title: Komisijas Lēmums (2019. gada 12. decembris) par Panamas Republikas informēšanu par iespējamību, ka tā varētu tikt noteikta par nelegālas, nereģistrētas un neregulētas zvejas apkarošanā nesadarbīgu trešo valsti2020/C 13/06

text:
                  15.1.2020

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  C 13/8

         KOMISIJAS LĒMUMS
         (2019. gada 12. decembris)
         par Panamas Republikas informēšanu par iespējamību, ka tā varētu tikt noteikta par nelegālas, nereģistrētas un neregulētas zvejas apkarošanā nesadarbīgu trešo valsti
         (2020/C 13/06)
         EIROPAS KOMISIJA,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Padomes 2008. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1005/2008, ar ko izveido Kopienas sistēmu, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju, un ar ko groza Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1936/2001 un (EK) Nr. 601/2004, un ar ko atceļ Regulas (EK) Nr. 1093/94 un (EK) Nr. 1447/1999 (1), un jo īpaši tās 32. pantu,
         tā kā:
         1.   IEVADS

                     (1)

                     Ar Regulu (EK) Nr. 1005/2008 (turpmāk “NNN zvejas regula”) ir izveidota Savienības sistēma nelegālas, nereģistrētas un neregulētas (NNN) zvejas aizkavēšanai, novēršanai un izskaušanai.

                     (2)

                     NNN zvejas regulas VI nodaļā ir izklāstīta procedūra attiecībā uz NNN zvejas apkarošanā nesadarbīgu trešo valstu noteikšanu, demaršiem attiecībā uz valstīm, kam noteikts nesadarbīgas trešās valsts statuss, nesadarbīgu trešo valstu saraksta izveidi, šo valstu izslēgšanu no minētā saraksta, nesadarbīgu valstu saraksta publiskošanu un ārkārtas pasākumiem.

                     (3)

                     Saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. pantu Komisijai jānosaka tās trešās valstis, kuras tā uzskata par NNN zvejas apkarošanā nesadarbīgām trešām valstīm. Trešai valstij nesadarbīgas trešās valsts statusu var noteikt, ja tā nav izpildījusi pienākumus, kas saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem tai uzlikti kā karoga, ostas, piekrastes vai tirgus valstij, proti, pienākumu veikt pasākumus, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu NNN zveju.

                     (4)

                     Nesadarbīgas trešās valsts statusa noteikšana saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. pantu jāpamato ar visas tās informācijas pārbaudi, kas norādīta minētās regulas 31. panta 2. punktā.

                     (5)

                     Pirms trešo valstu noteikšanas par nesadarbīgām trešām valstīm saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. pantu Komisijai saskaņā ar minētās regulas 32. pantu ir jāpaziņo trešām valstīm par iespējamību, ka tās varētu tikt noteiktas par nesadarbīgām trešām valstīm. Šādam paziņojumam ir pagaidu raksturs.

                     (6)

                     Paziņošana trešām valstīm par iespējamību, ka tās varētu tikt noteiktas par nesadarbīgām trešām valstīm, ir jābalsta arī uz NNN zvejas regulas 31. pantā noteiktajiem kritērijiem.

                     (7)

                     Turklāt Komisijai attiecībā uz paziņojumu saņēmušajām trešām valstīm ir jāievēro visi NNN zvejas regulas 32. pantā noteiktie demarši. Konkrētāk, Komisijai paziņojumā jāiekļauj informācija par galvenajiem faktiem un minētā statusa noteikšanas iemesliem, kā arī jānodrošina iespēja attiecīgajām trešām valstīm atbildēt un sniegt pierādījumus, kas atspēko statusa noteikšanu, vai – vajadzības gadījumā – jāiekļauj rīcības plāns situācijas labošanai un šajā nolūkā veiktie pasākumi. Komisijai ir jādod attiecīgajām trešām valstīm pietiekami daudz laika atbildēt uz paziņojumu un piemērots laikposms situācijas labošanai.

                     (8)

                     Saskaņā ar NNN zvejas regulas 33. pantu Padomei jālemj par nesadarbīgu trešo valstu sarakstu. Attiecībā uz šīm noteiktajām valstīm piemēro pasākumus, kas cita starpā izklāstīti NNN zvejas regulas 38. pantā.

                     (9)

                     Atbilstīgi NNN zvejas regulas 20. panta 1. punktam nozvejas sertifikātus, kurus apstiprinājusi trešā karoga valsts, pieņem ar nosacījumu, ka Komisija ir saņēmusi no attiecīgās karoga valsts paziņojumu, kurā apstiprināts, ka tā ir ieviesusi pasākumus tās zvejas kuģiem piemērojamo normatīvo aktu un saglabāšanas un pārvaldības pasākumu īstenošanai, kontrolei un izpildei.

                     (10)

                     Saskaņā ar NNN zvejas regulas 20. panta 4. punktu Komisijai vajadzības gadījumā ir administratīvi jāsadarbojas ar trešām valstīm jomās, kas attiecas uz minētajā regulā noteikto nozvejas sertificēšanas noteikumu īstenošanu.

               2.   PROCEDŪRA ATTIECĪBĀ UZ PANAMAS REPUBLIKU

                     (11)

                     Panamas Republika (turpmāk “Panama”) 2010. gada 3. februārī iesniedza Komisijai savu karoga valsts paziņojumu saskaņā ar NNN zvejas regulas 20. pantu.

                     (12)

                     NNN zvejas regulas 20. panta 4. punktā paredzētās administratīvās sadarbības ietvaros Komisija no 2010. gada 21. jūnija līdz 2012. gada 15. novembrim sadarbojās ar Panamas iestādēm nolūkā pārbaudīt informāciju par pasākumiem, kurus Panama ieviesusi, lai īstenotu, kontrolētu un izpildītu normatīvos aktus un saglabāšanas un pārvaldības pasākumus, kas jāievēro tās zvejas kuģiem, kā arī informāciju par pasākumiem, kurus Panama veikusi, lai izpildītu savus pienākumus cīņā pret NNN zveju.

                     (13)

                     Komisija atbilstīgi NNN zvejas regulas 31. panta 3. punktam analizēja Panamai kā karoga, ostas, piekrastes vai tirgus valstij noteiktos pienākumus. Šīs pārbaudes vajadzībām Komisija ņēma vērā parametrus, kas norādīti NNN zvejas regulas 31. panta 4.–7. punktā.

                     (14)

                     Pēc visu apkopoto faktu un visu valsts paziņojumu pārbaudes Komisija saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 4.–7. punktu secināja, ka Panama nav izpildījusi pienākumus, kas tai uzlikti saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem, jo īpaši attiecībā uz atbilstību starptautiskajiem noteikumiem, kā arī nav nodrošinājusi, ka tās kuģi ievēro noteikumus un saglabāšanas un pārvaldības pasākumus.

                     (15)

                     Tāpēc atbilstīgi Komisijas 2012. gada 15. novembra Lēmumam 2012/C 354/01 Panamai tika paziņots par iespējamību, ka to var noteikt par NNN zvejas apkarošanā nesadarbīgu trešo valsti (2).

                     (16)

                     Panama tika aicināta sadarboties ar Komisiju, pamatojoties uz ierosināto rīcības plānu konstatēto trūkumu novēršanai.

                     (17)

                     No Komisijas Lēmuma 2012/C 354/01 izrietošā divpusējā dialoga ietvaros Panama iesniedza mutiskas un rakstiskas piezīmes, kuras Komisija ņēma vērā. Komisija turpināja vākt un pārbaudīt visu informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu.

                     (18)

                     Panama ieviesa pasākumus, kas vajadzīgi, lai izbeigtu konstatētās NNN zvejas darbības un tās turpmāk vairs nepieļautu, tādējādi labojot darbību vai bezdarbību, kura bija pamatā paziņojumam par iespējamību, ka tai var noteikt NNN zvejas apkarošanā nesadarbīgas trešās valsts statusu.

                     (19)

                     Tāpēc Komisija ar 2014. gada 15. oktobra paziņojumu nolēma izbeigt demaršus, kas atbilstīgi NNN zvejas regulas 32. panta noteikumiem tika sākti pret Panamu saistībā ar to pienākumu pildīšanu, kuri saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem tai uzlikti kā karoga, ostas, piekrastes vai tirgus valstij, un pasākumiem, ko tā veikusi, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu NNN zveju (3).

                     (20)

                     Tomēr Komisija uzsvēra, ka demaršu izbeigšana neliedz Komisijai vai Padomei nākotnē veikt turpmākas darbības, ja fakti apliecinātu, ka Panama nav izpildījusi pienākumus, kas saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem tai uzlikti kā karoga, ostas, piekrastes vai tirgus valstij, proti, pienākumu veikt pasākumus, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu NNN zveju.

                     (21)

                     NNN zvejas regulas 20. panta 4. punktā paredzētās administratīvās sadarbības ietvaros Komisija no 2019. gada 29. janvāra līdz 1. februārim apmeklēja Panamu.

                     (22)

                     Šā apmeklējuma laikā tika izskatīti jautājumi, kas saistīti ar valsts ieviestajiem pasākumiem attiecībā uz nozvejas sertifikātu verificēšanu un to normatīvo aktu un saglabāšanas un pārvaldības pasākumu īstenošanu, kontroli un izpildi, kuri jāievēro Panamas zvejas kuģiem. Apmeklējuma laikā tika novērtēta arī to pasākumu faktiskā īstenošana, kurus Panama veikusi nolūkā novērst 15. punktā minētā paziņojuma pamatā esošos trūkumus.

                     (23)

                     No 2019. gada 15. līdz 19. jūlijam Komisija otrreiz apmeklēja Panamu, lai pārraudzītu pasākumus, ko Panama veikusi kopš iepriekšējā apmeklējuma.

                     (24)

                     Šie divi apmeklējumi un ar tiem saistītie turpmākie pasākumi ietvēra apmaiņu ar mutiskām un rakstiskām piezīmēm, kuras laikā Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu nepieciešamo informāciju par pasākumiem, ko Panama veikusi, lai izpildītu savus pienākumus cīņā pret NNN zveju.

                     (25)

                     Panama ir Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada Jūras tiesību konvencijas (UNCLOS) (4), Nolīguma par Apvienoto Nāciju Organizācijas 1982. gada 10. decembra Jūras tiesību konvencijas noteikumu īstenošanu attiecībā uz mainīgās dislokācijas un tālu migrējošo zivju sugu krājumu saglabāšanu un apsaimniekošanu (UNFSA) un Nolīguma par ostas valsts pasākumiem, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu nelegālu, nereģistrētu un neregulētu zveju (PSMA), puse. Turklāt Panama savos valsts tiesību aktos ir transponējusi Atbildīgas zivsaimniecības rīcības kodeksu un Starptautisko nelegālās, nereģistrētās un neregulētās zvejas aizkavēšanas, novēršanas un izskaušanas rīcības plānu (NNN zvejas SRP) (5).

                     (26)

                     Panama ir Amerikas Tropisko tunzivju komisijas (IATTC), Starptautiskās Atlantijas tunzivju saglabāšanas komisijas (ICCAT) un Antarktikas jūras dzīvo resursu saglabāšanas komisijas (CCAMLR) līgumslēdzēja puse. Panama ir Klusā okeāna rietumu un centrālās daļas zvejniecības komisijas (WCPFC), Klusā okeāna dienvidu daļas reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas (SPRFMO) un Ziemeļaustrumu Atlantijas zvejniecības komisijas (NEAFC) sadarbības partnere, kas nav līgumslēdzēja puse.

                     (27)

                     Lai izvērtētu, kā Panama pilda savus starptautiskos karoga, ostas, piekrastes vai tirgus valsts pienākumus, ko paredz 26. punktā minētie starptautiskie nolīgumi un ko ir noteikušas attiecīgās reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas (RZPO), Komisija pieprasīja, apkopoja un analizēja visu minētā uzdevuma izpildei nepieciešamo informāciju.

               3.   IESPĒJAMĪBA, KA PANAMU VAR NOTEIKT PAR NESADARBĪGU TREŠO VALSTI

                     (28)

                     Informācija, ko Komisija savākusi laikposmā pēc tās 2014. gadā pieņemtā lēmuma izbeigt pret Panamu sāktos demaršus, un trūkumi, kas konstatēti 2019. gadā notikušo Panamas apmeklējumu laikā, ir likuši Komisijai apsvērt iespēju noteikt Panamai NNN zvejas apkarošanā nesadarbības trešās valsts statusu.

                     (29)

                     Komisija atbilstīgi NNN zvejas regulas 31. panta 3. punktam analizēja Panamai kā karoga, ostas, piekrastes un tirgus valstij noteiktos pienākumus. Minētajā pārbaudē Komisija ņēma vērā kritērijus, kas norādīti NNN zvejas regulas 31. panta 4.–7. punktā.

               3.1.   Pasākumi, kas veikti attiecībā uz NNN zvejas darbību un NNN zvejas produktu tirdzniecības plūsmu atkārtotu konstatēšanu (NNN zvejas regulas 31. panta 4. punkts)

                     (30)

                     Saskaņā ar regulas 31. panta 4. punkta a) apakšpunktu Komisija analizēja Panamas veiktos pasākumus attiecībā uz atkārotām NNN zvejas darbībām, ko veikuši vai palīdzējuši veikt tās karoga zvejas kuģi vai tās valstspiederīgie, vai zvejas kuģi, kuri darbojas tās jūras ūdeņos vai izmanto tās ostas.

                     (31)

                     Pamatojoties uz publiski pieejamo informāciju un attiecīgo Panamas iestāžu sniegto informāciju, Komisija konstatēja, ka par Panamas kuģu reģistru atbildīgā valsts iestāde – Panamas jūrlietu pārvalde (AMP) – ir reģistrējusi kuģus, kuri bija deklarējuši, ka tie neiesaistīsies zvejas darbībās, bet vēlāk šādās darbībās iesaistījās. Tas nozīmēja, ka Panamas karoga kuģi iesaistījušies zvejas darbībās bez valsts zvejniecības iestādes – Panamas Ūdeņu resursu iestādes (ARAP) – izsniegtas obligātās licences un tādējādi iesaistījušies zvejas darbībās, kuras kompetentā iestāde nekādā veidā neuzrauga, nekontrolē un nepārrauga. Tāpēc arī nebija iespējams izveidot konsolidētu sarakstu, kurā būtu iekļauti visi ar Panamas karogu kuģojošie zvejas kuģi, kā arī kuģi, ko izmanto ar zveju saistītās darbībās un kas aprīkoti izmantošanai šādās darbībās, un tas savukārt liecināja, ka Panama nepietiekami kontrolē savus kuģus.

                     (32)

                     Kompetentās iestādes kontroles trūkums izraisīja smagus piemērojamo normatīvo aktu un saglabāšanas un pārvaldības pasākumu pārkāpumus. Transportkuģi, kas bija reģistrēti kā ģenerālkravas kuģi, tika faktiski izmantoti zvejas produktu pārvadāšanā bez ARAP licences un bez jebkāda cita veida kontroles no ARAP vai AMP puses. Piemēram, 2016. gadā divi Panamas karoga transportkuģi veica pārkraušanu citā kuģī SPRFMO apgabalā, kaut arī tie nebija iekļauti to SPRFMO kuģu reģistrā, kuriem ir atļauts zvejot konvencijas apgabalā.

                     (33)

                     Turklāt transportkuģis ar vārdu SUMMER REFER (iepriekšējais vārds: OKAPI MARTA, SJO Nr. 7816472) no 2018. gada jūnija līdz 2019. gada februārim Panamā bija reģistrēts kā ģenerālkravas kuģis, lai gan šis kuģis kopš 2016. gada ir iekļauts Vidusjūras Vispārējās zivsaimniecības komisijas (GFCM) NNN zvejas kuģu sarakstā. AMP pirms šā kuģa reģistrēšanas neapspriedās ar ARAP, neraugoties uz to, ka šis kuģis ir aprīkots zivju pārvadāšanai un tādējādi varēja iesaistīties ar zveju saistītās darbībās. Ir vērts atzīmēt, ka šā kuģa reģistrācijas atcelšana nebija saistīta ar faktu, ka kuģis bija iekļauts sarakstā kā NNN zvejas kuģis.

                     (34)

                     Turklāt tika konstatēts, ka zvejas kuģis NIKA (SJO Nr. 8808654), kas kopš 2018. gada jūnija Panamā bija reģistrēts kā ģenerālkravas kuģis, 2019. gada pirmajā pusē, nesaņēmis ARAP licenci, bija iesaistījies NNN zvejas darbībās apgabalā, ko aptver CCAMLR konvencija.

                     (35)

                     Turklāt Indijas okeāna tunzivju komisija (IOTC) savā 23. sesijā, kas notika 2019. gada jūnijā, pieņēma to kuģu sarakstu, kuri, domājams, ir veikuši NNN zveju IOTC kompetences apgabalā, un sarakstā tika iekļauts arī Panamas karoga kuģis XING HAI FENG (iepriekšējais nosaukums: OCEAN LION, SJO Nr. 7826233).

                     (36)

                     Pretēji NNN zvejas SRP 36. un 42. punkta noteikumiem pašreizējās procedūrās, kas veicamas pirms kuģu reģistrācijas, nav ietverta kuģa vēstures visaptveroša pārbaude, kuras mērķis ir nepieļaut, ka tiek reģistrēti zvejas kuģi, kuriem ir apšaubāma vēsture vai atbilstības profils, kā arī kuģi, kas iekļauti RZPO pieņemtajā NNN zvejas kuģu sarakstā.

                     (37)

                     Pamata tiesību akts, ar ko izveidota uzraudzības, kontroles un pārraudzības sistēma, ir 2013. gada Izpilddekrēts Nr. 161. Pašreizējā zvejas licenču un atļauju izdošanas sistēma pamatojas uz 2013. gada Izpilddekrētu Nr. 162. Kā aprakstīts iepriekš 19. punktā, šo dekrētu, kā arī Izpilddekrēta Nr. 160 par sankcijām pieņemšana bija izšķirīgs faktors, kas ļāva 2014. gada oktobrī izbeigt demaršus pret Panamu, kuri tika veikti saskaņā ar NNN zvejas regulas 32. panta noteikumiem. Tomēr Komisija konstatēja, ka šie dekrēti netiek pienācīgi īstenoti.

                     (38)

                     Piemēram, attiecībā uz transportkuģiem, kuriem ARAP ir piešķīrusi atļauju iesaistīties zvejas produktu citā kuģī pārkraušanas darbībās, Komisija konstatēja, ka Panama neuzrauga to, vai šie kuģi ievēro citā kuģī pārkraušanas darbības reglamentējošos valsts noteikumus, piemēram, pienākumu iesniegt iepriekšēju paziņojumu par pārkraušanu citā kuģī un pārkraušanas deklarāciju. Piemēram, 2018. gadā pie Rietumāfrikas krastiem kāds transportkuģis varēja darboties, neiesniedzis iepriekšēju paziņojumu par pārkraušanu citā kuģī. Jāatzīmē, ka saskaņā ar Panamas valsts tiesību aktiem šo pienākumu neizpilde tiek uzskatīta par smagu pārkāpumu. Turklāt tā ir bijusi pamatā nesen izstrādātajiem SPRFMO un WCPFC atbilstības ziņojumiem, kuros ir uzsvērtas nopietnas problēmas saistībā ar Panamas karoga kuģu veiktu pārkraušanu citā kuģī (6).

                     (39)

                     Komisija arī apkopoja informāciju, kas liecina, ka Panama pienācīgi neuzrauga un nekontrolē Panamas karoga zvejas kuģu nozvejas darbības. Piemēram, kāds zvejas kuģis varēja darboties Indijas okeānā, lai gan tam piešķirtā licence bija derīga tikai attiecībā uz Kluso okeānu. Tāpat kāds cits kuģis apgabalā, ko Amerikas Tropisko tunzivju komisijā (IATTC) dēvē par “El Corralito”, iesaistījās zvejas darbībās laikposmā, kad zvejošana šajā apgabalā bija aizliegta. Šāda rīcība bija pretrunā IATTC Rezolūcijai C-17-02.

                     (40)

                     Ņemot vērā iepriekš minēto informāciju, Komisija secināja, ka Panama nav izpildījusi savu karoga valsts pienākumu nepieļaut savas flotes iesaistīšanos NNN zvejas darbībās atklātā jūrā. Tādējādi ir pārkāpts UNCLOS 94. panta 1. un 2. punkts, kuros noteikts, ka katrai valstij ir efektīvi jārealizē jurisdikcija un kontrole pār kuģiem, kas kuģo ar tās karogu. Tas nav saskaņā arī ar NNN zvejas SRP 24. punktu, kas paredz pienākumu visaptveroši un efektīvi kontrolēt zvejas darbības.

                     (41)

                     Komisija saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 4. punkta b) apakšpunktu pārbaudīja Panamas īstenotos pasākumus attiecībā uz NNN zvejā iegūtu zvejas produktu piekļuvi tās tirgum un turpmākām tirdzniecības plūsmām.

                     (42)

                     Izanalizējusi dokumentus un citu informāciju par importa kontrolēm un kuģu uzraudzības un kontroles procedūrām, Komisija uzskata, ka Panama nespēj nodrošināt, ka zvejas produkti, kas nonāk tās tirgū un apstrādes rūpnīcās, nav iegūti NNN zvejā. Panamas iestādes nespēja pierādīt, ka tās vāc un pārbauda visu informāciju, kas nepieciešama, lai kontrolētu to zivju ieguves likumību, kuras nonāk Panamas tirgū, šķērso šo valsti tranzītā vai tiek tajā apstrādātas.

                     (43)

                     Komisija jo īpaši konstatēja būtiskas nesakarības Komisijas 2019. gada jūlijā apmeklētās apstrādes rūpnīcas paziņotajā informācijā. Piemēram, rūpnīcas reģistros bija minēta tādu zivju saņemšana, kuras nozvejojis kuģis, kas tajā dienā joprojām bija jūrā un vēl nebija ieradies izkraušanas piestātnē. Tā pati rūpnīca arī nevarēja uzrādīt nevienu ICCAT zobenzivs statistikas dokumentu, kuriem būtu bijis jābūt līdzi 24 zobenzivs importa sūtījumiem no ICCAT apgabala, kurus minētā rūpnīca saņēma 2019. gadā. Panamas iestādes nebija konstatējušas nevienu no šīm problēmām.

                     (44)

                     Turklāt Panama apstiprina nozvejas sertifikātus, pienācīgi neverificējusi šajos sertifikātos sniegto informāciju. Pirms pirmā apmeklējuma, ko Komisija veica 2019. gadā, Eiropas Zivsaimniecības kontroles aģentūra (EFCA) analizēja no Panamas 2018. gadā apstiprinātiem nozvejas sertifikātiem veidotu izlasi. EFCA konstatēja daudzas kļūdas, piemēram, trūkstošus laukus, neprecizitātes nozvejas apgabalu datos, kļūdas daudzumos, neskaidrības attiecībā uz kuģa kapteiņa vārdu; šīs kļūdas lika secināt, ka verificēšana pirms nozvejas sertifikātu apstiprināšanas tiek veikta pavirši. Komisija, pārbaudot ar konkrētiem nozvejas sertifikātiem saistīto informāciju, konstatēja arī apšaubāmu informāciju kuģu žurnālos.

                     (45)

                     Komisija secināja, ka informācija par valstī ievesto, no tās izvesto vai Panamas karoga kuģu nozvejoto zvejas produktu izcelsmi un izsekojamību nav precīza un uzticama. Panama nav panākusi to noteikumu izpildi, kas nodrošina zivju vai zvejas produktu izsekojamību tirgū saskaņā ar NNN zvejas SRP 67.–69. un 71.–72. punktu.

                     (46)

                     Komisija konstatēja arī trīs gadījumus, kad to naudas sodu summu, kurus par nacionālo saglabāšanas un pārvaldības pasākumu (CMM) smagiem pārkāpumiem piemēroja trīs Panamas kuģiem, kuri zvejoja Panamas valsts jurisdikcijā esošajos ūdeņos, ARAP noteikusi, neņemot vērā Panamas tiesību aktos noteikto naudas sodu apmēru. Tādējādi noteiktās summas faktiski bija daudz mazākas par Panamas tiesību aktos noteikto minimālo summu, un tāpēc tās tika uzskatītas par nepietiekami bargām, lai faktiski nodrošinātu atbilstību un atturētu no pārkāpumiem, kā arī atņemtu pārkāpējiem ieguvumus no viņu nelikumīgajām darbībām, kā prasīts UNFSA 19. panta 2. punktā.

                     (47)

                     Turklāt, pārbaudījusi informāciju, kas bija pieejama uz kāda ārvalstu karoga kuģa, kurš jau bija inspicēts un kuram bija atļauts savu nozveju izkraut vienā no Panamas apstiprinātajām ostām, Komisija konstatēja, ka šis kuģis faktiski ir iesaistījies zvejas darbībās bez licences trešās valsts ūdeņos un ka inspektori, kuri atļāva izkraušanu Panamā, šos pierādījumus nav konstatējuši.

                     (48)

                     Ņemot vērā šajā iedaļā minētos apsvērumus un pamatojoties uz visiem Komisijas apkopotajiem faktiem, kā arī uz visiem Panamas kompetento iestāžu paziņojumiem, saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 3. punktu un 4. punkta a) un b) apakšpunktu varētu secināt, ka Panama nav izpildījusi pienākumus, kas saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem tai kā karoga, ostas, piekrastes un tirgus valstij uzlikti attiecībā uz NNN zvejas kuģiem un NNN zveju, ko veic vai palīdz veikt tās karoga zvejas kuģi vai tās valstspiederīgie, un nav novērsusi NNN zvejā iegūtu zvejas produktu piekļuvi tās tirgum.

               3.2.   Nesadarbošanās un noteikumu neizpilde (NNN zvejas regulas 31. panta 5. punkts)

                     (49)

                     Saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 5. punkta a) apakšpunktu Komisija analizēja savu sadarbību ar Panamu, lai pārliecinātos, vai iestādes ir reāli sadarbojušās, atbildot uz jautājumiem, sniedzot informāciju vai izmeklējot lietas, kas saistītas ar NNN zveju un ar to saistītām darbībām.

                     (50)

                     Gatavojoties Komisijas pirmajam apmeklējumam 2019. gadā un pēc tam Panamas iestādes kopumā sadarbojās, atbildot uz informācijas pieprasījumiem un sniedzot informāciju. Tomēr laikā no 19. punktā aprakstītās pret Panamu sākto demaršu izbeigšanas līdz brīdim, kad Komisija sazinājās ar Panamu nolūkā organizēt pirmo apmeklējumu 2019. gadā, Panama neatbildēja uz vairākiem informācijas pieprasījumiem, kurus no 2015. līdz 2018. gadam bija nosūtījusi Komisija vai ES dalībvalstis.

                     (51)

                     Saskaņā ar 31. panta 5. punkta b) apakšpunktu Komisija analizēja pašreizējos noteikumu izpildes pasākumus, kas pieņemti, lai aizkavētu, novērstu un izskaustu NNN zveju.

                     (52)

                     Pašreizējā sankciju sistēma pamatojas uz 2013. gada Izpilddekrētu Nr. 160. Šā tiesību instrumenta un abu pārējo iepriekš minēto izpilddekrētu pieņemšanai bija izšķirīga nozīme pret Panamu sākto demaršu izbeigšanā 2014. gada oktobrī. Tomēr Panama nav pienācīgi īstenojusi Izpilddekrētu Nr. 160.

                     (53)

                     Komisijas savāktā informācija un informācijas apmaiņa ar Panamas iestādēm atklāja, ka sankcijas, ko piemēro kuģiem, kuri iesaistās NNN zvejas darbībās (proti, darbībās, kas Izpilddekrētā Nr. 160 ir norādītas kā smagi pārkāpumi) vai palīdz tās veikt, nav iedarbīgas un preventīvas.

                     (54)

                     Piemēram, saskaņā ar minēto izpilddekrētu naudas sodu apmērs ir no 10 001 līdz 1 000 000 balboām (no 10 001 līdz 1 000 000 USD), kas atbilst 9 123,23 līdz 912 231,49 EUR. Tomēr laikposmā no 2014. līdz 2018. gadam 80 % par smagiem pārkāpumiem uzlikto naudas sodu bija mazāki par 12 000 balboām un tikai divos gadījumos naudas sods pārsniedza 20 000 balboas. Tāpēc Panamas iestāžu piemērotās sankcijas gandrīz nemaz nav samērīgas ar nozvejas vērtību un ar ieguvumiem, kas radušies smagu pārkāpumu rezultātā, un tās nav pietiekami bargas, lai faktiski nodrošinātu atbilstību un atturētu no turpmākiem pārkāpumiem.

                     (55)

                     Kā minēts iepriekš, Komisija konstatēja trīs gadījumus, kad to naudas sodu summu, kurus par smagiem CMM pārkāpumiem piemēroja trīs Panamas kuģiem, kuri zvejoja Panamas valsts jurisdikcijā esošos ūdeņos, ARAP noteikusi, neņemot vērā Izpilddekrētā Nr. 160 noteikto naudas sodu apmēru. Uzliktās summas faktiski bija daudz mazākas par minimālo summu, kas noteikta šajā tiesību dokumentā. Šajos trijos gadījumos ARAP piemēroja naudas sodus 3 792,50 balbou, 3 652,00 balbou un 3 652,00 balbou apmērā, lai gan atbilstīgi minētajam izpilddekrētam minimālā piemērojamā summa ir 10 001,00 balboas.

                     (56)

                     Faktiskā piemēroto sodu apmēra dēļ sankciju sistēmai acīmredzami nav atturošas iedarbības, un tas arī neatbilst UNFSA 19. panta 2. punktam, kurā noteikts, ka par pārkāpumiem piemērojamās sankcijas ir pietiekami bargas, lai efektīvi nodrošinātu atbilstību, kā arī atturētu no pārkāpumiem neatkarīgi no to veikšanas vietas, un tās atņem pārkāpējiem ieguvumus no viņu nelikumīgajām darbībām. Turklāt NNN zvejas SRP 21. punktā valstis tiek aicinātas nodrošināt, lai kuģiem un, ciktāl iespējams, valstspiederīgajiem, kas ir šo valstu jurisdikcijā, sankcijas par NNN zveju būtu pietiekami bargas, lai atņemtu pārkāpējiem ieguvumus no šādas zvejas.

                     (57)

                     Turklāt izpildes procedūras ietekmē tas, ka būtiski kavējas gan procedūru sākšana pret kuģiem, kuri, iespējams, ir iesaistīti NNN zvejas darbībās, gan arī sankciju piemērošana. Vairumā gadījumu tiesas procesu pabeigšanai ir nepieciešami vairāki gadi.

                     (58)

                     Ņemot vērā savākto informāciju par tiesisko regulējumu un pašreizējām izpildes procedūrām, kas paredzētas, lai noteiktu pārkāpumus un piemērotu atbilstošas sankcijas, Komisija secinājusi, ka Panama nav īstenojusi UNFSA 19. panta 2. punktu. Šajā noteikumā ir paredzēts, ka izmeklēšanu un tiesas procesus vienmēr veic bez kavēšanās un ka par pārkāpumiem piemērojamās sankcijas ir pietiekami bargas, lai faktiski nodrošinātu atbilstību, kā arī atturētu no pārkāpumiem neatkarīgi no to veikšanas vietas, un tās atņem pārkāpējiem ieguvumus no viņu nelikumīgajām darbībām.

                     (59)

                     Ņemot vērā šajā iedaļā izklāstītos apsvērumus un pamatojoties uz visiem Komisijas apkopotajiem faktiem, kā arī uz visiem Panamas iestāžu paziņojumiem, atbilstīgi NNN zvejas regulas 31. panta 3. un 5. punktam varētu secināt, ka sadarbošanās un noteikumu izpildes ziņā Panama nav izpildījusi savus pienākumus, kas paredzēti starptautiskajos tiesību aktos.

               3.3.   Starptautisko noteikumu neīstenošana (NNN zvejas regulas 31. panta 6. punkts)

                     (60)

                     Saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 6. punkta a) un b) apakšpunktu Komisija analizēja Panamas pievienošanos attiecīgiem starptautiskiem zivsaimniecības instrumentiem vai to ratificēšanu un tās kā reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju (RZPO) līgumslēdzējas puses statusu vai tās piekrišanu piemērot šo organizāciju pieņemtos saglabāšanas un pārvaldības pasākumus.

                     (61)

                     Panama ratificēja UNCLOS 1996. gadā un pievienojās UNFSA 2008. gadā. Panama 2016. gadā pievienojās arī PSMA. Turklāt Panama 2009. gadā transponēja Atbildīgas zivsaimniecības rīcības kodeksu un NNN zvejas SRP.

                     (62)

                     Spēkā esošo zvejniecības tiesisko regulējumu nodrošina iepriekš minētie 2013. gada izpilddekrēti un ar zvejniecību saistītos starptautiskos instrumentos noteiktie standarti, kas transponēti Panamas valsts tiesību aktos. Patlaban spēkā esošais Zvejniecības likums ir datējams ar 1959. gadu, un tas vēl nav saskaņots ar pašreizējiem attiecīgajiem starptautiskajiem tiesību instrumentiem, kuru puse ir Panama, un citiem tādiem ar zvejniecību saistītiem starptautiskiem standartiem, kurus Panama ir piekritusi piemērot. Panama Zvejniecības likumu joprojām pārskata, kaut arī Panamai tika prasīts tās Zvejniecības likumu atjaunināt.

                     (63)

                     Attiecībā uz PSMA Komisijas savāktā informācija liecina, ka Panama šā nolīguma noteikumus ir īstenojusi vāji. 2018. gada jūlijā zivju pārstrādes kuģis VLADIVOSTOK
                        2000 (iepriekšējie vārdi: DAMANZAIHAO, LAFAYETTE, SJO Nr. 7913622), kas kopš 2015. gada bija iekļauts SPRFMO NNN zvejas kuģu sarakstā, saņēma degvielu Panamā. Tas ir pretrunā PSMA noteikumiem un apstiprina, ka PSMA netiek pienācīgi īstenots, lai efektīvi nepieļautu, ka NNN zvejas kuģi saņem ostas pakalpojumus Panamā.

                     (64)

                     Komisija arī atklāja, ka inspektoru klātbūtne tiek nodrošināta tikai vienā no apstiprinātajām ostām (Vakamontes ostā) un ka šajā ostā organizētās inspekcijas netiek veiktas pareizi. Pārbaudījusi informāciju, kas bija pieejama uz kāda ārvalstu karoga kuģa, kurš jau bija inspicēts un kuram bija atļauts izkraut savu nozveju, Komisija konstatēja, ka šis kuģis ir iesaistījies zvejas darbībās bez licences trešās valsts ūdeņos un ka inspektori, kuri atļāva izkraušanu Panamā, šos pierādījumus nav konstatējuši. Turklāt Komisija konstatējusi, ka ostās piestājuši ārvalstu karoga zvejas kuģi, kas nav iekļauti sarakstā ar ārvalstu zvejas kuģiem, kam atļauts piestāt Panamas ostās.

                     (65)

                     Kā izklāstīts 26. punktā, Panama ir IATTC, ICCAT un CCAMLR locekle, kā arī WCPFC, SPRFMO un NEAFC sadarbības partnere, kas nav līgumslēdzēja puse.

                     (66)

                     Saskaņā ar 31. panta 6. punkta c) apakšpunktu Komisija analizēja Panamas darbību vai bezdarbību, kas varētu būt samazinājusi piemērojamo normatīvo aktu vai starptautisko saglabāšanas un pārvaldības pasākumu efektivitāti.

                     (67)

                     Attiecībā uz Panamas kā līgumslēdzējas puses vai kā minēto RZPO sadarbības partneres, kas nav līgumslēdzēja puse, saistību izpildi Komisija konstatējusi, ka Panama nav spējusi nodrošināt, lai tās kuģi ievērotu šo RZPO regulējumā paredzētos noteikumus. Kā minēts iepriekš 39. punktā, kāds kuģis Amerikas Tropisko tunzivju komisijas (IATTC) tā dēvētajā “El Corralito” apgabalā iesaistījās zvejas darbībās laikposmā, kad zvejošana šajā apgabalā bija aizliegta. Tādējādi tika pārkāpta IATTC rezolūcija C-17-02. Turklāt, kā norādīts iepriekš 32. punktā, divi Panamas karoga transportkuģi 2016. gadā veica pārkraušanu citā kuģī SPRFMO apgabalā, lai gan tie nebija iekļauti to SPRFMO kuģu reģistrā, kuriem ir atļauts zvejot konvencijas apgabalā. Turklāt, kā minēts iepriekš 34. punktā, tika konstatēts, ka zvejas kuģis, kas Panamā kopš 2018. gada jūnija bija reģistrēts kā ģenerālkravas kuģis, 2019. gada pirmajā pusē, nesaņēmis ARAP licenci, bija iesaistījies NNN zvejas darbībās apgabalā, ko aptver CCAMLR konvencija.

                     (68)

                     Ņemot vērā šajā iedaļā izklāstītos apsvērumus un pamatojoties uz visiem Komisijas apkopotajiem faktiem, kā arī uz visiem Panamas iestāžu paziņojumiem, saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 3. un 6. punktu varētu secināt, ka Panama nav izpildījusi visus pienākumus, kas saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem tai uzlikti attiecībā uz starptautiskajiem noteikumiem un saglabāšanas un pārvaldības pasākumiem.

               3.4.   Jaunattīstības valstu īpašie ierobežojumi (NNN zvejas regulas 31. panta 7. punkts)

                     (69)

                     Saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas tautas attīstības indeksu (ANO TAI) (7) 2018. gadā Panamas tautas attīstības līmenis bija augsts (66. no 189 valstīm).

                     (70)

                     Ņemot vērā iepriekš minēto ANO TAI klasifikāciju un 2019. gada apmeklējumu laikā izdarītos novērojumus, nav pierādījumu tam, ka Panamas nespēja pildīt savus starptautiskajos tiesību aktos noteiktos pienākumus būtu saistīta ar zemu valsts attīstības līmeni. Tāpat nav konkrētu pierādījumu, kas ļautu zvejniecības tiesiskā regulējuma, uzraudzības, kontroles un pārraudzības, kā arī izsekošanas sistēmu nepilnības skaidrot ar spēju un infrastruktūras nepietiekamību. Komisija uz Panamas pieprasījumiem sniegt atbalstu zvejniecības tiesiskā regulējuma pārskatīšanā ir atbildējusi apstiprinoši.

                     (71)

                     Ņemot vērā šajā iedaļā izklāstītos apsvērumus un pamatojoties uz visiem Komisijas apkopotajiem faktiem, kā arī uz visiem valsts paziņojumiem, saskaņā ar NNN zvejas regulas 31. panta 7. punktu varētu secināt, ka Panamas attīstības līmenis nav tas, kas pasliktina tās zvejniecības pārvaldības stāvokli un vispārējo darbību,

               IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

            Vienīgais pants
            Panamas Republikai paziņo par iespējamību, ka Komisija to var noteikt par nelegālas, nereģistrētas un neregulētas zvejas apkarošanā nesadarbīgu trešo valsti.

            Briselē, 2019. gada 12. decembrī

                  Komisijas vārdā

               Virginijus SINKEVIČIUS

                  Komisijas loceklis

            (1)  OV L 286, 29.10.2008., 1. lpp.

            (2)  OV C 354, 17.11.2012., 1. lpp.

            (3)  OV C 364, 15.10.2014., 2. lpp.

            (4)  https://treaties.un.org/

            (5)  Starptautiskais nelegālās, nereģistrētās un neregulētās zvejas aizkavēšanas, novēršanas un izskaušanas rīcības plāns, Apvienoto Nāciju Organizācijas Pārtikas un lauksaimniecības organizācija, 2001. gads.

            (6)  WCPFC Tehniskās un atbilstības komitejas (TCC) 14. sesija, kas notika 2018. gada septembrī, un SPRFMO Atbilstības un tehniskās komitejas (CTC) 5. sanāksme, kas notika 2018. gada janvārī.

            (7)  http://hdr.undp.org/en/2018-update/download


title: Komisijas Lēmums (ES) 2020/36 (2020. gada 15. janvāris), ar ko groza pielikumu Monetārajam nolīgumam starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti

text:
                  16.1.2020

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 12/17

         KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2020/36
         (2020. gada 15. janvāris),
         ar ko groza pielikumu Monetārajam nolīgumam starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti
         EIROPAS KOMISIJA,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā 2011. gada 30. jūnija Monetāro nolīgumu starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti (1) un jo īpaši tā 8. panta 4. punktu,
         tā kā:

                     (1)

                     Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti (“Monetārais nolīgums”) 8. pants paredz, ka Andoras Firstiste īsteno Savienības tiesību aktus saistībā ar noteikumiem par euro banknotēm un monētām, banku nozares un finanšu nozares tiesību aktiem, nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršanu, krāpšanas un skaidras naudas un bezskaidras naudas maksāšanas līdzekļu viltošanas novēršanu, medaļām un žetoniem un statistikas pārskatu prasībām. Šie tiesību akti norādīti Monetārā nolīguma pielikumā.

                     (2)

                     Komisijai katru gadu jāgroza pielikums, lai ņemtu vērā jaunos attiecīgos Savienības tiesību aktus un noteikumus un spēkā esošo tiesību aktu un noteikumu grozījumus.

                     (3)

                     Daži Savienības tiesību akti un noteikumi ir zaudējuši nozīmi, tādējādi tie būtu jāsvītro no pielikuma, savukārt pielikumam jāpievieno daži jauni pieņemtie attiecīgo jomu Savienības tiesību akti un noteikumi un spēkā esošo tiesību aktu grozījumi.

                     (4)

                     Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza Monetārā nolīguma pielikums,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikumu.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

            Briselē, 2020. gada 15. janvārī

                  Komisijas vārdā –

                  priekšsēdētāja

               Ursula VON DER LEYEN

            (1)  OV C 369, 17.12.2011., 1. lpp.

            PIELIKUMS

                     “PIELIKUMS

                                    Īstenojamās tiesību normas

                                    Īstenošanas termiņš

                                       Nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas novēršana

                                    1.

                                    Padomes Lēmums 2000/642/TI (2000. gada 17. oktobris) par sadarbības pasākumiem starp dalībvalstu finanšu ziņu vākšanas vienībām attiecībā uz informācijas apmaiņu (OV L 271, 24.10.2000., 4. lpp.).

                                    2.

                                    Padomes Pamatlēmums 2001/500/TI (2001. gada 26. jūnijs) par noziedzīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanu un nozieguma rīku un noziedzīgi iegūto līdzekļu identifikāciju, meklēšanu, iesaldēšanu, arestēšanu un konfiskāciju (OV L 182, 5.7.2001., 1. lpp.).

                                    3.

                                    Padomes Pamatlēmums 2005/212/TI (2005. gada 24. februāris) par noziedzīgi iegūtu līdzekļu, nozieguma rīku un īpašuma konfiskāciju (OV L 68, 15.3.2005., 49. lpp.).

                                 2015. gada 31. marts (1)

                                    4.

                                    Padomes Lēmums 2007/845/TI (2007. gada 6. decembris) attiecībā uz sadarbību starp dalībvalstu līdzekļu atguves dienestiem noziedzīgi iegūtu līdzekļu vai citu īpašumu meklēšanas un identificēšanas jomā (OV L 332, 18.12.2007., 103. lpp.).

                                    5.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/42/ES (2014. gada 3. aprīlis) par nozieguma rīku un noziedzīgi iegūtu līdzekļu iesaldēšanu un konfiskāciju Eiropas Savienībā (OV L 127, 29.4.2014., 39. lpp.).

                                 2016. gada 1. novembris (2)

                                    6.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/847 (2015. gada 20. maijs) par līdzekļu pārvedumiem pievienoto informāciju un ar ko atceļ Regulu (EK) Nr. 1781/2006 (OV L 141, 5.6.2015., 1. lpp.).

                                 2017. gada 1. oktobris (3)

                                    7.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK (OV L 141, 5.6.2015., 73. lpp.).

                                 2017. gada 1. oktobris (3)

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    8.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2018/843 (2018. gada 30. maijs), ar ko groza Direktīvu (ES) 2015/849 par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un Direktīvas 2009/138/EK un 2013/36/ES (OV L 156, 19.6.2018., 43. lpp.).

                                 2020. gada 31. decembris (6)

                                 Papildinājumi izdarīti ar:

                                    9.

                                 Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2016/1675 (2016. gada 14. jūlijs), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/849, norādot augsta riska trešās valstis, kurās ir stratēģiskas nepilnības (OV L 254, 20.9.2016., 1. lpp.).

                                 2017. gada 1. decembris (5)

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    10.

                                 Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/105 (2017. gada 27. oktobris), ar ko Deleģēto regulu (ES) 2016/1675 groza attiecībā uz Etiopijas iekļaušanu augsta riska trešo valstu sarakstā pielikuma I punkta tabulā (OV L 19, 24.1.2018., 1. lpp.).

                                 2019. gada 31. marts (6)

                                    11.

                                 Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/212 (2017. gada 13. decembris), ar kuru Deleģēto regulu (ES) 2016/1675, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/849, groza attiecībā uz Šrilankas, Trinidādas un Tobāgo un Tunisijas iekļaušanu pielikuma I punkta tabulā (OV L 41, 14.2.2018., 4. lpp.).

                                 2019. gada 31. marts (6)

                                    12.

                                 Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/1108 (2018. gada 7. maijs), ar ko Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/849 papildina ar regulatīvajiem tehniskajiem standartiem attiecībā uz kritērijiem centrālo kontaktpunktu iecelšanai elektroniskās naudas emitentiem un maksājumu pakalpojumu sniedzējiem un ar noteikumiem attiecībā uz šo kontaktpunktu funkcijām (OV L 203, 10.8.2018., 2. lpp.).

                                 2020. gada 31. decembris (7)

                                    13.

                                 Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2018/1467 (2018. gada 27. jūlijs), ar kuru Deleģēto regulu (ES) 2016/1675, ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/849, groza attiecībā uz Pakistānas iekļaušanu pielikuma I punkta tabulā (OV L 246, 2.10.2018., 1. lpp.).

                                 2019. gada 31. decembris (7)

                                    14.

                                 Komisijas Deleģēto regulu (ES) 2019/758 (2019. gada 31. janvāris), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/849 attiecībā uz regulatīvajiem tehniskajiem standartiem minimuma darbībām un papildu pasākumu veidiem, kuri kredītiestādēm un finanšu iestādēm jāveic nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanas un teroristu finansēšanas risku mazināšanai konkrētās trešās valstīs (OV L 125, 14.5.2019., 4. lpp.).

                                 2020. gada 31. decembris (7)

                                    15.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2018/1672 (2018. gada 23. oktobris) par Savienības teritorijā ievestās skaidras naudas vai no tās izvestās skaidras naudas kontroli un par Regulas (EK) Nr. 1889/2005 atcelšanu (OV L 284, 12.11.2018., 6. lpp.).

                                 2021. gada 31. decembris (7)

                                    16.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2018/1673 (2018. gada 23. oktobris) par nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizācijas apkarošanu ar krimināltiesībām (OV L 284, 12.11.2018., 22. lpp.).

                                 2021. gada 31. decembris (7)

                                       Krāpšanas un viltošanas novēršana

                                    17.

                                    Padomes Regula (EK) Nr. 1338/2001 (2001. gada 28. jūnijs), ar kuru paredz pasākumus, kas vajadzīgi euro aizsardzībai pret viltošanu (OV L 181, 4.7.2001., 6. lpp.)

                                 2013. gada 30. septembris

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    18.

                                 Padomes Regulu (EK) Nr. 44/2009 (2008. gada 18. decembris), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 1338/2001, ar kuru paredz pasākumus, kas vajadzīgi euro aizsardzībai pret viltošanu (OV L 17, 22.1.2009., 1. lpp.).

                                    19.

                                    Padomes Lēmums 2001/887/TI (2001. gada 6. decembris) par euro aizsardzību pret viltošanu (OV L 329, 14.12.2001., 1. lpp.).

                                 2013. gada 30. septembris

                                    20.

                                    Padomes Lēmums 2003/861/EK (2003. gada 8. decembris) par analīzi un sadarbību attiecībā uz viltotām euro monētām (OV L 325, 12.12.2003., 44. lpp.).

                                 2013. gada 30. septembris

                                    21.

                                    Padomes Regula (EK) Nr. 2182/2004 (2004. gada 6. decembris) par medaļām un žetoniem, kas līdzīgi euro monētām (OV L 373, 21.12.2004., 1. lpp.).

                                 2013. gada 30. septembris

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    22.

                                 Padomes Regulu (EK) Nr. 46/2009 (2008. gada 18. decembris), ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 2182/2004 par medaļām un žetoniem, kas līdzīgi euro monētām (OV L 17, 22.1.2009., 5. lpp.).

                                    23.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/62/ES (2014. gada 15. maijs) par euro un citu valūtu krimināltiesisko aizsardzību pret viltošanu un ar ko aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2000/383/TI (OV L 151, 21.5.2014., 1. lpp.).

                                 2016. gada 30. jūnijs (2)

                                    24.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2019/713 (2019. gada 17. aprīlis) par krāpšanas un viltošanas apkarošanu attiecībā uz bezskaidras naudas maksāšanas līdzekļiem un ar ko aizstāj Padomes Pamatlēmumu 2001/413/TI (OV L 123, 10.5.2019., 18. lpp.).

                                 2021. gada 31. decembris (7)

                                       Noteikumi par euro banknotēm un monētām

                                    25.

                                    Padomes Regula (EK) Nr. 2532/98 (1998. gada 23. novembris) par Eiropas Centrālās bankas pilnvarām piemērot sankcijas (OV L 318, 27.11.1998., 4. lpp.).

                                 2014. gada 30. septembris (1)

                                    26.

                                    Padomes 1999. gada 10. maija secinājumi par euro monētu kvalitātes vadības sistēmu

                                 2013. gada 31. marts

                                    27.

                                    Komisijas Paziņojums 2001/C 318/03 (2001. gada 22. oktobris) par euro monētu vienādās puses noformējuma autortiesību aizsardzību (C(2001)600 galīgā redakcija), (OV C 318, 13.11.2001., 3. lpp.).

                                 2013. gada 31. marts

                                    28.

                                    Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne ECB/2003/5 (2003. gada 20. marts) par pasākumu īstenošanu, lai novērstu euro banknošu neatļautu atveidošanu, un par euro banknošu maiņu un izņemšanu no apgrozības (OV L 78, 25.3.2003., 20. lpp.).

                                 2013. gada 31. marts

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    29.

                                 Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādni ECB/2013/11 (2013. gada 19. aprīlis), ar ko groza Pamatnostādni ECB/2003/5 par pasākumu īstenošanu, lai novērstu euro banknošu neatļautu atveidošanu, un par euro banknošu maiņu un izņemšanu no apgrozības (OV L 118, 30.4.2013., 43. lpp.).

                                 2014. gada 30. septembris (1)

                                    30.

                                    Eiropas Centrālās bankas Lēmums ECB/2010/14 (2010. gada 16. septembris) par euro banknošu autentiskuma un derīguma pārbaudi, kā arī to atkārtotu laišanu apgrozībā (OV L 267, 9.10.2010.,1. lpp.)

                                 2013. gada 30. septembris

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    31.

                                 Eiropas Centrālās bankas Lēmumu ECB/2012/19 (2012. gada 7. septembris), ar ko groza Lēmumu ECB/2010/14 par euro banknošu autentiskuma un derīguma pārbaudi, kā arī to atkārtotu laišanu apgrozībā (OV L 253, 20.9.2012., 19. lpp.).

                                 2014. gada 30. septembris (1)

                                    32.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1210/2010 (2010. gada 15. decembris) par euro monētu autentiskuma noteikšanu un rīkošanos ar apgrozībai nederīgām euro monētām (OV L 339, 22.12.2010., 1. lpp.).

                                 2013. gada 31. marts

                                    33.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1214/2011 (2011. gada 16. novembris) par euro skaidras naudas profesionāliem pārrobežu autopārvadājumiem starp eurozonas dalībvalstīm (OV L 316, 29.11.2011., 1. lpp.)

                                 2015. gada 31. marts (1)

                                    34.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 651/2012 (2012. gada 4. jūlijs) par euro monētu emisiju (OV L 201, 27.7.2012., 135. lpp.).

                                 2014. gada 30. septembris (1)

                                    35.

                                 Eiropas Centrālās bankas Lēmums ECB/2013/10 (2013. gada 19. aprīlis) par euro banknošu nominālvērtībām, parametriem, atveidošanu, apmaiņu un izņemšanu no apgrozības (OV L 118, 30.4.2013., 37. lpp.).

                                 2014. gada 30. septembris (1)

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    36.

                                 Eiropas Centrālās bankas Lēmumu (ES) 2019/669 (2019. gada 4. aprīlis), ar ko groza Lēmumu ECB/2013/10 par euro banknošu nominālvērtībām, parametriem, atveidošanu, apmaiņu un izņemšanu no apgrozības (OV L 113, 29.4.2019., 6. lpp.).

                                 2020. gada 31. decembris (7)

                                    37.

                                 Padomes Regula (ES) Nr. 729/2014 (2014. gada 24. jūnijs) par apgrozībai paredzēto euro monētu nominālvērtībām un tehniskajiem datiem (OV L 194, 2.7.2014., 1. lpp.).

                                 2014. gada 30. septembris (2)

                                       Tiesību akti banku un finanšu jomā

                                    39.

                                    Padomes Direktīva 86/635/EEK (1986. gada 8. decembris) par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 372, 31.12.1986., 1. lpp.).

                                 2016. gada 31. marts

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    40.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2001/65/EK (2001. gada 27. septembris), ar ko Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK un 86/635/EEK groza attiecībā uz novērtēšanas noteikumiem, ko piemēro noteiktu veidu sabiedrību, kā arī banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 283, 27.10.2001., 28. lpp.).

                                    41.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/51/EK (2003. gada 18. jūnijs), ar ko attiecībā uz noteikta veida sabiedrību, banku un citu finanšu iestāžu un apdrošināšanas uzņēmumu gada un konsolidētajiem pārskatiem groza Direktīvas 78/660/EEK, 83/349/EEK, 86/635/EEK un 91/674/EEK (OV L 178, 17.7.2003., 16. lpp.).

                                    42.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/46/EK (2006. gada 14. jūnijs), ar ko groza Padomes Direktīvas 78/660/EEK attiecībā uz noteiktu veidu sabiedrību gada pārskatiem, 83/349/EEK attiecībā uz konsolidētajiem pārskatiem, 86/635/EEK par banku un citu finanšu iestāžu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem un 91/674/EEK par apdrošināšanas uzņēmumu gada pārskatiem un konsolidētajiem pārskatiem (OV L 224, 16.8.2006., 1. lpp.).

                                    43.

                                    Padomes Direktīva 89/117/EEK (1989. gada 13. februāris) par pienākumiem saistībā ar gada pārskata dokumentu publicēšanu, kas attiecas uz tādu kredītiestāžu un finanšu iestāžu kādā dalībvalstī reģistrētām filiālēm, kuru galvenais birojs nav minētajā dalībvalstī (OV L 44, 16.2.1989., 40. lpp.).

                                 2018. gada 31. marts

                                    44.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 97/9/EK (1997. gada 3. marts) par ieguldītāju kompensācijas sistēmām (OV L 84, 26.3.1997., 22. lpp.).

                                 2018. gada 31. marts

                                    45.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 98/26/EK (1998. gada 19. maijs) par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās (OV L 166, 11.6.1998., 45. lpp.).

                                 2018. gada 31. marts

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    46.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/44/EK (2009. gada 6. maijs), ar ko Direktīvu 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās un Direktīvu 2002/47/EK par finanšu nodrošinājuma līgumiem groza attiecībā uz saistītām sistēmām un kredītprasībām (OV L 146, 10.6.2009., 37. lpp.).

                                    47.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/78/ES (2010. gada 24. novembris), ar ko groza Direktīvas 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK un 2009/65/EK attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes), Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 331, 15.12.2010., 120. lpp.).

                                    48.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 (2012. gada 4. jūlijs) par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 201, 27.7.2012., 1. lpp.).

                                 2019. gada 30. septembris

                                    49.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 909/2014 (2014. gada 23. jūlijs) par vērtspapīru norēķinu uzlabošanu Eiropas Savienībā, centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem un grozījumiem Direktīvās 98/26/EK un 2014/65/ES un Regulā (ES) Nr. 236/2012 (OV L 257, 28.8.2014., 1. lpp.).

                                 2018. gada 31. marts, izņemot 3. panta 1. punktu: 2023. gada 1. februāris un no 2025. gada 1. februāra (3)

                                    50.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2001/24/EK (2001. gada 4. aprīlis) par kredītiestāžu reorganizāciju un likvidāciju (OV L 125, 5.5.2001., 15. lpp.)

                                 2018. gada 31. marts

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    51.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.).

                                    52.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/47/EK (2002. gada 6. jūnijs) par finanšu nodrošinājuma līgumiem (OV L 168, 27.6.2002., 43. lpp.).

                                 2018. gada 31. marts

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    53.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2009/44/EK (2009. gada 6. maijs), ar ko Direktīvu 98/26/EK par norēķinu galīgumu maksājumu un vērtspapīru norēķinu sistēmās un Direktīvu 2002/47/EK par finanšu nodrošinājuma līgumiem groza attiecībā uz saistītām sistēmām un kredītprasībām (OV L 146, 10.6.2009., 37. lpp.).

                                    54.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.).

                                 2018. gada 31. marts (2)

                                    55.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2002/87/EK (2002. gada 16. decembris) par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos un par grozījumiem Padomes Direktīvās 73/239/EEK, 79/267/EEK, 92/49/EEK, 92/96/EEK, 93/6/EEK un 93/22/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvās 98/78/EK un 2000/12/EK (OV L 35, 11.2.2003., 1. lpp.), un attiecīgā gadījumā saistītie 2. līmeņa pasākumi

                                 2018. gada 31. marts

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    56.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/1/EK (2005. gada 9. marts), ar ko groza Padomes Direktīvas 73/239/EEK, 85/611/EEK, 91/675/EEK, 92/49/EEK un 93/6/EEK, kā arī Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 94/19/EK, 98/78/EK, 2000/12/EK, 2001/34/EK, 2002/83/EK un 2002/87/EK, lai izveidotu finanšu pakalpojumu komiteju jaunu organizatorisko struktūru (OV L 79, 24.3.2005., 9. lpp.).

                                    57.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2008/25/EK (2008. gada 11. marts), ar ko Direktīvu 2002/87/EK par papildu uzraudzību kredītiestādēm, apdrošināšanas uzņēmumiem un ieguldījumu sabiedrībām finanšu konglomerātos groza attiecībā uz Komisijai piešķirtajām ieviešanas pilnvarām (OV L 81, 20.3.2008., 40. lpp.).

                                    58.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2010/78/ES (2010. gada 24. novembris), ar ko groza Direktīvas 98/26/EK, 2002/87/EK, 2003/6/EK, 2003/41/EK, 2003/71/EK, 2004/39/EK, 2004/109/EK, 2005/60/EK, 2006/48/EK, 2006/49/EK un 2009/65/EK attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Banku iestādes), Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 331, 15.12.2010., 120. lpp.).

                                    59.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/89/ES (2011. gada 16. novembris), ar ko attiecībā uz finanšu konglomerātā esošo finanšu sabiedrību papildu uzraudzību groza Direktīvu 98/78/EK, 2002/87/EK, 2006/48/EK un 2009/138/EK (OV L 326, 8.12.2011., 113. lpp.).

                                    60.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).

                                    61.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 924/2009 (2009. gada 16. septembris) par pārrobežu maksājumiem Kopienā, ar kuru atceļ Regulu (EK) Nr. 2560/2001 (OV L 266, 9.10.2009., 11. lpp.)

                                 2018. gada 31. marts

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    62.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 260/2012 (2012. gada 14. marts), ar ko nosaka tehniskās un darbības prasības kredīta pārvedumiem un tiešā debeta maksājumiem euro un groza Regulu (EK) Nr. 924/2009 (OV L 94, 30.3.2012., 22. lpp.).

                                    63.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2009/110/EK (2009. gada 16. septembris) par elektroniskās naudas iestāžu darbības sākšanu, veikšanu un konsultatīvu uzraudzību, par grozījumiem Direktīvā 2005/60/EK un Direktīvā 2006/48/EK un par Direktīvas 2000/46/EK atcelšanu (OV L 267, 10.10.2009., 7. lpp.).

                                 2016. gada 31. marts

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    64.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).

                                 2017. gada 30. septembris (3)

                                    65.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/2366 (2015. gada 25. novembris) par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 2002/65/EK, 2009/110/EK un 2013/36/ES un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 un atceļ Direktīvu 2007/64/EK (OV L 337, 23.12.2015., 35. lpp.).

                                 2018. gada 30. septembris (4)

                                    66.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1093/2010 (2010. gada 24. novembris), ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/78/EK (OV L 331, 15.12.2010., 12. lpp.).

                                 2016. gada 31. marts

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    67.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 1022/2013 (2013. gada 22. oktobris), ar kuru Regulu (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), groza attiecībā uz īpašu uzdevumu uzticēšanu Eiropas Centrālajai bankai, ievērojot Padomes Regulu (ES) Nr. 1024/2013 (OV L 287, 29.10.2013., 5. lpp.).

                                    68.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/17/ES (2014. gada 4. februāris) par patērētāju kredītlīgumiem saistībā ar mājokļa nekustamo īpašumu un ar ko groza Direktīvas 2008/48/EK un 2013/36/ES un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV L 60, 28.2.2014., 34. lpp.).

                                    69.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.).

                                 2018. gada 31. marts (2)

                                    70.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 806/2014 (2014. gada 15. jūlijs), ar ko izveido vienādus noteikumus un vienotu procedūru kredītiestāžu un noteiktu ieguldījumu brokeru sabiedrību noregulējumam, izmantojot vienotu noregulējuma mehānismu un vienotu noregulējuma fondu, un groza Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (OV L 225, 30.7.2014., 1. lpp.).

                                    71.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2015/2366 (2015. gada 25. novembris) par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 2002/65/EK, 2009/110/EK un 2013/36/ES un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 un atceļ Direktīvu 2007/64/EK (OV L 337, 23.12.2015., 35. lpp.).

                                 2018. gada 30. septembris (4)

                                    72.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 1095/2010 (2010. gada 24. novembris), ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/77/EK (OV L 331, 15.12.2010., 84. lpp.).

                                 2016. gada 31. marts

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    73.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2011/61/ES (2011. gada 8. jūnijs) par alternatīvo ieguldījumu fondu pārvaldniekiem un par grozījumiem Direktīvā 2003/41/EK, Direktīvā 2009/65/EK, Regulā (EK) Nr. 1060/2009 un Regulā (ES) Nr. 1095/2010 (OV L 174, 1.7.2011., 1. lpp.).

                                    74.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 258/2014 (2014. gada 3. aprīlis), ar ko izveido Savienības programmu, lai atbalstītu īpašas darbības finanšu pārskatu un revīzijas jomā laikposmā no 2014. līdz 2020. gadam, un ar ko atceļ Lēmumu Nr. 716/2009/EK (OV L 105, 8.4.2014., 1. lpp.).

                                    75.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/51/ES (2014. gada 16. aprīlis), ar ko groza Direktīvu 2003/71/EK un Direktīvu 2009/138/EK un Regulas (EK) Nr. 1060/2009, (ES) Nr. 1094/2010 un (ES) Nr. 1095/2010 attiecībā uz Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Apdrošināšanas un fondēto pensiju iestādes) un Eiropas Uzraudzības iestādes (Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādes) pilnvarām (OV L 153, 22.5.2014., 1. lpp.).

                                    76.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 648/2012 (2012. gada 4. jūlijs) par ārpusbiržas atvasinātajiem instrumentiem, centrālajiem darījumu partneriem un darījumu reģistriem (OV L 201, 27.7.2012., 1. lpp.) un attiecīgā gadījumā saistītie 2. līmeņa pasākumi

                                 2019. gada 30. septembris (1)

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    77.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.).

                                    78.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.).

                                    79.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 600/2014 (2014. gada 15. maijs) par finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 84. lpp.).

                                 2020. gada 31. decembris (3)

                                    80.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/849 (2015. gada 20. maijs) par to, lai nepieļautu finanšu sistēmas izmantošanu nelikumīgi iegūtu līdzekļu legalizēšanai vai teroristu finansēšanai, un ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 648/2012 un atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2005/60/EK un Komisijas Direktīvu 2006/70/EK (OV L 141, 5.6.2015., 73. lpp.).

                                    81.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2015/2365 (2015. gada 25. novembris) par vērtspapīru finansēšanas darījumu un atkalizmantošanas pārredzamību un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 337, 23.12.2015., 1. lpp.).

                                 2019. gada 30. septembris (4)

                                    82.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.), un attiecīgā gadījumā saistītie 2. līmeņa pasākumi

                                 2017. gada 30. septembris (1)

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    83.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2017/2395 (2017. gada 12. decembris), ar ko Regulu (ES) Nr. 575/2013 groza attiecībā uz pārejas kārtību tam, lai mazinātu 9. SFPS ieviešanas ietekmi uz pašu kapitālu, un lielo riska darījumu regulējumam noteiktiem publiskā sektora riska darījumiem, kuri denominēti jebkuras dalībvalsts vietējā valūtā (OV L 345, 27.12.2017., 27. lpp.).

                                 2019. gada 30. jūnijs (6)

                                    84.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2017/2401 (2017. gada 12. decembris), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 575/2013 par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām (OV L 347, 28.12.2017., 1. lpp.).

                                 2020. gada 31. marts (6)

                                    85.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2019/630 (2019. gada 17. aprīlis), ar ko attiecībā uz zaudējumu seguma minimumu ienākumus nenesošiem riska darījumiem groza Regulu (ES) Nr. 575/2013 (OV L 111, 25.4.2019., 4. lpp.).

                                 2020. gada 31. decembris (7)

                                    86.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.), un attiecīgā gadījumā saistītie 2. līmeņa pasākumi

                                 2017. gada 30. septembris (1)

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    87.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.).

                                 2018. gada 31. marts (2)

                                    88.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 596/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas regula) un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2003/6/EK un Komisijas Direktīvas 2003/124/EK, 2003/125/EK un 2004/72/EK (OV L 173, 12.6.2014., 1. lpp.), un attiecīgā gadījumā saistītie 2. līmeņa pasākumi

                                 2018. gada 30. septembris (4)

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    89.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/1011 (2016. gada 8. jūnijs) par indeksiem, ko izmanto kā etalonus finanšu instrumentos un finanšu līgumos vai ieguldījumu fondu darbības rezultātu mērīšanai, un ar kuru groza Direktīvu 2008/48/EK, Direktīvu 2014/17/ES un Regulu (ES) Nr. 596/2014 (OV L 171, 29.6.2016., 1. lpp.).

                                 2020. gada 1. marts (6)

                                    90.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/1033 (2016. gada 23. jūnijs), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 600/2014 par finanšu instrumentu tirgiem, Regulu (ES) Nr. 596/2014 par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu un Regulu (ES) Nr. 909/2014 par vērtspapīru norēķinu uzlabošanu Eiropas Savienībā un centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem (OV L 175, 30.6.2016., 1. lpp.).

                                 2018. gada 30. septembris (5)

                                    91.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/49/ES (2014. gada 16. aprīlis) par noguldījumu garantiju sistēmām (pārstrādāta versija) (OV L 173, 12.6.2014., 149. lpp.).

                                 2016. gada 31. marts (2)

                                    92.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/57/ES (2014. gada 16. aprīlis) par kriminālsodiem par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu (tirgus ļaunprātīgas izmantošanas direktīva) (OV L 173, 12.6.2014., 179. lpp.).

                                 2018. gada 30. septembris (4)

                                    93.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/59/ES (2014. gada 15. maijs), ar ko izveido kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību atveseļošanas un noregulējuma režīmu un groza Padomes Direktīvu 82/891/EEK un Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2001/24/EK, 2002/47/EK, 2004/25/EK, 2005/56/EK, 2007/36/EK, 2011/35/ES, 2012/30/ES un 2013/36/ES, un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1093/2010 un (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 190. lpp.), un attiecīgā gadījumā saistītie 2. līmeņa pasākumi

                                 2018. gada 31. marts (2)

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    94.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2017/2399 (2017. gada 12. decembris), ar ko groza Direktīvu 2014/59/ES attiecībā uz nenodrošinātu parāda instrumentu prioritāti maksātnespējas hierarhijā (OV L 345, 27.12.2017., 96. lpp.).

                                 2019. gada 31. oktobris (6)

                                    95.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/65/ES (2014. gada 15. maijs) par finanšu instrumentu tirgiem un ar kuru groza Direktīvu 2002/92/EK un Direktīvu 2011/61/ES (OV L 173, 12.6.2014., 349. lpp.) un attiecīgā gadījumā saistītie 2. līmeņa pasākumi

                                 2020. gada 31. decembris (3)

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    96.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 909/2014 (2014. gada 23. jūlijs) par vērtspapīru norēķinu uzlabošanu Eiropas Savienībā, centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem un grozījumiem Direktīvās 98/26/EK un 2014/65/ES un Regulā (ES) Nr. 236/2012 (OV L 257, 28.8.2014., 1. lpp.).

                                 2020. gada 31. decembris (4)

                                    97.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu (ES) 2016/1034 (2016. gada 23. jūnijs), ar ko groza Direktīvu 2014/65/ES par finanšu instrumentu tirgiem (OV L 175, 30.6.2016., 8. lpp.).

                                 2021. gada 31. decembris (5)

                                    98.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 600/2014 (2014. gada 15. maijs) par finanšu instrumentu tirgiem un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 173, 12.6.2014., 84. lpp.) un attiecīgā gadījumā saistītie 2. līmeņa pasākumi

                                 2020. gada 31. decembris (3)

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    99.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) 2016/1033 (2016. gada 23. jūnijs), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 600/2014 par finanšu instrumentu tirgiem, Regulu (ES) Nr. 596/2014 par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu un Regulu (ES) Nr. 909/2014 par vērtspapīru norēķinu uzlabošanu Eiropas Savienībā un centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem (OV L 175, 30.6.2016., 1. lpp.).

                                 2020. gada 31. decembris (5)

                                    100.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 909/2014 (2014. gada 23. jūlijs) par vērtspapīru norēķinu uzlabošanu Eiropas Savienībā, centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem un grozījumiem Direktīvās 98/26/EK un 2014/65/ES un Regulā (ES) Nr. 236/2012 (OV L 257, 28.8.2014., 1. lpp.).

                                 2020. gada 31. decembris (4)

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    101.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes 2016. gada 23. jūnija Regulu (ES) 2016/1033, ar ko groza Regulu (ES) Nr. 600/2014 par finanšu instrumentu tirgiem, Regulu (ES) Nr. 596/2014 par tirgus ļaunprātīgu izmantošanu un Regulu (ES) Nr. 909/2014 par vērtspapīru norēķinu uzlabošanu Eiropas Savienībā un centrālajiem vērtspapīru depozitārijiem (OV L 175, 30.6.2016., 1. lpp.).

                                 2020. gada 31. decembris (6)

                                    102.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2015/2365 (2015. gada 25. novembris) par vērtspapīru finansēšanas darījumu un atkalizmantošanas pārredzamību un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (OV L 337, 23.12.2015., 1. lpp.).

                                 2019. gada 30. septembris (4)

                                    103.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva (ES) 2015/2366 (2015. gada 25. novembris) par maksājumu pakalpojumiem iekšējā tirgū, ar ko groza Direktīvas 2002/65/EK, 2009/110/EK un 2013/36/ES un Regulu (ES) Nr. 1093/2010 un atceļ Direktīvu 2007/64/EK (OV L 337, 23.12.2015., 35. lpp.), un attiecīgā gadījumā saistītie 2. līmeņa pasākumi

                                 2018. gada 30. septembris (4)

                                    104.

                                 Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) 2016/1011 (2016. gada 8. jūnijs) par indeksiem, ko izmanto kā etalonus finanšu instrumentos un finanšu līgumos vai ieguldījumu fondu darbības rezultātu mērīšanai, un ar kuru groza Direktīvu 2008/48/EK, Direktīvu 2014/17/ES un Regulu (ES) Nr. 596/2014 (OV L 171, 29.6.2016., 1. lpp.).

                                 2020. gada 1. marts (6)

                                       Tiesību akti par statistikas informācijas vākšanu

                                     (*)

                                    105.

                                    Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne ECB/2013/24 (2013. gada 25. jūlijs) par Eiropas Centrālās bankas statistikas pārskatu sniegšanas prasībām ceturkšņa finanšu pārskatu jomā (OV L 2, 7.1.2014., 34. lpp.).

                                 2016. gada 31. marts (2)

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    106.

                                 Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādni (ES) 2016/66 (2015. gada 26. novembris), ar ko groza Pamatnostādni ECB/2013/24 par Eiropas Centrālās bankas statistikas pārskatu sniegšanas prasībām ceturkšņa finanšu pārskatu jomā (ECB/2015/40) (OV L 14, 21.1.2016., 36. lpp.).

                                 2017. gada 31. marts (4)

                                    107.

                                 Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 1071/2013 (2013. gada 24. septembris) par monetāro finanšu iestāžu sektora bilanci (pārstrādāta versija) (ECB/2013/33) (OV L 297, 7.11.2013., 1. lpp.).

                                 2016. gada 31. marts (2)

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    108.

                                 Eiropas Centrālās bankas Regulu (ES) Nr. 1375/2014 (2014. gada 10. decembris), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1071/2013 (ECB/2013/33) par monetāro finanšu iestāžu nozares bilanci (ECB/2014/51) (OV L 366, 20.12.2014., 77. lpp.).

                                    109.

                                 Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 1072/2013 (2013. gada 24. septembris) par monetāro finanšu iestāžu piemēroto procentu likmju statistiku (pārstrādāta versija) (ECB/2013/34) (OV L 297, 7.11.2013., 51. lpp.).

                                 2016. gada 31. marts (2)

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    110.

                                 Eiropas Centrālās bankas Regulu (ES) Nr. 756/2014 (2014. gada 8. jūlijs), ar ko groza Regulu (ES) Nr. 1072/2013 (ECB/2013/34) par monetāro finanšu iestāžu piemēroto procentu likmju statistiku (ECB/2014/30) (OV L 205, 12.7.2014., 14. lpp.).

                                    111.

                                    Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne ECB/2014/15 (2014. gada 4. aprīlis) par monetāro un finanšu statistiku (pārstrādāta versija) (OV L 340, 26.11.2014., 1. lpp.).

                                 2016. gada 31. marts (2)

                                 Grozījumi izdarīti ar:

                                    112.

                                 Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādni (ES) 2015/571 (2014. gada 6. novembris), ar ko groza Pamatnostādni ECB/2014/15 par monetāro un finanšu statistiku (ECB/2014/43) (OV L 93, 9.4.2015., 82. lpp.).

                                    113.

                                 Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādni (ES) 2016/450 (2015. gada 4. decembris), ar ko groza Pamatnostādni ECB/2014/15 par monetāro un finanšu statistiku (ECB/2015/44) (OV L 86, 1.4.2016., 42. lpp.).

                                 2017. gada 31. marts (4)

                                    114.

                                 Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādni (ES) 2017/148 (2016. gada 16. decembris), ar ko groza Pamatnostādni ECB/2014/15 par monetāro un finanšu statistiku (ECB/2016/45) (OV L 26, 31.1.2017., 1. lpp.).

                                 2017. gada 1. decembris (5)

                                    115.

                                 Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādni (ES) 2018/877 (2018. gada 1. jūnijs), ar ko groza Pamatnostādni ECB/2014/15 par monetāro un finanšu statistiku (ECB/2018/17) (OV L 154, 18.6.2018., 22. lpp.).

                                 2019. gada 1. oktobris (6)

               ”

               (1)  Par šiem termiņiem saskaņā ar 2011. gada 30. jūnija Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti 8. panta 4. punktu vienojās 2013. gada apvienotā komiteja.

               (2)  Par šiem termiņiem saskaņā ar 2011. gada 30. jūnija Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti 8. panta 4. punktu vienojās 2014. gada apvienotā komiteja.

               (3)  Par šiem termiņiem saskaņā ar 2011. gada 30. jūnija Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti 8. panta 4. punktu vienojās 2015. gada apvienotā komiteja.

               (4)  Par šiem termiņiem saskaņā ar 2011. gada 30. jūnija Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti 8. panta 4. punktu vienojās 2016. gada apvienotā komiteja.

               (5)  Par šiem termiņiem saskaņā ar 2011. gada 30. jūnija Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti 8. panta 4. punktu vienojās 2017. gada apvienotā komiteja.

               (6)  Par šiem termiņiem saskaņā ar 2011. gada 30. jūnija Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti 8. panta 4. punktu vienojās 2018. gada apvienotā komiteja.

               (7)  Par šiem termiņiem saskaņā ar 2011. gada 30. jūnija Monetārā nolīguma starp Eiropas Savienību un Andoras Firstisti 8. panta 4. punktu vienojās 2019. gada apvienotā komiteja.

               (*)  Kā tas atrunāts veidnē par vienkāršotu statistikas pārskatu