudzības lēmumā

               1.   Lēmumus par iepriekšējā ECB uzraudzības lēmumā noteikto pienākumu un prasību termiņu pagarināšanu pieņem ar deleģētu lēmumu, ja izpildīti visi turpmāk norādītie kritēriji:

                           a)

                           uzraudzītā iestāde lūdz termiņa pagarinājumu, un lūgums tiek iesniegts ECB vismaz 30 dienas pirms termiņa beigām;

                           b)

                           pagarinājums nepārsniedz perioda ilgumu pirms sākotnējā termiņa un nepārsniedz 12 mēnešus;

                           c)

                           pagarinājums negatīvi neietekmē uzraudzītās iestādes tiesības.

               2.   Neierobežojot 1. punktu, lēmumus par termiņu pagarināšanu ar deleģētu lēmumu nepieņem šādos gadījumos:

                           a)

                           pagarinājums paredz izmaiņas iepriekšējā ECB uzraudzības lēmumā noteiktā pienākuma vai prasības sākotnējā darbības jomā vai pamatā esošajā novērtējumā, uz kuru balstījās iepriekšējais lēmums;

                           b)

                           pagarinājums attiecas uz termiņu, kas jau ir pagarināts;

                           c)

                           pagarinājumu lūdz kredītiestāde, kuras pēdējā pieejamajā UPNP lēmumā noteiktais pārvaldības vērtējums ir 4;

                           d)

                           pagarinājumu lūdz kredītiestāde, kuras pašu kapitāla rezerve virs 2. pīlāra kapitāla norādēm, kas noteiktas pēdējā pieejamajā UPNP lēmumā, ir mazāka par 100 bāzes punktiem pirmā līmeņa pamata kapitāla rādītāja izteiksmē;

                           e)

                           pagarinājumu lūdz kredītiestāde, kurai iepriekšējos trīs gados piemēroti Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2014/59/ES (12) 27. pantā paredzētie agrīnas intervences pasākumi;

                           f)

                           pagarinājumu neatļauj piemērojamie tiesību akti.

               3.   Lūgumu par termiņu pagarināšanu novērtēšanu veic, izvērtējot to, a) vai pagarinājums ir pamatots, ņemot vērā kredītiestādes lūgtā pagarinājuma iemeslus, un b) vai pagarinājums apdraud uzraudzības pasākuma efektīvu īstenošanu.

            8. pants
            Kritēriji deleģēto lēmumu pieņemšanai par maksimālā perioda pagarināšanu plānotās līdzdalības iegūšanas pabeigšanai

               1.   Lēmumus par maksimālā perioda pagarināšanu, kas būtiskas līdzdalības lēmumos noteikts plānotās līdzdalības iegūšanas pabeigšanai, pieņem ar deleģētu lēmumu, ja pagarinājums tiek piešķirts uz laiku, kas nepārsniedz 12 mēnešus no sākotnējā plānotās līdzdalības iegūšanas pabeigšanas perioda beigām.

               2.   Neierobežojot 1. punktu, lēmumus par minētā maksimālā perioda pagarināšanu ar deleģētu lēmumu nepieņem šādos gadījumos:

                           a)

                           pagarināšana ietver izmaiņas būtiskas līdzdalības lēmuma sākotnējās darbības jomā vai pamatā esošajā novērtējumā, uz kuru balstījās iepriekšējais lēmums;

                           b)

                           maksimālais periods jau ir pagarināts;

                           c)

                           potenciālais līdzdalības ieguvējs vai mērķsabiedrība ir kredītiestāde, kuras pēdējā pieejamajā UPNP lēmumā noteiktais pārvaldības vērtējums ir 4;

                           d)

                           potenciālais līdzdalības ieguvējs vai mērķsabiedrība ir kredītiestāde, kuras pašu kapitāla rezerve virs 2. pīlāra kapitāla norādēm, kas noteiktas pēdējā pieejamajā UPNP lēmumā, ir mazāka par 100 bāzes punktiem pirmā līmeņa pamata kapitāla rādītāja izteiksmē;

                           e)

                           potenciālais līdzdalības ieguvējs vai mērķsabiedrība ir kredītiestāde, kurai iepriekšējos trīs gados piemēroti Direktīvas 2014/59/ES 27. pantā paredzētie agrīnas intervences pasākumi.

               3.   Lūgumu par maksimālā perioda pagarināšanu novērtēšanu veic, izvērtējot to, a) vai pagarinājums ir pamatots, ņemot vērā potenciālā līdzdalības ieguvēja lūgtā pagarinājuma iemeslus, un b) vai pagarinājums apdraud uzraudzības pasākuma efektīvu īstenošanu.

            9. pants
            Pārejas noteikums
            Šis lēmums neattiecas uz gadījumiem, kuros pieteikums lēmumam par iekšējiem modeļiem vai termiņu pagarināšanu iesniegts ECB pirms šī lēmuma stāšanās spēkā.

            10. pants
            Stāšanās spēkā
            Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Frankfurtē pie Mainas, 2021. gada 3. augustā

                  ECB prezidente

               Christine LAGARDE

            (1)  OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.

            (2)  OV L 287, 29.10.2013., 63. lpp.

            (3)  OV L 141, 1.6.2017., 14. lpp.

            (4)  Tiesas 1986. gada 23. septembra spriedums lietā AKZO Chemie BV/Komisija, 5/85, ECLI:EU:C:1986:328, 37. punkts; un Tiesas 2005. gada 26. maija spriedums lietā Carmine Salvatore Tralli/ECB, C-301/02 P, ECLI:EU:C:2005:306, 59. punkts.

            (5)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2020/1015 (2020. gada 24. jūnijs) par Eiropas Centrālās bankas un Българска народна банка (Bulgārijas Nacionālās bankas) ciešas sadarbības izveidošanu (ECB/2020/30) (OV L 224 I, 13.7.2020., 1. lpp.).

            (6)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2020/1016 (2020. gada 24. jūnijs) par Eiropas Centrālās bankas un Hrvatska Narodna Banka ciešas sadarbības izveidošanu (ECB/2020/31) (OV L 224 I, 13.7.2020., 4. lpp.).

            (7)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums ECB/2004/2 (2004. gada 19. februāris), ar kuru pieņem Eiropas Centrālās bankas Reglamentu (OV L 80, 18.3.2004., 33. lpp.).

            (8)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums ECB/2014/16 (2014. gada 14. aprīlis) par Administratīvās pārskatīšanas padomes izveidošanu un tās darbības noteikumiem (OV L 175, 14.6.2014., 47. lpp.).

            (9)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2019/1376 (2019. gada 23. jūlijs) par tiesību pieņemt lēmumus, kuri attiecas uz pārrobežu darbības atļaujas piešķiršanu kredītiestādēm, būtiskas līdzdalības iegūšanu kredītiestādēs un atļauju anulēšanu kredītiestādēm, deleģēšanu (ECB/2019/23) (OV L 224, 28.8.2019., 1. lpp.).

            (10)  Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 468/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko izveido Vienotā uzraudzības mehānisma pamatstruktūru Eiropas Centrālās bankas sadarbībai ar nacionālajām kompetentajām un norīkotajām iestādēm (VUM pamatregula) (ECB/2014/17) (OV L 141, 14.5.2014., 1. lpp.).

            (11)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).

            (12)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.).


title: Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2021/1443 (2021. gada 26. augusts), ar kuru ieceļ struktūrvienību vadītājus deleģētu iekšējo modeļu un termiņu pagarināšanas lēmumu pieņemšanai (ECB/2021/40)

text:
                  6.9.2021

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 314/30

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS (ES) 2021/1443
         (2021. gada 26. augusts),
         ar kuru ieceļ struktūrvienību vadītājus deleģētu iekšējo modeļu un termiņu pagarināšanas lēmumu pieņemšanai (ECB/2021/40)
         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS VALDE,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 11.6. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas Lēmumu (ES) 2017/933 (2016. gada 16. novembris) par ar uzraudzības uzdevumiem saistītu juridisku instrumentu pieņemšanas pilnvaru deleģēšanas vispārējo regulējumu (ECB/2016/40) (1) un jo īpaši tā 4. un 5. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas Lēmumu (ES) 2021/1442 (2021. gada 3. augusts) par pilnvaru deleģēšanu pieņemt lēmumus par iekšējiem modeļiem un termiņu pagarināšanu (ECB/2021/38) (2) un jo īpaši tā 3. pantu,
         ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas Lēmumu ECB/2004/2 (2004. gada 19. februāris), ar kuru pieņem Eiropas Centrālās bankas Reglamentu (3), un jo īpaši tā 10. pantu,
         tā kā:

                     (1)

                     Lai nodrošinātu ievērojamo skaitu lēmumu, kurus Eiropas Centrālajai bankai (ECB) jāpieņem, lai izpildītu savus uzraudzības uzdevumus, izveidota procedūra noteiktu deleģēto lēmumu pieņemšanai.

                     (2)

                     Deleģēšanas lēmums stājas spēkā pēc tam, kad ECB Valde pieņēmusi lēmumu, ar kuru ieceļ vienu vai vairākus struktūrvienību vadītājus lēmumu pieņemšanai, pamatojoties uz deleģēšanas lēmumu.

                     (3)

                     Ieceļot struktūrvienību vadītājus, ECB Valdei būtu jāņem vērā deleģēšanas lēmuma nozīmīgums un to adresātu skaits, kuriem jānosūta deleģētie lēmumi.

                     (4)

                     Eiropas Centrālās bankas Lēmuma ECB/2004/2 10. panta 1. punktā noteikts, ka ECB Valde lemj par ECB struktūrvienību skaitu, nosaukumu un attiecīgo kompetenci.

                     (5)

                     Notikusi apspriešanās ar Uzraudzības valdes priekšsēdētāju par struktūrvienību vadītājiem, kuriem būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt iekšējo modeļu un termiņu pagarināšanas lēmumus,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Definīcijas
            Šajā lēmumā piemēro definīcijas, kas iekļautas Lēmuma (ES) 2021/1442 (ECB/2021/38) 1. pantā.

            2. pants
            Deleģētie iekšējo modeļu un termiņu pagarināšanas lēmumi

               1.   Deleģētos lēmumus saskaņā ar Lēmuma (ES) 2021/1442 (ECB/2021/38) 3. pantu, izņemot lēmumus par būtiskas līdzdalības lēmumā noteikta plānotās līdzdalības iegūšanas pabeigšanas maksimālā perioda pagarināšanu, kā šādi lēmumi definēti Eiropas Centrālās bankas Lēmuma (ES) 2019/1376 (ECB/2019/23) (4) 1. panta 3. punktā, pieņem kāds no turpmāk norādītajiem struktūrvienību vadītājiem:

                           a)

                           Sistēmisko un starptautisko banku ģenerāldirektorāta ģenerāldirektors vai ģenerāldirektora vietnieks, ja attiecīgās uzraudzītās iestādes vai grupas uzraudzību veic Sistēmisko un starptautisko banku ģenerāldirektorāts;

                           b)

                           Universālo un diversificēto iestāžu ģenerāldirektorāta ģenerāldirektors vai ģenerāldirektora vietnieks, ja attiecīgās uzraudzītās iestādes vai grupas uzraudzību veic Universālo un diversificēto iestāžu ģenerāldirektorāts;

                           c)

                           Specializēto iestāžu un mazāk nozīmīgo iestāžu ģenerāldirektorāta ģenerāldirektors vai ģenerāldirektora vietnieks, ja attiecīgās uzraudzītās iestādes vai grupas uzraudzību veic Specializēto iestāžu un mazāk nozīmīgo iestāžu ģenerāldirektorāts.

               2.   Deleģētos lēmumus par plānotās līdzdalības iegūšanas pabeigšanas maksimālā perioda pagarināšanu, kas saistīti ar Eiropas Centrālās bankas Regulas (ES) Nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (5) 2. panta 16) punktā definētām nozīmīgām uzraudzītajām iestādēm, saskaņā ar Lēmuma (ES) 2021/1442 (ECB/2021/38) 3. pantu pieņem VUM pārvaldības un darbības ģenerāldirektorāta ģenerāldirektors vai ģenerāldirektora vietnieks, vai, ja tie nav pieejami, Autorizācijas nodaļas vadītājs, kā arī kāds no šādiem struktūrvienību vadītājiem:

                           a)

                           Sistēmisko un starptautisko banku ģenerāldirektorāta ģenerāldirektors vai ģenerāldirektora vietnieks, ja attiecīgās uzraudzītās iestādes vai grupas uzraudzību veic Sistēmisko un starptautisko banku ģenerāldirektorāts;

                           b)

                           Universālo un diversificēto iestāžu ģenerāldirektorāta ģenerāldirektors vai ģenerāldirektora vietnieks, ja attiecīgās uzraudzītās iestādes vai grupas uzraudzību veic Universālo un diversificēto iestāžu ģenerāldirektorāts;

                           c)

                           Specializēto iestāžu un mazāk nozīmīgo iestāžu ģenerāldirektorāta ģenerāldirektors vai ģenerāldirektora vietnieks, ja attiecīgās uzraudzītās iestādes vai grupas uzraudzību veic Specializēto iestāžu un mazāk nozīmīgo iestāžu ģenerāldirektorāts.

                     Ja saskaņā ar Lēmuma (ES) 2019/1376 (ECB/2019/23) 3. un 4. pantu deleģētais lēmums saistīts ar vairāk nekā vienu nozīmīgo uzraudzīto iestādi, attiecīgā uzraudzītā iestāde ir tā uzraudzītā iestāde vai grupa, kurā tiek iegūta būtiskā līdzdalība.

               3.   Deleģētos lēmumus par plānotās līdzdalības iegūšanas pabeigšanas maksimālā perioda pagarināšanu, kas nav saistīti ar nozīmīgām uzraudzītajām iestādēm, saskaņā ar Lēmuma (ES) 2021/1442 (ECB/2021/38) 3. pantu pieņem VUM pārvaldības un darbības ģenerāldirektorāta ģenerāldirektors vai ģenerāldirektora vietnieks, vai, ja tie nav pieejami, Autorizācijas nodaļas vadītājs.

            3. pants
            Stāšanās spēkā
            Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Frankfurtē pie Mainas, 2021. gada 26. augustā

                  ECB prezidente

               Christine LAGARDE

            (1)  OV L 141, 1.6.2017., 14. lpp.

            (2)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 22. lpp.

            (3)  OV L 80, 18.3.2004., 33. lpp.

            (4)  Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2019/1376 (2019. gada 23. jūlijs) par tiesību pieņemt lēmumus, kuri attiecas uz pārrobežu darbības atļaujas piešķiršanu kredītiestādēm, būtiskas līdzdalības iegūšanu kredītiestādēs un atļauju anulēšanu kredītiestādēm, deleģēšanu (ECB/2019/23) (OV L 224, 28.8.2019., 1. lpp.).

            (5)  Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 468/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko izveido Vienotā uzraudzības mehānisma pamatstruktūru Eiropas Centrālās bankas sadarbībai ar nacionālajām kompetentajām un norīkotajām iestādēm (VUM pamatregula) (ECB/2014/17) (OV L 141, 14.5.2014., 1. lpp.).


title: Komisijas Lēmums (ES) 2019/511 (2019. gada 26. marts), ar ko groza pielikumu Monetārajam nolīgumam starp Eiropas Savienību un Vatikāna Pilsētvalsti

text:
                  27.3.2019

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 85/24

         KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2019/511
         (2019. gada 26. marts),
         ar ko groza pielikumu Monetārajam nolīgumam starp Eiropas Savienību un Vatikāna Pilsētvalsti
         EIROPAS KOMISIJA,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā 2009. gada 17. decembra Monetāro nolīgumu starp Eiropas Savienību un Vatikāna Pilsētvalsti (1) un jo īpaši tā 8. panta 3. punktu,
         tā kā:

                     (1)

                     Saskaņā ar Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Vatikāna Pilsētvalsti (turpmāk “Monetārais nolīgums”) 8. panta 1. punktu Vatikāna Pilsētvalstij ir pienākums īstenot Savienības tiesību aktus un noteikumus, kas attiecas uz euro banknotēm un monētām, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas, krāpšanas un skaidras naudas un bezskaidras naudas maksāšanas līdzekļu viltošanas novēršanu, medaļām un žetoniem un statistikas pārskatu prasībām. Šie tiesību akti un noteikumi norādīti Monetārā nolīguma pielikumā.

                     (2)

                     Komisijai katru gadu jāgroza Monetārā nolīguma pielikums, lai ņemtu vērā jaunos attiecīgos Savienības tiesību aktus un noteikumus un spēkā esošo tiesību aktu un noteikumu grozījumus.

                     (3)

                     Daži Savienības tiesību akti un noteikumi vairs nav attiecināmi, tādējādi tie būtu jāsvītro no pielikuma, savukārt pielikumam jāpievieno daži jauni attiecīgie Savienības tiesību akti un noteikumi un spēkā esošo tiesību aktu grozījumi, kuri tika pieņemti.

                     (4)

                     Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza monetārā nolīguma pielikums,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Vatikāna Pilsētvalsti pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikuma tekstu.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Briselē, 2019. gada 26. martā

                  Komisijas vārdā –

                  priekšsēdētājs

               Jean-Claude JUNCKER

            (1)  OV C 28, 4.2.2010., 13. lpp.

            PIELIKUMS

                     “PIELIKUMS

                                 ĪSTENOJAMĀS TIESĪBU NORMAS

                                 ĪSTENOŠANAS TERMIŅŠ

                                    Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršana

                                 1.

                                 Padomes Pamatlēmums 2001/500/TI (2001. gada 26. jūnijs) par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un nozieguma rīku un noziedzīgi iegūto līdzekļu identifikāciju, meklēšanu, iesaldēšanu, arestēšanu un konfiskāciju (OV L 182, 5.7.2001., 1. lpp.)

                                 2.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1889/2005 (2005. gada 26. oktobris) par skaidras naudas kontroli, kuru ieved Kopienas teritorijā vai izved no tās (OV L 309, 25.11.2005., 9. lpp.)

                                 3.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/42/ES (2014. gada 3. aprīlis) par nozieguma rīku un noziedzīgi iegūtu līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju Eiropas Savienībā (OV L 127, 29.4.2014., 39. lpp.)

                                 2016. gada 31. decembris (2)

                                 4.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/847 (2015. gada 20. maijs) par līdzekļu pārvedumiem pievienoto informāciju un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1781/2006 (OV L 141, 5.6.2015., 1. lpp.)

                                 2017. gada 31. decembris (3)

                                 5.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK (OV L 141, 5.6.2015., 73. lpp.)

                                 2017. gada 31. decembris (3)

                                 Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 6.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2018/843 (2018. gada 30. maijs), ar ko groza Direktīvu (ES) 2015/849 par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un Direktīvas 2009/138/EK un 2013/36/ES (OV L 156, 19.6.2018., 43. lpp.)

                                 2020. gada 31. marts (6)

                                 Papildinājumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 7.

                                 Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/1675 (2016. gada 14. jūlijs), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/849, norādot augsta riska trešās valstis, kurās ir stratēģiskas nepilnības (OV L 254, 20.9.2016., 1. lpp.)

                                 2017. gada 31. decembris (5)

                                 Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 8.

                                 Komisijas Deleģētā regula (ES) 2018/105 (2017. gada 27. oktobris), ar ko Deleģēto regulu (ES) 2016/1675 groza attiecībā uz Etiopijas iekļaušanu augsta riska trešo valstu sarakstā pielikuma I punkta tabulā (OV L 19, 24.1.2018., 1. lpp.)

                                 2019. gada 31. marts (6)

                                 9.

                                 Komisijas Deleģētā regula (ES) 2018/212 (2017. gada 13. decembris), ar kuru Deleģēto regulu (ES) 2016/1675, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/849, groza attiecībā uz Šrilankas, Trinidādas un Tobāgo un Tunisijas iekļaušanu pielikuma I punkta tabulā (OV L 41, 14.2.2018., 4. lpp.)

                                 2019. gada 31. marts (6)

                                    Krāpšanas un viltošanas novēršana

                                 10.

                                 Padomes Pamatlēmums 2001/413/TI (2001. gada 28. maijs) par krāpšanas un viltošanas apkarošanu attiecībā uz bezskaidras naudas maksāšanas līdzekļiem (OV L 149, 2.6.2001., 1. lpp.)

                                 2010. gada 31. decembris

                                 11.

                                 Padomes Regula (EK) Nr. 1338/2001 (2001. gada 28. jūnijs), ar kuru paredz pasākumus, kas vajadzīgi eiro aizsardzībai pret viltošanu (OV L 181, 4.7.2001., 6. lpp.)

                                 2010. gada 31. decembris

                                 Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 12.

                                 Padomes Regula (EK) Nr. 44/2009 (2008. gada 18. decembris), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1338/2001, ar kuru paredz pasākumus, kas vajadzīgi euro aizsardzībai pret viltošanu (OV L 17, 22.1.2009., 1. lpp.)

                                 13.

                                 Padomes Regula (EK) Nr. 2182/2004 (2004. gada 6. decembris) par medaļām un žetoniem, kas līdzīgi euro monētām (OV L 373, 21.12.2004., 1. lpp.)

                                 2010. gada 31. decembris

                                 Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 14.

                                 Padomes Regula (EK) Nr. 46/2009 (2008. gada 18. decembris), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 2182/2004 par medaļām un žetoniem, kas līdzīgi euro monētām (OV L 17, 22.1.2009., 5. lpp.)

                                 15.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/62/ES (2014. gada 15. maijs) par euro un citu valūtu krimināltiesisko aizsardzību pret viltošanu un ar ko aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2000/383/TI (OV L 151, 21.5.2014., 1. lpp.)

                                 2016. gada 31. decembris (2)

                                    Noteikumi par euro banknotēm un monētām

                                 16.

                                 Padomes Secinājumi (1999. gada 10. maijs) par euro monētu kvalitātes vadības sistēmu

                                 2010. gada 31. decembris

                                 17.

                                 Komisijas Paziņojums 2001/C 318/03 (2001. gada 22. oktobris) par euro monētu vienādās puses noformējuma autortiesību aizsardzību (COM(2001) 600 galīgā redakcija), (OV C 318, 13.11.2001., 3. lpp.)

                                 2010. gada 31. decembris

                                 18.

                                 Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne ECB/2003/5 (2003. gada 20. marts) par pasākumu īstenošanu, lai novērstu euro banknošu neatļautu atveidošanu, un par euro banknošu maiņu un izņemšanu no apgrozības (OV L 78, 25.3.2003., 20. lpp.)

                                 2010. gada 31. decembris

                                 Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 19.

                                 Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne ECB/2013/11 (2013. gada 19. aprīlis), ar ko groza Pamatnostādni ECB/2003/5 par pasākumu īstenošanu, lai novērstu euro banknošu neatļautu atveidošanu, un par euro banknošu maiņu un izņemšanu no apgrozības (OV L 118, 30.4.2013., 43. lpp.)

                                 2014. gada 31. decembris (1)

                                 20.

                                 Eiropas Centrālās bankas Lēmums ECB/2010/14 (2010. gada 16. septembris) par euro banknošu autentiskuma un derīguma pārbaudi, kā arī to atkārtotu laišanu apgrozībā (OV L 267, 9.10.2010., 1. lpp.)

                                 2012. gada 31. decembris

                                 Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 21.

                                 Eiropas Centrālās bankas Lēmums ECB/2012/19 (2012. gada 7. septembris) (OV L 253, 20.9.2012., 19. lpp.)

                                 2013. gada 31. decembris (1)

                                 22.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1210/2010 (2010. gada 15. decembris) par euro monētu autentiskuma noteikšanu un rīkošanos ar apgrozībai nederīgām euro monētām (OV L 339, 22.12.2010., 1. lpp.)

                                 2012. gada 31. decembris

                                 23.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 651/2012 (2012. gada 4. jūlijs) par euro monētu emisiju (OV L 201, 27.7.2012., 135. lpp.)

                                 2013. gada 31. decembris (1)

                                 24.

                                 Eiropas Centrālās bankas Lēmums ECB/2013/10 (2013. gada 19. aprīlis) par euro banknošu nominālvērtībām, parametriem, atveidošanu, apmaiņu un izņemšanu no apgrozības (OV L 118, 30.4.2013., 37. lpp.)

                                 2014. gada 31. decembris (1)

                                 25.

                                 Padomes Regula (ES) Nr. 729/2014 (2014. gada 24. jūnijs) par apgrozībai paredzēto euro monētu nominālvērtībām un tehniskajiem datiem (OV L 194, 2.7.2014., 1. lpp.)

                                 2013. gada 31. decembris (2)

                        Monetārā nolīguma pielikuma iedaļa saskaņā ar Apvienotās komitejas ad hoc nolīgumu pēc Svētā Krēsla (Vatikāna Pilsētvalsts) lūguma iekļaut atbilstīgus noteikumus, kas piemērojami vienībām, kas veic profesionālas finanšu darbības

                                 TURPMĀK UZSKAITĪTO TIESĪBU AKTU ATTIECĪGĀS DAĻAS

                                 ĪSTENOŠANAS TERMIŅŠ

                                 26.

                                 Padomes Direktīva 86/635/EEK (1986. gada 8. decembris) par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 372, 31.12.1986., 1. lpp.)

                                 2016. gada 31. decembris (2)

                                 Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 27.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/65/EK (2001. gada 27. septembris) (OV L 283, 27.10.2001., 28. lpp.)

                                 28.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2003/51/EK (2003. gada 18. jūnijs) (OV L 178, 17.7.2003., 16. lpp.)

                                 29.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/46/EK (2006. gada 14. jūnijs) (OV L 224, 16.8.2006., 1. lpp.)

                                 30.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.)

                                 2017. gada 31. decembris (2)

                                 31.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.) un attiecīgā gadījumā saistītie 2. līmeņa pasākumi

                                 2017. gada 31. decembris (2)

                                 Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 32.

                                 Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/62 (2014. gada 10. oktobris), ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz sviras rādītāju (OV L 11, 17.1.2015., 37. lpp.)

                                 2017. gada 31. decembris (3)

                                 33.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/2395 (2017. gada 12. decembris), ar ko Regulu (ES) Nr. 575/2013 groza attiecībā uz pārejas kārtību tam, lai mazinātu 9. SFPS ieviešanas ietekmi uz pašu kapitālu, un lielo riska darījumu regulējumam noteiktiem publiskā sektora riska darījumiem, kuri denominēti jebkuras dalībvalsts vietējā valūtā (OV L 345, 27.12.2017., 27. lpp.)

                                 2019. gada 30. jūnijs (6)

                                 34.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2017/2401 (2017. gada 12. decembris), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 575/2013 par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām (OV L 347, 28.12.2017., 1. lpp.)

                                 2020. gada 31. marts (6)

                                 Papildinājumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 35.

                                 Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 241/2014 (2014. gada 7. janvāris), ar kuru Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 papildina saistībā ar regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas attiecas uz iestāžu pašu kapitāla prasībām (OV L 74, 14.3.2014., 8. lpp.)

                                 2017. gada 31. decembris (3)

                                 Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 36.

                                 Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/923 (2015. gada 11. marts), ar ko groza Deleģēto regulu (ES) Nr. 241/2014, ar kuru Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 papildina saistībā ar regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas attiecas uz iestāžu pašu kapitāla prasībām (OV L 150, 17.6.2015., 1. lpp.)

                                 2017. gada 31. decembris (3)

                                 37.

                                 Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/61 (2014. gada 10. oktobris), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 attiecībā uz likviditātes seguma prasību kredītiestādēm (OV L 11, 17.1.2015., 1. lpp.)

                                 2017. gada 31. decembris (3)

                                 38.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 596/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas regula) un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK un Komisijas Direktīvas 2003/124/EK, 2003/125/EK un 2004/72/EK (OV L 173, 12.6.2014., 1. lpp.) un attiecīgā gadījumā saistītie 2. līmeņa pasākumi

                                 2018. gada 30. septembris (4)

                                 Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 39.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1033 (2016. gada 23. jūnijs), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 600/2014 par finanšu instrumentu tirgiem, Regulu (ES) Nr. 596/2014 par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu un Regulu (ES) Nr. 909/2014 par vērtspapīru norēķinu uzlabošanu Eiropas Savienībā un centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem (OV L 175, 30.6.2016., 1. lpp.)

                                 2018. gada 30. septembris (5)

                                 Papildinājumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 40.

                                 Komisijas Īstenošanas direktīva (ES) 2015/2392 (2015. gada 17. decembris) par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 596/2014 attiecībā uz ziņošanu kompetentajām iestādēm par faktiskajiem vai iespējamajiem minētās regulas pārkāpumiem (OV L 332, 18.12.2015., 126. lpp.)

                                 2018. gada 30. septembris (4)

                                 41.

                                 Komisijas Deleģētā regula (ES) 2016/522 (2015. gada 17. decembris), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 596/2014 attiecībā uz atbrīvojuma piemērošanu noteiktām trešo valstu publiskām struktūrām un centrālajām bankām, tirgus manipulāciju rādītājiem, robežvērtībām, kuras saistītas ar informācijas atklāšanu, kompetento iestādi, kam paziņo par atlikšanu, atļauju veikt tirdzniecību slēgtos periodos un pārvaldītāju veikto darījumu veidiem, par kuriem ir jāziņo (OV L 88, 5.4.2016., 1. lpp.)

                                 2018. gada 30. septembris (4)

                                 42.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/57/ES (2014. gada 16. aprīlis) par kriminālsodiem par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas direktīva) (OV L 173, 12.6.2014., 179. lpp.)

                                 2018. gada 30. septembris (4)

                                    Tiesību akti par statistikas informācijas vākšanu

                                 43.

                                 Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne ECB/2013/24 (2013. gada 25. jūlijs) par Eiropas Centrālās bankas statistikas pārskatu sniegšanas prasībām ceturkšņa finanšu pārskatu jomā (OV L 2, 7.1.2014., 34. lpp.)

                                 2016. gada 31. decembris (2)

                                 Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 44.

                                 Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne (ES) 2016/66 (2015. gada 26. novembris), ar ko groza Pamatnostādni ECB/2013/24 par Eiropas Centrālās bankas statistikas pārskatu sniegšanas prasībām ceturkšņa finanšu pārskatu jomā (ECB/2015/40) (OV L 14, 21.1.2016., 36. lpp.)

                                 2017. gada 31. marts (4)

                                 45.

                                 Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 1071/2013 (2013. gada 24. septembris) par monetāro finanšu iestāžu sektora bilanci (ECB/2013/33) (OV L 297, 7.11.2013., 1. lpp.)

                                 2016. gada 31. decembris (2)

                                 Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 46.

                                 Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 1375/2014 (2014. gada 10. decembris), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1071/2013 par monetāro finanšu iestāžu nozares bilanci (ECB/2013/33) (ECB/2014/51) (OV L 366, 20.12.2014., 77. lpp.)

                                 47.

                                 Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 1072/2013 (2013. gada 24. septembris) par monetāro finanšu iestāžu piemēroto procentu likmju statistiku (ECB/2013/34) (OV L 297, 7.11.2013., 51. lpp.)

                                 2016. gada 31. decembris (2)

                                 Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 48.

                                 Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 756/2014 (2014. gada 8. jūlijs), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1072/2013 (ECB/2013/34) par monetāro finanšu iestāžu piemēroto procentu likmju statistiku (ECB/2014/30) (OV L 205, 12.7.2014., 14. lpp.)

                                 49.

                                 Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne ECB/2014/15 (2014. gada 4. aprīlis) par monetāro un finanšu statistiku (OV L 340, 26.11.2014., 1. lpp.)

                                 2016. gada 31. decembris (2)

                                 Grozījumi izdarīti ar šādiem aktiem:

                                 50.

                                 Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne (ES) 2015/571 (2014. gada 6. novembris), ar ko groza Pamatnostādni ECB/2014/15 par monetāro un finanšu statistiku (ECB/2014/43) (OV L 93, 9.4.2015., 82. lpp.)

                                 51.

                                 Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne (ES) 2016/450 (2015. gada 4. decembris), ar ko groza Pamatnostādni ECB/2014/15 par monetāro un finanšu statistiku (ECB/2015/44) (OV L 86, 1.4.2016., 42. lpp.)

                                 2017. gada 31. marts (4)

                                 52.

                                 Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne (ES) 2017/148 (2016. gada 16. decembris), ar ko groza Pamatnostādni ECB/2014/15 par monetāro un finanšu statistiku (ECB/2016/45) (OV L 26, 31.1.2017., 1. lpp.)

                                 2017. gada 1. novembris (5)

                                 53.

                                 Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne (ES) 2018/877 (2018. gada 1. jūnijs), ar ko groza Pamatnostādni ECB/2014/15 par monetāro un finanšu statistiku (ECB/2018/17) (OV L 154, 18.6.2018., 22. lpp.)

                                 2019. gada 1. oktobris (6)

                                             (1)

                                             Par šiem termiņiem apvienotā komiteja vienojās 2013. gada sanāksmē.

               ”

               (2)  Par šiem termiņiem apvienotā komiteja vienojās 2014. gada sanāksmē.

               (3)  Par šiem termiņiem apvienotā komiteja vienojās 2015. gada sanāksmē.

               (4)  Par šiem termiņiem apvienotā komiteja vienojās 2016. gada sanāksmē.

               (5)  Par šiem termiņiem apvienotā komiteja vienojās 2017. gada sanāksmē.

               (6)  Par šiem termiņiem apvienotā komiteja vienojās 2018. gada sanāksmē.