title: 2007/637/EK: Padomes Lēmums ( 2007. gada 26. septembris ), ar ko ieceļ četrus Reģionu komitejas locekļus no Spānijas un septiņus to aizstājējus no Spānijas

text:
               4.10.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 258/29

      PADOMES LĒMUMS

   (2007. gada 26. septembris),
   ar ko ieceļ četrus Reģionu komitejas locekļus no Spānijas un septiņus to aizstājējus no Spānijas
   (2007/637/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 263. pantu,
   ņemot vērā Spānijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 24. janvārī pieņēma Lēmumu 2006/116/EK (1), ar ko laikposmam no 2006. gada 26. janvāra līdz 2010. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus.

               (2)

               Pēc MATAS PALOU kunga, MARTÍN MENIS kunga, REVILLA ROIZ kunga un RODRÍGUEZ IBARRA kunga pilnvaru termiņa beigšanās ir atbrīvojušās četras Reģionu komitejas locekļu vietas. Pēc GOROSTIAGA SÁIZ kundzes, SÁNCHEZ AMOR kunga, VILLANUEVA RODRÍGUEZ kunga, AMOR PÉREZ kundzes, DÍAZ ALVAREZ kunga, JAÉN PALACIOS kunga un ESTEBAN MARTÍN kundzes pilnvaru termiņa beigšanās ir atbrīvojušās septiņas Reģionu komitejas locekļa aizstājēju vietas,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Reģionu komitejā uz atlikušo amata pilnvaru laiku, proti, līdz 2010. gada 25. janvārim, tiek iecelti:

               a)

               komitejas locekļi:

                              Francesc ANTICH i OLIVER, kungs, Presidente del Gobierno de la Comunidad Autónoma Islas Baleares,

                              Paulino RIVERO BAUTES, kungs, Presidente de la Comunidad Autónoma de Canarias,

                              Guillermo FERNÁNDEZ VARA, kungs, Presidente de la Junta de Extremadura,

                              Dolores GOROSTIAGA SÁIZ, kundze, Vicepresidenta del Gobierno de Cantabria y Consejera de Empleo y Bienestar Social (pilnvaru maiņa);

                     un

               b)

               komitejas locekļa aizstājēji:

                              Vicente RAMBLA MOMPLET, kungs, Vicepresidente Primero y Consejero de Presidencia, Comunidad Valenciana,

                              Jaime RABANAL GARCÍA, kungs, Consejero de Economía y Asuntos Europeos, Comunidad Autónoma del Principado de Asturias,

                              Gabriel AMER AMER, kungs, Delegado del Gobierno de las Islas Baleares en Bruselas, Comunidad Autónoma Islas Baleares,

                              José Félix GARCÍA CALLEJA, kungs, Director General Asuntos Europeos y Cooperación al Desarrollo, Comunidad Autónoma de Cantabria,

                              María de DIEGO DURANTEZ, kundze, Directora General Relaciones Institucionales y Acción Exterior, Comunidad Autónoma Castilla y León,

                              Lucía MARTÍN DOMÍNGUEZ, kundze, Directora General de Acción Exterior, Comunidad Autónoma de Extremadura,

                              Antonio GONZÁLEZ TEROL, kungs, Director General de Asuntos Europeos, Comunidad Autónoma de Madrid.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2007. gada 26. septembrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         J. SILVA

      (1)  OV L 56, 25.2.2006., 75. lpp.


title: 2012/622/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2012. gada 10. maijs ) par Eiropas Zāļu aģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               17.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 286/377

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2012. gada 10. maijs)
   par Eiropas Zāļu aģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2012/622/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Zāļu aģentūras 2010. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Zāļu aģentūras 2010. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2012. gada 21. februāra ieteikumu (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 726/2004 (3), ar ko izveido Eiropas Zāļu aģentūru, un jo īpaši tās 68. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu (A7-0107/2012),

               1.

               atliek lēmuma pieņemšanu par apstiprinājuma sniegšanu Eiropas Zāļu aģentūras izpilddirektoram par Aģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Zāļu aģentūras izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 366, 15.12.2011., 27. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 136, 30.4.2004., 1. lpp.

      (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.
   PIELIKUMS

      EIROPAS PARLAMENTA IEPRIEKŠĒJO GADU IETEIKUMI

               Eiropas Zāļu aģentūra

               2006

               2007

               2008

               2009

               Darbības rezultāti

               Nav

                           —

                           Nav strikti īstenots pareizas finanšu pārvaldības princips, proti, netika pienācīgi sagatavota naudas plūsmas prognoze.

                           —

                           Aģentūras darbība notiek divās vietās, un tas rada papildu izmaksas (tiešās izmaksas bija EUR 450 000).

                           —

                           Labi rezultāti, ieviešot sarežģītu budžeta plānošanu pēc darbības jomām un lietotāju apmierinātības uzraudzību.

                           —

                           Aicina Aģentūru atkārtoti izvērtēt starpniecības politiku, ņemot vērā attiecīgajā gadā radušos finanšu riskus.

                           —

                           Aģentūras darbība notiek divās vietās, un tas rada papildu izmaksas.

                           —

                           Nav pieņemami, ka Aģentūra nepiemēro atbilstīgus efektīvas interešu konfliktu pārvaldības noteikumus.

                           —

                           2009. gadā joprojām nebija izpildīti 12 ļoti svarīgi un viens ārkārtīgi būtisks ieteikums no vairākiem iepriekšējiem Iekšējās revīzijas dienesta gada revīzijas ziņojumiem.
                           Nav pieņemami, ka Aģentūra neievēro rīcības kodeksu; mudina Aģentūru dokumentēt un novērtēt pārbaudes un sistematizēt attiecīgos piešķiršanas lēmumus, kuriem jābūt pieejamiem tās vietnē.

                           —

                           Mudina Aģentūru informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par to, ko Aģentūra kopš savas izveides ir darījusi, lai nodrošinātu ekspertu neatkarību.

                           —

                           Aicina Aģentūru papildināt un regulāri atjaunināt Eiropas ekspertu datubāzi, kā tas prasīts Regulā (EK) Nr. 726/2004.

               Apropriāciju pārnešana

               Nebija stingri ievērots budžeta gada pārskata princips, proti, saistību apropriāciju izlietojums bija mazāks par 60 %; vairāk nekā 40 % saistību apropriāciju tika pārnesti uz 2007. finanšu gadu.

               Aģentūrai bija grūtības darbības plānošanā, budžeta līdzekļu sadalē un darbības īstenošanā, proti, tika pārnestas apropriācijas EUR 32 000 000 apmērā un atceltas – EUR 4 000 000 apmērā; aicina Aģentūru īstenot budžeta gada pārskata principu.

               Aicina Aģentūru ievērot gada pārskata principu, proti, pārnesto un atcelto budžeta apropriāciju summas ir sasniegušas attiecīgi EUR 36 000 000 (19,7 % budžeta) un EUR 9 700 000 (5,3 % budžeta).

               Revīzijas palāta konstatējusi pārnestās apropriācijas EUR 19 500 000 apmērā (38 % Aģentūras saistību apropriāciju), no kurām apropriācijas EUR 14 800 000 apmērā bija paredzētas darbībām, kas līdz gada beigām vēl nebija īstenotas; norāda, ka kavēšanās to darbību izpildē, kuras finansē no Aģentūras budžeta II sadaļas, neatbilst budžeta gada pārskata principam.

               Iepirkuma procedūras

               Nav

                           —

                           Pārredzamības jautājumi saistībā ar atlases kritērijiem un cenu kritēriju vērtēšanas metožu izmantošanu, kā arī ar kopīgu iepirkuma procedūru.

                           —

                           Atgādina, ka jāuzlabo iepirkuma procedūru administrēšana.

               Aicina Aģentūru uzlabot iepirkuma procedūras, lai novērstu konstatētās nepilnības, proti, cenu kritēriju vērtēšanas metožu izmantošanā un nepieciešamajā procedūru izvēles pamatošanā.

                           —

                           Pauž bažas par Revīzijas palātas konstatētajām iepirkuma procedūrās pieļautajām kļūdām, kas radīja zaudējumus ievērojamu Aģentūras kopējā 2009. finanšu gada budžeta summu apmērā. Konstatētas nepilnības cenu kritēriju vērtēšanas metožu izmantošanā un nepieciešamajā procedūru izvēles pamatošanā.

                           —

                           Mudina Aģentūru uzlabot iepirkuma procedūru kvalitāti, lai novērstu Revīzijas palātas konstatētās nepilnības.

                           —

                           Aicina Aģentūru izstrādāt daudzgadu iepirkuma plānu.

                           —

                           Aicina Aģentūru nodrošināt, ka pirms līgumslēgšanas tiesību piešķiršanas tiek pārbaudīti iepirkuma procedūru rezultāti.

               Ieņēmumi no maksām

               Aģentūra nav bijusi spējīga veikt visaptverošu to izmaksu analīzi, kuras attiecās uz dalībvalstu ziņojumu sagatavotājiem, lai iegūtu objektīvu un dokumentētu pamatojumu, kas nepieciešams maksājumu pielāgošanai un attiecīgi maksu noteikšanai patērētājiem. Šāda situācija neatbilst noteikumiem par maksām.

               Pārredzamības jautājumi par dalībvalstu ziņojumu sagatavotāju izmaksu segšanu.

               Aicina Komisiju izvērtēt Aģentūras naudas līdzekļu uzkrājumu ievērojamo apmēru (EUR 41 887 000).

               Aicina Aģentūru labāk koordinēt finanšu un zinātnisko dienestu darbību, lai novērstu iekasēšanas rīkojumu nepieņemami ilgo iesniegšanas termiņa pārsniegšanu.

               Iekšējā revīzija

               Nav

               Nav

               Aicina Aģentūru izpildīt Komisijas Iekšējās revīzijas dienesta būtisko ieteikumu par ekspertu interešu konfliktiem un astoņus ļoti svarīgos ieteikumus par Aģentūras personāla interešu konfliktu dokumentēšanu, datubāzēm, ko izmanto administratīvo procedūru atbalstam, lai izvērtētu un pilnveidotu dokumentu reģistrācijas pamatnostādnes un pilnībā tās īstenotu.

                           Uzskata par nepieņemamu to, ka izpilddirektora ticamības deklarācijā nav nekādu atrunu un ka līdz ar to nav ievērotas no Aģentūras pieņemtā rīcības kodeksa izrietošās saistības attiecībā uz Iekšējās revīzijas dienesta un Revīzijas palātas ticamības apliecinājumiem.

                           Aicina Aģentūru līdz 2011. gada 30. jūnijam budžeta izpildes apstiprinātājiestādei nosūtīt Iekšējās revīzijas dienesta ziņojumus par 2007. gadu un turpmākajiem gadiem.

                           Mudina Aģentūru steidzami īstenot Iekšējās revīzijas dienesta ieteikumus, iesniegt budžeta izpildes apstiprinātājiestādei pārskatu par īstenotajiem pasākumiem.

          ---documentbreak---

               17.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 286/378

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2012. gada 10. maijs)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Zāļu aģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Zāļu aģentūras 2010. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Zāļu aģentūras 2010. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2012. gada 21. februāra ieteikumu (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 726/2004 (3), ar ko izveido Eiropas Zāļu aģentūru, un jo īpaši tās 68. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu (A7-0107/2012),

               A.

               tā kā Revīzijas palāta ziņojumā par Eiropas Zāļu aģentūras 2009. finanšu gada pārskatiem ir iekļāvusi atzinumu ar piezīmi par pakārtoto darījumu likumību un pareizību;

               B.

               tā kā ar 2011. gada 10. maija lēmumu Parlaments nolēma atlikt lēmuma pieņemšanu par apstiprinājuma sniegšanu Eiropas Zāļu aģentūras izpilddirektoram par aģentūras 2009. finanšu gada budžeta izpildi (5), tomēr apstiprinājumu sniedza ar 2011. gada 25. oktobra lēmumu (6);

               C.

               tā kā 2011. gada 25. oktobrī Parlaments sniedza Aģentūras izpilddirektoram apstiprinājumu par Aģentūras 2009. finanšu gada budžeta izpildi un lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu pievienotajā rezolūcijā cita starpā:

                           —

                           uzsver, ka budžeta izpildes apstiprinātājiestādei nākamo budžeta izpildes apstiprināšanas procedūru gaitā ir jāturpina rūpīgi uzraudzīt, kādā mērā tiek īstenoti pasākumi, kuri veikti, lai novērstu gan Revīzijas palātas, gan Iekšējās revīzijas dienesta ziņojumos minētos būtiskos trūkumus Aģentūras darbībā,

                           —

                           aicināja Aģentūru informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par pasākumiem, kas veikti saistībā ar efektīvu Aģentūras rīcības kodeksa ievērošanu interešu konfliktu pārvaldības jomā,

                           —

                           uzstāja, kā arī brīdināja Aģentūru, ka līdz nākamās budžeta izpildes apstiprināšanas procedūras sākumam ir jābūt pilnībā īstenotām visām attiecīgajos revīzijas ziņojumos, tostarp 2010. gada ziņojumā, minētajām darbībām;

               D.

               tā kā Revīzijas palāta ir norādījusi, ka tā guvusi pamatotu pārliecību, ka gada pārskati par 2010. finanšu gadu ir ticami un ka pakārtotie darījumi ir likumīgi un pareizi;

               E.

               tā kā Aģentūras 2010. gada budžets bija EUR 208 400 000, t. i., par 7,20 % lielāks nekā 2009. finanšu gadā;

               F.

               tā kā sākotnējā Savienības iemaksa Aģentūras 2010. gada budžetā bija EUR 28 279 600 salīdzinājumā ar EUR 36 390 000 2009. gadā (7) un tā kā kopējā Savienības iemaksa Aģentūras budžetā 2010. gadā bija EUR 36 600 100,

      Saistībā ar 2009. gada budžeta izpildes apstiprinājumu veiktie pasākumi

               1.

               sagaida, ka Aģentūra informēs budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par to pasākumu rezultātiem, kas veikti saistībā ar šādiem jautājumiem:

                           —

                           rīcības plāna pieņemšanu Aģentūras valdē, paredzot konkrētus pasākumus konstatēto nepilnību novēršanai iepirkuma procedūrās un šo pasākumu īstenošanas grafiku,

                           —

                           rūpīgu pārbaudi par to, cik efektīvi tiek izmantotas pašreizējās procedūras, kas paredzētas darbinieku un ekspertu interešu konflikta situāciju noteikšanai un pārvaldībai,

                     aicina Revīzijas palātu sniegt pamatotu apliecinājumu tam, ka Aģentūra ir sekmīgi risinājusi nepilnības saistībā ar iepirkuma procedūrām, un aicina Iekšējās revīzijas dienestu sniegt apstiprinājumu budžeta izpildes apstiprinātājiestādei par spēkā esošo procedūru efektīvu izmantošanu darbinieku un ekspertu interešu konfliktu pārvaldībā;

               2.

               aicina Aģentūru un Iekšējās revīzijas dienestu nekavējoties pārbaudīt, vai visas revīzijas ziņojumos, tostarp 2010. gada ziņojumā, minētās darbības ir pilnībā īstenotas, un attiecīgi par to informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi;

               3.

               ņem vērā Aģentūras sniegto informāciju, ka 2011. gada 15. decembrī valde apstiprināja priekšlikumu, ka Aģentūrai 2012. gada jūnija valdes sanāksmē jāiesniedz sīki izstrādāti īstenošanas noteikumi attiecībā uz:

                           —

                           Iepirkumu un līgumu padomdevējas komitejas jaunās struktūras izveidi un darbības jomas noteikšanu,

                           —

                           daudzgadu iepirkuma plāna īstenošanu,

                           —

                           pienākumu noteikšanu saistībā ar iepriekš minēto;

                     pieprasa, lai valde rīcības plānu budžeta izpildes apstiprinātājiestādei nosūta ne vēlāk kā līdz 2012. gada 30. jūnijam;

      Budžeta un finanšu pārvaldība

               4.

               atgādina, ka sākotnējā Savienības iemaksa Aģentūras 2010. gada budžetā bija EUR 26 335 100; tomēr norāda, ka šai summai tika pievienoti vēl EUR 10 265 000 no pārpalikuma atgūšanas, kā rezultātā kopējā Savienības iemaksa 2010. gada budžetā bija EUR 36 600 100;

               5.

               uzsver, ka galīgajā variantā pieņemtajā Eiropas Savienības 2010. finanšu gada vispārējā budžetā ir divi atšķirīgi skaitļi, kas attiecas uz sākotnējo Savienības iemaksu Aģentūras budžetā, t. i., EUR 28 279 600 un EUR 26 335 100; tādēļ mudina Komisiju informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par faktiskajām Aģentūrai piešķirtajām subsīdijām;

               6.

               apstiprina, ka Aģentūras budžetu finansē gan no Savienības budžeta, gan farmācijas nozares maksām par Savienības tirdzniecības atļauju saņemšanu vai pagarināšanu; saskaņā ar gada darbības pārskata datiem konstatē, ka 2010. gadā 73 % Aģentūras ienākumu tiek novērtēti kā ieņēmumi no maksām un vienlaikus ar to, ka pieauguši ienākumi no maksām, attiecīgie ienākumi no Savienības iemaksas samazinājušies no 23 % 2006. gadā līdz 14 % 2010. gadā;

               7.

               saskaņā ar gada darbības pārskata datiem konstatē, ka izņēmumu reģistrā 2010. gadā tika iekļauti 17 izņēmumi;

               8.

               norāda, ka ir konstatētas nepilnības Aģentūras sistēmā, ar kuru apstiprina kreditoru prasījumus attiecībā uz IT līgumslēdzējiem; ņem vērā Aģentūras paziņojumu, ka Revīzijas palātas konstatētās nepilnības ir cilvēku radītas kļūdas un ka tās ir izlabotas, kā arī to, ka Aģentūra ir pastiprinājusi rēķinu ex ante operatīvo un finansiālo kontroli un ka vairāk nepilnību nav bijušas konstatētas; aicina Revīzijas palātu šos jautājumus pārbaudīt un informēt par to Parlamentu;

      Apropriāciju pārnešana un atcelšana

               9.

               saskaņā ar Aģentūras pārskatu par budžeta un finanšu pārvaldību apstiprina, ka automātiski pārnestās apropriācijas uz 2011. finanšu gadu kopumā veidoja EUR 41 655 049,44 jeb 20,90 % saistību apropriāciju un ka neautomātiski pārnestās apropriācijas 2011. finanšu gadam tika pieprasītas EUR 3 500 000 apmērā, kas ir 1,68 % galīgo apropriāciju;

               10.

               pauž bažas, ka Revīzijas palāta ir atkārtoti ziņojusi par liela apjoma apropriāciju pārnešanu II sadaļā (administratīvie izdevumi), proti, EUR 17 600 000; uzsver, ka šāda situācija liecina par kavēšanos to darbību izpildē, kuras finansē no Aģentūras budžeta II sadaļas, un ka Aģentūra neievēro budžeta gada pārskata principu;

               11.

               ar bažām norāda uz Revīzijas palātas papildu komentāru par to, ka 2010. gadā uzkrātie izdevumi veido tikai 36 % uz 2011. gadu pārnesto apropriāciju un ka atlikušais apjoms, t. i., 64 % pārnesto līdzekļu, neattiecās uz 2010. finanšu gadu;

               12.

               norāda, ka Revīzijas palāta jau iepriekšējos finanšu gados bija ziņojusi par pārnešanu lielā apjomā; jo īpaši norāda, ka Revīzijas palāta ziņojumā konstatēja pārnestās apropriācijas EUR 19 500 000 apmērā 2009. gada budžetā (38 % Aģentūras saistību apropriāciju) un 2008. gadā tās veidoja EUR 36 000 000 (19,7 % no 2008. gada budžeta);

               13.

               saskaņā ar Aģentūras pārskatu par budžeta un finanšu pārvaldību konstatē, ka 2010. gadā kopumā tika atceltas apropriācijas EUR 9 074 296,49 apmērā salīdzinājumā ar EUR 7 693 276,58 2009. gadā; ņem vērā Aģentūras atbildi, ka šāds atcelto izdevumu apropriāciju līmenis ir panākts, stingri uzraugot faktiskos ieņēmumus un izdevumu pielāgojumus; mudina Aģentūru nekavējoties rīkoties, lai samazinātu atcelto apropriāciju apjomu, un līdz 2012. gada 30. jūnijam pieņemt rīcības plānu, paredzot konkrētus pasākumus, tostarp tādus, kuru mērķis ir noteikt precīzākas iekasēto maksu aplēses un attiecīgo periodu, un termiņus šīs pastāvīgās problēmas risināšanai;

      Iepirkuma procedūras un apropriāciju pārvietošana

               14.

               saskaņā ar gada darbības pārskatu apstiprina, ka papildus to 165 specifisko līgumu piešķiršanai, kuri pamatojās uz pamatlīgumiem, Aģentūra 2010. gadā noslēdza 70 jaunus iepirkuma līgumus, kuru vērtība pārsniedza EUR 25 000;

               15.

               saskaņā ar Aģentūras pārskatu par budžeta un finanšu pārvaldību norāda, ka 2010. gadā tika apstiprināti 13 pārvietojumi, kuru kopējais apmērs bija EUR 13 714 500 (15,29 % galīgo apropriāciju); turklāt norāda, ka Aģentūra 2009. gadā jau pieņēma 10 pārvietojumus, kuru kopējais apjoms bija EUR 9 609 000; aicina Aģentūru pieņemt rīcības plānu, paredzot konkrētus pasākumus un termiņus šīs pastāvīgās problēmas risināšanai;

      Sniegto pakalpojumu atalgojuma sistēma

               16.

               mudina Aģentūru ieviest atalgojuma sistēmu, ko piemērot dalībvalstu valsts iestāžu sniegtajiem pakalpojumiem, pamatojoties uz dalībvalstu reālajām izmaksām; aicina arī Aģentūru bez kavēšanās informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi, tiklīdz šī sistēma būs izveidota; šajā sakarā norāda, ka 2009. gada 10. decembra sanāksmē valde tika iepazīstināta ar jaunu maksājumu sistēmu, taču valde šo priekšlikumu galu galā noraidīja;

               17.

               atbalsta visus Aģentūras vadības un administrācijas centienus reformēt maksājumu sistēmu par dalībvalstu iestāžu sniegtajiem pakalpojumiem, jo tās pamatā noteikti jābūt reālajām izmaksām; mudina valdi virzīt uz priekšu šā jautājuma izskatīšanu;

               18.

               norāda, ka valde, noraidot jaunu maksājumu sistēmu, piekrīt un uzņemas tiešu atbildību par ievērojamiem riskiem, piemēram, neatbilstību tiesiskajām prasībām, pašreizējās atalgojuma sistēmas iespējamo finansiālo ietekmi, kā arī reputācijas apdraudējumiem; tādēļ nav gatavs piekrist valdes apšaubāmajai pieejai un aicina Aģentūru pieņemt rīcības plānu šajā sakarā un līdz 2012. gada 30. jūnijam informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi;

      Cilvēkresursu pārvaldība

               19.

               mudina Aģentūru pilnveidot darbā pieņemšanas procesu un nodrošināt, ka tās dokumentu aprite tiek pareizi pārvaldīta; jo īpaši aicina Aģentūru uzlabot līgumdarbinieku darbā pieņemšanas lietu dokumentāciju un aicina iecēlējinstitūciju apstiprināt atlases komisijas ierosinātos rezerves sarakstus;

               20.

               saskaņā ar Revīzijas palātas sniegto informāciju arī atzīst, ka darbā pieņemšanas procesā Aģentūra pietiekami skaidri nenošķīra nodarbinātības aģentūru darbiniekus un līgumdarbiniekus; tādēļ aicina Aģentūru iesaistīt nodarbinātības aģentūru darbiniekus tikai īstermiņa vajadzību risināšanai un panākt, ka iespēja pieteikties uz līgumdarbinieku amata vietām ir pārredzama;

      Interešu konfliktu pārvaldība

               21.

               mudina Aģentūru nodrošināt centrālu koordināciju, lai izstrādātu visām valstu kompetentajām iestādēm piemērojamu kopīgu metodoloģiju ekspertu novērtēšanai un šīs novērtēšanas pārraudzībai; norāda – kopš 2011. gada 4. jūlija, kad tika parakstīts saprašanās memorands starp Aģentūru un ikvienas dalībvalsts kompetento iestādi par ekspertu zinātniskās kvalitātes uzraudzību, Aģentūra joprojām ir atbildīga par kopīga ekspertu novērtējuma un tā metodoloģijas izstrādi un koordinēšanu;

               22.

               uzsver, ka Aģentūrai ir jāpabeidz saprašanās memorandu parakstīšanas process par neatkarīgu zinātnisku novērtējumu, attiecīgi jāgroza iekšējās procedūras un jāatjaunina ekspertu datubāze; ņem vērā Aģentūras atbildi, ka saprašanās memorandi par neatkarīgu zinātnisku novērtējumu ir parakstīti 2011. gada oktobrī un ka ir atjaunināta ekspertu datubāze, tādējādi ļaujot elektroniskās interešu deklarācijas tieši augšupielādēt datubāzē; aicina Aģentūru līdz 2012. gada 30. jūnijam informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par šo pasākumu izpildes statusu; aicina arī Iekšējās revīzijas dienestu informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi, tiklīdz Aģentūra šos ļoti svarīgos ieteikumus būs pienācīgi īstenojusi;

               23.

               aicina Aģentūru informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par to, kā tā nodrošina, lai līdz tam brīdim, kad saprašanās memorandus par neatkarīgu zinātnisku novērtējumu būs parakstījušas visas dalībvalstu kompetentās iestādes, tiktu pilnībā piemērotas ekspertu iesaistīšanas procedūras;

               24.

               aicina Aģentūru ziņot par iesaistīšanos tādu privātu organizāciju konferenču rīkošanā kā Organisation for Professionals in Regulatory Affairs;

               25.

               ņem vērā Aģentūras sniegto informāciju, ka 2012. gada 1. februārī valde pieņēma lēmumu par normām, kas attiecas uz 11.a un 13. pantu Civildienesta noteikumos par Eiropas Zāļu aģentūras darbinieku interešu deklarāciju izskatīšanu, un ka izpilddirektors pieņēma lēmumu par normām, kas attiecas uz Eiropas Zāļu aģentūrā norīkotu valstu ekspertu, viesekspertu, praktikantu un pagaidu darbinieku interešu deklarāciju izskatīšanu; aicina Aģentūru līdz 2012. gada 30. jūnijam informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par veiktajiem konkrētajiem pasākumiem šo lēmumu īstenošanā, lai Parlaments varētu novērtēt pašreizējās procedūras iespējamo interešu konfliktu risināšanai attiecībā uz visām abos lēmumos minētajām darbinieku kategorijām, kā arī valdes locekļiem;

               26.

               ar bažām norāda, ka saistībā ar finanšu plūsmām ir iespējami arī interešu konflikti maksājumu apstrādē, ja pienākumi netiek pietiekami nošķirti; tādēļ mudina Aģentūru pienācīgi ņemt vērā šo būtisko risku un nekavējoties rīkoties, lai novērstu trūkumus;

               27.

               norāda, ka bijušais Aģentūras izpilddirektors 2010. gada 28. decembra vēstulē Aģentūrai izklāstīja pasākumus, ko viņš gatavojās veikt sava pilnvaru termiņa beigās; uzskata, ka Aģentūras valdes priekšsēdētāja 2011. gada 11. janvāra pirmais lēmums apstiprināt Aģentūras bijušā izpilddirektora turpmāko darbību ir to Savienības noteikumu pārkāpums, kuri attiecas uz interešu konfliktiem, jo īpaši ņemot vērā Eiropas Savienības Civildienesta noteikumu II sadaļas 16. pantu; atgādina, ka saskaņā ar Eiropas Savienības Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības II sadaļas 11. pantu un IV sadaļas 91. pantu šos noteikumus pēc analoģijas piemēro pagaidu darbiniekiem un līgumdarbiniekiem; uzskata – tas, ka valde 2011. gada 17. martā tikai pēc nopietniem sabiedrības iebildumiem pieņēma lēmumu ierobežot bijušā izpilddirektora turpmāko darbību, skaidri apliecina, ka sākotnēji Aģentūra Civildienesta noteikumus nebija pareizi piemērojusi, kas savukārt liek nopietni apšaubīt to, kā Aģentūra vispār piemēro noteikumus; aicina izpilddirektoru iesniegt detalizētu ziņojumu par Civildienesta noteikumu 16. panta piemērošanu Aģentūrā;

               28.

               pauž nopietnas bažas par Aģentūras un tās valdes nespēju efektīvi risināt interešu konfliktu problēmu; konstatē, ka Aģentūra 2012. gada aprīlī pieņēma pārskatītu politiku attiecībā uz zinātniskās komitejas locekļu un ekspertu interešu konfliktu novēršanu un komitejas locekļiem un ekspertiem piemērojamo uzticības ļaunprātīgas izmantošanas procedūru; stingri uzsver, ka īstenošana un konkrēti panākumi ir vienīgie kritēriji, kas apliecina jaunās politikas un procedūras efektivitāti; uzskata, ka Aģentūrai 2012. gadā būtu jāpārbauda visas ekspertu un zinātniskās komitejas locekļu interešu deklarācijas; tāpēc aicina Aģentūru pēc šīs procedūras īstenošanas sniegt ziņas, tostarp skaitļus un vārdus; vēl aicina Aģentūru līdz 2012. gada augusta beigām pārbaudīt vismaz 75 % ekspertu interešu deklarāciju un vismaz 75 % zinātniskās komitejas locekļu interešu deklarāciju un budžeta izpildes apstiprinātājiestādei iesniegt pārbaužu rezultātus un rīcības plānu, klāt pievienojot grafiku par atlikušo interešu deklarāciju pārbaužu procesu;

               29.

               atgādina, ka pēc tam, kad bijušais Aģentūras izpilddirektors tika pieņemts darbā konsultāciju struktūrā, kura sniedz konsultācijas cita starpā arī farmācijas uzņēmumiem, gandrīz tūlīt pēc tam, kad viņš bija beidzis darba pienākumus Aģentūrā, budžeta izpildes apstiprinātājiestāde pauda bažas par Aģentūras faktisko neatkarību un veidu, kā valde piemēro Civildienesta noteikumu 16. pantu; turklāt pauž bažas par apgalvojumiem, ka Aģentūras bijušais izpilddirektors bija nodibinājis savu privāto konsultāciju uzņēmumu, vienlaikus pildot amata pienākumus Aģentūrā; aicina Aģentūru līdz 2012. gada 30. jūnijam sniegt budžeta izpildes apstiprinātājiestādei informāciju par šo jautājumu;

               30.

               mudina Revīzijas palātu pabeigt pašlaik notiekošo revīziju un iesniegt pārskatu par interešu konfliktu situāciju Aģentūrā;

               31.

               pauž nožēlu par to, ka daudzi eksperti nav publiskojuši savas interešu deklarācijas un ka, salīdzinot attiecīgās valsts aģentūras un Aģentūras publiskotās deklarācijas, dažos gadījumos ir vērojamas būtiskas atšķirības; turklāt pauž nožēlu par to, ka vismaz viens Aģentūras valdes loceklis, kurš ir arī Cilvēkiem paredzēto zāļu komitejas locekļa aizstājējs, nav deklarējis saistību ar farmācijas uzņēmumu, kurā viņš nesen pildīja vadošus pienākumus;

               32.

               atzinīgi vērtē Aģentūras iniciatīvu savā tīmekļa vietnē publiskot to vadošos amatos esošo darbinieku un to ekspertu interešu deklarācijas, kuri iesaistīti medicīnisko produktu novērtēšanā; ar interesi norāda, ka ekspertu sarakstā arī norādīts interešu konflikta riska līmenis; uzskata, ka kopā ar interešu deklarāciju būtu jāpublisko arī vismaz iepriekšējās darbavietas (profesionālā pieredze), lai interešu deklarācijas varētu pārbaudīt un konstatēt iespējamos konfliktus; tādēļ aicina Aģentūru līdz 2012. gada 30. jūnijam iesniegt Parlamentam informāciju par šo pasākumu īstenošanas statusu;

               33.

               mudina Aģentūru pārbaudīt tai iesniegtās interešu deklarācijas un rūpīgi izskatīt nejauši atlasītas deklarācijas, tostarp ieviešot sistēmu, saskaņā ar kuru interešu deklarācijas tiek pārbaudītas salīdzinājumā arī ar nozares un attiecīgo valsts aģentūru rīcībā esošo informāciju;

               34.

               tomēr pauž bažas par Aģentūras pieeju attiecībā uz interešu deklarāciju izskatīšanu, kura galvenokārt balstās uz uzticēšanos, nevis uz faktisku pārbaudi; jo īpaši pauž bažas par to, ka, salīdzinot attiecīgās valsts aģentūras un Aģentūras publiskotās ekspertu interešu deklarācijas, dažos gadījumos atklājas ievērojamas neatbilstības; tādēļ aicina Aģentūru izveidot reālu mehānismu, ar kuru varētu veikt pienācīgu Aģentūrā iesniegto interešu deklarāciju pārbaudi, un līdz 2012. gada 30. jūnijam par šo jautājumu informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi;

               35.

               mudina Aģentūru valdei piemērot interešu konfliktu risināšanas politiku;

               36.

               norāda, ka Revīzijas palāta Aģentūrā ir veikusi revīziju saistībā ar īpašo ziņojumu par interešu konfliktu pārvaldību Savienības aģentūrās; pieņem zināšanai Revīzijas palātas informāciju, ka iepriekš minētais īpašais ziņojums tiks publicēts līdz 2012. gada jūnija beigām; uzskata – ņemot vērā pret Aģentūru vērstās kritikas apjomu interešu konflikta jautājumu noskaidrošanā, lēmums par budžeta izpildi būtu jāatliek līdz īpašā ziņojuma publicēšanas brīdim, lai ņemtu vērā Revīzijas palātas konstatējumus šajā sakarā;

               37.

               uzskata, ka interešu konflikta efektīva pārvaldība ir būtiska, lai saglabātu sabiedrības uzticēšanos Aģentūras darbam;

               38.

               atzinīgi vērtē Aģentūras gatavību publiskot to ekspertu interešu deklarācijas, kuri iesaistīti medicīnisko produktu novērtēšanā; pauž nožēlu par to, ka daudzi eksperti savas interešu deklarācijas vēl nav publiskojuši;

               39.

               pieņem zināšanai, ka valde 2011. gada 17. martā pieņēma lēmumu ierobežot bijušā izpilddirektora turpmāko profesionālo darbību, ņemot vērā Parlamenta atbalstītos sabiedrības iebildumus pret tās 2011. gada janvāra lēmumu pilnībā atļaut viņa turpmāko darbību; šajā sakarā atgādina, ka Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas delegācija 2011. gada jūnijā apmeklēja Eiropas Zāļu aģentūru, lai iepazītos ar šā gadījuma risinājumu un saņemtu sīkāku informāciju par procedūru uzlabošanu; turklāt atgādina, ka komiteja 2011. gada jūlijā sarīkoja viedokļu apmaiņu ar izpilddirektora amata kandidātu, vēlreiz pievēršoties šim jautājumam, lai novērstu līdzīgu gadījumu atkārtošanos;

      Darbības rezultāti

               40.

               uzskata, ka tādu izveidoto sistēmu atbilstības un efektivitātes novērtējums, kas Aģentūrai palīdz zinātniski konsultēt attiecībā uz cilvēkiem domātām zālēm, ir svarīgs instruments, lai noteiktu Aģentūras darbības efektivitāti;

               41.

               pieņem zināšanai, ka salīdzinājumā ar 2009. gadu ir pieaudzis produktu un pakalpojumu (atzinumi, ziņojumi, zinātniskās konsultācijas, inspekcijas) skaits; pauž gandarījumu arī par to, kā tiek īstenota Eiropas Parlamenta un Padomes 1999. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 141/2000 par zālēm reti sastopamu slimību ārstēšanai (8), un mudina Aģentūru turpināt darbu, lai veicinātu reti sastopamu slimību ārstēšanai paredzēto zāļu pētniecību, izstrādi un laišanu tirgū;

      Iekšējā revīzija

               42.

               saskaņā ar Aģentūras sniegto informāciju apstiprina, ka joprojām ir jāīsteno 11 ļoti svarīgi ieteikumi; norāda – Aģentūra ir paziņojusi, ka viens no šiem ieteikumiem ir izpildīts un Iekšējās revīzijas dienests pašlaik to pārbauda;

               43.

               pauž bažas, ka vairāk nekā 12 mēnešus kavējās septiņu ļoti svarīgo ieteikumu izpilde; norāda, ka šie ieteikumi attiecas uz:

                           —

                           atbilstību Civildienesta noteikumu 110. pantam,

                           —

                           pieņemšanu darbā,

                           —

                           datubāzu izmantošanu,

                           —

                           noteikumu izstrādi par dokumentu sistematizāciju attiecībā uz produktiem,

                           —

                           pamatnostādnēm par darbinieku iespējamo interešu konfliktu pārvaldību,

                           —

                           ekspertu iesaistīšanas procedūrām,

                           —

                           pienākumu nošķiršanu saistībā ar finanšu plūsmām;

                     tādēļ mudina Aģentūru nekavējoties novērst šos Iekšējās revīzijas dienesta konstatētos trūkumus un informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par veiktajiem pasākumiem;

               44.

               turklāt pauž bažas par to, ka Aģentūra noraidīja divus ļoti svarīgus ieteikumus, kas attiecas uz:

                           —

                           maksām, ko maksā valstu aģentūrām,

                           —

                           iekšējo konsultantu skaita samazināšanu;

                     mudina Aģentūru budžeta izpildes apstiprinātājiestādei nekavējoties paskaidrot, kādēļ šie divi ieteikumi tika noraidīti;

               45.

               norāda – ja Iekšējās revīzijas dienests 2010. gada septembra ziņojumā par veikto pasākumu pēcpārbaudi joprojām secinās, ka ekspertu neatkarība netiek novērtēta objektīvi, Aģentūras izpilddirektoram būtu jāpublicē visu attiecīgo apstiprināto medicīnisko produktu saraksts un jāziņo, kā Aģentūra plāno novērst procedūru nepilnības;

               46.

               vērš uzmanību uz Parlamenta iepriekšējos budžeta izpildes apstiprinājuma ziņojumos ietvertajiem ieteikumiem, kas izklāstīti šīs rezolūcijas pielikumā;

               47.

               norāda, ka lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu ir pievienoti arī horizontāla rakstura konstatējumi, kas iekļauti 2012. gada 10. maija rezolūcijā (9) par aģentūru darbību, finanšu pārvaldību un kontroli.

      (1)  OV C 366, 15.12.2011., 27. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 136, 30.4.2004., 1. lpp.

      (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (5)  OV L 250, 27.9.2011., 173. lpp.

      (6)  OV L 313, 26.11.2011., 27. lpp.

      (7)  OV L 64, 12.3.2010., 445. lpp.

      (8)  OV L 18, 22.1.2000., 1. lpp.

      (9)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2012)0164 (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 388. lpp.).


title: 2005/36/EK: Komisijas Lēmums (2004. gada 8. septembris), ar ko groza Komisijas 2003. gada 9. jūlija lēmumu par atbalstu reorganizācijai, ko Francija plāno īstenot par labu Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM) (izziņots ar dokumenta numuru K(2004) 3359)Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               21.1.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 19/70

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2004. gada 8. septembris),
   ar ko groza Komisijas 2003. gada 9. jūlija lēmumu par atbalstu reorganizācijai, ko Francija plāno īstenot par labu Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM)
   (izziņots ar dokumenta numuru K(2004) 3359)
   (autentisks ir vienīgi teksts franču valodā)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2005/36/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 88. panta 2. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā nolīgumu par Eiropas Ekonomisko zonu, un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
   ņemot vērā Komisijas Lēmumu 2004/166/EK (1), un jo īpaši tā 2. pantu,
   tā kā:
   1.   PROCEDŪRA
   1.1.   Procedūras pārskats

               (1)

               Komisija 2003. gada 9. jūlijā pieņēma lēmumu par atbalstu reorganizācijai, ko Francija plāno piešķirt par labu Société Nationale Maritime Corse-Méditerranée (SNCM), turpmāk tekstā “galīgais lēmums”, kurā vienu daļu izziņotā atbalsta ar zināmiem nosacījumiem tā atzina par saderīgu ar kopīgo tirgu. Viens no šiem nosacījumiem, uz ko norādīts galīgā lēmuma 2. pantā, ir tas, ka līdz 2006. gada 31. decembrim SNCM nedrīkst iegādāties jaunus kuģus un parakstīt būvniecības, pasūtījumu vai fraktēšanas līgumus par jauniem vai atjaunotiem kuģiem, SNCM drīkstot rīkoties tikai ar tiem vienpadsmit kuģiem, kas tai piederēja galīgā lēmuma pieņemšanas dienā, proti: Napoléon Bonaparte, Danielle Casanova, Île de Beauté, Corse, Liamone, Aliso, Méditerranée, Pascal Paoli, Paglia Orba, Monte Cinto un Monte d'Oro. Šī panta pēdējo daļu groza šādi: “Ja SNCM būs jānomaina kāds no šiem kuģiem no tās gribas neatkarīgu iemeslu dēļ, Komisija varēs atļaut šādu nomaiņu, balstoties uz pienācīgi pamatotu Francijas paziņojumu”.

               (2)

               Ar 2004. gada 23. jūniju datētā vēstulē (2) Francijas iestādes lūdza Komisijai atļauju nomainīt kuģi Aliso ar kuģi Asco kuģu iepriekš minētā galīgā lēmuma 2. pantā iekļautajā sarakstā. Turklāt sakarā ar grūtībām, ko SNCM piedzīvoja, mēģinot pārdot kuģi Asco, pretēji tam, kā bija paredzēts reorganizācijas plānā (3), Francijas iestādes lūdza no Komisijas, lai tā pieļautu, ka SNCM var alternatīvi pārdot vai nu kuģi Aliso, vai kuģi Asco.

         1.2.   Pasākuma nosaukums

               (3)

               Pasākums saucas “Grozījumi Komisijas 2003. gada 9. jūlija galīgajā lēmumā par atbalstu SNCM reorganizācijai”.

         1.3.   Pasākuma saņēmējs

               (4)

               Reorganizācijas atbalsta saņēmējs ir SNCM, Francijas kuģniecības kompānija, kas nodrošina transportu no Francijas sauszemes teritorijas uz Korsiku un Ziemeļāfriku. Priekšrocības, ko nodrošina ierosinātie grozījumi, tātad izmantos SNCM.

         1.4.   Grozījumu mērķi

               (5)

               Piedāvāto grozījumu galvenais mērķis ir, pirmkārt, dot SNCM atļauju izmantot kuģi Aliso kuģa Asco vietā, grozot to kuģu sarakstu, kurus SNCM drīkst izmantot saskaņā ar galīgā lēmuma 2. pantu, un, otrkārt, atvieglot ceturtā galīgajā lēmumā paredzētā kuģa pārdošanu, dodot potenciālajiem pircējiem iespēju izvēlēties starp kuģiem Aliso un Asco, kas ir divi identiski kuģi.

         2.   IEROSINĀTO PASĀKUMU DETALIZĒTS APRAKSTS
   2.1.   Ierosinājums nomainīt Asco ar Aliso

               (6)

               Savā 2004. gada 23. jūnija vēstulē iestādes piedāvāja to kuģu sarakstā, kurus SNCM drīkst izmantot visā reorganizācijas laikposmā, nomainīt Aliso ar Asco Šis saraksts pilnā mērā ir iekļauts 2003. gada 9. jūlija galīgā lēmuma 2. panta otrajā daļā. Atgādinājumam ātrgaitas kuģis Asco Francijas iestāžu lūguma dienā aizvien nebija pārdots.

               (7)

               Francijas iestāžu prasītā nomaiņa tika motivēta ar vēlēšanos sekmēt viena vai otra kuģa pārdošanu, ņemot vērā grūtības, ar kādām SNCM bija saskārusies, mēģinot pārdot ātrgaitas kuģi Asco.

               (8)

               Francijas iestādes arī iesniedza Marseļas ostas dienestu apliecinājumu tam, ka kuģis Aliso ir palicis krastā no 2003. gada 2. novembra.

         2.2.   Ierosinājums, pieļaut, ka SNCM alternatīvi var pārdot vai nu Asco, vai Aliso

               (9)

               Francijas iestādes arī lūdza, lai saskaņā ar reorganizācijas plānu tiktu pieļauts, ka SNCM drīkst alternatīvi pārdot vai nu Asco, vai Aliso atkarībā no potenciālā pircēja prasībām.

         3.   IEROSINĀTO GROZĪJUMU NOVĒRTĒJUMS
   3.1.   Ar ierosinājumu nomainīt Asco ar Aliso saistītā ietekme

               (10)

               Komisija vispirms atzīmē, ka kuģi Asco un Aliso ir divi “sisterships”, tas ir, kuģi dvīņi, būvēti pēc vieniem un tiem pašiem plāniem vienā kuģubūves uzņēmumā. Tiem ir pilnīgi vienādi izmēri, tāda pati forma un tāda pati jauda.

               (11)

               Komisija uzskata, ka, vienu kuģi aizstājot ar otru, nav nolūka kāpināt SNCM jaudas, un tāpēc tas neskar galīgā lēmuma darbības jomu, jo īpaši attiecībā uz nosacījumu, kas ierobežo atbalstītās kompānijas jaudas, minētā lēmuma 2. pantā.

               (12)

               Komisija norāda arī uz to, ka iespēja grozīt SNCM atļautās flotes sastāvu var tikt dota vienīgi no SNCM gribas neatkarīgu iemeslu dēļ. Šajā gadījumā Komisija uzskata, ka problēmas, ar kādām saskaras SNCM, lai nodotu kuģi Asco, nav atkarīgas no atbalstītās kompānijas gribas un nebija paredzamas galīgā lēmuma pieņemšanas laikā.

         3.2.   Ar ierosinājumu pieļaut to, ka SNCM ir alternatīvas pārdošanas iespēja attiecībā uz Asco un Aliso, saistītā ietekme

               (13)

               Komisija arī uzskata, ka gadījumā, ja SNCM atrastu pircēju kuģim Aliso nevis kuģim Asco, Aliso pārdošana uz SNCM jaudām atstātā iespaida ziņā būtu vienlīdzīga Asco pārdošanai. Tā uzskata arī, ka Francijas iestādes nebūtu pārkāpušas reorganizācijas plānu attiecībā uz saistībām pārdot SNCM operatīvās flotes četrus kuģus. Būtībā SNCM jau pārdevusi trīs no četriem kuģiem, kuru pārdošana bija paredzēta reorganizācijas plānā.

               (14)

               Komisija uzskata, ka gadījumā, ja SNCM pārdos kuģi Aliso kuģa Asco vietā, nosacījums par četru kuģu pārdošanu, kas paredzēts reorganizācijas plānā, tiks uzskatīts par izpildītu.

         4.   SECINĀJUMI

               (15)

               Visbeidzot Komisija uzskata, ka Francijas iestāžu pieprasītie grozījumi negroza galīgā lēmuma noteikumu darbības jomu un ka atbalsts reorganizācijai rekapitalizācijas veidā ir saderīgs ar kopējo tirgu ar noteikumu, ka tiek stingri ievēroti šādi grozītie nosacījumi.

               (16)

               Komisija aicina Franciju

                           —

                           pēc iespējas drīz un ne vēlāk kā 15 darbadienu laikā no šī lēmuma saņemšanas datuma norādīt Komisijai uz datiem, kurus tā uzskata par tādiem, uz ko attiecas profesionālais noslēpums atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 659/1999 (4) 25. pantam;

                           —

                           visdrīzākajā laikā informēt atbalsta saņēmēju par šo lēmumu, vajadzības gadījumā neizpaužot informāciju, ko pēc tās atzinuma aptver profesionālā noslēpuma prasība un kura gadījumā, ja to izpaustu atbalsta saņēmējam, varētu kaitēt kādai no ieinteresētajām pusēm, un vajadzības gadījumā norādīt iesniegtajā versijā pārējos datus, kurus pēc tās domām aptver profesionālā noslēpuma prasība un kurus tā ir izpaudusi,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Komisijas Lēmuma 2004/166/EK 2. panta otrajā daļā vārds “Aliso” tiek nomainīts ar “Asco”.
   2.   Minētā lēmuma 97. punkta pēdējā ievilkumā vārdi ātrgaitas kuģis “ātrgaitas kuģis Asco” tiek nomainīti ar “vai nu ātrgaitas kuģis Asco vai tā dvīņu kuģis ātrgaitas kuģis Aliso”.
   2. pants
   Šis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.

      Briselē, 2004. gada 8. septembrī

            Komisijas vārdā —

            priekšsēdētāja vietniece

         Loyola DE PALACIO

      (1)  OV L 61 27.2.2004., 13. lpp.

      (2)  Komisijas dienestu reģistrēta ar atsauci TREN(2004) A/26015.

      (3)  Skat. galīgā lēmuma 97. punktu.

      (4)  OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar 2003. gada Pievienošanās aktu.


title: Padomes lēmums (1997. gada 7. oktobris) attiecībā uz Konvencijas par Ziemeļaustrumatlantijas jūras vides aizsardzību noslēgšanu

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998D0249

Oficiālais Vēstnesis L 104 , 03/04/1998 Lpp. 0001 - 0001

		Padomes lēmums(1997. gada 7. oktobris)attiecībā uz Konvencijas par Ziemeļaustrumatlantijas jūras vides aizsardzību noslēgšanu(98/249/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 130.s panta 1. punktu saistībā ar 228. panta 2. punktu un 3. punkta pirmo daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [1],tā kā Komisija Kopienas vārdā piedalās sarunās par Konvencijas par Ziemeļaustrumatlantijas jūras vides aizsardzību izstrādāšanu;tā kā Konvencija Kopienas vārdā tika parakstīta 1992. gada 22. septembrī;tā kā Konvencijas mērķis ir novērst un likvidēt piesārņojumu un aizsargāt jūras zonu no cilvēka darbību kaitīgās ietekmes;tā kā Kopiena ir pieņēmusi pasākumus jomā, uz kuru attiecas Konvencija, un tādēļ tai ir jāuzņemas starptautiskas saistības šajā jomā; tā kā Kopienas rīcība ir nepieciešams papildinājums tieši ieinteresēto dalībvalstu rīcībai un to dalībai Konvencijā jānotiek saskaņā ar subsidiaritātes principu;tā kā, ievērojot Līguma 130.r pantu, Kopienas vides politika, cita starpā, atbalsta vides kvalitātes saglabāšanas, aizsargāšanas un uzlabošanas, cilvēku veselības aizsardzības un dabas resursu apdomīgas un racionālas izmantošanas mērķus; tā kā turklāt Kopiena un dalībvalstis atbilstoši savas kompetences jomām sadarbojas ar trešām valstīm un kompetentajām starptautiskajām organizācijām,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā ir apstiprināta Konvencija par Ziemeļaustrumatlantijas jūras vides aizsardzību, kas parakstīta Parīzē 1992. gada 22. septembrī.Konvencijas teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsAr šo Padomes priekšsēdētājs ir pilnvarots izraudzīties personu vai personas, kuras ir pilnvarotas deponēt apstiprināšanas dokumentu Francijas Republikas valdībai saskaņā ar Konvencijas 26. panta noteikumiem.3. pantsKomisijā, kas izveidota saskaņā ar Konvencijas 10. pantu, attiecībā uz Kopienas kompetencē esošajiem jautājumiem Kopienu pārstāv Komisija.Luksemburgā, 1979. gada 7. oktobrīPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ.-C. Juncker[1] OV C 89, 10.4.1995., 199. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Lēmums (1995. gada 24. jūlijs) par Konvencijas par robežšķērsojošu ūdensteču un starptautisku ezeru aizsardzību un izmantošanu noslēgšanu Kopienas vārdā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31995D0308

Oficiālais Vēstnesis L 186 , 05/08/1995 Lpp. 0042 - 0058

		Padomes Lēmums(1995. gada 24. jūlijs)par Konvencijas par robežšķērsojošu ūdensteču un starptautisku ezeru aizsardzību un izmantošanu noslēgšanu Kopienas vārdā(95/308/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 130. panta 1. punktu saistībā ar 228. panta 2. punkta pirmo teikumu un 3. punkta pirmo daļu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],ņemot vērā Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [3],Tā kā Komisija Kopienas vārdā ir piedalījusies sarunās un ad hoc darba grupā par Konvencijas par robežšķērsojošu ūdensteču un starptautisku ezeru aizsardzību un izmantošanu sagatavošanu;tā kā konvencija Kopienas vārdā tika parakstīta Helsinkos 1992. gada 18. martā;tā kā konvencijas galvenais mērķis ir izveidot pamatu divpusējai vai daudzpusējai sadarbībai, lai novērstu un kontrolētu robežšķērsojošo ūdensteču piesārņojumu un nodrošinātu ūdens resursu racionālu izmantošanu ANO Eiropas Ekonomikas komisijas dalībvalstīs;tā kā Kopiena ir pieņēmusi pasākumus jomā, uz ko attiecas šī konvencija; tā kā Kopienas pienākums šādos jautājumos ir uzņemties starptautiskas saistības;tā kā Kopienas politika attiecībā uz vidi palīdz sasniegt mērķus vides kvalitātes saglabāšanai, aizsardzībai un uzlabošanai, cilvēku veselības aizsardzībai un dabas resursu apdomīgai un racionālai izmantošanai, lai veicinātu noturīgu attīstību;tā kā kopumā attiecībā uz vidi Kopienas politikas mērķis ir stiprināt starptautisko sadarbību, lai sasniegtu augstāku aizsardzības līmeni; tā kā tā pamatojas uz piesardzības principu un uz principiem, ka jāveic preventīvas darbības, ka vides postījumi jālabo prioritāri pašos pirmsākumos un ka jāmaksā piesārņotājam;tā kā Kopiena un dalībvalstis atbilstīgi savai kompetences jomai sadarbojas ar savām valstīm un kompetentām starptautiskām organizācijām;tā kā Kopienas noslēgtā konvencija palīdzēs sasniegt Līguma 130.r pantā noteiktos mērķus,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Eiropas Kopienas vārdā apstiprina Konvenciju par robežšķērsojošu ūdensteču un starptautisku ezeru aizsardzību un izmantošanu.Konvencijas teksts ir pievienots I pielikumā.2. pantsPadomes priekšsēdētājs ir pilnvarots izraudzīties personu vai personas, kam piešķir pilnvaras deponēt apstiprināšanas instrumentu Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretariātam saskaņā ar konvencijas 25. pantu.Šī persona vai personas vienlaicīgi deponē kompetences deklarāciju, kas pievienota II pielikumā.Briselē, 1995. gada 24. jūlijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsP. Solbes Mira[1] OV C 212, 5.8.1993., 60. lpp.[2] OV C 128, 9.5.1994.[3] OV C 34, 2.2.1994., 1. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMSKonvencijapar robežšķērsojošo ūdensteču un starptautisko ezeru izmantošanu un aizsardzību Helsinkos, 1992. gada 17. martāApvienoto Nāciju Organizācija1992. gadsKonvencija par robežšķērsojošo ūdensteču un starptautisko ezeru izmantošanu un aizsardzībuPREAMBULAŠĪS KONVENCIJAS PUSES,APZINĀDAMĀS, ka robežšķērsojošo ūdensteču un starptautisko ezeru aizsardzība un izmantošana ir svarīgi un neatliekami uzdevumi, kuru efektīvu atrisināšanu var nodrošināt vienīgi ciešas sadarbības ceļā,PAUZDAMAS satraukumu par pastāvošajām un tuvākā vai tālākā perspektīvā draudošajām negatīvajām sekām Eiropas ekonomiskās komisijas (EEK) locekļvalstu apkārtējai videi, ekonomikai un labklājībai sakarā ar pārmaiņām robežšķērsojošo ūdensteču un starptautisko ezeru stāvoklī,UZSVĒRDAMAS nepieciešamību nostiprināt nacionālos un starptautiskos pasākumus, lai novērstu, ierobežotu un samazinātu bīstamo vielu izmešus ūdens vidē un samazinātu eitrofikāciju un paskābināšanos, kā arī jūras vides, it īpaši jūras piekrastes rajonu, piesārņošanu no avotiem, kas atrodas uz sauszemes,APSVEIKDAMAS Eiropas ekonomiskās komisijas locekļvalstu valdību jau veltītos pūliņus, lai uz divpusējiem un daudzpusējiem pamatiem nostiprinātu sadarbību nolūkā novērst, ierobežot un samazināt robežšķērsojošo piesārņojumu, stingri regulēt ūdens resursus, saglabāt tos un aizsargāt apkārtējo vidi,ATSAUKDAMĀS uz attiecīgajiem noteikumiem un principiem, kas pausti Deklarācijā, ko pieņēmusi Stokholmas konference par cilvēka apkārtējās vides problēmām, Eiropas drošības un sadarbības apspriedes (EDSA) Nobeiguma dokumentā, EDSA dalībvalstu pārstāvju Madrides tikšanās un Vīnes tikšanās Nobeiguma dokumentos un Reģionālajā apkārtējās vides aizsardzības un dabas resursu racionālas izmantošanas stratēģijā EEK locekļvalstīs laika posmam līdz 2000. gadam un tālāk,APZINĀDAMĀS nozīmi, kāda ir Apvienoto Nāciju Organizācijas Eiropas ekonomiskajai komisijai, veicinot starptautisko sadarbību robežšķērsojošo ūdeņu piesārņojuma novēršanā, ierobežošanā un samazināšanā un to stingrā lietošanā un šajā sakarībā atgādinādamas par Eiropas ekonomiskās komisijas Deklarāciju par politiku ūdens resursu, piesārņojuma, arī robežšķērsojošā piesārņojuma, novēršanā un cīņā ar to; Eiropas ekonomiskās komisijas Deklarāciju par ūdens resursu racionālas lietošanas politiku; Sadarbības principiem Eiropas ekonomiskās komisijas robežšķērsojošo ūdeņu jomā; Eiropas ekonomiskās komisijas pazemes ūdeņu racionālas lietošanas hartu; un Uzvedības kodeksu, ja avārijas rezultātā piesārņoti robežšķērsojošie iekšējie ūdeņi,ATSAUKDAMĀS uz 1.(42) un 1.(44) lēmumiem, kurus Eiropas ekonomiskā komisija pieņēmusi attiecīgi tās četrdesmit otrajā un četrdesmit ceturtajā sesijā, un rezultātiem, ko devusi EDSA dalībvalstu pārstāvju apspriede par apkārtējās vides aizsardzību (Sofija, Bulgārija, 1989. gada l6.oktobris – 3. novembris),UZSVĒRDAMAS, ka sadarbība starp locekļvalstīm robežšķērsojošo ūdeņu aizsargāšanas un izmantošanas jomā pirmām kārtām īstenojama, izstrādājot vienošanās starp piekrastes zemēm, kas robežojas ar vieniem un tiem pašiem ūdeņiem, it īpaši gadījumos, kad tādas vienošanās vēl nav panāktas,VIENOJUŠĀS PAR SEKOJOŠO.1. pantsDefinīcijasŠajā konvencijā:1. "Robežšķērsojošie ūdeņi" ir jebkuri virsējie vai pazemes ūdeņi, kas iezīmē, šķērso robežas starp divām vai vairāk valstīm vai atrodas uz tādām robežām; tajos gadījumos, kad robežšķērsojošie ūdeņi ietek tieši, jūrā, šādu robežšķērsojošo ūdeņu robežas apzīmē ar taisnu līniju, kas šķērso to ieteku starp punktiem, kuri izvietoti uz maksimālā bēguma ūdens līnijas to krastos.2. "Robežšķērsojošā iedarbība" ir jebkuras ievērojamas kaitīgās sekas no robežšķērsojošo ūdeņu stāvokļa pārmaiņām, ko izraisījusi cilvēka darbība, kuras fiziskais avots pilnīgi vai daļēji atrodas rajonā, kas ir citas Puses jurisdikcijā. Pie šādām sekām uz apkārtējo vidi pieder sekas, kas atstātas uz cilvēka veselību un drošību, floru, faunu, augsni, gaisu, ūdeņiem, klimatu, ainavu un vēstures pieminekļiem vai citiem materiāliem objektiem, vai šo faktoru mijiedarbībai; pie tām pieder arī sekas, kas atstātas uz kultūras mantojumu vai sociālekonomiskajiem apstākļiem, kuri rodas šo faktoru pārmaiņu rezultātā.3. "Puse", ja tekstā nav citas norādes, ir šis konvencijas Līgumslēdzēja Puse.4. "Piekrastes Puses" ir Puses, kas robežojas ar vieniem un tiem pašiem robežšķērsojošajiem ūdeņiem.5. "Kopīga institūcija" ir jebkura divpusēja vai daudzpusēja komisija vai citas attiecīgas organizatoriskas struktūras, kas izveidotas, lai īstenotu sadarbību starp piekrastes Pusēm.6. "Bīstamas vielas" ir toksiskās, kancerogēnās, mutagēnās, teratogēnās vai bioakumulējamās vielas, it īpaši, ja tās ir noturīgas.7. "Labākā esošā tehnoloģija" (definīcija ir šis konvencijas 1. pielikumā).I DAĻANOTEIKUMI, KAS ATTIECAS UZ VISĀM PUSĒM2. pantsVispārīgie noteikumi1. Puses veic visus attiecīgos pasākumus, lai novērstu, ierobežotu un samazinātu jebkuru robežšķērsojošo iedarbību.2. Puses veic visus attiecīgos pasākumus:a) lai novērstu, ierobežotu un samazinātu ūdeņu piesārņošanu, ko izraisa vai var izraisīt robežšķērsojošā iedarbība;b) lai nodrošinātu robežšķērsojošo ūdeņu izmantošanu nolūkā ekoloģiski pamatoti un racionāli regulēt ūdens resursus, to saglabāšanu un apkārtējās vides aizsardzību;c) lai nodrošinātu robežšķērsojošo ūdeņu saprātīgu un taisnīgu izmantošanu, īpaši ņemot vērā to robežšķērsojošo raksturu, ja tiek veikta darbība, kas izraisa vai var izraisīt robežšķērsojošo iedarbību;d) lai nodrošinātu ekosistēmu saglabāšanu un, kad tas nepieciešams, to atjaunošanu.3. Ūdeņu piesārņojuma novēršanas, ierobežošanas un samazināšanas pasākumi tiek veikti, ciktāl tas iespējams, piesārņojuma avotā.4. Šie pasākumi ne tieši, ne netieši nedrīkst novest pie tā, ka piesārņojums aptvertu citus apkārtējās vides komponentus.5. Īstenojot šā panta 1. un 2. punktā minētos pasākumus, Puses ievēro šādus principus:a) piesardzības pasākumu veikšanas principu, saskaņā ar kuru pasākumus, lai novērstu bīstamo vielu noplūdes iespējamo robežšķērsojošo iedarbību, nedrīkst atlikt tāpēc, ka zinātniskajos pētījumos nav pilnā mērā konstatēta cēloņu un seku sakarība starp šim vielām, no vienas puses, un iespējamo robežšķērsojošo iedarbību – no otras;b) principu "piesārņotājs maksā", saskaņā ar kuru izdevumus, kas saistīti ar piesārņojuma novēršanas, ierobežošanas un samazināšanas pasākumiem, sedz piesārņotājs;c) ūdens resursi tiek regulēti tādējādi, lai tagadējās paaudzes vajadzības tiktu apmierinātas, nesamazinot nākamo paaudžu iespējas apmierināt savas vajadzības.6. Piekrastes Puses īsteno sadarbību, pamatojoties uz vienlīdzību un savstarpību, arī noslēdzot divpusējas un daudzpusējas vienošanās nolūkā izstrādāt saskaņotu politiku, programmas un stratēģijas, kas aptvertu attiecīgos baseinus vai to daļas, lai nodrošinātu robežšķērsojošās iedarbības novēršanu, ierobežošanu un samazināšanu un nolūkā aizsargāt robežšķērsojošo ūdeņu apkārtējo vidi, vai apkārtējo vidi, arī jūras vidi, uz kuru var iedarboties šādi ūdeņi.7. Šīs konvencijas piemērošana nedrīkst novest ne pie ekoloģisko apstākļu pasliktināšanās, ne pie robežšķērsojošās iedarbības pastiprināšanās.8. Šīs konvencijas noteikumi neskar Pušu tiesības individuāli vai kopīgi apstiprināt un īstenot stingrākus pasākumus nekā tie, kas paredzēti šajā konvencijā.3. pantsNovēršana, ierobežošana un samazināšana1. Robežšķērsojošās iedarbības novēršanai, ierobežošanai un samazināšanai Puses izstrādā, apstiprina un īsteno attiecīgos tiesiskos, administratīvos, ekonomiskos, finansiālos un tehniskos pasākumus un, iespēju robežās, panāk to savienojamību, lai nodrošinātu arī:a) piesārņojuma novēršanu, ierobežošanu un samazināšanu avotā, piemērojot arī mazatlikumu un bezatlikumu tehnoloģiju;b) robežšķērsojošo ūdeņu aizsardzību no punktveida avotu piesārņojuma. Tādos gadījumos kompetentas nacionālās institūcijas iepriekš izsniedz atļauju izvadīt notekūdeņus un īsteno atļauto izvadūdeņu monitoringu un kontroli pār tiem;c) atļaujās norādāmo notekūdeņu izvadīšanas maksimālo normu noteikšanu, pamatojoties uz labāko esošo tehnoloģiju bīstamo vielu izvadīšanas jomā;d) stingrāku prasību noteikšanu, atsevišķos gadījumos pat izvadīšanas aizliegšanu, ja to diktē nepieciešamība uzturēt promteku vai ekosistēmu attiecīgā kvalitātē;e) vismaz bioloģiskās attīrīšanas vai ekvivalento procesu izmantošana attiecībā uz komunālajiem un sadzīves notekūdeņiem, turklāt tur, kur tas nepieciešams – posmsecīgi;f) attiecīgu pasākumu veikšanu, arī piemērojot labāko esošo tehnoloģiju nolūkā samazināt biogēno vielu izplūdi no rūpnieciskajiem un komunālajiem avotiem;g) attiecīgu pasākumu un ekoloģiskajā ziņā labākās prakses izstrādāšanu un piemērošanu, lai samazinātu biogēno un bīstamo vielu izplūdi no difūzajiem avotiem, it īpaši tajos gadījumos, kad galvenais avots ir lauksaimniecība (pamatprincipi ekoloģiskajā ziņā labākās prakses izstrādāšanai doti šis konvencijas 2. pielikumā);h) to, ka tiek piemērots vērtējums iedarbībai uz apkārtējo vidi un citas novērtēšanas metodes;i) ūdens resursu noturīgas regulēšanas stimulēšanu, arī ekosistēmiskās pieejas piemērošanu;j) plānu izstrādāšanu darbībai ārkārtējās situācijās;k) konkrētu papildpasākumu īstenošanu pazemes ūdeņu piesārņojuma novēršanai;l) novestu līdz minimumam avārijas izraisīta piesārņojuma briesmas.2. Ar šādu mērķi katra Puse, pamatojoties uz labāko esošo tehnoloģiju, nosaka tās piesārņotāju satura maksimālās normas virsējos ūdeņos iekļūstošajos punktveida avotu izvadūdeņos, kuras konkrēti piemēro atsevišķām rūpniecības nozarēm vai sektoriem, kas ir bīstamo vielu avoti. Šā panta 1. punktā minētajos attiecīgajos pasākumos, lai novērstu, ierobežotu vai samazinātu bīstamo vielu iekļūšanu no punktveida un difūzajiem avotiem ūdeni, var iekļaut arī pilnīgu vai daļēju ražošanas vai šādu vielu izmantošanas aizliegumu. Tiek ņemti vērā starptautiskajās konvencijās vai noteikumos iekļauto tādu rūpniecības nozaru vai sektoru un tādu bīstamo vielu saraksti, kuru lietošanu ietver šī konvencija.3. Turklāt katra Puse nosaka tur, kur tas ir lietderīgi, ūdens kvalitātes mērķrādītājus un apstiprina ūdens kvalitātes kritērijus, lai novērstu, ierobežotu un samazinātu robežšķērsojošo iedarbību. Šādu mērķrādītāju un kritēriju izstrādāšanas pamatprincipi doti šis konvencijas 3. pielikumā. Ja nepieciešams, Puses pieliek pūliņus šā pielikuma atjaunināšanai.4. pantsMonitoringsPuses izstrādā robežšķērsojošo ūdeņu stāvokļa monitoringa programmas.5. pantsPētījumi un izstrādnesPuses sadarbojas, veicot pētījumus un sagatavojot izstrādnes efektīvu robežšķērsojošās iedarbības novēršanas, ierobežošanas un samazināšanas metožu jomā. Šajā nolūkā Puses, ņemot vērā attiecīgo starptautisko forumu zinātniski pētniecisko darbību, cenšas uz divpusējiem un/vai daudzpusējiem pamatiem īstenot vai aktivizēt, ja nepieciešams, konkrētas zinātniskās izpētes programmas, kas vērstas arī uz:a) bīstamo vielu toksiskuma un piesārņotāju kaitīguma novērtēšanas metožu izstrādāšanu;b) zināšanu līmeņa paaugstināšanu par piesārņotāju un attiecīgo procesu klātesmi, izplatīšanos un iedarbību uz apkārtējo vidi;c) ekoloģiski pamatotu tehnoloģiju, ražošanas metožu un patēriņa struktūru izstrādāšanu un lietošanu;d) to vielu ražošanas un lietošanas posmsecīgu pārtraukšanu un/vai aizstāšanu, kurām var būt robežšķērsojoša iedarbība;e) bīstamo vielu ekoloģiski pamatotu aizvākšanas metožu izstrādāšanu;f) speciālu robežšķērsojošo ūdeņu stāvokļa uzlabošanas metožu izstrādāšanu;g) ekoloģiski pamatotu ūdenssaimniecības objektu celtniecības metožu un ūdens režīma regulēšanas paņēmienu izstrādāšanu;h) robežšķērsojošās iedarbības rezultātā radušos zaudējumu fizisko un finansiālo novērtējumu.Ar zinātniskas izpētes programmu rezultātiem Puses apmainās saskaņā ar šīs konvencijas 6. pantu.6. pants.Informācijas apmaiņaPuses maksimāli īsā laikā nodrošina visplašāko informācijas apmaiņu jautājumos, kas ietverti šis konvencijas noteikumos.7. pantsAtbildībaPuses atbalsta attiecīgos starptautiskos pūliņus normu, kritēriju un procedūru izstrādāšanā atbildības jomā.8. pants.Informācijas aizsardzībaŠīs konvencijas noteikumi neattiecas uz Pušu tiesībām vai pienākumiem saskaņā ar to nacionālajām tiesiskajām sistēmām un lietotajiem pārnacionālajiem noteikumiem aizsargāt informāciju, kas ir ražošanas noslēpums un komercnoslēpums, arī intelektuālais īpašums, vai skar nacionālās drošības intereses.II DAĻANOTEIKUMI, KAS SKAR PIEKRASTES PUSES9. pantsDivpusēja un daudzpusēja sadarbība1. Piekrastes Puses uz vienlīdzības un savstarpības pamata noslēdz divpusējus nolīgumus vai citas vienošanās – tajos gadījumos, kad tādu pagaidām vēl nav, vai izdara grozījumus pastāvošos nolīgumos vai norunās, kur tas nepieciešams nolūkā novērst pretrunas ar šis konvencijas pamatprincipiem, lai noteiktu savas savstarpējas attiecības un rīcību robežšķērsojošās iedarbības novērtēšanas, ierobežošanas un samazināšanas jomā. Piekrastes Puses nosaka baseina vai tā daļas (daļu) robežas, attiecībā uz kurām notiek sadarbība. Šie nolīgumi vai norunas aptver attiecīgos jautājumus, kas skarti šajā konvencijā, kā arī jebkurus citus jautājumus, kuros piekrastes Puses var uzskatīt par nepieciešamu sadarboties.2. Šā panta 1. punktā minētajos nolīgumos un norunās jāparedz kopīgu institūciju izveidošana. Šo kopīgo institūciju uzdevums, turklāt neierobežojot attiecīgos pastāvošos nolīgumus un norunas, ir:a) vākt, apkopot un novērtēt ziņas, lai konstatētu piesārņojuma avotus, kuriem var būt robežšķērsojošā iedarbība;b) izstrādāt kopīgas ūdeņu kvalitatīvo un kvantitatīvo rādītāju monitoringa programmas;c) sastādīt reģistrus un apmainīties ar informāciju par šā panta 2.a punktā minētajiem piesārņojuma avotiem;d) izstrādāt maksimālās notekūdeņu izvadīšanas normas un novērtēt, cik efektīvas ir cīņai ar piesārņojumu izstrādātās programmas;e) izstrādāt vienotus ūdens kvalitātes mērķrādītājus un kritērijus, ņemot vērā šis konvencijas 3. panta 3. punkta noteikumus un priekšlikumus par attiecīgiem pasākumiem, lai uzturētu un, ja nepieciešams, uzlabotu ūdens kvalitāti;f) izstrādāt saskaņotas darbības programmas piesārņojuma slodzes samazināšanai gan no punktveida avotiem (piemēram, komunālajiem, sadzīves un rūpnieciskajiem avotiem), gan arī no difūzajiem avotiem (it īpaši lauksaimniecības avotiem);g) noteikt apziņošanas un signalizācijas procedūras;h) būt par informācijas apmaiņas centru par esošajiem un plānotajiem ūdeņu izmantošanas veidiem un attiecīgajām ierīcēm, kurām var būt robežšķērsojoša iedarbība;i) veicināt sadarbību un apmaiņu ar informāciju par labākajām esošajām tehnoloģijām saskaņā ar šis konvencijas 13. panta noteikumiem, kā arī sekmēt sadarbību zinātniskās izpētes programmu jomā;j) piedalieties darbā, kura mērķis ir, pamatojoties uz attiecīgajām starptautiskajām normām, novērtēt robežšķērsojošo ūdeņu iedarbību uz apkārtējo vidi.3. Tajos gadījumos, kad piejūras valsti, kas ir šis konvencijas Puse, tieši un būtiski skar robežšķērsojošā iedarbība, piekrastes Puses var, ja tās visas tam piekrīt, ieteikt šai piejūras valstij attiecīgā veidā piedalīties šādu robežšķērsojošo ūdeņu piekrastē esošo Pušu izveidoto daudzpusējo kopīgo institūciju darbībā.4. Šajā konvencijā paredzētās kopīgās institūcijas piedāvā piejūras valstu kopīgajām institūcijām, kas izveidotas, lai aizsargātu jūras vidi, kuru tieši skar robežšķērsojošā iedarbība, sadarboties nolūkā saskaņot to darbu un novērst, ierobežot vai samazināt robežšķērsojošo iedarbību.5. Tajos gadījumos, kad viena sateces baseina ietvaros pastāv divas vai vairāk kopīgas institūcijas, tās cenšas koordinēt savu darbību, lai sekmētu robežšķērsojošās iedarbības novēršanas, ierobežošanas un samazināšanas pasākumu nostiprināšanos šā baseina ietvaros.10. pantsKonsultācijasKonsultācijas starp piekrastes Pusēm notiek uz savstarpības, brīvas gribas un labu kaimiņattiecību pamata pēc jebkura šādas Puses lūguma. Šādu konsultāciju mērķis ir sadarbības attīstīšanas jautājumos, kas ietverti šis konvencijas noteikumos. Ikvienu šādu konsultāciju palīdz sniegt saskaņā ar šis konvencijas 9. pantu izveidotā kopīgā institūcija tajos gadījumos, kad tāda ir.11. pantsKopīgais monitorings un kopīgais novērtējums1. Šīs konvencijas 9. pantā minētās kopīgās sadarbības vai konkrētu norunu ietvaros piekrastes Puses izstrādā un īsteno kopīgas robežšķērsojošo ūdeņu stāvokļa monitoringa programmas, ietverot palus, ledus iešanu, kā arī pārrobežu ietekmi.2. Piekrastes Puses saskaņo piesārņojuma parametrus un to piesārņotāju sarakstus, kuru izvadūdeņi un koncentrācija robežšķērsojošos ūdeņos tiek regulāri novēroti un kontrolēti.3. Piekrastes Puses pēc regulāriem laika posmiem kopīgi vai koordinējoties cita ar citu novērtē robežšķērsojošo ūdeņu stāvokli, kā arī robežšķērsojošās iedarbības novēršanai, ierobežošanai un samazināšanai veikto pasākumu efektivitāti. Par šo novērtējumu rezultātiem sabiedrība tiek informēta saskaņā ar šis konvencijas 16. pantā iekļautajiem noteikumiem.4. Šajā nolūkā piekrastes Puses saskaņo noteikumus, kas attiecas uz monitoringa programmu, mērījumu sistēmu, ierīču, analītisko metožu, datu apstrādes un novērtēšanas procedūru, kā arī piesārņotāju izvadūdeņu reģistrācijas metožu izstrādāšanu un lietošanu.12. pantsKopīgie pētījumi un izstrādnesŠīs konvencijas 9. pantā minētās kopīgās sadarbības vai konkrētu norunu ietvaros piekrastes Puses veic konkrētus pētījumus un izstrādnes, lai panāktu un nodrošinātu to ūdens kvalitātes mērķrādītāju un kritēriju ievērošanu, kurus šis piekrastes Puses nolēmušas noteikt un apstiprināt.13. pantsInformācijas apmaiņa starp piekrastes pusēm1. Piekrastes Puses attiecīgo nolīgumu vai citu norunu ietvaros saskaņā ar šīs konvencijas 9. pantu apmainās ar reāli pieejamiem datiem, arī par:a) robežšķērsojošo ūdeņu ekoloģisko stāvokli;b) pieredzi, kas uzkrāta labākās esošās tehnoloģijas lietošanas un izmantošanas jomā, un pētījumu un izstrādņu rezultātiem;c) izmešiem un monitoringa rezultātiem;d) pasākumiem, kas tiek veikti un plānoti, lai novērstu, ierobežotu un samazinātu robežšķērsojošo iedarbību;e) atļaujām vai noteikumiem, ko izsniedz vai nosaka kompetentas varas iestādes vai attiecīga institūcija attiecībā uz notekūdeņu izvadīšanu.2. Lai saskaņotu izvadūdeņu maksimālās normas, piekrastes Puses apmainās ar informāciju par saviem nacionālajiem noteikumiem.3. Ja pie kādas no piekrastes Pusēm griežas otra piekrastes Puse ar lūgumu sniegt datus vai informāciju, kuras tai nav, pirmajai piekrastes Pusei jāveic pasākumi, lai izpildītu šo lūgumu, taču tā var prasīt, lai pieprasītāja Puse sedz saprātīgus izdevumus, kas saistīti ar šādu datu informācijas vākšanu un, ja nepieciešams, apstrādāšanu.4. Šis konvencijas mērķu īstenošanai piekrastes Puses veicina labākās esošās tehnoloģijas apmaiņu, arī attīstot: esošo tehnoloģiju komercapmaiņu; tiešos kontaktus un sadarbību rūpniecībā, ieskaitot kopuzņēmumus; informācijas un pieredzes apmaiņu; un sniedzot tehnisko palīdzību. Piekrastes Puses īsteno arī kopīgas programmas kadru sagatavošanā un organizē attiecīgus seminārus un apspriedes.14. pantsApziņošanas un signalizācijas sistēmasPiekrastes Puses nekavējoties informē cita citu par jebkuru kritisku situāciju, kura var kļūt par robežšķērsojošās iedarbības cēloni. Piekrastes Puses izveido, ja nepieciešams, un izmanto koordinētas vai kopīgas sakaru, apziņošanas un signalizācijas sistēmas nolūkā saņemt un nodot informāciju. Šīs sistēmas lieto, lai datus, kas saskaņojami starp piekrastes Pusēm, nodotu un apstrādātu, pamatojoties uz kopīgu procedūru un tehnisko līdzekļu izmantošanu. Piekrastes Puses informē cita citu par šajā nolūkā ieceltajām kompetentajām institūcijām vai sakaru centriem.15. pantsSavstarpējā palīdzība1. Ja rodas kritiska situācija, piekrastes Puses pēc pieprasījuma sniedz savstarpēju palīdzību atbilstoši procedūrām, kas tiek noteiktas saskaņā ar šā panta 2. punkta noteikumiem.2. Piekrastes Puses izstrādā un saskaņo savstarpējās palīdzības sniegšanas procedūras, kas skar arī šādus aspektus:a) palīdzības sniegšanas vadību, kontroli, koordināciju un uzraudzību;b) vietējos līdzekļus un pakalpojumus, ko sniedz Puse, kas lūgusi sniegt palīdzību, arī, ja nepieciešams, robežformalitāšu vienkāršošanu;c) pasākumus, lai nepieļautu zaudējumu nodarīšanu, atlīdzinātu un/vai kompensētu zaudējumus Pusei, kas sniedz palīdzību, un/vai tās personālam, kā arī attiecībā uz trešo Pušu teritorijas šķērsošanu, kad tas ir nepieciešami;d) nosacījumus, kā atlīdzināmi ar palīdzības sniegšanas pakalpojumiem saistītie izdevumi.16. pantsSabiedrības informēšana1. Ja Puses nodrošina sabiedrības informēšanu par robežšķērsojošo ūdeņu stāvokli, par pasākumiem, kas tiek veikti vai plānoti, lai novērstu ierobežotu un samazinātu robežšķērsojošo iedarbību, kā arī par šo pasākumu efektivitāti. Šajā nolūkā piekrastes Puses nodrošina sabiedrības informēšanu par:a) ūdens kvalitātes mērķrādītājiem;b) izdodamajām atļaujām un noteikumiem, kas jāievēro;c) rezultātiem, kas iegūti, ņemot monitoringā un novērtējumā paredzētos ūdens un notekūdeņu paraugus, kā arī rezultātiem, kas iegūti, pārbaudot ūdens mērķrādītāju vai atļaujās noteikto apstākļu ievērošanu.2. Piekrastes Puses nodrošina sabiedrībai iespēju saprātīgos termiņos bez maksas iepazīties ar šo informāciju pārbaudes nolūkā un rada sabiedrības pārstāvjiem praktisku iespēju saņemt šādas informācijas kopijas no piekrastes Pusēm par saprātīgu maksu.III DAĻAORGANIZATORISKIE NOTEIKUMI UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI17. pantsPušu apspriede1. Pirmā Pušu apspriede tiek sasaukta ne vēlāk kā gadu no dienas, kad stājusies spēkā šī konvencija. Turpmāk kārtējās apspriedes sasauc reizi trijos gados vai arī biežāk saskaņā ar procedūras noteikumiem. Puses sanāk uz ārkārtas apspriedēm, ja tās pieņem lēmumu par to kārtējā apspriedē vai viena no tām iesniedz rakstveida lūgumu ar noteikumu, ka šo lūgumu atbalstīs ne mazāk kā trešdaļa Pušu sešu mēnešu laikā no dienas, kad par to paziņots visām Pusēm.2. Savās apspriedēs Puses izskata šīs konvencijas īstenošanas gaitu un šajā nolūkā:a) izskata Pušu politiku un metodoloģisko pieeju robežšķērsojošo ūdeņu aizsardzībai un izmantošanai nolūkā tālāk uzlabot robežšķērsojošo ūdeņu aizsardzību un izmantošanu;b) apmainās ar informāciju par pieredzi, kas uzkrāta attiecībā uz robežšķērsojošo ūdeņu aizsardzību un izmantošanu, noslēdzot un īstenojot divpusējus un daudzpusējus nolīgumus un citas norunas, kuru dalībnieces ir viena vai vairāk Puses;c) izmanto, ja nepieciešams, pakalpojumus, ko sniedz Eiropas ekonomiskās komisijas attiecīgās institūcijas, kā arī citas kompetentas starptautiskās institūcijas un konkrētās komitejas, visos aspektos, kas saistīti ar šis konvencijas mērķu sasniegšanu;d) savā pirmajā apspriedē izskata un pieņem konsensusa ceļā apspriežu procedūras noteikumus;e) izskata un pieņem priekšlikumus par grozījumiem šajā konvencijā;f) izskata un veic jebkurus papildu pasākumus, kas var būt vajadzīgi šis konvencijas mērķu sasniegšanai.18. pantsBalsstiesības1. Izņemot gadījumus, kas paredzēti šā panta 2. punktā, katrai šis konvencijas Pusei ir viena balss.2. Reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācijas to kompetencē ietilpstošajos jautājumos īsteno savas balsstiesības ar tādu balsu skaitu, kas atbilst to locekļvalstu – šīs konvencijas Pušu – skaitam. Tādas organizācijas zaudē savas balsstiesības, ja to locekļvalsts īsteno savas balsstiesības, un otrādi.19. pantsSekretariātsEiropas ekonomiskās komisijas izpildsekretariāts veic šādas sekretariāta funkcijas:a) sasauc un sagatavo Pušu apspriedes;b) nodod Pusēm ziņojumus un citu informāciju, kas saņemta atbilstoši šīs konvencijas noteikumiem;c) veic tādas citas kuras var noteikt Puses.20. pantsPielikumiŠīs konvencijas pielikumi ir tās neatņemama daļa.21. pantsGrozījumi konvencijā1. Jebkura Puse var ieteikt grozījumus šajā konvencijā.2. Priekšlikumus par grozījumiem šajā konvencijā izskata Pušu apspriede.3. Jebkura šajā konvencijā ieteiktā grozījuma tekstu iesniedz rakstveidā Eiropas ekonomiskās komisijas izpildsekretāram, kas to dara zināmu visām Pusēm ne vēlāk kā deviņdesmit dienas pirms apspriedes, kurā paredzēta tā pieņemšana.4. Grozījumu šajā konvencijā konsensusa ceļā pieņem šīs konvencijas Pušu pārstāvji, kas piedalās Pušu apspriedē, un šis grozījums stājas spēkā to pieņēmušajām Pusēm deviņdesmitajā dienā pēc datuma, kad divas trešdaļas šo Pušu nodevušas glabāšanā Depozitārijam dokumentu par šā grozījuma pieņemšanu; jebkurai citai Pusei grozījums stājas spēkā deviņdesmitajā dienā pēc datuma, kad šī Puse nodevusi glabāšanā dokumentu par grozījuma pieņemšanu.22. pantsStrīdu noregulēšana1. Ja starp divām vai vairāk Pusēm izceļas strīds par šīs konvencijas iztulkošanu vai piemērošanu, tās cenšas noregulēt strīdu sarunu ceļā vai jebkurā citā veidā, kas ir pieņemams Pusēm, kuras piedalās strīdā.2. Parakstot, ratificējot, pieņemot, apstiprinot šo konvenciju vai pievienojoties tai vai jebkurā laikā pēc tam, jebkura Puse var rakstveidā paziņot Depozitārijam par to, ka attiecībā uz strīdu, kas nav noregulēts atbilstoši šā panta 1. punktam, tā izmanto vienu vai abus no šādiem strīdu noregulēšanas līdzekļiem kā obligātu jebkurai Pusei, kas uzņemas tādas pašas saistības:a) nodod strīdu Starptautiskajai tiesai;b) arbitrāžā saskaņā ar 4. pielikumā minēto procedūru.3. Ja Puses, kas piedalās strīdā, pieņēmušas abus strīdu noregulēšanas līdzekļus, kas minēti šā panta 2. punktā, strīdu var nodot vienīgi Starptautiskajai tiesai, ja Puses nevienojas par citu.23. pantsParakstīšanaŠī konvencija atklāta parakstīšanai Helsinkos 1992. gadā, no 17. līdz 18. martam ieskaitot, un pēc tam Apvienoto Nāciju Organizācijas centrālajās iestādēs Ņujorkā līdz 1992. gada 18. septembrim Eiropas ekonomiskās komisijas locekļvalstīm, kā arī valstīm, kurām ir konsultatīvais statuss Eiropas ekonomiskajā komisijā saskaņā ar Ekonomiskās padomes un sociālās padomes 1947. gadā 28.marta 36. (IV) rezolūcijām, ko izveidojušas suverēnās valstis – Eiropas ekonomiskās komisijas locekles, kurām to locekļvalstis nodevušas pilnvaras jautājumos, ko regulē šī konvencija, arī pilnvaras slēgt līgumus, kas attiecas uz šiem jautājumiem.24. pantsDepozitārijs.Šīs konvencijas depozitārijs ir Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs25. pantsRatifikācija, pieņemšana, apstiprināšana un pievienošanās1. Šī konvencija ir jāratificē, jāpieņem vai jāapstiprina valstīm un reģionālajām ekonomiskās integrācijas organizācijām, kas to ir parakstījušas.2. Šai konvencijai var pievienoties 23. pantā minētās valstis un organizācijas.3. Jebkura 23. pantā minētā organizācija, kura kļūst par šīs konvencijas Pusi, turklāt ievērojot, ka neviena no šis organizācijas locekļvalstīm nav šīs konvencijas Puse, būs saistīta ar visiem šajā konvencijā paredzētajiem pienākumiem. Ja viena vai vairākas šādas organizācijas locekļvalstis ir šīs konvencijas Puses, attiecīgā organizācija un tās locekļvalstis pieņem lēmumu attiecībā uz to attiecīgajiem pienākumiem izpildiet savas šajā konvencijā paredzētās saistības. Šādos gadījumos šī organizācija un tās locekļvalstis nevar vienlaikus izmantot šajā konvencijā paredzētās tiesības.4. Savos dokumentos par ratifikāciju, pieņemšanu, apstiprināšanu vai pievienošanos, reģionālās ekonomiskās integrācijas organizācijas, kas minētas 23. pantā, paziņo, kādi ir to kompetences ietvari jautājumos, kurus regulē šī konvencija. Šīs organizācijas arī informē Depozitāriju par jebkuru būtisku grozījumu savas kompetences ietvaros.26. pantsStāšanās spēkā1. Šī konvencija stājas spēkā deviņdesmitajā dienā pēc tam, kad glabāšanā nodots sešpadsmitais dokuments par ratificēšanu, pieņemšanu, apstiprināšanu vai pievienošanos.2. Šā panta 1. punkta mērķiem jebkurš dokuments, ko glabāšanā nodod reģionālā ekonomiskās integrācijas organizācija, netiek uzskatīts par papildu dokumentu pie tiem dokumentiem, kurus glabāšanā nodod šādas organizācijas locekļvalstis.3. Katrai 23. pantā minētajai valstij vai organizācijai, kas ratificē pieņem vai apstiprina šo konvenciju vai pievienojas tai pēc tam, kad glabāšanā nodots sešpadsmitais dokuments par ratificēšanu, pieņemšanu, apstiprināšanu vai pievienošanos, konvencija stājas spēkā deviņdesmitajā dienā pēc tam, kad šāda valsts vai organizācija nodevusi glabāšanā savu dokumentu par ratificēšanu, pieņemšanu, apstiprināšanu vai pievienošanos.27. pantsIzstāšanāsJebkurā laikā no brīža, kad kādai Pusei pagājuši trīs gadi no šīs konvencijas spēkā stāšanās dienas, šī Puse var izstāties no konvencijas, nosūtot rakstveida paziņojumu Depozitārijam. Jebkura šāda izstāšanās stājas spēkā deviņdesmitajā dienā pēc datuma, kad paziņojumu par to saņēmis Depozitārijs.28. pantsAutentiskie tekstiŠīs konvencijas oriģināls, kuras teksti angļu, krievu un franču valodā ir vienlīdz autentiski, tiek nodots glabāšanā Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram.PAR LIECĪBU TAM apakšā parakstījušies, atbilstoši pilnvaroti, ir parakstījuši konvenciju.SASTĀDĪTS Helsinkos, tūkstoš deviņi simti deviņdesmit otrā gada septiņpadsmitajā martā.1. pielikumsTERMINA "LABĀKĀ ESOŠĀ TEHNOLOĢIJA" DEFINĪCIJA1. Termins "labākā esošā tehnoloģija" nozīmē pēdējos sasniegumus, kas gūti, izstrādājot procesus, iekārtas vai ekspluatācijas metodes, kuras pierādījušas praktisko derīgumu kā konkrēts pasākums izvadūdeņu, izmešu un atkritumu ierobežošanai. Nosakot to, vai procesi, iekārtas vai ekspluatācijas metodes ir labākā esošā tehnoloģija kopumā vai katrā atsevišķā gadījumā, īpaši ņem vērā:a) salīdzināmos procesus, iekārtas vai ekspluatācijas metodes, kas sekmīgi izmēģinātas pēdējā laikā;b) tehnoloģisko procesu un pārmaiņu zinātnes atziņās un problēmu izpratnē;c) šādas tehnoloģijas piemērošanas iespēju no ekonomikas viedokļa;d) iekārtu uzstādīšanai nepieciešamo laiku gan jaunajos, gan esošajos uzņēmumos;e) attiecīgo izvadūdeņu un noteču raksturu un apjomu;f) mazatlikumu un bezatlikumu tehnoloģiju.2. Tādējādi "labākā esošā tehnoloģija" konkrētam procesam ar laiku mainīsies tehniskā progresa, ekonomisko un sociālo faktoru ietekmē, kā arī atkarībā no pārmaiņām zinātnes atziņās un problēmu izpratnē.2. pielikumsEKOLOĢISKAJĀ ZIŅĀ LABĀKĀS PRAKSES IZSTRĀDĀŠANAS PAMATPRINCIPI1. Konkrētos gadījumos izvēloties vispiemērotāko pasākumu kopumu, kas varētu kļūt par ekoloģiskajā ziņā labāko praksi, jāņem vērā šādi pasākumi, kas nosaukti to nozīmīguma pieauguma secībā:a) informācijas un zināšanu izplatīšana sabiedrībā un lietotāju vidū par konkrēta veida darbības vai produktu izvēles, to izmantošanas un beigās – galīgās izvietošanas ekoloģiskajām sekām;b) tādu pienācīgas ekoloģiskās prakses kodeksu izstrādāšana un piemērošana, kas aptver visus produkta dzīves cikla aspektus;c) marķēšana, informējot lietotājus par apkārtējai videi draudošajām briesmām, kas saistītas ar produktu, tā lietošanu un beigās – aizvākšanu;d) sabiedrībai pieejamās savākšanas un izvietošanas sistēmas;e) recirkulācija, atgūšana un atkārtota izmantošana;f) ekonomisko sviru lietošana attiecībā uz darbību, produktiem vai produktu grupām;g) licenču izsniegšanas sistēma, kas paredz vairākus ierobežojumus vai aizliegumu.2. Nosakot to, kādu pasākumu kopums ir ekoloģiskajā ziņā labākā prakse kopumā vai katrā atsevišķā gadījumā, īpaši jāņem vērā:a) tas, cik bīstams apkārtējai videi ir:i) produkts;ii) produkta ražošana;iii) produkta izmantošana;iv) beigās – produkta galīgā izvietošana;b) iespēja aizstāt ar mazāk piesārņojošiem procesiem vai vielām;c) izmantošanas mērogi;d) alternatīvo materiālu vai darbības potenciālās ekoloģiskās priekšrocības vai trūkumi;e) progress un pārmaiņas zinātnes atziņās un problēmu izpratnē;f) īstenošanai nepieciešamais laiks;g) sociālās un ekonomiskās sekas.3. Tādējādi ekoloģiskajā ziņā labākā prakse konkrētam avotam ar laiku mainīsies tehniskā progresa, ekonomisko un sociālo faktoru ietekmē, kā arī atkarībā no pārmaiņām zinātnes atziņās un problēmu izpratnē.3. pielikumsŪDEŅU KVALITĀTES MĒRĶRĀDĪTĀJU UN KRITĒRIJU IZSTRĀDĀŠANAS PAMATPRINCIPIŪdens kvalitātes mērķrādītāji un kritēriji:a) ņem vērā ūdens kvalitātes uzturēšanas un, ja nepieciešams, uzlabošanas mērķi;b) ir vērsti uz vidējo piesārņojuma (īpaši ar bīstamām vielām) slodžu samazināšanu līdz noteiktam līmenim konkrēta laikposma ietvaros;c) ņem vērā konkrētas prasības attiecībā uz ūdens kvalitāti (nevārīts ūdens dzeršanai, laistīšanai utt.);d) ņem vērā konkrētas prasības attiecībā uz jūtīgiem un īpaši aizsargājamiem ūdeņiem un apkārtējo vidi ap tiem, piemēram, ezeriem un pazemes ūdeņu krājumiem;e) tiek noteikti, pamatojoties uz ekoloģiskās klasifikācijas metodēm un ķīmiskajiem indeksiem, lai pārbaudītu, kāds stāvoklis vidēja termiņa un ilgtermiņa aspektā ir izveidojies ūdens kvalitātes uzturēšanā un uzlabošanā;f) ņem vērā mērķrādītāju sasniegšanas pakāpi, kā arī papildu aizsargpasākumus, kuru pamatā ir piesārņojuma izplūžu ierobežojumi, kas atsevišķos gadījumos var būt vajadzīgi.4. pielikumsARBITRĀŽA1. Ja kāds strīds tiek nodots izskatīšanai arbitrāžā saskaņā ar šīs konvencijas 22. panta 2. punktu, puse vai puses paziņo sekretariātam par arbitrāžā izskatāmo jautājumu un norāda arī šis konvencijas pantus, par kuru iztulkošanu vai piemērošanu izcēlies strīds. Sekretariāts saņemto informāciju nosūta tālāk visām šīs konvencijas Pusēm.2. Arbitrāžas tiesas sastāvā ir trīs locekļi. Gan puse – prasītāja vai puses – prasītājas, gan arī otra puse vai otras puses, kas piedalās strīdā, ieceļ pa vienam arbitram, un divi šādā veidā ieceltie arbitri, savstarpēji vienojoties, ieceļ trešo arbitru, kas izpilda arbitrāžas tiesas priekšsēdētāja funkcijas. Pēdējais nedrīkst būt kādas strīda puses pilsonis, un viņa parastā dzīvesvieta nedrīkst būt kādas strīda puses teritorijā, viņš nedrīkst būt šo pušu dienestā vai jebkādā citā veidā būt saskarē ar šo lietu.3. Ja divus mēnešus pēc tam, kad iecelts otrais arbitrs, arbitrāžas tiesas priekšsēdētājs nav iecelts, tad pēc jebkuras strīda puses lūguma Eiropas ekonomiskās komisijas izpildsekretārs ieceļ to divu nākamo mēnešu laikā.4. Ja viena no strīda pusēm neieceļ arbitru divu mēnešu laikā pēc lūguma saņemšanas, otra puse ir tiesīga informēt par to Eiropas ekonomiskās komisijas izpildsekretāru, kurš ieceļ arbitrāžas tiesas priekšsēdētāju divu nākamo mēnešu laikā. Pēc iecelšanas arbitrāžas tiesas priekšsēdētājs lūdz pusi, kura vēl nav iecēlusi arbitru, izdarīt to divu mēnešu laikā. Ja šī puse to neizdara šajā termiņā, priekšsēdētājs attiecīgi informē par to Eiropas ekonomiskās komisijas izpildsekretāru, kurš ieceļ šo arbitru divu nākamo mēnešu laikā.5. Arbitrāžas tiesa pieņem savu lēmumu saskaņā ar starptautiskajām tiesībām un šis konvencijas noteikumiem.6. Jebkura arbitrāžas tiesa, kas tiek izveidota saskaņā ar šā pielikuma noteikumiem, izstrādā pati savus procedūras noteikumus.7. Arbitrāžas tiesas lēmumi, kā procedūras jautājumos, tā arī jautājumos par būtību, tiek pieņemti ar tās locekļu balsu vairākumu.8. Tiesa var veikt visus attiecīgos pasākumus faktu konstatēšanai.9. Strīda puses sekmē arbitrāžas tiesas darbu un, izmantojot visus to rīcībā esošos līdzekļus:a) nodot tās rīcībā visus attiecīgos dokumentus, noteikumus un informāciju;b) ja nepieciešams, rada tai iespēju uzaicināt lieciniekus vai ekspertus un noklausīties viņu liecības.10. Puses un arbitrāžas tiesas locekļi ievēro konfidencialitāti attiecībā uz jebkuru informāciju, ko tie arbitrāžas tiesā saņēmuši konfidenciālā kārtā lietas izskatīšanas gaitā.11. Arbitrāžas tiesa var pēc vienas puses lūguma ieteikt pagaidu aizsargpasākumu veikšanu.12. Ja viena no strīda pusēm neierodas uz arbitrāžas tiesu vai nepiedalās savas lietas iztiesāšanā, otra puse var lūgt tiesu turpināt iztiesāšanu un pieņemt savu galīgo lēmumu. Vienas puses neierašanās tiesā vai vienas puses nepiedalīšanās lietas izskatīšanā nav šķērslis iztiesāšanai.13. Arbitrāžas tiesa var noklausīties pretprasības, kas izriet tieši no strīda būtības, un pieņemt par tām lēmumus.14. Ja vien arbitrāžas tiesa nepieņem citādu lēmumu, vadoties pēc konkrētajiem lietas apstākļiem, tiesas izdevumus, ieskaitot samaksu par tiesas locekļu pakalpojumiem, strīda puses dala savā starpā līdzīgi. Tiesa reģistrē visus savus izdevumus un iesniedz pusēm galīgo pārskatu par šiem izdevumiem.15. Jebkurai šis konvencijas Pusei, kurai par strīda priekšmetu ir tiesiska rakstura interese un kura var tikt skarta par šo lietu pieņemtā lēmuma rezultātā, ir tiesības ar tiesas piekrišanu piedalīties lietas iztiesāšanā.16. Arbitrāžas tiesa pieņem savu lēmumu piecu mēnešu laikā no tās izveidošanas datuma, ja vien tā neuzskatīs par nepieciešamu pagarināt šo termiņu uz laiku, kas nepārsniedz piecus mēnešus.17. Arbitrāžas tiesas lēmumā tiek dots cēloņu izskaidrojums. Tās lēmums ir galīgs un obligāts visām pusēm. Arbitrāžas tiesa dara savu lēmumu zināmu strīda pusēm un sekretariātam. Sekretariāts saņemto informāciju nosūta visām šīs konvencijas Pusēm.18. Jebkuru strīdu, kas var izcelties starp pusēm par tiesas lēmuma iztulkošanu vai izpildi, jebkura puse var nodot arbitrāžas tiesai, kas pieņēmusi šo lēmumu, vai – ja tās pakalpojumus nav iespējams izmantot citai tiesai, kas tiek izveidota šim mērķim tādā pašā veidā kā pirmā.--------------------------------------------------II PIELIKUMSKopienas deklarācija atbilstoši Konvencijas par robežšķērsojošu ūdensteču un starptautisku ezeru aizsardzību un izmantošanu 25. panta 4. punktamŅemot vērā Konvencijas par robežšķērsojošu ūdensteču un starptautisku ezeru aizsardzību un izmantošanu 25. panta 4. punktu par šajā punktā minēto organizāciju kompetences apjomu:Saskaņā ar Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un ņemot vērā Kopienas tiesību aktus jomā, uz ko attiecas Konvencija par robežšķērsojošu ūdensteču un starptautisku ezeru aizsardzību un izmantošanu, un jo īpaši turpmāk minētos juridiskos instrumentus, Kopiena ir kompetenta starptautiskos jautājumos. Eiropas Kopienas dalībvalstīm arī ir starptautiska kompetence, kas vienādi attiecas uz minētajā konvencijā izskatītajiem jautājumiem.Iepriekš minētie juridiskie instrumenti ir šādi:- Padomes 1975. gada 16. jūnija Direktīva 75/440/EEK par dzeramā ūdens ieguvei paredzētā virszemes ūdens kvalitāti dalībvalstīs [1],- Padomes 1975. gada 8. decembra Direktīva 76/160/EEK par peldvietu ūdens kvalitāti [2],- Padomes 1976. gada 4. maija Direktīva 74/464/EEK par piesārņojumu, ko radījušas konkrētas bīstamas vielas, kuras novada Kopienas ūdens vidē [3],- Padomes 1978. gada 20. februāra Direktīva 78/176/EEK par titāna dioksīda ražošanas atkritumiem [4],- Padomes 1978. gada 18. jūlija Direktīva 78/659/EEK par saldūdeņu kvalitāti, ko nepieciešams aizsargāt vai uzlabot nolūkā atbalstīt zivju dzīvi [5],- Padomes 1979. gada 9. oktobra Direktīva 79/869/EEK par dzeramā ūdens ieguvei paredzētā virszemes ūdens mērīšanas metodēm un paraugu ņemšanas un analīžu biežumu dalībvalstīs [6],- Padomes 1979. gada 17. decembra Direktīva 80/68/EEK par gruntsūdeņu aizsardzību pret dažu bīstamu vielu radītu piesārņojumu [7],- Padomes 1980. gada 15. jūlija Direktīva 30/778/EEK par lietošanai pārtikā paredzētā ūdens kvalitāti [8],- Padomes 1982. gada 22. marta Direktīva 82/176/EEK par robežvērtībām un kvalitātes mērķiem attiecībā uz dzīvsudraba emisiju sārmu metālu hlorīdu elektrolīzes rūpniecībā [9],- Padomes 1982. gada 3. decembra Direktīva 82/883/EEK par procedūrām tādas vides uzraudzībai un kontrolei, kuru ietekmē titāna dioksīda ražošanas atkritumi [10],- Padomes 1983. gada 26. septembra Direktīva 83/513/EEK par robežvērtībām un kvalitātes mērķiem attiecībā uz kadmija emisijām [11],- Padomes 1984. gada 8. marta Direktīva 84/156/EEK par robežvērtībām un kvalitātes mērķiem attiecībā uz dzīvsudraba emisijām nozarēs, kas nav sārmu metālu hlorīdu elektrolīze [12],- Padomes 1984. gada 9. oktobra Direktīva 84/491/EEK par robežlielumiem un kvalitātes mērķiem attiecībā uz heksahlorcikloheksāna izplūdēm [13],- Padomes 1986. gada 12. jūnija Direktīva 86/280/EEK par emisiju robežvērtībām un kvalitātes mērķiem attiecībā uz dažām bīstamām vielām, kas iekļautas Direktīvas 76/464/EEK pielikuma I sarakstā [14],- Padomes 1988. gada 16. jūnija Direktīva 88/347/EEK, ar ko groza II pielikumu Direktīvai 86/280/EEK par izplūžu robežlielumiem un kvalitātes mērķiem attiecībā uz dažām bīstamām vielām, kas iekļautas Direktīvas 76/464/EEK pielikuma I sarakstā [15],- Padomes 1990. gada 27. jūlija Direktīva 90/415/EEK, ar ko groza II pielikumu Direktīvai 86/280/EEK par izplūžu robežlielumiem un kvalitātes mērķiem attiecībā uz dažām bīstamām vielām, kas iekļautas Direktīvas 76/464/EEK pielikuma I sarakstā [16],- Padomes 1991. gada 21. maija Direktīva 91/271/EEK par komunālo notekūdeņu attīrīšanu [17],- Padomes 1991. gada 12. decembra Direktīva 91/676/EEK, kas attiecas uz ūdeņu aizsardzību pret piesārņojumu ar nitrātiem, ko rada lauksaimnieciskas izcelsmes avoti [18].Īstenot Kopienas vides politiku nozīmē to, ka šo sarakstu var mainīt, grozot vai atceļot esošo tekstu vai pieņemot jaunu tekstu.[1] OV L 194, 25.7.1975., 34. lpp.[2] OV L 31, 5.2.1976., 1. lpp.[3] OV L 129, 18.5.1976., 23. lpp.[4] OV L 54, 25.2.1978., 19. lpp.[5] OV L 222, 14.8.1978., 1. lpp.[6] OV L 271, 29.10.1979., 44. lpp.[7] OV L 20, 26.1.1980., 43. lpp.[8] OV L 229, 30.8.1980., 11. lpp.[9] OV L 81, 27.3.1982., 29. lpp.[10] OV L 378, 31.12.1982., 1. lpp.[11] OV L 291, 24.10.1983., 1. lpp.[12] OV L 74, 17.3.1984., 49. lpp.[13] OV L 274, 17.10.1984., 11. lpp.[14] OV L 181, 4.7.1986., 16. lpp.[15] OV L 158, 25.6.1988., 35. lpp.[16] OV L 219, 14.8.1990., 49. lpp.[17] OV L 135, 30.5.1991., 40. lpp.[18] OV L 375, 31.12.1991., 1. lpp.--------------------------------------------------