                  29.1.2016

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  C 36/240

            P7_TA(2013)0084
      Lauksaimniekiem paredzētie tiešie maksājumi, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām (lēmums par iestāžu sarunu sākšanu)
      Eiropas Parlamenta 2013. gada 13. marta lēmums par iestāžu sarunu sākšanu un mandātu iestāžu sarunām attiecībā uz priekšlikumu Eiropas Parlamenta un Padomes regulai, ar ko izveido noteikumus par lauksaimniekiem paredzētiem tiešajiem maksājumiem, kurus veic saskaņā ar kopējās lauksaimniecības politikas atbalsta shēmām (COM(2011)0625/3 – C7-0336/2011 – COM(2012)0552 – C7-0311/2012 – 2011/0280(COD) – 2013/2528(RSP))
      (2016/C 036/39)

         Eiropas Parlaments,

                  —

                  ņemot vērā Lauksaimniecības un lauku attīstības komitejas priekšlikumu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 70. panta 2. punktu un 70.a pantu,

            tā kā tiesību akta priekšlikumā minētais kopējais finansējums ir tikai orientējoša norāde likumdevējai iestādei un to nevar precīzi noteikt, kamēr nav panākta vienošanās attiecībā uz priekšlikumu regulai par daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam;
      nolemj sākt iestāžu sarunas, pamatojoties uz šādu mandātu:

         MANDĀTS

         Grozījums Nr. 1

         Regulas priekšlikums

         1. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              1.

                              Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “KLP 2020. gada perspektīvā: Kā risināt nākotnē paredzamās ar pārtiku, dabas resursiem un teritoriālajiem aspektiem saistītās problēmas” ir izklāstītas kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) iespējamās problēmas, uzdevumi un virzieni pēc 2013. gada. Ņemot vērā par šo paziņojumu notikušās debates, KLP reformai būtu jāstājas spēkā no 2014. gada 1. janvāra. Reformai būtu jāaptver visi KLP svarīgākie instrumenti, tostarp Padomes 2009. gada 19. janvāra Regula (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006, (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003. Ņemot vērā reformas darbības jomu, ir lietderīgi atcelt Regulu (EK) Nr. 73/2009 un aizstāt to ar jaunu tekstu. Turklāt reformai būtu
                                    pēc iespējas
                                  jāracionalizē un jāvienkāršo noteikumi.

                              1.

                              Komisijas paziņojumā Eiropas Parlamentam, Padomei, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai un Reģionu komitejai “KLP 2020. gada perspektīvā: Kā risināt nākotnē paredzamās ar pārtiku, dabas resursiem un teritoriālajiem aspektiem saistītās problēmas” ir izklāstītas kopējās lauksaimniecības politikas (KLP) iespējamās problēmas, uzdevumi un virzieni pēc 2013. gada. Ņemot vērā par šo paziņojumu notikušās debates, KLP reformai būtu jāstājas spēkā no 2014. gada 1. janvāra. Reformai būtu jāaptver visi KLP svarīgākie instrumenti, tostarp Padomes 2009. gada 19. janvāra Regula (EK) Nr. 73/2009, ar ko paredz kopējus noteikumus tiešā atbalsta shēmām saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, kā arī groza Regulas (EK) Nr. 1290/2005, (EK) Nr. 247/2006 un (EK) Nr. 378/2007 un atceļ Regulu (EK) Nr. 1782/2003. Ņemot vērā reformas darbības jomu, ir lietderīgi atcelt Regulu (EK) Nr. 73/2009 un aizstāt to ar jaunu tekstu. Turklāt reformai būtu jāracionalizē un jāvienkāršo noteikumi.

         Grozījums Nr. 2

         Regulas priekšlikums

         1.a apsvērums (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                                    1.a

                                    Ir nepieciešama spēcīga KLP, kuru atbalstītu laika periodam no 2007. līdz 2013. gadam paredzētais budžets, kas vajadzīgs, lai panāktu patiesu izaugsmi un lai Eiropas Savienība vienmēr varētu ražot dažādus augsti kvalitatīvus pārtikas produktus nepieciešamajā daudzumā un veicināt nodarbinātību, saglabāt un veidot vides preces, cīnīties pret klimata pārmaiņām un pārvaldīt teritoriju. Tādēļ KLP būtu jāpamatojas uz lauksaimniekiem, citām ieinteresētām personām un visiem iedzīvotājiem viegli saprotamiem noteikumiem, lai nodrošinātu īstenošanas pārredzamību un uzraudzību un samazinātu tirgus dalībnieku un administratoru izmaksas.

         Grozījums Nr. 3

         Regulas priekšlikums

         1.b apsvērums (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                                    1.b

                                 Viens no KLP reformas pamatmērķiem un viena no tās galvenajām prasībām ir administratīvā sloga samazināšana. Šis mērķis ir stingri jāņem vērā, veidojot attiecīgos tiešā atbalsta shēmas noteikumus. Atbalsta shēmu skaits nedrīkst pārsniegt vajadzīgo skaitu, un lauksaimniekiem un dalībvalstīm ir jāspēj pildīt attiecīgās prasības un saistības bez pārmērīgas birokrātijas. Uz praksi vērstas tolerances robežas, saprātīgi de minimis ierobežojumi un atbilstošs uzticēšanās un kontroles samērs jāizmanto, lai turpmāk samazināt administratīvo slogu dalībvalstīm un saņēmējiem.

         Grozījums Nr. 4

         Regulas priekšlikums

         8. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              8.

                              Lai ņemtu vērā jaunus tiesību aktus par atbalsta shēmām, kas varētu tikt pieņemti pēc šīs regulas stāšanās spēkā, saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt tiesību aktus, lai grozītu
                                    šajā regulā
                                  iekļauto atbalsta shēmu sarakstu.

                              8.

                              Lai ņemtu vērā jaunus tiesību aktus par atbalsta shēmām, kas varētu tikt pieņemti pēc šīs regulas stāšanās spēkā, saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt tiesību aktus, lai grozītu
                                    šīs regulas I pielikumā
                                  iekļauto atbalsta shēmu sarakstu.

         Grozījums Nr. 5

         Regulas priekšlikums

         9. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              9.

                              Lai ņemtu vērā īpašus jaunus elementus un lai garantētu saņēmēju tiesību aizsardzību, saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt tiesību aktus
                                    , lai noteiktu jaunas definīcijas, kas saistītas ar piekļuvi atbalstam saskaņā ar šo regulu, lai izveidotu pamatsistēmu, kuras ietvaros
                                  dalībvalstis nosaka veicamo darbību minimumu platībās, kas tiek dabiski uzturētas noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī, kā arī
                                    noteiktu kritērijus
                                 , kas lauksaimniekiem jāievēro, lai tiktu uzskatīts, ka viņi ir izpildījuši pienākumu uzturēt lauksaimniecības zemi noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī
                                    , un kritērijus, ar kuriem nosaka stiebrzāļu un citu lopbarības zālaugu pārsvaru ilggadīgajos zālājos
                                 .

                              9.

                              Lai ņemtu vērā īpašus jaunus elementus un lai garantētu saņēmēju tiesību aizsardzību, saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt tiesību aktus
                                    attiecībā uz kritēriju izstrādāšanu, ar kuriem
                                  dalībvalstis nosaka veicamo darbību minimumu platībās, kas tiek dabiski uzturētas noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī, kā arī uz pamatsistēmas izveidi,
                                    saskaņā ar kuru dalībvalstīm jānosaka kritēriji
                                 , kas lauksaimniekiem jāievēro, lai tiktu uzskatīts, ka viņi ir izpildījuši pienākumu uzturēt lauksaimniecības zemi noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī.

         Grozījums Nr. 6

         Regulas priekšlikums

         10. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                                    10.

                                    Lai garantētu saņēmēju tiesību aizsardzību, saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt tiesību aktus, lai paredzētu noteikumus par to samazinājumu aprēķināšanas bāzi, kas dalībvalstīm jāpiemēro lauksaimniekiem, nodrošinot finanšu disciplīnu.

                        svītrots

         Grozījums Nr. 7

         Regulas priekšlikums

         13. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              13.

                              Pieredze dažādu lauksaimniekiem paredzētu atbalsta shēmu piemērošanā liecina, ka vairākos gadījumos atbalsts tika piešķirts
                                    saņēmējiem
                                 , kuru uzņēmējdarbības mērķis nav vai tikai nelielā mērā ir lauksaimnieciskās darbības veikšana
                                    , piemēram,
                                  lidostām,
                                    dzelzceļa sabiedrībām,
                                  nekustamā īpašuma uzņēmumiem
                                    un
                                  sporta laukumu apsaimniekotājiem
                                    . Lai nodrošinātu atbalsta mērķtiecīgāku piešķiršanu, dalībvalstīm būtu jāatturas no tiešo maksājumu piešķiršanas šādām fiziskām un juridiskām personām.
                                  Mazāki nepilna laika lauksaimnieki tiešā veidā palīdz uzturēt lauku apvidu dzīvīgumu, šā iemesla dēļ viņiem nevajadzētu liegt iespēju saņemt tiešos maksājumus.

                              13.

                              Pieredze dažādu lauksaimniekiem paredzētu atbalsta shēmu piemērošanā liecina, ka vairākos gadījumos atbalsts tika piešķirts
                                    fiziskām un juridiskām personām
                                 , kuru uzņēmējdarbības mērķis nav vai tikai nelielā mērā ir lauksaimnieciskās darbības veikšana. Lai nodrošinātu atbalsta mērķtiecīgāku piešķiršanu un iespējami precīzāk ņemtu vērā valstu apstākļus, ir svarīgi jēdziena “aktīvs lauksaimnieks” definēšanu uzticēt dalībvalstīm. Tādējādi tām būtu jāatturas no tiešo maksājumu piešķiršanas tādām saimnieciskajām vienībām kā pārvadājumu uzņēmumiem, lidostām, nekustamā īpašumu uzņēmumiem, sporta laukumu apsaimniekotājiem
                                    , kempingu apsaimniekotājiem
                                  un kalnrūpniecības uzņēmumiem
                                    , izņemot gadījumus, kad šīs saimnieciskās vienības var pierādīt atbilstību termina “aktīvs lauksaimnieks” definīcijā noteiktajiem kritērijiem
                                 . Mazāki nepilna laika lauksaimnieki tiešā veidā palīdz uzturēt lauku apvidu dzīvīgumu, šā iemesla dēļ viņiem nevajadzētu liegt iespēju saņemt tiešos maksājumus.

         Grozījums Nr. 8

         Regulas priekšlikums

         15. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              15.

                              Tiešā ienākumu atbalsta sadalījumu starp lauksaimniekiem raksturo tas, ka samērā mazam skaitam lielu saņēmēju tiek piešķirtas nesamērīgi lielas maksājumu summas. Apjomradītu ietaupījumu dēļ lielākiem saņēmējiem nav vajadzīgs tāda paša apjoma individuālais atbalsts, lai tiktu efektīvi sasniegts ienākumu atbalsta mērķis. Turklāt pielāgošanās spējas ļauj lielākiem saņēmējiem darboties ar mazāku individuālā atbalsta apjomu. Tādēļ ir taisnīgi ieviest lieliem saņēmējiem piemērojamu sistēmu, kurā atbalsta apjomu pakāpeniski samazina un visbeidzot nosaka nepārsniedzamo summu, lai uzlabotu maksājumu sadalījumu lauksaimniekiem. Tomēr šādā sistēmā būtu jāņem vērā
                                    algotā darbaspēka izmantošanas intensitāte
                                 , lai nepieļautu nesamērīgu ietekmi uz lielām lauku saimniecībām, kuras nodarbina lielu skaitu strādājošo. Minētos maksimālos apjomus nevajadzētu piemērot maksājumiem, ko piešķir par klimatam un videi labvēlīgu lauksaimniecības praksi, jo tad šādas prakses labvēlīgā ietekme varētu samazināties. Lai nepārsniedzamās summas noteikšana būtu lietderīga, dalībvalstīm būtu jānosaka daži kritēriji, lai nepieļautu lauksaimnieku ļaunprātīgus centienus izvairīties no izrietošajām sekām. Līdzekļiem, kas radušies, samazinot maksājumus lieliem saņēmējiem un nosakot to nepārsniedzamo summu, būtu jāpaliek dalībvalstīs, kurās tie radušies, un tie būtu jāizmanto tādu projektu finansēšanai, kas būtiski veicina inovāciju, saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes […] Regulu (ES) Nr. […] par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) [RDR].

                              15.

                              Tiešā ienākumu atbalsta sadalījumu starp lauksaimniekiem raksturo tas, ka samērā mazam skaitam lielu saņēmēju tiek piešķirtas nesamērīgi lielas maksājumu summas. Apjomradītu ietaupījumu dēļ lielākiem saņēmējiem nav vajadzīgs tāda paša apjoma individuālais atbalsts, lai tiktu efektīvi sasniegts ienākumu atbalsta mērķis. Turklāt pielāgošanās spējas ļauj lielākiem saņēmējiem darboties ar mazāku individuālā atbalsta apjomu. Tādēļ ir taisnīgi ieviest lieliem saņēmējiem piemērojamu sistēmu, kurā atbalsta apjomu pakāpeniski samazina un visbeidzot nosaka nepārsniedzamo summu, lai uzlabotu maksājumu sadalījumu lauksaimniekiem. Tomēr šādā sistēmā būtu jāņem vērā
                                    izmantotais darbaspēks, tostarp atalgojums un ar līgumdarbu izpildi saistītās izmaksas
                                 , lai nepieļautu nesamērīgu ietekmi uz lielām lauku saimniecībām, kuras nodarbina lielu skaitu strādājošo. Minētos maksimālos apjomus nevajadzētu piemērot maksājumiem, ko piešķir par klimatam un videi labvēlīgu lauksaimniecības praksi, jo tad šādas prakses labvēlīgā ietekme varētu samazināties. Lai nepārsniedzamās summas noteikšana būtu lietderīga, dalībvalstīm būtu jānosaka daži kritēriji, lai nepieļautu lauksaimnieku ļaunprātīgus centienus izvairīties no izrietošajām sekām. Līdzekļiem, kas radušies, samazinot maksājumus lieliem saņēmējiem un nosakot to nepārsniedzamo summu, būtu jāpaliek dalībvalstīs, kurās tie radušies, un tie būtu jāizmanto tādu projektu finansēšanai, kas būtiski veicina inovāciju
                                    un lauku attīstību
                                 , saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes […] Regulu (ES) Nr. […] par atbalstu lauku attīstībai no Eiropas Lauksaimniecības fonda lauku attīstībai (ELFLA) [RDR]. Tādējādi dalībvalstīm būs iespēja tiem lielākajiem saņēmējiem, uz kuriem tika attiecināta maksājumu nepārsniedzamā apmēra noteikšana, piešķirt līdzekļus, kas izveidojušies pēc šīs noteikšanas, lai viņi varētu tos ieguldīt inovācijā.

         Grozījums Nr. 9

         Regulas priekšlikums

         20. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              20.

                              Lai nodrošinātu atbalsta labāku sadalījumu Savienības lauksaimniecības zemēs, tostarp dalībvalstīs, kuras piemēroja vienotā platībmaksājuma shēmu, kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 73/2009, vienotā maksājuma shēma, kura izveidota ar Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un turpināta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 73/2009, un kura apvienoja iepriekš esošos atbalsta mehānismus vienotā atsaistītu tiešo maksājumu shēmā, būtu jāaizstāj ar jaunu pamata maksājuma shēmu.
                                    To veicot,
                                  būtu
                                    jāpārtrauc piemērot maksājumtiesības, kas iegūtas saskaņā ar minētajām regulām, un jāpiešķir jaunas tiesības, kuru pamatā tomēr joprojām būtu atbalsttiesīgo hektāru skaits, kas ir lauksaimnieku rīcībā shēmas īstenošanas pirmajā gadā
                                 .

                              20.

                              Lai nodrošinātu atbalsta labāku sadalījumu Savienības lauksaimniecības zemēs, tostarp dalībvalstīs, kuras piemēroja vienotā platībmaksājuma shēmu, kas izveidota ar Regulu (EK) Nr. 73/2009, vienotā maksājuma shēma, kura izveidota ar Padomes 2003. gada 29. septembra Regulu (EK) Nr. 1782/2003, ar ko izveido kopīgus tiešā atbalsta shēmu noteikumus saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku un izveido dažas atbalsta shēmas lauksaimniekiem, un turpināta saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 73/2009, un kura apvienoja iepriekš esošos atbalsta mehānismus vienotā atsaistītu tiešo maksājumu shēmā, būtu jāaizstāj ar jaunu pamata maksājuma shēmu.
                                    Dalībvalstīm
                                  būtu
                                    jāpārveido savas pašreizējās atbalsta sistēmas atbilstoši šai regulai, taču nebūt ne obligāti atceļot pašreizējos tiešo maksājumu modeļus
                                 .

         Grozījums Nr. 139

         Regulas priekšlikums

         21. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              (21)

                                    Tā kā vienotā maksājuma shēmā tika pakāpeniski iekļautas dažādas nozares un lauksaimniekiem tika atvēlēts ilgāks pielāgošanās periods, ir kļuvis arvien grūtāk pamatot, kāpēc dažos gadījumos būtiski atšķiras atbalsts
                                  par vienu hektāru
                                    , kas radies vēsturisku atsauces vērtību izmantošanas rezultātā
                                 .
                                    Tāpēc būtu jānodrošina taisnīgāks tiešā ienākumu atbalsta sadalījums
                                  dalībvalstīm,
                                    samazinot saikni ar vēsturiskajām atsauces vērtībām un ņemot vērā Savienības budžeta vispārējo kontekstu
                                 .
                                    Lai nodrošinātu tiešā atbalsta taisnīgāku sadalījumu, vienlaikus ņemot vērā joprojām pastāvošās algu līmeņa un resursu izmaksu atšķirības, tiešā atbalsta apjoms par vienu hektāru būtu pakāpeniski jākoriģē. Visām dalībvalstīm, kuru tiešie maksājumi ir mazāki par 90 % no vidējā apmēra, par vienu trešdaļu būtu jāsamazina starpība starp to maksājumu pašreizējo apmēru un minēto vidējo apmēru. Šī
                                  maksājumu tuvināšana būtu proporcionāli jāfinansē visām dalībvalstīm, kuru tiešie maksājumi pārsniedz Savienības vidējo rādītāju.
                                    Turklāt visām maksājumtiesībām, kas 2019. gadā aktivizētas dalībvalstī vai reģionā, vajadzētu būt vienotai vienības vērtībai, un šajā nolūkā pārejas periodā būtu jāveic lineāra tuvināšanās šai vērtībai. Tomēr, lai neradītu traucējošas finansiālas sekas lauksaimniekiem, dalībvalstīm, kuras ir izmantojušas vienotā maksājuma shēmu un jo īpaši tās vēsturisko modeli, būtu jāatļauj jaunās shēmas pirmajā piemērošanas gadā, aprēķinot maksājumtiesību vērtību, daļēji ņemt vērā vēsturiskos faktorus. Turklāt diskusijās par nākamo daudzgadu finanšu shēmu periodam no 2021. gada būtu jāvelta uzmanība mērķim panākt pilnīgu konverģenci, minētajā periodā vienlīdzīgi sadalot tiešo atbalstu visā Eiropas Savienībā.

                              (21)

                                    Papildus atbalsta maksājumu tuvināšanai valsts un reģionu līmenī arī valstij atvēlētais finansējums tiešajiem maksājumiem būtu jāpielāgo tā, lai dalībvalstīs, kurās pašreizējais tiešo maksājumu apmērs
                                  par vienu hektāru
                                    ir mazāks par 70 % no Savienības atbalsta vidējā apmēra, šo starpību samazinātu par 30 %
                                 . Dalībvalstīm,
                                    kuru tiešo maksājumu apmērs ir 70 līdz 80 % no vidējā apmēra, šī starpība būtu jāsamazina par 25 %, un dalībvalstīs, kuru tiešo maksājumu apmērs ir lielāks par 80 % no vidējā apmēra, šī starpība būtu jāsamazina par 10 %
                                 .
                                    Piemērojot šos mehānismus, visās dalībvalstīs būtu jāpanāk tāds apmērs, kas 2014. gadā nebūtu mazāks par 55 % no Savienības vidējā apmēra un 2019. gadā – mazāks par 75 % no Savienības vidējā apmēra. Dalībvalstīs, kurās maksājumu apmēri pārsniedz Savienības vidējo apmēru, veicot tuvināšanu, šie apmēri nebūtu jāsamazina zem vidējā.
                                  Maksājumu tuvināšana būtu proporcionāli jāfinansē visām dalībvalstīm, kuru tiešie maksājumi pārsniedz Savienības vidējo rādītāju.

         Grozījums Nr. 11

         Regulas priekšlikums

         21.a apsvērums (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                                    21.a

                                    Papildus atbalsta maksājumu konverģencei valsts un reģionu līmenī arī tiešajiem maksājumiem atvēlētais valsts budžets būtu jāpielāgo tā, lai dalībvalstīs, kurās pašreiz tiešo maksājumu apjoms par vienu hektāru ir mazāks par 70 % no Savienības atbalsta vidējā apmēra, šo starpību samazinātu par 30 %. Visām dalībvalstīm, kuru tiešo maksājumu apmērs ir 70 līdz 80 % no vidējā apmēra, šī starpība būtu jāsamazina par 25 %, bet tajās dalībvalstīs, kuru tiešo maksājumu apmērs ir lielāks par 80 % no vidējā apmēra, šī starpība būtu jāsamazina par 10 %. Pēc šiem pielāgojumiem visās dalībvalstīs būtu jāpanāk tāds līmenis, kas nebūtu mazāks par 65 % no Savienības atbalsta vidējā apmēra. Dalībvalstīs, kurās maksājumu apmērs pārsniedz Savienības atbalsta vidējo apmēru, konverģences rezultātā šie rādītāji nedrīkst kļūst zemāki nekā vidējais. Konverģence būtu proporcionāli jāfinansē visām dalībvalstīm, kuru tiešie maksājumi pārsniedz Savienības vidējo rādītāju.

         Grozījums Nr. 12

         Regulas priekšlikums

         22. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              22.

                              Vienotā maksājuma shēmas piemērošanā gūtā pieredze liecina, ka daži tās galvenie elementi, tostarp valsts maksimālā apjoma noteikšana, būtu jāsaglabā, lai nodrošinātu to, ka atbalsta kopējais apjoms nepārsniedz pašreizējos budžeta ierobežojumus. Dalībvalstīm būtu jāturpina arī veidot valsts rezervi, kas būtu jāizmanto, lai atvieglotu vēl citu jauno lauksaimnieku iesaistīšanos shēmā, vai kuru varētu izmantot, lai ņemtu vērā dažu reģionu īpašās vajadzības. Noteikumi par maksājumtiesību nodošanu un izmantošanu būtu jāsaglabā, tomēr tie pēc iespējas jāvienkāršo.

                              22.

                              Vienotā maksājuma shēmas piemērošanā gūtā pieredze liecina, ka daži tās galvenie elementi, tostarp valsts maksimālā apjoma noteikšana, būtu jāsaglabā, lai nodrošinātu to, ka atbalsta kopējais apjoms nepārsniedz pašreizējos budžeta ierobežojumus.
                                    Vismaz pirmajā jaunās pamata maksājumu shēmas gadā
                                  dalībvalstīm būtu jāturpina arī veidot valsts rezervi,
                                    ko var pārvaldīt reģionāli un
                                  kas būtu jāizmanto, lai atvieglotu vēl citu jauno lauksaimnieku
                                    un jaunpienācēju
                                  iesaistīšanos shēmā, vai kuru varētu izmantot, lai ņemtu vērā dažu reģionu īpašās vajadzības. Noteikumi par maksājumtiesību nodošanu un izmantošanu būtu jāsaglabā, tomēr tie pēc iespējas jāvienkāršo.

         Grozījums Nr. 13

         Regulas priekšlikums

         22.a apsvērums (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                                    22.a

                                    Dalībvalstīm būtu jāļauj noteikt samazinājuma koeficientu, kuram varētu noteikt nulles vērtību, lai būtu iespēja samazināt atbalsttiesīgās platības ar zemāku ražas potenciālu vai konkrētiem produktiem.

         Grozījums Nr. 14

         Regulas priekšlikums

         23. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              23.

                              Lai garantētu saņēmēju tiesību aizsardzību un precizētu īpašās situācijas, kādas var rasties, piemērojot pamata maksājuma shēmu, saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt tiesību aktus, lai pieņemtu noteikumus par lauksaimnieku tiesībām uz atbalstu un piekļuvi pamata maksājuma shēmai mantošanas un paredzamas mantošanas, mantošanas saskaņā ar nomas līgumu, juridiskā statusa vai nosaukuma maiņas, saimniecības apvienošanas vai sadalīšanas gadījumā; lai pieņemtu noteikumus par maksājumtiesību vērtības un skaita vai vērtības palielinājuma aprēķināšanu, kas saistīta ar maksājumtiesību piešķiršanu, arī noteikumus par iespēju noteikt to maksājumtiesību provizorisku vērtību un skaitu vai provizorisku palielinājumu, kas piešķirtas, pamatojoties uz lauksaimnieka pieteikumu, par maksājumtiesību provizoriskās un galīgās vērtības un skaita noteikšanas nosacījumiem un par gadījumiem, kad maksājumtiesību piešķiršanu varētu ietekmēt pārdošanas vai nomas līgums; lai pieņemtu noteikumus par to maksājumtiesību vērtības un skaita noteikšanu un aprēķināšanu, kas saņemtas no valsts rezerves; lai pieņemtu noteikumus par to, kā grozāma maksājumtiesību vienības vērtība, ja runa ir par maksājumtiesību daļām, un kritērijus maksājumtiesību piešķiršanai atkarībā no valsts rezerves izmantojuma un piešķiršanai lauksaimniekiem, kuri
                                    2011. gadā
                                  nebija pieteikušies uz atbalstu.

                              23.

                              Lai garantētu saņēmēju tiesību aizsardzību un precizētu īpašās situācijas, kādas var rasties, piemērojot pamata maksājuma shēmu, saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt tiesību aktus, lai pieņemtu noteikumus par lauksaimnieku tiesībām uz atbalstu un piekļuvi pamata maksājuma shēmai mantošanas un paredzamas mantošanas, mantošanas saskaņā ar nomas līgumu, juridiskā statusa vai nosaukuma maiņas, saimniecības apvienošanas vai sadalīšanas gadījumā; lai pieņemtu noteikumus par maksājumtiesību vērtības un skaita vai vērtības palielinājuma aprēķināšanu, kas saistīta ar maksājumtiesību piešķiršanu, arī noteikumus par iespēju noteikt to maksājumtiesību provizorisku vērtību un skaitu vai provizorisku palielinājumu, kas piešķirtas, pamatojoties uz lauksaimnieka pieteikumu, par maksājumtiesību provizoriskās un galīgās vērtības un skaita noteikšanas nosacījumiem un par gadījumiem, kad maksājumtiesību piešķiršanu varētu ietekmēt pārdošanas vai nomas līgums; lai pieņemtu noteikumus par to maksājumtiesību vērtības un skaita noteikšanu un aprēķināšanu, kas saņemtas no valsts rezerves; lai pieņemtu noteikumus par to, kā grozāma maksājumtiesību vienības vērtība, ja runa ir par maksājumtiesību daļām, un kritērijus maksājumtiesību piešķiršanai atkarībā no valsts rezerves izmantojuma un piešķiršanai lauksaimniekiem, kuri
                                    laikposmā no 2009. līdz 2011. gadam
                                  nebija pieteikušies uz atbalstu.

         Grozījums Nr. 15

         Regulas priekšlikums

         24.a apsvērums (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                                    24.a

                                    Dalībvalstīm vajadzētu būt tiesīgām lemt izmantot daļu no valsts maksimālā apjoma, lai lauksaimniekiem piešķirtu ikgadēju papildinošu maksājumu par pirmajiem hektāriem, lai tādējādi vairāk ņemtu vērā saimniecību daudzveidību to ekonomiskā lieluma, izvēlētās ražošanas metodes un nodarbinātības ziņā.

         Grozījums Nr. 16

         Regulas priekšlikums

         26. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              26.

                              Viens no jaunās KLP mērķiem ir uzlabot ekoloģiskos rādītājus
                                    , paredzot tiešo maksājumu obligātu “ekoloģisko” komponentu, kas atbalstīs visā Savienībā īstenojamu klimatam un videi labvēlīgu lauksaimniecības praksi
                                 . Šajā nolūkā daļa no valsts maksimālā apjoma, kas noteikts tiešajiem maksājumiem, dalībvalstīm būtu jāizmanto, lai
                                    papildus pamata maksājumam
                                  piešķirtu gada maksājumu par obligātu praksi, kas lauksaimniekiem jāievēro, par prioritāti izvirzot gan klimata, gan vides politikas mērķus. Šāda prakse būtu jāveic kā vienkāršas, vispārinātas, ārpuslīgumiskas un ikgadējas darbības, kas pārsniedz savstarpējās atbilstības prasības un ir saistītas ar lauksaimniecību, piemēram, kultūru dažādošana, ilggadīgo zālāju uzturēšana un ekoloģiski nozīmīgas platības.
                                    Šāda prakse būtu jānosaka kā obligāta arī tiem lauksaimniekiem, kuru saimniecības pilnībā vai daļēji atrodas Natura 2000 teritorijās, uz kurām attiecas Padomes 1992. gada 21. maija Direktīva 92/43/EEK par dabisko dzīvotņu, savvaļas faunas un floras aizsardzību un Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 30. novembra Direktīva 2009/147/EK par savvaļas putnu aizsardzību, ciktāl šāda prakse ir saderīga ar minēto direktīvu mērķiem. Ņemot vērā bioloģiskās lauksaimniecības sistēmu vispārēji atzīto labvēlīgo ietekmi uz vidi,
                                  lauksaimniekiem, kuri pilda Padomes 2007. gada 28. jūnija Regulā (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) Nr. 2092/91 atcelšanu paredzētos nosacījumus, būtu jāgūst labums no “ekoloģiskā” komponenta bez papildu pienākumu izpildes.
                                    “Ekoloģiskā” komponenta neievērošanai būtu jānoved pie sodu piemērošanas, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. […] [HZR] 65. pantu.

                              26.

                              Viens no jaunās KLP mērķiem ir uzlabot ekoloģiskos rādītājus. Šajā nolūkā daļa no valsts maksimālā apjoma, kas noteikts tiešajiem maksājumiem, dalībvalstīm būtu jāizmanto, lai piešķirtu gada maksājumu par obligātu praksi, kas lauksaimniekiem jāievēro, par prioritāti izvirzot gan klimata, gan vides politikas mērķus. Šāda prakse būtu jāveic kā vienkāršas, vispārinātas, ārpuslīgumiskas un ikgadējas darbības, kas pārsniedz savstarpējās atbilstības prasības un ir saistītas ar lauksaimniecību, piemēram, kultūru dažādošana, ilggadīgo zālāju
                                    un pastāvīgo ganību
                                  uzturēšana un ekoloģiski nozīmīgas platības. Lauksaimniekiem, kuri pilda Padomes 2007. gada 28. jūnija Regulā (EK) Nr. 834/2007 par bioloģisko ražošanu un bioloģisko produktu marķēšanu un par Regulas (EEK) Nr. 2092/91 atcelšanu paredzētos nosacījumus, agrovides un klimata maksājumu saņēmējiem saskaņā ar Regulas (ES) Nr. […] [RDR] 29. pantu un lauksaimniekiem, kuru saimniecības atrodas Natura 2000 teritorijās, būtu jāgūst labums no “ekoloģiskā” komponenta bez papildu pienākumu izpildes.
                                    Labumu no “ekoloģiskā” komponenta ar konkrētiem nosacījumiem vajadzētu būt tiesīgiem gūt arī tiem lauksaimniekiem, kuru saimniecības ir sertificētas saskaņā ar valsts vides sertifikācijas sistēmām. Lauksaimnieki būtu jāatbrīvo no kultūru dažādošanas pienākuma un no pienākumiem, kas saistīti ar ekoloģiski nozīmīgām platībām, ja vismaz 75 % to saimniecības platības aizņem ilggadīgie zālāji, pastāvīgās ganības vai kultūras, kas atrodas zem ūdens. Šo atbrīvojumu vajadzētu piemērot tikai tādā gadījumā, ja atbalsttiesīgās lauksaimniecības zemes atlikusī aramzemes platība nepārsniedz 50 hektārus.

         Grozījums Nr. 17

         Regulas priekšlikums

         28. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              28.

                              Lai nodrošinātu to, ka
                                    lauksaimnieki
                                  saglabā ilggadīgo zālāju platības, saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt tiesību aktus, lai pieņemtu pasākuma piemērošanas noteikumus.

                              28.

                              Lai nodrošinātu to, ka
                                    dalībvalstis
                                  saglabā ilggadīgo zālāju
                                    un pastāvīgo ganību
                                  platības, saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt tiesību aktus, lai pieņemtu pasākuma piemērošanas noteikumus.

         Grozījums Nr. 18

         Regulas priekšlikums

         29. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              29.

                              Lai nodrošinātu ekoloģiski nozīmīgu platību pasākuma efektīvu un saskaņotu īstenošanu, vienlaikus ņemot vērā dalībvalstu specifiku, saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt tiesību aktus, lai sīkāk definētu šajā pasākumā minēto ekoloģiski nozīmīgo platību veidus un lai pievienotu un definētu citus ekoloģiski nozīmīgu platību veidus, ko var ņemt vērā, lai konstatētu, vai ir ievērota šajā pasākumā minētā procentuālā daļa.

                              29.

                              Lai nodrošinātu ekoloģiski nozīmīgu platību pasākuma efektīvu un saskaņotu īstenošanu, vienlaikus ņemot vērā dalībvalstu specifiku, saskaņā ar Līguma 290. pantu būtu jādeleģē Komisijai pilnvaras pieņemt tiesību aktus, lai sīkāk definētu šajā pasākumā minēto ekoloģiski nozīmīgo platību veidus, pievienotu un definētu citus ekoloģiski nozīmīgu platību veidus, ko var ņemt vērā, lai konstatētu, vai ir ievērota šajā pasākumā minētā procentuālā daļa,
                                    un lai noteiktu Savienības vērtēšanas koeficientu sistēmu dažādo ekoloģiski nozīmīgo platību veidu pārstāvēto hektāru aprēķināšanai
                                 .

         Grozījums Nr. 104

         Regulas priekšlikums

         29.a apsvērums (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                                    (29a)

                                    lai uzlabotu vidi, cīnītos pret klimata pārmaiņām un uzlabotu agronomiskos apstākļus, Komisijai nekavējoties būtu jāiesniedz stratēģiskais plāns par augu proteīnu piegādi, kas ļaus Savienībai samazināt tās ārkārtīgi lielo atkarību no ārējiem piegādes avotiem. Plānā būtu jāparedz plašāka eļļas un proteīna augu un dārzeņu audzēšana saskaņā ar kopējo lauksaimniecības politiku, un tam būtu jāveicina piemērotu un ražīgu šķirņu agronomiskā izpēte.

         Grozījums Nr. 19

         Regulas priekšlikums

         33. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              33.

                              Būtu jādod dalībvalstīm iespēja daļu no valsts maksimālā apjoma, kas noteikts tiešajiem maksājumiem, skaidri noteiktos gadījumos izmantot saistītajam atbalstam konkrētās nozarēs. Resursi, kurus var izmantot saistītā atbalsta sniegšanai, būtu jāierobežo līdz noteiktam apjomam, vienlaikus ļaujot šādu atbalstu piešķirt dalībvalstīs vai to konkrētos reģionos, kuros ir īpaša situācija, proti, kuros konkrēti lauksaimniecības veidi vai lauksaimniecības sektori ir sevišķi svarīgi ekonomisku, vides un/vai sociālu iemeslu dēļ. Būtu jāatļauj dalībvalstīm šādam atbalstam izmantot līdz
                                    5
                                  % no valsts maksimālā apjoma
                                    vai līdz 10 %, ja to saistītā atbalsta apjoms vismaz vienā gadā 2010.–2013. gada periodā pārsniedza 5 %
                                 .
                                    Tomēr pienācīgi pamatotos gadījumos, ja ir pierādītas konkrētas aktuālas reģiona vajadzības un saņemts Komisijas apstiprinājums, būtu jāatļauj dalībvalstīm izmantot vairāk par 10 % no valsts maksimālā apjoma.
                                  Saistītais atbalsts būtu jāpiešķir tikai tiktāl, cik tas nepieciešams, lai radītu stimulu saglabāt pašreizējo ražošanas apjomu šajos reģionos. Šādam atbalstam būtu jābūt pieejamam arī lauksaimniekiem, kuriem 2013. gada 31. decembrī ir īpašas maksājumtiesības, kas piešķirtas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1782/2003 un Regulu (EK) Nr. 73/2009, un kuriem nav atbalsttiesīgu hektāru maksājumtiesību aktivizēšanai. Attiecībā uz
                                    tāda
                                  brīvprātīga saistītā atbalsta apstiprināšanu
                                    , kas pārsniedz 10 % no dalībvalstij noteiktā valsts gada maksimālā apjoma,
                                  Komisija būtu jāpilnvaro
                                    arī pieņemt īstenošanas aktus, nepiemērojot Regulu (ES) Nr. 182/2011
                                 .

                              33.

                              Būtu jādod dalībvalstīm iespēja daļu no valsts maksimālā apjoma, kas noteikts tiešajiem maksājumiem, skaidri noteiktos gadījumos izmantot saistītajam atbalstam konkrētās nozarēs. Resursi, kurus var izmantot saistītā atbalsta sniegšanai, būtu jāierobežo līdz noteiktam apjomam, vienlaikus ļaujot šādu atbalstu piešķirt dalībvalstīs vai to konkrētos reģionos, kuros ir īpaša situācija, proti, kuros konkrēti lauksaimniecības veidi vai lauksaimniecības sektori ir sevišķi svarīgi ekonomisku, vides un/vai sociālu iemeslu dēļ. Būtu jāatļauj dalībvalstīm šādam atbalstam izmantot līdz
                                    15
                                  % no valsts maksimālā apjoma.
                                    Maksimālā apjoma procentuālo daļu var palielināt par trim procentpunktiem tām dalībvalstīm, kuras nolemj izmantot vismaz 3 % no noteiktā valsts apjoma, lai atbalstītu proteīnaugu ražošanu.
                                  Saistītais atbalsts būtu jāpiešķir tikai tiktāl, cik tas nepieciešams, lai radītu stimulu saglabāt pašreizējo ražošanas apjomu šajos reģionos
                                    , izņemot gadījumus, ja atbalsts ir paredzēts ir vides mērķiem.
                                  Šādam atbalstam būtu jābūt pieejamam arī lauksaimniekiem, kuriem 2013. gada 31. decembrī ir īpašas maksājumtiesības, kas piešķirtas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1782/2003 un Regulu (EK) Nr. 73/2009, un kuriem nav atbalsttiesīgu hektāru maksājumtiesību aktivizēšanai. Attiecībā uz brīvprātīga saistīta atbalsta apstiprināšanu Komisija būtu jāpilnvaro
                                    pieņemt deleģētus aktus saskaņā ar LESD 290. pantu
                                 .

         Grozījums Nr. 20

         Regulas priekšlikums

         38. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              38.

                              Lai mazinātu ar tiešā atbalsta pārvaldību un kontroli saistītās administratīvās izmaksas, būtu
                                    jāizveido vienkārša
                                  un
                                    īpaša shēma
                                  mazajiem lauksaimniekiem. Šajā nolūkā būtu
                                    jānosaka vienreizējs maksājums
                                 , kas aizstātu visus tiešos maksājumus.
                                    Būtu jāievieš noteikumi
                                 , ar kuriem cenšas vienkāršot formalitātes, cita starpā samazinot mazajiem lauksaimniekiem uzliktos pienākumus, piemēram, tos, kuri saistīti ar atbalsta pieteikumiem, klimatam un videi labvēlīgu lauksaimniecības praksi, savstarpējo atbilstību un kontrolēm, kā paredzēts Regulā (ES) Nr. […] [HZR], neapdraudot reformas vispārējo mērķu sasniegšanu, ar nosacījumu, ka Savienības tiesību akti, kas minēti Regulā (ES) Nr. […] [HZR] II pielikumā, ir piemērojami mazajiem lauksaimniekiem. Minētās shēmas mērķim vajadzēt būt atbalstīt pašreizējo lauksaimniecības struktūru, ko veido Savienības mazās saimniecības, vienlaikus nekavējot pāreju uz konkurētspējīgākām struktūrām. Šā iemesla dēļ shēmai vajadzētu būt pieejamai tikai esošām saimniecībām.

                              38.

                              Lai mazinātu ar tiešā atbalsta pārvaldību un kontroli saistītās administratīvās izmaksas,
                                    dalībvalstīm
                                  būtu
                                    jāatļauj izveidot vienkāršu
                                  un
                                    īpašu shēmu
                                  mazajiem lauksaimniekiem. Šajā nolūkā
                                    dalībvalstīm būtu jāatļauj noteikt vienreizēju maksājumu vai fiksētu gada maksājumu vienam saņēmējam
                                 , kas aizstātu visus tiešos maksājumus.
                                    Lauksaimnieki, kuru gada maksājums nepārsniedz EUR 1 500, šajā shēmā būtu jāiekļauj automātiski. Vajadzētu būt iespējai ieviest noteikumus
                                 , ar kuriem cenšas vienkāršot formalitātes, cita starpā samazinot mazajiem lauksaimniekiem uzliktos pienākumus, piemēram, tos, kuri saistīti ar atbalsta pieteikumiem, klimatam un videi labvēlīgu lauksaimniecības praksi, savstarpējo atbilstību un kontrolēm, kā paredzēts Regulā (ES) Nr. […] [HZR], neapdraudot reformas vispārējo mērķu sasniegšanu, ar nosacījumu, ka Savienības tiesību akti, kas minēti Regulā (ES) Nr. […] [HZR] II pielikumā, ir piemērojami mazajiem lauksaimniekiem. Minētās shēmas mērķim vajadzēt būt atbalstīt pašreizējo lauksaimniecības struktūru, ko veido Savienības mazās saimniecības, vienlaikus nekavējot pāreju uz konkurētspējīgākām struktūrām. Šā iemesla dēļ shēmai vajadzētu būt pieejamai tikai esošām saimniecībām.

         Grozījums Nr. 21

         Regulas priekšlikums

         40. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              40.

                              Vienkāršošanas labad un lai ņemtu vērā īpašos apstākļus tālākajos reģionos, tiešie maksājumi šajos reģionos būtu jāpārvalda ar Regulu (EK) Nr. 247/2006 izveidoto atbalsta programmu ietvaros. Tādējādi šīs regulas noteikumi, kas attiecas uz pamata maksājuma shēmu un ar to saistītiem maksājumiem un uz saistīto atbalstu, šajos reģionos nebūtu jāpiemēro.

                              40.

                              Vienkāršošanas labad un lai ņemtu vērā īpašos apstākļus tālākajos reģionos, tiešie maksājumi šajos reģionos būtu jāpārvalda ar Regulu (EK) Nr. 247/2006 izveidoto atbalsta programmu ietvaros. Tādējādi šīs regulas noteikumi, kas attiecas uz pamata maksājuma shēmu un ar to saistītiem maksājumiem un uz saistīto atbalstu, šajos reģionos nebūtu jāpiemēro.
                                    Tomēr būtu jāizvērtē ietekme, ko jebkādas šīs regulas izmaiņas varētu izraisīt šiem reģioniem.

         Grozījums Nr. 22

         Regulas priekšlikums

         40.a apsvērums (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                                    40.a

                                    Lauksaimniecības nozares daudzveidība noteiktos izolētos apgabalos, kuros ir neefektīvas ražošanas sistēmas, ļauj izmantot specifiskus lauksaimniecības politikas instrumentus, ar kuriem Eiropas Savienībai ir pietiekama pieredze, ar mērķi uzlabot nozares orientāciju uz tirgu un samazināt ietekmi uz vidi, atsakoties no lauksaimnieciskās darbības un saglabājot lauku kopienas saskaņā ar ilgtspējības mērķi. Būtu padziļināti jāizpēta īpašie režīmi tām Savienības salu teritorijām, kurās ir līdzīgas iezīmes kā teritorijām, kur šādi lauksaimniecības politikas instrumenti ir sekmīgi izmantoti.

         Grozījums Nr. 23

         Regulas priekšlikums

         43. apsvērums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              43.

                              Lai spēcinātu lauku attīstības politiku, būtu jādod dalībvalstīm iespēja līdzekļus no tiešo maksājumu maksimālā apjoma pārvietot uz lauku attīstībai piešķirto atbalstu. Vienlaikus dalībvalstīm, kurās tiešā atbalsta apmērs nepārsniedz 90 % no Savienības atbalsta vidējā apmēra, būtu jādod iespēja līdzekļus no lauku attīstībai piešķirtā atbalsta pārvietot uz tiešo maksājumu maksimālo apjomu. Šāda izvēle būtu jāveic, nepārsniedzot noteiktus limitus,
                                    vienreiz
                                  un
                                    attiecībā uz visu šīs regulas piemērošanas periodu
                                 .

                              43.

                              Lai spēcinātu lauku attīstības politiku, būtu jādod dalībvalstīm iespēja līdzekļus no tiešo maksājumu maksimālā apjoma pārvietot uz lauku attīstībai piešķirto atbalstu.
                                    Visām dalībvalstīm jādod iespēja pārvietotos līdzekļus papildināt ar summu, kas ir proporcionāla ekoloģiskiem pasākumiem neiztērēto līdzekļu summai, lai nodrošinātu papildu atbalstu agrovides un klimata pasākumiem.
                                  Vienlaikus dalībvalstīm, kurās tiešā atbalsta apmērs nepārsniedz 90 % no Savienības atbalsta vidējā apmēra, būtu jādod iespēja līdzekļus no lauku attīstībai piešķirtā atbalsta pārvietot uz tiešo maksājumu maksimālo apjomu. Šāda izvēle būtu jāveic, nepārsniedzot noteiktus limitus, un
                                    jāpārskata līdz 2015. gada 1. augustam vai 2017. gada 1. augustam
                                 .

         Grozījums Nr. 24

         Regulas priekšlikums

         1. pants – 1. punkts – b) apakšpunkts – iiiа) punkts (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                                    iiia)

                                    jaunu Savienības finansētu shēmu maksājumiem par bišu kolonijām biškopības nozarē;

         Grozījums Nr. 25

         Regulas priekšlikums

         2. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus,
                        lai grozītu
                      I pielikumā iekļauto atbalsta shēmu sarakstu.

                        Lai nodrošinātu tiesisko noteiktību,
                      Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus,
                        ar ko groza
                      I pielikumā iekļauto atbalsta shēmu sarakstu
                        tiktāl, ciktāl tas nepieciešams sakarā ar jauno tiesību aktu ieviestajām izmaiņām par atbalsta shēmām, kuri tiks pieņemti pēc šīs regulas stāšanās spēkā
                     .

         Grozījums Nr. 26

         Regulas priekšlikums

         4. pants – 1. punkts – c) apakšpunkts – 1. ievilkums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              —

                              lauksaimniecības produktu ražošana vai audzēšana, tostarp ražas novākšana, slaukšana, dzīvnieku audzēšana un turēšana lauksaimniecības nolūkiem,

                              —

                                    lauksaimnieciskā ražošana, kas ietver
                                  lauksaimniecības produktu ražošanu vai audzēšanu, tostarp ražas novākšanu, slaukšanu, dzīvnieku audzēšanu un turēšanu lauksaimniecības nolūkiem,

         Grozījums Nr. 27

         Regulas priekšlikums

         4. pants – 1. punkts – c) apakšpunkts – 2. ievilkums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              —

                              lauksaimniecības zemes uzturēšana noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī,
                                    neveicot īpašus sagatavošanas darbus papildus tradicionālo lauksaimniecības metožu un tehnikas izmantošanai, vai

                              —

                              lauksaimniecības zemes uzturēšana noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī, turklāt tādas lauksaimniecības zemes gadījumā, kura dabīgi saglabā šādu stāvokli, ar nosacījumu, ka tiek veikts darbību minimums, ko nosaka dalībvalstis;

         Grozījums Nr. 28

         Regulas priekšlikums

         4. pants – 1. punkts – c) apakšpunkts – 3. ievilkums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              —

                              dalībvalstu noteikta darbības minimuma veikšana lauksaimniecības platībās, kuras tiek dabiski uzturētas noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī;

                              —

                              dalībvalstu noteikta darbības minimuma
                                    , attiecīgos gadījumos pamatojoties uz minimālo ganāmpulka blīvumu,
                                  veikšana lauksaimniecības platībās, kuras tiek dabiski uzturētas noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī;

         Grozījums Nr. 29

         Regulas priekšlikums

         4. pants – 1. punkts – e) apakšpunkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              e)

                              “lauksaimniecības platība” ir platība, ko aizņem aramzeme, ilggadīgie zālāji vai ilggadīgie stādījumi;

                              e)

                              “lauksaimniecības platība” ir platība, ko aizņem aramzeme, ilggadīgie zālāji
                                    un pastāvīgās ganības
                                  vai ilggadīgie stādījumi;

         Grozījums Nr. 30

         Regulas priekšlikums

         4. pants – 1. punkts – g) apakšpunkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              g)

                              “ilggadīgie stādījumi” ir kultūras, kuras neaudzē augsekā, nav ilggadīgie zālāji, attiecīgajā zemē aug piecus gadus vai ilgāk un dod ražu vairākas reizes, tostarp stādaudzētavas un īscirtmeta atvasāji;

                              g)

                              “ilggadīgie stādījumi” ir kultūras, kuras neaudzē augsekā, nav ilggadīgie zālāji
                                    un pastāvīgās ganības
                                 , attiecīgajā zemē aug piecus gadus vai ilgāk un dod ražu vairākas reizes, tostarp stādaudzētavas,
                                    tradicionālie augļu dārzi
                                  un īscirtmeta atvasāji;

         Grozījums Nr. 31

         Regulas priekšlikums

         4. pants – 1. punkts – h) apakšpunkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              h)

                              “ilggadīgie zālāji” ir zeme, ko izmanto, lai audzētu dabīgi veidojušās (pašiesējušās) vai kultivētas (sētas) stiebrzāles v
                                    ai citus lopbarības zālaugus
                                 , un kas
                                    piecus
                                  gadus vai ilgāk nav iekļauta saimniecības augsekas sistēmā;
                                    tajā
                                  var
                                    augt
                                  citas
                                    noganīšanai piemērotas sugas, ja pārsvaru saglabā stiebrzāles un citi lopbarības zālaugi
                                 ;

                              h)

                              “ilggadīgie zālāji
                                    un pastāvīgās ganības
                                 ” ir zeme, ko izmanto, lai audzētu dabīgi veidojušās (pašiesējušās) vai kultivētas (sētas)
                                    lopbarības
                                  stiebrzāles
                                    , krūmus un/vai kokus vai citas noganīšanai piemērotas sugas
                                 , un kas nav iekļauta saimniecības augsekas sistēmā
                                    un septiņus
                                  gadus vai ilgāk
                                    nav aparta
                                 ;
                                    tai
                                  var
                                    būt
                                  citas
                                    pazīmes, kas ir svarīgas, lai zemi varētu raksturot kā pastāvīgās ganības
                                 ;

         Grozījums Nr. 32

         Regulas priekšlikums

         4. pants – 1. punkts – i) apakšpunkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                                    i)

                                    “stiebrzāles vai citi lopbarības zālaugi” ir visi zālaugi, kas tradicionāli aug dabiskās ganībās vai ko dalībvalstī parasti iekļauj ganībām vai pļavām paredzētos sēklu maisījumos (neatkarīgi no tā, vai tās izmanto lopu ganīšanai);

                        svītrots

         Grozījums Nr. 33

         Regulas priekšlikums

         4. pants – 1. punkts – ja) apakšpunkts (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                                    ja)

                              “
                                    tradicionālie dārzi” ir zeme, kurā aug augļkoki, kam ir vides un kultūras nozīme;

         Grozījums Nr. 34

         Regulas priekšlikums

         4. pants – 2. punkts – a) apakšpunkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                                    a)

                                    noteiktu jaunas definīcijas, kas saistītas ar piekļuvi atbalstam saskaņā ar šo regulu;

                        svītrots

         Grozījums Nr. 35

         Regulas priekšlikums

         4. pants – 2. punkts – b) apakšpunkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              b)

                                    izveidotu pamatsistēmu, kuras ietvaros dalībvalstis nosaka
                                  veicamo darbību
                                    minimumu
                                  platībās, kas tiek dabiski uzturētas noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī;

                              b)

                                    noteiktu kritērijus
                                 , saskaņā ar kuriem
                                    dalībvalstīm jānosaka
                                  veicamo darbību
                                    minimums
                                  platībās, kas tiek dabiski uzturētas noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī;

         Grozījums Nr. 36

         Regulas priekšlikums

         4. pants – 2. punkts – c) apakšpunkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              c)

                              noteiktu
                                    kritērijus
                                 , kas lauksaimniekiem jāievēro, lai tiktu uzskatīts, ka viņi ir izpildījuši pienākumu uzturēt lauksaimniecības platību noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī, kā minēts 1. punkta c) apakšpunktā;

                              c)

                              noteiktu
                                    sistēmu, saskaņā ar kuru dalībvalstīm jānosaka kritēriji
                                 , kas lauksaimniekiem jāievēro, lai tiktu uzskatīts, ka viņi ir izpildījuši pienākumu uzturēt lauksaimniecības platību noganīšanai vai kultūraugu audzēšanai piemērotā stāvoklī, kā minēts 1. punkta c) apakšpunktā;

         Grozījums Nr. 37

         Regulas priekšlikums

         4. pants – 2. punkts – d) apakšpunkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                                    d)

                                    noteiktu kritērijus, ar kuriem nosaka stiebrzāļu un citu lopbarības zālaugu pārsvaru 1. punkta h) apakšpunkta piemērošanas vajadzībām.

                        svītrots

         Grozījums Nr. 38

         Regulas priekšlikums

         7. pants – 2. punkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  2.   Katrai dalībvalstij un katram gadam tiek darīts pieejams 11. pantā minētās nepārsniedzamās summas aprēķināšanas rezultāts, kas ir starpība starp II pielikumā noteikto valsts maksimālo apjomu, kuram pieskaitīta saskaņā ar 44. pantu pieejamā summa, un III pielikumā noteikto neto maksimālo apjomu, kā Savienības atbalsts lauku attīstības programmās paredzētiem pasākumiem, ko saskaņā ar Regulu (ES) Nr. […] [RDR] finansē no ELFLA.

                  2.   Katrai dalībvalstij un katram gadam tiek darīts pieejams 11. pantā minētās nepārsniedzamās summas aprēķināšanas rezultāts, kas ir starpība starp II pielikumā noteikto valsts maksimālo apjomu, kuram pieskaitīta saskaņā ar 44. pantu pieejamā summa, un III pielikumā noteikto neto maksimālo apjomu, kā Savienības atbalsts lauku attīstības programmās paredzētiem pasākumiem, ko
                        izvēlas dalībvalsts un ko
                      saskaņā ar Regulu (ES) Nr. […] [RDR] finansē no ELFLA.

         Grozījums Nr. 197

         Regulas priekšlikums

         8. pants – 1. punkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  1.   Korekcijas likmi, kas noteikta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. […] [HZR] 25. pantu, piemēro
                        tikai
                      tiešajiem maksājumiem,
                        kas pārsniedz EUR 5 000 un jāpiešķir
                      lauksaimniekiem attiecīgajā kalendārajā gadā.

                  1.   Korekcijas likmi, kas noteikta saskaņā ar Regulas (ES) Nr. […] [HZR] 25. pantu, piemēro
                        visiem
                      tiešajiem maksājumiem, ko piešķir lauksaimniekiem attiecīgajā kalendārajā gadā.

         Grozījums Nr. 39

         Regulas priekšlikums

         8. pants – 3. punkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        3.

                        Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus attiecībā uz noteikumiem par to samazinājumu aprēķināšanas bāzi, kuri dalībvalstīm jāpiemēro lauksaimniekiem saskaņā ar šā panta 1. un 2. punktu.

                        svītrots

         Grozījums Nr. 40

         Regulas priekšlikums

         9. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     9. pants

                     9. pants

                     Aktīvs lauksaimnieks

                     Aktīvs lauksaimnieks

                  1.
                        Tiešos maksājumus nepiešķir fiziskām vai juridiskām personām vai fizisku vai juridisku personu grupām, kuras atbilst vienam no šādiem kritērijiem:

                  1.
                        Dalībvalstis izstrādā tiesisko regulējumu un definīcijas, kuru pamatā ir objektīvi un nediskriminējoši kritēriji, lai attiecīgā gadījumā nodrošinātu, ka tiešie maksājumi tiek piešķirti tikai tiem lauksaimniekiem, kuru lauksaimniecības platības vismaz lielākoties ir tādas platības, kas tiek dabiski uzturētas noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī, ar nosacījumu, ka tie šajās platībās veic darbību minimumu, ko dalībvalstis noteikušas saskaņā ar 4. panta 1. punkta c) apakšpunktu.

                                    a)

                                    gada tiešo maksājumu summa ir mazāka par 5 % no kopējiem ieņēmumiem, kuri gūti no nelauksaimnieciskām darbībām pēdējā fiskālajā gadā, vai

                                    b)

                                    to lauksaimniecības platības ir galvenokārt tādas platības, kuras tiek dabiski uzturētas noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī, un tie šajās platībās neveic darbību minimumu, ko dalībvalstis noteikušas saskaņā ar 4. panta 1. punkta c) apakšpunktu.

                        Saimnieciskās vienības, proti, pārvadājumu uzņēmumus, lidostas, nekustamo īpašumu uzņēmumus, sporta laukumu apsaimniekotājus, kempingu apsaimniekotājus un kalnrūpniecības uzņēmumus vai citus ar lauksaimniecību nesaistītus uzņēmumus, ko, pamatojoties uz objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, attiecīgi nosaka dalībvalstis, pēc būtības nevar uzskatīt par aktīviem lauksaimniekiem vai jebkādu tiešo maksājumu saņēmējiem. Dalībvalstis var nolemt, ka šīs saimnieciskās vienības var pretendēt uz atbalstu, ja tās var sniegt pārbaudāmus pierādījumus, ka to lauksaimnieciskā darbība veido nozīmīgu daļu no to kopējās saimnieciskās darbības vai ka to uzņēmējdarbības vai uzņēmuma galvenais mērķis ir lauksaimnieciskās darbības veikšana.

                        Pēc tam, kad dalībvalstis ir pienācīgi informējušas Komisiju, tās var nolemt otrajā daļā minētajā sarakstā iekļaut arī citas saimnieciskās vienības vai atsevišķas vienības no atbilstīgo vienību saraksta izņemt, sniedzot objektīvu un nediskriminējošu sava lēmuma pamatojumu.

                  2.
                        Šā panta 1. punktu nepiemēro
                      lauksaimniekiem, kuri iepriekšējā gadā saņēmuši tiešos maksājumus, kas mazāki par EUR 5 000.

                  2.
                        Dalībvalstis var nolemt šo pantu nepiemērot
                      lauksaimniekiem, kuri iepriekšējā gadā saņēmuši tiešos maksājumus, kas mazāki par EUR 5 000.

                  3.   Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai noteiktu:

                  3.   Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai noteiktu
                        kritērijus, pēc kuriem nosaka, vai lauksaimnieka lauksaimniecības platība ir uzskatāma par platību, kura tiek dabiski uzturēta noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī.

                                    a)

                                    kritērijus, ar kuriem nosaka tiešo maksājumu summu 1. un 2. punkta piemērošanas vajadzībām, jo īpaši maksājumtiesību piešķiršanas pirmajā gadā, ja maksājumtiesību vērtība vēl nav galīgi noteikta, kā arī jauniem lauksaimniekiem;

                                    b)

                                    izņēmumus no noteikuma, ka jāņem vērā pēdējā fiskālajā gadā gūtie ieņēmumi, ja attiecīgie dati nav pieejami, un

                                    c)

                                    kritērijus, pēc kuriem nosaka, vai lauksaimnieka lauksaimniecības platība ir uzskatāma par platību, kura tiek dabiski uzturēta noganīšanai vai kultūru audzēšanai piemērotā stāvoklī.

         Grozījums Nr. 41

         Regulas priekšlikums

         11. pants – 1. punkts – 3.a ievilkums (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              —

                                    pēc minētās samazināšanas iegūtā summa nedrīkst būt lielāka par EUR 300 000.

         Grozījums Nr. 42

         Regulas priekšlikums

         11. pants – 1. punkts – 4. ievilkums

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              —

                                    par 100 % samazina daļu, kas lielāka par EUR 300 000.

                        svītrots

         Grozījums Nr. 43

         Regulas priekšlikums

         11. pants – 1.a punkts (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        1.a

                        Pirmo punktu nepiemēro kooperatīviem vai citām juridiskām personām, kas apvieno vairākus tiešo maksājumu saņēmējus un kas saņem un novirza maksājumus, lai tos pilnībā sadalītu saviem locekļiem, uz kuriem savukārt attiecas 1. punkts.

         Grozījums Nr. 44 un 105

         Regulas priekšlikums

         11. pants – 2. punkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  2.   Šā panta 1. punktā minēto summu aprēķina, algas, ko lauksaimnieks faktiski izmaksājis un deklarējis iepriekšējā gadā, ieskaitot ar darbaspēka nodarbināšanu saistītus nodokļus un sociālās iemaksas, atņemot no tiešo maksājumu kopsummas, kas sākotnēji pienākas lauksaimniekam, neņemot vērā maksājumus, kuri jāpiešķir atbilstīgi šīs regulas III sadaļas 2. nodaļai.

                  2.   Šā panta 1. punktā minēto summu aprēķina,
                        atņemot no tiešo maksājumu kopsummas, kas sākotnēji pienākas lauksaimniekam,
                      algas, ko lauksaimnieks faktiski izmaksājis un deklarējis iepriekšējā gadā, ieskaitot ar darbaspēka nodarbināšanu saistītus nodokļus un sociālās iemaksas
                        , kā arī izmaksas, kas radušās, izmantojot līgumdarbu izpildītājus noteiktām lauksaimniecības darbībām,
                      neņemot vērā maksājumus, kuri jāpiešķir atbilstīgi šīs regulas III sadaļas 2. nodaļai.

         Grozījums Nr. 45

         Regulas priekšlikums

         11. pants – 3.a punkts (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        3a.

                        Līdzekļi, kas iegūti pakāpeniskas samazināšanas vai nepārsniedzamās summas piemērošanas rezultātā, paliek to iegūšanas reģionā vai dalībvalstī, un tos izmanto otrā pīlāra pasākumiem;

         Grozījums Nr. 46

         Regulas priekšlikums

         14. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     14. pants

                     14. pants

                     Elastīga līdzekļu pārvietošana starp pīlāriem

                     Elastīga līdzekļu pārvietošana starp pīlāriem

                  1.   Dalībvalstis līdz 2013. gada 1. augustam var nolemt līdz
                        10
                      % no tā valsts gada maksimālā apjoma 2014.–2019. kalendārajam gadam, kas noteikts šīs regulas II pielikumā, darīt pieejamus kā papildu atbalstu lauku attīstības programmas pasākumiem, ko saskaņā ar Regulu (ES) Nr. […] [RDR] finansē no ELFLA. Rezultātā attiecīgā summa vairs nav pieejama tiešo maksājumu piešķiršanai.

                  1.   Dalībvalstis līdz 2013. gada 1. augustam var nolemt līdz
                        15
                      % no tā valsts gada maksimālā apjoma 2014.–2019. kalendārajam gadam, kas noteikts šīs regulas II pielikumā, darīt pieejamus kā papildu atbalstu lauku attīstības programmas pasākumiem, ko saskaņā ar Regulu (ES) Nr. […] [RDR] finansē no ELFLA. Rezultātā attiecīgā summa vairs nav pieejama tiešo maksājumu piešķiršanai.

                        Pirmajā daļā minēto lēmumu paziņo Komisijai līdz minētajā daļā norādītajam datumam.

                        Procentuālā daļa, kas paziņota saskaņā ar otro daļu, pirmajā daļā minētajiem gadiem ir vienāda.

                        1.a

                        Dalībvalstis saskaņā ar 33. pantu nepiešķirtos līdzekļus var pārvietot, lai atbalstītu šā panta 1. punktā minētos lauku attīstības pasākumus, izmantojot Savienības atbalstu lauku attīstības programmā paredzētajiem agrovides un klimata pasākumiem, ko saskaņā ar Regulu (ES) Nr. […] [RDR] finansē no ELFLA.

                  2.   Apvienotā Karaliste, Bulgārija, Igaunija, Latvija, Lietuva, Polija, Portugāle, Rumānija, Slovākija, Somija, Spānija un Zviedrija līdz 2013. gada 1. augustam var nolemt līdz
                        5
                      % no summas, kas 2015.–2020. gada periodā paredzēta, lai atbalstītu lauku attīstības programmas pasākumus, ko saskaņā ar Regulu (ES) Nr. […] [RDR] finansē no ELFLA, darīt pieejamus šajā regulā paredzētu tiešo maksājumu veidā. Rezultātā attiecīgā summa vairs nav pieejama atbalsta pasākumiem saskaņā ar lauku attīstības programmu.

                  2.   Apvienotā Karaliste, Bulgārija, Igaunija, Latvija, Lietuva, Polija, Portugāle, Rumānija, Slovākija, Somija, Spānija un Zviedrija līdz 2013. gada 1. augustam var nolemt līdz
                        10
                      % no summas, kas 2015.–2020. gada periodā paredzēta, lai atbalstītu lauku attīstības programmas pasākumus, ko saskaņā ar Regulu (ES) Nr. […] [RDR] finansē no ELFLA, darīt pieejamus šajā regulā paredzētu tiešo maksājumu veidā. Rezultātā attiecīgā summa vairs nav pieejama atbalsta pasākumiem saskaņā ar lauku attīstības programmu.

                  Pirmajā daļā minēto lēmumu paziņo Komisijai līdz minētajā daļā norādītajam datumam.

                  Pirmajā daļā minēto lēmumu paziņo Komisijai līdz minētajā daļā norādītajam datumam.

                        Procentuālā daļa, kas paziņota saskaņā ar otro daļu, 1. punkta pirmajā daļā minētajiem gadiem ir vienāda.

                        2.a

                        Izmantojot līdzekļus reģionos, katram reģionam var piemērot atšķirīgu procentuālo daļu.

                        2.b

                        Dalībvalstis var nolemt vai nu līdz 2015. gada 1. augustam vai 2017. gada 1. augustam pārskatīt šajā pantā minētos lēmumus, un tie stājas spēkā no nākamā gada.

         Grozījums Nr. 47

         Regulas priekšlikums

         15. pants – -1. punkts (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        - 1.

                        Lai izvērtētu jauno KLP, Komisija līdz 2017. gada beigām veic reformu īstenošanas un to ietekmes uz vidi un lauksaimniecisko ražošanu novērtējums.

         Grozījums Nr. 48

         Regulas priekšlikums

         15. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  I pielikumā uzskaitītās atbalsta shēmas piemēro, neskarot iespēju tās jebkurā brīdī pārskatīt, lai ņemtu vērā ekonomikas norises un budžeta situāciju.

                  I pielikumā uzskaitītās atbalsta shēmas piemēro, neskarot iespēju tās jebkurā brīdī pārskatīt,
                        pieņemot tiesību aktu,
                      lai ņemtu vērā ekonomikas norises un budžeta situāciju.

         Grozījums Nr. 49

         Regulas priekšlikums

         18. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     18. pants

                     18. pants

                  Maksājumtiesības

                  Maksājumtiesības

                  1.   Pamata maksājuma shēmas atbalsts ir pieejams lauksaimniekiem, ja tie saskaņā ar šo regulu ir ieguvuši maksājumtiesības piešķiršanā atbilstīgi 17.b panta 4. punktam, pirmajā piešķiršanā atbilstīgi 21. pantam, no valsts rezerves atbilstīgi 23. pantam vai nododot maksājumtiesības atbilstīgi 27. pantam.

                  1.   Pamata maksājuma shēmas atbalsts ir pieejams lauksaimniekiem, ja tie saskaņā ar šo regulu ir ieguvuši maksājumtiesības piešķiršanā atbilstīgi 17.b panta 4. punktam, pirmajā piešķiršanā atbilstīgi 21. pantam, no valsts rezerves atbilstīgi 23. pantam vai nododot maksājumtiesības atbilstīgi 27. pantam.

                  2.
                        Maksājumtiesības, kas iegūtas saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 1782/2003 un Regulai (EK) Nr. 73/2009, zaudē spēku 2013. gada 31. decembrī.

                  2.
                        Atkāpjoties no 1. punkta noteikumiem,

                                    a)

                                    tās dalībvalstis, kuras 2013. gada 31. decembrī piemēro vienotā maksājuma shēmu, kuras pamatā ir Regulas (EK) Nr. 1782/2003 59. pantā noteiktais reģionālais modelis, līdz 2013. gada 1. augustam var nolemt saglabāt maksājumtiesības, kas piešķirtas saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1782/2003 un/vai Regulu (EK) Nr. 73/2009;

                                    b)

                                    tās dalībvalstis, kuras 2013. gada 31. decembrī piemēro vienotā maksājuma shēmu, līdz 2013. gada 1. augustam var nolemt līdz 2020. gada 31. decembrim pārejas režīmā saglabāt savu pašreizējo shēmu.

         Grozījums Nr. 50

         Regulas priekšlikums

         19. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     19. pants

                     19. pants

                  Pamata maksājuma shēmas maksimālais apjoms

                  Pamata maksājuma shēmas maksimālais apjoms

                  1.   Komisija
                        ar īstenošanas aktiem
                      nosaka pamata maksājuma shēmas valsts gada maksimālo apjomu, no II pielikumā noteiktā valsts gada maksimālā apjoma atņemot gada summas, kas nosakāmas atbilstīgi 33., 35., 37. un 39. pantam. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

                  1.   Komisija
                        pieņem īstenošanas aktus, ar kuriem katrai dalībvalstij
                      nosaka pamata maksājuma shēmas valsts gada maksimālo apjomu, no II pielikumā noteiktā valsts gada maksimālā apjoma atņemot gada summas, kas nosakāmas atbilstīgi 33., 35., 37. un 39. pantam. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

                  2.   Attiecībā uz katru dalībvalsti un katru gadu visu piešķirto maksājumtiesību un valsts rezerves kopējā vērtība ir vienāda ar attiecīgo valsts maksimālo apjomu, ko Komisija noteikusi atbilstīgi 1. punktam.

                  2.   Attiecībā uz katru dalībvalsti un katru gadu visu piešķirto maksājumtiesību un valsts rezerves kopējā vērtība ir vienāda ar attiecīgo valsts maksimālo apjomu, ko Komisija noteikusi atbilstīgi 1. punktam.

                  3.   Ja maksimālais apjoms, ko Komisija noteikusi atbilstīgi 1. punktam, salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu tiek mainīts, dalībvalsts lineāri samazina vai palielina visu maksājumtiesību vērtību, lai nodrošinātu atbilstību 2. punkta noteikumiem.

                  3.   Ja maksimālais apjoms, ko Komisija noteikusi atbilstīgi 1. punktam, salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu tiek mainīts, dalībvalsts lineāri samazina vai palielina visu maksājumtiesību vērtību, lai nodrošinātu atbilstību 2. punkta noteikumiem.

                  “Pirmo daļu nepiemēro, ja šādu izmaiņu iemesls ir 17.b panta 2. punkta piemērošana.

                  Pirmo daļu nepiemēro, ja šādu izmaiņu iemesls ir 17.b panta 2. punkta piemērošana.

         Grozījums Nr. 51

         Regulas priekšlikums

         20. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     20. pants

                     20. pants

                     Valsts maksimālā apjoma reģionālais sadalījums

                     Valsts maksimālā apjoma reģionālais sadalījums

                  1.   Dalībvalstis līdz 2013. gada 1. augustam var nolemt pamata maksājuma shēmu piemērot reģionālā līmenī. Tādā gadījumā tās nosaka reģionus saskaņā ar objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, piemēram, atbilstīgi to agronomiskajam un ekonomiskajam raksturojumam un reģionālajam lauksaimniecības potenciālam, vai to institucionālajai vai administratīvajai struktūrai.

                  1.   Dalībvalstis līdz 2013. gada 1. augustam var nolemt pamata maksājuma shēmu piemērot reģionālā līmenī. Tādā gadījumā tās nosaka reģionus saskaņā ar objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, piemēram, atbilstīgi to agronomiskajam un
                        sociāli
                      ekonomiskajam raksturojumam un reģionālajam lauksaimniecības potenciālam, vai to institucionālajai vai administratīvajai struktūrai.

                  2.   Dalībvalstis sadala 19. panta 1. punktā minēto valsts maksimālo apjomu starp reģioniem saskaņā ar objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem.

                  2.   Dalībvalstis sadala 19. panta 1. punktā minēto valsts maksimālo apjomu starp reģioniem saskaņā ar objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem.

                  3.   Dalībvalstis var nolemt, ka reģionu maksimālos apjomus katru gadu pakāpeniski maina, izmantojot iepriekš noteiktas ikgadējas pakāpes un ievērojot objektīvus un nediskriminējošus kritērijus, piemēram, lauksaimniecības potenciāla vai vides kritērijus.

                  3.   Dalībvalstis var nolemt, ka reģionu maksimālos apjomus katru gadu pakāpeniski maina, izmantojot iepriekš noteiktas ikgadējas pakāpes un ievērojot objektīvus un nediskriminējošus kritērijus, piemēram, lauksaimniecības potenciāla vai vides kritērijus.

                  4.   Ciktāl tas nepieciešams, lai ievērotu piemērojamos reģionu maksimālos apjomus, kas noteikti saskaņā ar 2. vai 3. punktu, dalībvalstis lineāri samazina vai palielina maksājumtiesību vērtību katrā reģionā.

                  4.   Ciktāl tas nepieciešams, lai ievērotu piemērojamos reģionu maksimālos apjomus, kas noteikti saskaņā ar 2. vai 3. punktu, dalībvalstis lineāri samazina vai palielina maksājumtiesību vērtību katrā reģionā.

                  5.   Dalībvalstis līdz 2013. gada 1. augustam paziņo Komisijai 1. punktā minēto lēmumu un pasākumus, kas veikti 2. un 3. punkta piemērošanai.

                  5.   Dalībvalstis līdz 2013. gada 1. augustam paziņo Komisijai 1. punktā minēto lēmumu un pasākumus, kas veikti 2. un 3. punkta piemērošanai.

         Grozījums Nr. 52 un 161

         Regulas priekšlikums

         21. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     21. pants

                     21. pants

                  Maksājumtiesību pirmā piešķiršana

                  Maksājumtiesību pirmā piešķiršana

                  1.   Ievērojot 2. punktu, lauksaimniekiem piešķir maksājumtiesības, ja tie līdz 2014. gada 15. maijam iesniedz pieteikumu maksājumtiesību piešķiršanai saskaņā ar pamata maksājuma shēmu, izņemot nepārvaramas varas un ārkārtas apstākļus.

                  1.   Ievērojot
                        šā panta
                      2. punktu
                        un neskarot 18. panta 2. punktu
                     , lauksaimniekiem piešķir maksājumtiesības, ja tie līdz 2014. gada 15. maijam iesniedz pieteikumu maksājumtiesību piešķiršanai saskaņā ar pamata maksājuma shēmu, izņemot nepārvaramas varas un ārkārtas apstākļus.

                  2.   Lauksaimnieki, kuri 2011. gadā vai – attiecībā uz Horvātiju – 2013. gadā ir aktivizējuši vismaz vienu maksājumtiesību saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu vai pieprasījuši atbalstu saskaņā ar vienotā platībmaksājuma shēmu, abos gadījumos atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 73/2009, pamata maksājuma shēmas piemērošanas pirmajā gadā saņem maksājumtiesības, ja viņiem ir tiesības pretendēt uz tiešo maksājumu piešķiršanu saskaņā ar 9. pantu.

                  2.   Lauksaimnieki, kuri:

                              —

                                    pēc dalībvalsts izvēles 2009., 2010. vai
                                  2011. gadā vai – attiecībā uz Horvātiju – 2013. gadā ir aktivizējuši vismaz vienu maksājumtiesību saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu vai pieprasījuši atbalstu saskaņā ar vienotā platībmaksājuma shēmu, abos gadījumos atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 73/2009,
                                    vai

                              —

                                    2012. gadā ir saņēmuši maksājumtiesības saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 41. un 63. pantu, vai

                              —

                                    ir iesnieguši pierādījumus par aktīvu lauksaimniecisko ražošanu un kuri 2011. gadā ir ražojuši vai audzējuši lauksaimniecības produktus, ietverot ražas novākšanu, slaukšanu, dzīvnieku audzēšanu vai turēšanu lauksaimniecības nolūkiem,
                                  pamata maksājuma shēmas piemērošanas pirmajā gadā saņem maksājumtiesības, ja viņiem ir tiesības pretendēt uz tiešo maksājumu piešķiršanu saskaņā ar 9. pantu.

                  Atkāpjoties no pirmās daļas, lauksaimnieki saņem maksājumtiesības pamata maksājuma shēmas piemērošanas pirmajā gadā, ja viņiem ir tiesības pretendēt uz tiešo maksājumu piešķiršanu saskaņā ar 9. pantu un ja 2011. gadā:

                  Atkāpjoties no pirmās daļas, lauksaimnieki saņem maksājumtiesības pamata maksājuma shēmas piemērošanas pirmajā gadā, ja viņiem ir tiesības pretendēt uz tiešo maksājumu piešķiršanu saskaņā ar 9. pantu un ja 2011. gadā:

                              a)

                              tie nav aktivizējuši maksājumtiesības saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu, bet ir audzējuši tikai augļus, dārzeņus un/vai apsaimniekojuši tikai vīna dārzu;

                              a)

                              tie nav aktivizējuši maksājumtiesības saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu, bet ir audzējuši tikai augļus, dārzeņus
                                    , sēklas kartupeļus un galda kartupeļus, dekoratīvos augus
                                  un/vai apsaimniekojuši tikai vīna dārzu;

                              b)

                              tie nav pieprasījuši atbalstu saskaņā ar vienotā platībmaksājuma shēmu un tiem bija tikai lauksaimniecības zeme, kura 2003. gada 30. jūnijā nebija labā lauksaimniecības stāvoklī, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 73/2009 124. panta 1. punktā.

                              b)

                              tie nav pieprasījuši atbalstu saskaņā ar vienotā platībmaksājuma shēmu un tiem bija tikai lauksaimniecības zeme, kura 2003. gada 30. jūnijā nebija labā lauksaimniecības stāvoklī, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 73/2009 124. panta 1. punktā.

                  Izņemot nepārvaramas varas vai ārkārtas apstākļus, vienam lauksaimniekam piešķirto maksājumtiesību skaits ir vienāds ar 25. panta 2. punkta nozīmē atbalsttiesīgo hektāru skaitu, ko lauksaimnieks 2014. gadam deklarējis saskaņā ar 26. panta 1. punktu.

                  Izņemot nepārvaramas varas vai ārkārtas apstākļus, vienam lauksaimniekam piešķirto maksājumtiesību skaits ir vienāds ar 25. panta 2. punkta nozīmē atbalsttiesīgo hektāru skaitu, ko lauksaimnieks 2014. gadam deklarējis saskaņā ar 26. panta 1. punktu.

                        Atkāpjoties no iepriekšējās punkta daļas, gadījumos, kad dalībvalstī saskaņā ar 26. panta 1. punktu 2014. gadam deklarētais hektāru kopskaits izraisa saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 35. pantu 2009. gadā deklarēto atbalsttiesīgo hektāru kopskaita pieaugumu par vairāk nekā 45 %, dalībvalstis var ierobežot 2014. gadā piešķiramo maksājumtiesību skaitu līdz 145 % no 2009. gadā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 35. pantu deklarēto hektāru kopskaita.

                        Izmantojot šo izvēles iespēju, dalībvalstis lauksaimniekiem piešķir samazinātu skaitu maksājumtiesību, kuru aprēķina, proporcionāli samazinot to atbalsttiesīgo hektāru skaitu, kurus katrs lauksaimnieks 2014. gadā deklarējis papildus atbalsttiesīgajiem hektāriem saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 34. pantu 2. punktu, kurus viņš norādījis savā atbalsta pieteikumā 2011. gadā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 19. pantu.

                  3.   Ja visu saimniecību vai tās daļu pārdod vai iznomā, 2. punkta prasībām
                        atbilstošas fiziskas vai juridiskas personas
                      ar līgumiem, kuri parakstīti pirms 2014. gada 15. maija, var nodot tiesības saņemt maksājumtiesības, kā minēts 1. punktā,
                        tikai vienam lauksaimniekam
                     , ja šis lauksaimnieks atbilst 9. pantā izklāstītajiem nosacījumiem.

                  3.   Ja visu saimniecību vai tās daļu pārdod,
                        apvieno, sadala
                      vai iznomā, 2. punkta prasībām
                        atbilstoši lauksaimnieki
                      ar līgumiem, kuri parakstīti pirms 2014. gada 15. maija, var nodot tiesības saņemt maksājumtiesības, kā minēts 1. punktā,
                        lauksaimniekiem
                     ,
                        kas iegūst saimniecību vai tās daļu,
                      ja
                        šie lauksaimnieki
                      atbilst 9. pantā izklāstītajiem nosacījumiem.

                  4.   Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem noteikumus par pieteikumiem piešķirt maksājumtiesības, kuri iesniegti maksājumtiesību piešķiršanas gadā, ja šādas maksājumtiesības vēl var nebūt galīgi noteiktas un ja piešķiršanu ietekmē īpaši apstākļi. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

                  4.   Komisija ar īstenošanas aktiem pieņem noteikumus par pieteikumiem piešķirt maksājumtiesības, kuri iesniegti maksājumtiesību piešķiršanas gadā, ja šādas maksājumtiesības vēl var nebūt galīgi noteiktas un ja piešķiršanu ietekmē īpaši apstākļi. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

         Grozījums Nr. 53

         Regulas priekšlikums

         22. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     22. pants

                     22. pants

                  Maksājumtiesību vērtība un konverģence

                  Maksājumtiesību vērtība un konverģence

                  1.   Katram attiecīgajam gadam maksājumtiesību vienības vērtību aprēķina, saskaņā ar 19. vai 20. pantu noteikto valsts vai reģiona maksimālo apjomu pēc 23. panta 1. punktā paredzētā lineārā samazinājuma piemērošanas dalot ar to maksājumtiesību skaitu, kas valsts vai reģionālā līmenī piešķirtas 2014. gadam saskaņā ar 21. panta 2. punktu.

                  1.   Katram attiecīgajam gadam maksājumtiesību vienības vērtību aprēķina, saskaņā ar 19. vai 20. pantu noteikto valsts vai reģiona maksimālo apjomu pēc 23. panta 1. punktā paredzētā lineārā samazinājuma piemērošanas dalot ar to maksājumtiesību skaitu, kas valsts vai reģionālā līmenī piešķirtas 2014. gadam saskaņā ar 21. panta 2. punktu.

                  2.   Dalībvalstis, kas piemēroja Regulā (EK) Nr. 73/2009 paredzēto vienotā maksājuma shēmu, aprēķinot 1. punktā paredzēto maksājumtiesību vienības vērtību, var aprobežoties ar summu, kura atbilst ne mazāk kā
                        40
                      % no valsts vai reģiona maksimālā apjoma, kas noteikts saskaņā ar 19. vai 20. pantu, pēc 23. panta 1. punktā paredzētā lineārā samazinājuma piemērošanas.

                  2.   Dalībvalstis, kas piemēroja Regulā (EK) Nr. 73/2009 paredzēto vienotā maksājuma shēmu, aprēķinot 1. punktā paredzēto maksājumtiesību vienības vērtību, var aprobežoties ar summu, kura atbilst ne mazāk kā
                        10
                      % no valsts vai reģiona maksimālā apjoma, kas noteikts saskaņā ar 19. vai 20. pantu, pēc 23. panta 1. punktā paredzētā lineārā samazinājuma piemērošanas.

                  3.   Dalībvalstis, kuras izmanto 2. punktā paredzēto iespēju, to maksimālā apjoma daļu, kas atlikusi pēc minētā punkta piemērošanas, izmanto, lai maksājumtiesību vērtību palielinātu gadījumos, kad lauksaimnieka rīcībā esošo pamata maksājuma shēmas maksājumtiesību kopējā vērtība, kas aprēķināta atbilstīgi 2. punktam, ir mazāka par to maksājumtiesību, tostarp īpašo tiesību, kopējo vērtību, kas lauksaimniekam bija 2013. gada 31. decembrī saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 73/2009. Šajā nolūkā katru attiecīgā lauksaimnieka maksājumtiesību valsts vai reģionālo vienības vērtību palielina par daļu no starpības starp pamata maksājuma shēmas maksājumtiesību kopējo vērtību, kas aprēķināta saskaņā ar 2. punktu, un to maksājumtiesību, tostarp īpašo tiesību, kopējo vērtību, kas lauksaimniekam bija 2013. gada 31. decembrī saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 73/2009.

                  3.   Dalībvalstis, kuras izmanto 2. punktā paredzēto iespēju, to maksimālā apjoma daļu, kas atlikusi pēc minētā punkta piemērošanas, izmanto, lai maksājumtiesību vērtību palielinātu gadījumos, kad lauksaimnieka rīcībā esošo pamata maksājuma shēmas maksājumtiesību kopējā vērtība, kas aprēķināta atbilstīgi 2. punktam, ir mazāka par to maksājumtiesību, tostarp īpašo tiesību, kopējo vērtību, kas lauksaimniekam bija 2013. gada 31. decembrī saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 73/2009. Šajā nolūkā katru attiecīgā lauksaimnieka maksājumtiesību valsts vai reģionālo vienības vērtību palielina par daļu no starpības starp pamata maksājuma shēmas maksājumtiesību kopējo vērtību, kas aprēķināta saskaņā ar 2. punktu, un to maksājumtiesību, tostarp īpašo tiesību, kopējo vērtību, kas lauksaimniekam bija 2013. gada 31. decembrī saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 73/2009.

                  Aprēķinot palielinājumu, dalībvalsts var ņemt vērā arī atbalstu, kas 2013. kalendārajā gadā piešķirts atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 73/2009 52. pantam, 53. panta 1. punktam un 68. panta 1. punkta b) apakšpunktam, ja šī dalībvalsts ir nolēmusi attiecīgajās nozarēs nepiemērot brīvprātīgo saistīto atbalstu saskaņā ar šīs regulas IV sadaļu.

                  Aprēķinot palielinājumu, dalībvalsts var ņemt vērā arī atbalstu, kas 2013. kalendārajā gadā piešķirts atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 73/2009 52. pantam, 53. panta 1. punktam un 68. panta 1. punkta b) apakšpunktam, ja šī dalībvalsts ir nolēmusi attiecīgajās nozarēs nepiemērot brīvprātīgo saistīto atbalstu saskaņā ar šīs regulas IV sadaļu.

                  Pirmās daļas piemērošanas vajadzībām uzskata, ka lauksaimniekam 2013. gada 31. decembrī bija maksājumtiesības, ja līdz minētajam datumam tam bija piešķirtas vai galīgi nodotas maksājumtiesības.

                  Pirmās daļas piemērošanas vajadzībām uzskata, ka lauksaimniekam 2013. gada 31. decembrī bija maksājumtiesības, ja līdz minētajam datumam tam bija piešķirtas vai galīgi nodotas maksājumtiesības.

                  4.   Šā panta 3. punkta piemērošanas vajadzībām dalībvalsts, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, var noteikt, ka gadījumos, kad lauksaimniecības platību pārdod, iznomā vai pārtrauc visas platības vai tās daļas nomu pēc datuma, kas noteikts atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 73/2009 35. pantam, un pirms datuma, kas noteikts atbilstīgi šīs regulas 26. pantam, to maksājumtiesību vērtības palielinājumu vai palielinājuma daļu, kas tiktu piešķirta attiecīgajam lauksaimniekam, ieskaita atpakaļ valsts rezervē, ja šāds palielinājums attiecīgajam lauksaimniekam nestu negaidītu papildu peļņu.

                  4.   Šā panta 3. punkta piemērošanas vajadzībām dalībvalsts, pamatojoties uz objektīviem kritērijiem, var noteikt, ka gadījumos, kad lauksaimniecības platību pārdod, iznomā vai pārtrauc visas platības vai tās daļas nomu pēc datuma, kas noteikts atbilstīgi Regulas (EK) Nr. 73/2009 35. pantam, un pirms datuma, kas noteikts atbilstīgi šīs regulas 26. pantam, to maksājumtiesību vērtības palielinājumu vai palielinājuma daļu, kas tiktu piešķirta attiecīgajam lauksaimniekam, ieskaita atpakaļ valsts rezervē, ja šāds palielinājums attiecīgajam lauksaimniekam nestu negaidītu papildu peļņu.

                  Šos objektīvos kritērijus nosaka tā, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret lauksaimniekiem un nepieļautu tirgus un konkurences kropļojumus, un tie ietver vismaz:

                  Šos objektīvos kritērijus nosaka tā, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret lauksaimniekiem un nepieļautu tirgus un konkurences kropļojumus, un tie ietver vismaz:

                              a)

                              minimālo nomas ilgumu;

                              a)

                              minimālo nomas ilgumu;

                              b)

                              saņemtā maksājuma daļu, ko ieskaita atpakaļ valsts rezervē.

                              b)

                              saņemtā maksājuma daļu, ko ieskaita atpakaļ valsts rezervē.

                  5.   Vēlākais no 2019. pieprasījumu gada visām maksājumtiesībām dalībvalstī vai, ja piemēro 20. pantu, reģionā ir vienota vienības vērtība.

                  5.   Vēlākais, no 2019. pieprasījumu gada visām maksājumtiesībām dalībvalstī vai, ja piemēro 20. pantu, reģionā:

                                    a)

                                    ir vienota vienības vērtība;

                                    b)

                                    tā var atšķirties no vienības vidējās vērtības ne vairāk kā par 20 %.

                        Piemērojot 2., 3. un šo punktu, dalībvalstis var veikt pasākumus, lai nodrošinātu, ka gadījumos, kad tiek samazinātas maksājumtiesības saimniecību līmenī, to maksājumtiesību apjoms, kas aktivizētas 2019. gadā, nav vairāk kā 30 % mazāks nekā 2014. gadā.

                  6.   Piemērojot 2. un 3. punktu, dalībvalstis saskaņā ar Savienības tiesību aktu vispārējiem principiem tiecas tuvināt maksājumtiesību vērtību valsts vai reģiona līmenī. Šajā nolūkā dalībvalstis nosaka veicamos pasākumus līdz 2013. gada 1. augustam. Šie pasākumi ietver ikgadējas pakāpeniskas maksājumtiesību izmaiņas saskaņā ar objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem.

                  6.   Piemērojot 2. un 3. punktu, dalībvalstis saskaņā ar Savienības tiesību aktu vispārējiem principiem tiecas tuvināt maksājumtiesību vērtību valsts vai reģiona līmenī. Šajā nolūkā dalībvalstis nosaka veicamos pasākumus līdz 2013. gada 1. augustam. Šie pasākumi ietver ikgadējas pakāpeniskas maksājumtiesību izmaiņas saskaņā ar objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem.

                  Pirmajā daļā minētos pasākumus paziņo Komisijai līdz minētajā daļā norādītajam datumam.

                  Pirmajā daļā minētos pasākumus paziņo Komisijai līdz minētajā daļā norādītajam datumam.

         Grozījums Nr. 54

         Regulas priekšlikums

         22.a pants (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        22.a

                        pants

                        Iekšējā konverģence

                        1.

                        Atkāpjoties no 22. panta, dalībvalstis var tuvināt maksājumtiesību vērtību valsts vai reģiona līmenī tā, lai maksājumtiesību vienības vērtība no 2021. pieprasījumu gada būtu daļēji, bet ne pilnībā, pietuvināta vienotām valstu vai reģionu vērtībām. Izmantojot šo iespēju, dalībvalstis var piemērot ārējās konverģences formulu starp dalībvalstīm. Šo konverģenci finansē, samazinot 2013. gada maksājumtiesību vērtības, kas pārsniedz dalībvalstu noteikto robežvērtību vai valsts vidējo maksājuma apmēru.

                        2.

                        Dalībvalstis, izmantojot šā panta 1. punktā minēto atkāpi, var nolemt, ka III sadaļas 2. nodaļā minētais maksājums par klimatam un videi labvēlīgu lauksaimniecības praksi, kas saskaņā ar 33. panta 1. punktu veido 30 % no valstij atvēlētā finansējuma, ir veicams lauksaimniekiem kā viņu pamata maksājuma procentuālā daļa.

                        3.

                        Dalībvalstis, izmantojot šā panta 1. punktā minēto atkāpi, saskaņā ar Savienības tiesību aktu vispārējiem principiem līdz 2013. gada 1. augustam nosaka veicamos pasākumus. Minētie pasākumi ietver pakāpeniskas maksājumtiesību izmaiņas saskaņā ar objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem.

                        Pirmajā daļā minētos pasākumus paziņo Komisijai līdz 2013. gada 1. augustam.

         Grozījums Nr. 55

         Regulas priekšlikums

         23. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     23. pants

                     23. pants

                  Valsts rezerves izveidošana un izmantošana

                  Valsts rezerves izveidošana un izmantošana

                  1.   Katra dalībvalsts izveido valsts rezervi. Šajā nolūkā pamata maksājuma shēmas piemērošanas pirmajā gadā dalībvalstis uzsāk pamata maksājuma shēmas maksimālā apjoma lineāru procentuālu samazināšanu valsts līmenī, lai veidotu valsts rezervi. Šis samazinājums nav lielāks par 3 %, izņemot tad, ja tas vajadzīgs, lai segtu 4. punktā noteiktās piešķiršanas vajadzības
                        2014. gadam
                     .

                  1.   Katra dalībvalsts izveido valsts rezervi. Šajā nolūkā pamata maksājuma shēmas piemērošanas pirmajā gadā dalībvalstis uzsāk pamata maksājuma shēmas maksimālā apjoma lineāru procentuālu samazināšanu valsts līmenī, lai veidotu valsts rezervi. Šis samazinājums
                        2014. gadam
                      nav lielāks par 3 %, izņemot tad, ja tas vajadzīgs, lai segtu 4. punktā noteiktās piešķiršanas vajadzības.
                        Dalībvalstis, ņemot vērā piešķiršanas vajadzības, katru gadu var noteikt samazinājuma maksimālo apjomu turpmākajiem gadiem.

                  2.   Dalībvalstis var administrēt valsts rezervi reģiona līmenī.

                  2.   Dalībvalstis var administrēt valsts rezervi reģiona līmenī.

                  3.   Dalībvalstis nosaka maksājumtiesības no valsts rezerves saskaņā ar objektīviem kritērijiem un tā, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret lauksaimniekiem un nepieļautu tirgus un konkurences kropļojumus.

                  3.   Dalībvalstis nosaka maksājumtiesības no valsts rezerves saskaņā ar objektīviem kritērijiem un tā, lai nodrošinātu vienlīdzīgu attieksmi pret lauksaimniekiem un nepieļautu tirgus un konkurences kropļojumus.

                  4.   Dalībvalstis izmanto valsts rezervi, lai maksājumtiesības prioritārā kārtā piešķirtu jaunajiem lauksaimniekiem, kuri uzsāk lauksaimniecisku darbību.

                  4.   Dalībvalstis izmanto valsts rezervi, lai maksājumtiesības prioritārā kārtā piešķirtu jaunajiem lauksaimniekiem
                        un jaunpienācējiem lauksaimniecībā
                     , kuri uzsāk lauksaimniecisku darbību.

                  Pirmajā daļā “jaunie lauksaimnieki, kuri uzsāk lauksaimniecisku darbību” ir lauksaimnieki, kas atbilst 36. panta 2. punktā izklāstītajiem nosacījumiem un kas 5 gadus pirms jaunas lauksaimnieciskās darbības uzsākšanas nav veikuši lauksaimniecisku darbību savā vārdā un uz savu risku vai nav kontrolējuši juridisku personu, kura veic lauksaimniecisku darbību. Juridiskas personas gadījumā fiziskā(-s) persona(-s), kas kontrolē šo juridisko personu, nedrīkst būt veikusi(-šas) lauksaimniecisku darbību savā vārdā un uz savu risku vai nedrīkst būt kontrolējusi(-šas) juridisku personu, kura veic lauksaimniecisku darbību, 5 gadus pirms tam, kad šī juridiskā persona uzsākusi lauksaimniecisku darbību.

                  Pirmajā daļā “jaunie lauksaimnieki, kuri uzsāk lauksaimniecisku darbību” ir lauksaimnieki, kas atbilst 36. panta 2. punktā izklāstītajiem nosacījumiem un kas 5 gadus pirms jaunas lauksaimnieciskās darbības uzsākšanas nav veikuši lauksaimniecisku darbību savā vārdā un uz savu risku vai nav kontrolējuši juridisku personu, kura veic lauksaimniecisku darbību. Juridiskas personas gadījumā fiziskā(-s) persona(-s), kas kontrolē šo juridisko personu, nedrīkst būt veikusi(-šas) lauksaimniecisku darbību savā vārdā un uz savu risku vai nedrīkst būt kontrolējusi(-šas) juridisku personu, kura veic lauksaimniecisku darbību, 5 gadus pirms tam, kad šī juridiskā persona uzsākusi lauksaimniecisku darbību.

                        Pirmajā daļā “jaunpienācēji lauksaimniecībā, kuri uzsāk lauksaimniecisku darbību” ir fiziskas personas, kurām nekad nav piešķirtas maksājumtiesības. Dalībvalstis var noteikt arī citus objektīvus un nediskriminējošus kritērijus, kas jāpilda jaunpienācējiem, jo īpaši attiecībā uz atbilstīgām prasmēm, pieredzi un/vai nepieciešamo apmācību.

                  5.   Dalībvalstis var izmantot valsts rezervi, lai:

                  5.   Dalībvalstis var izmantot valsts rezervi, lai:

                              a)

                              piešķirtu maksājumtiesības lauksaimniekiem apgabalos, kuros īsteno pārstrukturēšanas un/vai attīstības programmas saistībā ar kādu valsts intervences veidu, lai novērstu zemes pamešanu un/vai kompensētu īpašas grūtības lauksaimniekiem minētajos apgabalos;

                              a)

                              piešķirtu maksājumtiesības lauksaimniekiem apgabalos, kuros īsteno pārstrukturēšanas un/vai attīstības programmas saistībā ar kādu valsts intervences veidu, lai novērstu zemes pamešanu un/vai kompensētu īpašas grūtības lauksaimniekiem minētajos apgabalos;

                                    aa)

                                    piešķirtu maksājumtiesības lauksaimniekiem, kuru saimniecības ir dalībvalstī, kas nolēmusi izmantot 18. panta 2. punktā paredzēto iespēju, un kuriem nav piešķirtas maksājumtiesības saskaņā ar Reguluo(EK) Nr.o1782/2003 vai Reguluo(EK) Nr.o73/2009 vai saskaņā ar abām minētajām regulām, ja šie lauksaimnieki deklarē atbalsttiesīgās lauksaimniecības platības 2014. gadam;

                                    ab)

                                    piešķirtu maksājumtiesības lauksaimniekiem, kuri lauksaimniecisko darbību sākuši pēc 2011. gada un kuru darbība ir īpašās lauksaimniecības nozarēs, ko nosaka dalībvalstis, ņemot vērā objektīvus un nediskriminējošus kritērijus;

                                    ac)

                                    palielinātu pamata maksājuma shēmas maksājumtiesību vērtību līdz valsts vai reģiona maksājumtiesību vienības vidējai vērtībai tiem lauksaimniekiem, kuri, pārejot uz pamata maksājuma shēmu, ir nonākuši īpašā situācijā, jo to vēsturiskajām maksājumtiesībām, kas viņiem bija piešķirtas saskaņā ar vienotā maksājuma shēmu atbilstīgi Regulai (EK) Nr. 73/2009, vai palielinātu to vērtību, kas saistīta ar maksājumtiesību piešķiršanu lauksaimniekiem, kuriem 2013. gada 31. decembrī bija īpašas tiesības;

                                    ad)

                                    piešķirtu lauksaimniekiem ikgadēju kompensāciju, kas mazajiem lauksaimniekiem var tikt palielināta par papildu maksājuma summu, ja tie atsakās no Regulas (EK) Nr. 73/2009 7. panta 1. punktā paredzētā atbalsta EUR 5 000 apmērā;

                              b)

                              lineāri palielinātu pamata maksājuma shēmas maksājumtiesību vērtību valsts vai reģiona līmenī, ja valsts rezerve konkrētajā gadā pārsniedz 3 %, ar nosacījumu, ka pietiekamas summas paliek pieejamas piešķīrumiem saskaņā ar 4. punktu, šā punkta a) apakšpunktu un 7. punktu.

                              b)

                              lineāri palielinātu pamata maksājuma shēmas maksājumtiesību vērtību valsts vai reģiona līmenī, ja valsts rezerve konkrētajā gadā pārsniedz 3 %, ar nosacījumu, ka pietiekamas summas paliek pieejamas piešķīrumiem saskaņā ar 4. punktu, šā punkta a) apakšpunktu un 7. punktu.
                                    Tomēr, palielinot maksājumtiesību vērtību saskaņā ar šo apakšpunktu, dalībvalstis var nolemt pielietot lineārajai pieejai alternatīvu metodi.

                  6.   Piemērojot 4. punktu un 5. punkta a) apakšpunktu, dalībvalstis nosaka lauksaimniekiem piešķirto maksājumtiesību vērtību, pamatojoties uz šādu tiesību vidējo vērtību valstī vai reģionā to piešķiršanas gadā.

                  6.   Piemērojot 4. punktu un 5. punkta a) apakšpunktu, dalībvalstis nosaka lauksaimniekiem piešķirto maksājumtiesību vērtību, pamatojoties uz šādu tiesību vidējo vērtību valstī vai reģionā to piešķiršanas gadā.

                  7.   Ja lauksaimnieks ir tiesīgs saņemt maksājumtiesības vai palielināt jau esošo tiesību vērtību, pamatojoties uz galīgu tiesas nolēmumu vai dalībvalsts kompetentās iestādes galīgu administratīvu aktu, šis lauksaimnieks datumā, kas jānosaka dalībvalstij, saņem maksājumtiesības, kuru skaits un vērtība noteikta konkrētajā nolēmumā vai aktā. Tomēr šis datums nedrīkst būt vēlāk par pēdējo termiņu, kurā iesniedzams pieteikums saskaņā ar pamata maksājuma shēmu, pēc tiesas nolēmuma vai administratīvā akta pieņemšanas datuma, ņemot vērā 25. un 26. panta piemērošanu.

                  7.   Ja lauksaimnieks ir tiesīgs saņemt maksājumtiesības vai palielināt jau esošo tiesību vērtību, pamatojoties uz galīgu tiesas nolēmumu vai dalībvalsts kompetentās iestādes galīgu administratīvu aktu, šis lauksaimnieks datumā, kas jānosaka dalībvalstij, saņem maksājumtiesības, kuru skaits un vērtība noteikta konkrētajā nolēmumā vai aktā. Tomēr šis datums nedrīkst būt vēlāk par pēdējo termiņu, kurā iesniedzams pieteikums saskaņā ar pamata maksājuma shēmu, pēc tiesas nolēmuma vai administratīvā akta pieņemšanas datuma, ņemot vērā 25. un 26. panta piemērošanu.

         Grozījums Nr. 56

         Regulas priekšlikums

         25. pants – 1. punkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  1.   Pamata maksājuma shēmas atbalstu lauksaimniekiem piešķir pēc tam, kad ar 26. panta 1. punktā paredzēto deklarāciju ir aktivizētas maksājumtiesības par atbalsttiesīgu hektāru dalībvalstī, kurā tās ir piešķirtas. Aktivizētas maksājumtiesības dod tiesības katru gadu saņemt tajās fiksēto summu, neskarot finanšu disciplīnas piemērošanu, pakāpenisku samazināšanu un nepārsniedzamās summas noteikšanu, lineārus samazinājumus saskaņā ar 7. pantu, 37. panta 2. punktu un 51. panta 1. punktu un samazinājumus vai nepiešķiršanu, kas noteikta atbilstīgi Regulai (ES) Nr. […] [HZR].

                  1.   Pamata maksājuma shēmas atbalstu lauksaimniekiem piešķir pēc tam, kad ar 26. panta 1. punktā paredzēto deklarāciju ir aktivizētas maksājumtiesības par atbalsttiesīgu hektāru dalībvalstī, kurā tās ir piešķirtas. Aktivizētas maksājumtiesības dod tiesības katru gadu saņemt tajās fiksēto summu, neskarot finanšu disciplīnas piemērošanu, pakāpenisku samazināšanu un nepārsniedzamās summas noteikšanu, lineārus samazinājumus saskaņā ar 7. pantu, 37. panta 2. punktu un 51. panta 1. punktu un samazinājumus vai nepiešķiršanu, kas noteikta atbilstīgi Regulai (ES) Nr. […] [HZR].
                        Atkāpjoties no prasībām, kas minētas pirmajā teikumā, dalībvalstis, kuras 2013. gadā piemēro vienotā maksājuma shēmu, var turpināt piemērot šo modeli, lai ieviestu pamata maksājumu shēmu.

         Grozījums Nr. 57

         Regulas priekšlikums

         25. pants – 2. punkts – 3.a daļa (jauna)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        Pirmās daļas a) apakšpunkta piemērošanas vajadzībām dalībvalstis, nosakot atbalsttiesīgās lauksaimniecības platības lielumu un pamatojoties uz objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, var piemērot samazinājuma koeficientu platībām ar zemāku ražas potenciālu vai konkrētiem produktiem.

         Grozījums Nr. 58

         Regulas priekšlikums

         27. pants – 2.a punkts (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        2.a

                        Ja maksājumtiesības tiek pārdotas bez zemes, dalībvalstis saskaņā ar Savienības tiesību aktu vispārējiem principiem var nolemt, ka daļa no pārdotajām maksājumtiesībām tiek atgrieztas valsts rezervē vai ka par labu valsts rezervei tiek samazināta to vienības vērtība.

         Grozījums Nr. 59

         Regulas priekšlikums

         28. pants – 1. punkts – e) apakšpunkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              e)

                              kritērijiem, kas dalībvalstīm jāpiemēro, lai piešķirtu maksājumtiesības lauksaimniekiem, kuri neaktivizēja tiesības 2011. gadā vai nepieprasīja atbalstu saskaņā ar vienotā platībmaksājuma shēmu 2011. gadā, kā paredzēts 21. panta 2. punktā, un lai piešķirtu maksājumtiesības gadījumos, kad piemēro 21. panta 3. punktā minēto klauzulu par līgumiem;

                              e)

                              kritērijiem, kas dalībvalstīm jāpiemēro, lai piešķirtu maksājumtiesības lauksaimniekiem, kuri neaktivizēja tiesības
                                    ne 2009., ne 2010., ne arī
                                  2011. gadā vai nepieprasīja atbalstu saskaņā ar vienotā platībmaksājuma shēmu
                                    ne 2009., ne 2010., ne arī
                                  2011. gadā, kā paredzēts 21. panta 2. punktā, un lai piešķirtu maksājumtiesības gadījumos, kad piemēro 21. panta 3. punktā minēto klauzulu par līgumiem
                                    , izņemot jaunpienācējus lauksaimniecībā un jaunos lauksaimniekus
                                 ;

         Grozījums Nr. 60

         Regulas priekšlikums

         28. pants – g) apakšpunkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              g)

                              noteikumiem par maksājumtiesību
                                    deklarēšanu un aktivizēšanu
                                 ;

                              g)

                              noteikumiem par
                                    deklarāciju saturu un par prasībām
                                  maksājumtiesību
                                    aktivizēšanai
                                 ;

         Grozījums Nr. 61

         Regulas priekšlikums

         1.a nodaļa (jauna)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        28.a

                        pants

                        Vispārēji noteikumi

                        1.

                        Dalībvalstis var nolemt piešķirt ikgadēju papildinošu maksājumu lauksaimniekiem, kuriem ir tiesības saņemt maksājumu saskaņā ar 1. nodaļā minēto pamata maksājuma shēmu.

                        2.

                        Dalībvalstis nosaka pirmo hektāru skaitu, kam piemērojams šis noteikums un kas atbilst to maksājumtiesību skaitam, kuras lauksaimnieks aktivizējis saskaņā ar 26. panta 1. punktu, nepārsniedzot 50 hektārus.

                        3.

                        Lai finansētu šā noteikuma izpildi, dalībvalstis izmanto ne vairāk kā 30 % no II pielikumā noteiktā valsts gada maksimālā apjoma.

                        4.

                        Dalībvalstis katru gadu aprēķina papildinošā maksājuma apmēru par pirmajiem hektāriem, 3. punktā minēto summu dalot ar to hektāru kopējo skaitu, par kuriem var saņemt šo maksājumu.

                        5.

                        Dalībvalstis nodrošina to, lai maksājumi netiktu veikti lauksaimniekiem, kas no dienas, kurā publicēts Komisijas priekšlikums šai regulai, ir mākslīgi radījuši apstākļus, lai saņemtu šajā pantā minēto maksājumu.

                        6.

                        Dalībvalstis līdz 2013. gada 1. augustam paziņo Komisijai 1., 2. un 3. punktā minētos lēmumus.

         Grozījums Nr. 63

         Regulas priekšlikums

         30. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     30. pants

                     30. pants

                  Kultūru dažādošana

                  Kultūru dažādošana

                  1.   Ja lauksaimnieka aramzeme aizņem vairāk nekā
                        3 hektārus un to pilnībā neizmanto zāles audzēšanai (sētas vai pašiesējušās), tā nav pilnībā atstāta papuvē vai to pilnībā neaizņem kultūras, kas nozīmīgu gada daļu atrodas zem ūdens,
                      aramzemē audzē vismaz trīs dažādas kultūras.
                        Neviena no šīm trim kultūrām neaizņem mazāk par 5 % aramzemes, un galvenā kultūra neaizņem vairāk par 70 % aramzemes
                     .

                  1.
                        Ja lauksaimnieka aramzeme aizņem 10 līdz 30 hektārus, aramzemē audzē vismaz divas dažādas kultūras
                     .
                        Neviena no šīm kultūrām neaizņem vairāk par 80 % aramzemes.

                  Ja lauksaimnieka aramzeme aizņem vairāk nekā
                        30 hektārus
                     , aramzemē audzē vismaz trīs dažādas kultūras
                        , izņemot saimniecības, kas atrodas uz ziemeļiem no 62. paralēles
                     .
                        Galvenā kultūra neaizņem vairāk par 75 % aramzemes, un divas galvenās kultūras kopā neaizņem vairāk par 95 % aramzemes.

                  2.   Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus, kuros nosaka “kultūras” definīciju un noteikumus par dažādu kultūru īpatsvara precīzu aprēķināšanu.

                  2.   Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus, kuros nosaka “kultūras” definīciju un noteikumus par dažādu kultūru īpatsvara precīzu aprēķināšanu.

         Grozījums Nr. 64

         Regulas priekšlikums

         31. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     31. pants

                     31. pants

                  Ilggadīgie zālāji

                  Ilggadīgie zālāji
                        un pastāvīgās ganības

                  1.
                        Lauksaimnieki saglabā ilggadīgos zālājus tajās savu saimniecību platībās,
                      kuras deklarētas kā ilggadīgie zālāji pieteikumā, kas iesniegts par 2014. pieprasījumu gadu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. XXX (HZ) 74. panta 1. punktu, turpmāk “atsauces
                        platības
                     , ko aizņem ilggadīgie zālāji”.

                  1.
                        Dalībvalstis nodrošina, ka kopējās lauksaimniecības platībās tiek saglabātas tās platību proporcijas, ko aizņem
                      ilggadīgie zālāji
                        un pastāvīgās ganības
                     .
                        Dalībvalstis var piemērot šo pienākumu valsts, reģiona vai apakšreģiona līmenī.

                        Pirmajā daļā platību, ko aizņem ilggadīgie zālāji un pastāvīgās ganības, uzskata par atbilstīgu tām saimniecību platībām
                     , kuras deklarētas kā ilggadīgie zālāji pieteikumā, kas iesniegts par 2014. pieprasījumu gadu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. XXX (HZ) 74. panta 1. punktu, un turpmāk
                        dēvētas par
                     “atsauces
                        platībām
                     , ko aizņem ilggadīgie zālāji
                        un pastāvīgās ganības
                     ”.

                  Atsauces platības, ko aizņem ilggadīgie zālāji, palielina gadījumos, kad lauksaimniekam ir pienākums pārveidot platības ilggadīgajos zālājos 2014. gadā un/vai 2015. gadā, kā minēts Regulas (ES) Nr. […] [HZR] 93. pantā.

                  Atsauces platības, ko aizņem ilggadīgie zālāji
                        un pastāvīgās ganības
                     , palielina gadījumos, kad lauksaimniekam ir pienākums pārveidot platības ilggadīgajos zālājos 2014. gadā un/vai 2015. gadā, kā minēts Regulas (ES) Nr. […] [HZR] 93. pantā.

                  2.
                        Lauksaimniekiem ir
                      atļauts pārveidot ne vairāk kā 5 % no atsauces platībām, ko aizņem ilggadīgie zālāji.
                        Nepārvaramas varas un ārkārtas apstākļos minēto limitu nepiemēro.

                  2.   Atļauts pārveidot ne vairāk kā 5 % no atsauces platībām, ko aizņem ilggadīgie zālāji
                        un pastāvīgās ganības, izņemot ar oglekli bagātas augsnes, mitrājus un pusdabiskus zālājus un ganības
                     .
                        Ārkārtas apstākļos šo procentuālo daļu var palielināt līdz 7 %.

                  3.   Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus, kuros paredz noteikumus par atsauces platību, ko aizņem ilggadīgie zālāji, palielināšanu, kā minēts 1. punkta
                        otrajā
                      daļā, ilggadīgo zālāju atjaunošanu, lauksaimniecības platības pārveidošanu ilggadīgos zālājos, ja pārsniegts atļautais samazinājums, kas minēts 2. punktā, kā arī noteikumus par to, kā zemes nodošanas gadījumā grozāma atsauces platība, ko aizņem ilggadīgie zālāji.

                  3.   Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus, kuros paredz noteikumus par atsauces platību, ko aizņem ilggadīgie zālāji
                        un pastāvīgās ganības
                     , palielināšanu, kā minēts 1. punkta
                        trešajā
                      daļā, ilggadīgo zālāju
                        un pastāvīgo ganību
                      atjaunošanu, lauksaimniecības platības pārveidošanu ilggadīgos zālājos
                        un pastāvīgajās ganībās,
                      ja pārsniegts atļautais samazinājums, kas minēts 2. punktā, kā arī
                        noteikumus saistībā ar 2. punktā minētajiem ārkārtas apstākļiem un
                      noteikumus par to, kā zemes nodošanas gadījumā grozāma atsauces platība, ko aizņem ilggadīgie zālāji
                        un pastāvīgās ganības
                     .

         Grozījums Nr. 65

         Regulas priekšlikums

         32. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     32. pants

                     32. pants

                  Ekoloģiski nozīmīga platība

                  Ekoloģiski nozīmīga platība

                  1.   Lauksaimnieki nodrošina to, ka vismaz
                        7 %
                      no to atbalsttiesīgajiem hektāriem, kas definēti 25. panta 2. punktā, izņemot ilggadīgo zālāju platības, ir atvēlēti ekoloģiski nozīmīgām platībām, piemēram, papuvēm, terasēm, ainavas elementiem, buferjoslām un apmežotām platībām, kas minētas 25. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punktā.

                  1.
                        Ja aramzemes platība ir lielāka par 10 hektāriem,
                      lauksaimnieki
                        šīs regulas īstenošanas pirmajā gadā
                      nodrošina to, ka vismaz
                        3 %
                      no to atbalsttiesīgajiem hektāriem, kas definēti 25. panta 2. punktā, izņemot ilggadīgo zālāju
                        , pastāvīgo ganību un ilggadīgo kultūru
                      platības, ir atvēlēti ekoloģiski nozīmīgām platībām, piemēram, papuvēm, terasēm, ainavas elementiem,
                        tostarp dzīvžogiem, grāvjiem, akmens mūriem, uz lauka augošiem kokiem un dīķiem, platībām, ko aizņem slāpekļsaistītāju kultūras,
                      buferjoslām un apmežotām platībām, kas minētas 25. panta 2. punkta b) apakšpunkta ii) punktā.
                        Šo pasākumu lauksaimnieki var piemērot visai savai saimniecībai.

                        Lauksaimnieki var izmantot ekoloģiski nozīmīgu platību ražošanai, neizmantojot pesticīdus vai mēslošanas līdzekļus.

                        Pirmajā daļā minēto procentuālo daļu no 2016. gada 1. janvāra palielina līdz 5 %.

                        1.a

                        Līdz 2017. gada 31. martam Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei 1. punktā minēto pasākumu novērtējuma ziņojumu, kuram pievieno nepieciešamos tiesību aktu priekšlikumus, lai vajadzības gadījumā no 2018. gada līdz 7 % palielinātu 1. punktā minēto procentuālo daļu, ņemot vērā ietekmi uz vidi un lauksaimniecisko ražošanu.

                        1.b

                        Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstis no 2016. gada 1. janvāra var nolemt līdz trim procentpunktiem ekoloģiski nozīmīgo platību īstenot reģiona līmenī, lai iegūtu blakus esošās ekoloģiski nozīmīgās platības.

                        1.c

                        Lauksaimnieki no vietējās pašvaldības var saņemt atpakaļ nomā ekoloģiski vērtīgu lauksaimniecības platību, kas ir nonākusi valsts īpašumā zemes konsolidācijas vai līdzīgu procedūru dēļ, un var noteikt to par ekoloģiski nozīmīgu platību, ja tā atbilst 1. punktā noteiktajiem kritērijiem.

                        1.d

                        Ekoloģiski nozīmīgās platības var novērtēt, pamatojoties uz to ekoloģisko nozīmīgumu. Komisija apstiprina dalībvalstu iesniegto vērtēšanas koeficientu kopumu, ņemot vērā līdzvērtīgus vides un klimata prasību izpildes kritērijus.

                  2.   Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai sīkāk definētu šā panta 1. punktā minēto ekoloģiski nozīmīgo platību veidus un lai pievienotu un definētu citus ekoloģiski nozīmīgu platību veidus, ko var ņemt vērā
                        , lai konstatētu, vai ir ievērota minētajā punktā norādītā procentuālā daļa
                     .

                  2.   Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai sīkāk definētu šā panta 1. punktā minēto ekoloģiski nozīmīgo platību veidus
                        , lai noteiktu Savienības vērtēšanas koeficientu sistēmu šā panta 1.d punktā minēto dažādo ekoloģiski nozīmīgo platību veidu pārstāvēto hektāru aprēķināšanai un
                      lai pievienotu un definētu citus ekoloģiski nozīmīgu platību veidus, ko var ņemt vērā,
                        novērtējot šā panta 1. punktā norādīto procentuālo daļu un nosakot šā panta 1.b punktā minēto reģionālo līmeni
                     .

         Grozījums Nr. 66

         Regulas priekšlikums

         34. pants – 4. punkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  4.   Šā panta 1. punktā minēto maksājumu par hektāru aprēķina, 35. panta piemērošanas rezultātā iegūto summu dalot ar atbalsttiesīgo hektāru skaitu, kas deklarēti saskaņā ar 26. panta 1. punktu
                        un atrodas apgabalos,
                      kuriem dalībvalstis nolēmušas piešķirt maksājumu saskaņā ar šā panta 2. punktu.

                  4.   Šā panta 1. punktā minēto maksājumu par hektāru aprēķina, 35. panta piemērošanas rezultātā iegūto summu dalot ar atbalsttiesīgo hektāru skaitu, kas deklarēti saskaņā ar 26. panta 1. punktu
                        un
                      kuriem dalībvalstis nolēmušas piešķirt maksājumu saskaņā ar šā panta 2. punktu.

         Grozījums Nr. 67

         Regulas priekšlikums

         34. pants – 4. punkts – 1.a daļa (jauna)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        Dalībvalstis var variēt maksājumu par hektāru, pamatojoties uz objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem.

         Grozījums Nr. 68

         Regulas priekšlikums

         34. pants – 4. punkts – 1.b daļa (jauna)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        Piemērojot šā punkta pirmo daļu, dalībvalstis var noteikt to maksimālo hektāru skaitu vienai saimniecībai, kas jāņem vērā maksājumā.

         Grozījums Nr. 69

         Regulas priekšlikums

         35. pants – 2. punkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  2.   Atbilstoši valstij noteiktā maksimālā apjoma procentuālajai daļai, kas dalībvalstīm jāizmanto saskaņā ar 1. punktu, Komisija
                        ar īstenošanas aktiem katru gadu nosaka
                      šā maksājuma attiecīgo maksimālo apjomu.
                        Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

                  2.   Atbilstoši valstij noteiktā maksimālā apjoma procentuālajai daļai, kas dalībvalstīm jāizmanto saskaņā ar 1. punktu, Komisija
                        saskaņā ar 55. pantu ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus, lai reizi gadā noteiktu
                      šā maksājuma attiecīgo maksimālo apjomu.

         Grozījums Nr. 70

         Regulas priekšlikums

         36. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     36. pants

                     36. pants

                  Vispārēji noteikumi

                  Vispārēji noteikumi

                  1.   Dalībvalstis piešķir gada maksājumu jaunajiem lauksaimniekiem, kuriem ir tiesības saņemt maksājumu saskaņā ar 1. nodaļā minēto pamata maksājuma shēmu.

                  1.   Dalībvalstis
                        , ievērojot šajā nodaļā paredzētos nosacījumus,
                      piešķir gada maksājumu jaunajiem lauksaimniekiem, kuriem ir tiesības saņemt maksājumu saskaņā ar 1. nodaļā minēto pamata maksājuma shēmu.

                  2.   Šajā nodaļā “jaunie lauksaimnieki” ir fiziskas personas:

                  2.   Šajā nodaļā “jaunie lauksaimnieki” ir fiziskas personas:

                              a)

                              kuras pirmo reizi dibina lauku saimniecību kā saimniecības vadītāji vai kuras šādu saimniecību jau ir izveidojušas piecu gadu laikā pirms pirmās pieteikuma iesniegšanas pamata maksājuma shēmā, kā minēts Regulas (ES) Nr. […] [HZR] 73. panta 1. punktā, un

                              a)

                              kuras pirmo reizi dibina lauku saimniecību kā saimniecības vadītāji vai kuras šādu saimniecību jau ir izveidojušas piecu gadu laikā pirms pirmās pieteikuma iesniegšanas pamata maksājuma shēmā, kā minēts Regulas (ES) Nr. […] [HZR] 73. panta 1. punktā, un

                              b)

                              kuras a) apakšpunktā minētā pieteikuma iesniegšanas laikā ir jaunākas par 40 gadiem.

                              b)

                              kuras a) apakšpunktā minētā pieteikuma iesniegšanas laikā ir jaunākas par 40 gadiem;

                                    ba)

                                    dalībvalstis var noteikt arī citus objektīvus un nediskriminējošus kritērijus, kas jāpilda jaunajiem lauksaimniekiem, jo īpaši attiecībā uz atbilstīgām prasmēm, pieredzi un/vai nepieciešamo apmācību.

                  3.   Neskarot finanšu disciplīnas piemērošanu, pakāpenisku samazināšanu un nepārsniedzamās summas noteikšanu, lineārus samazinājumus saskaņā ar 7. pantu un samazinājumus un nepiešķiršanu, kas noteikta atbilstīgi Regulas (ES) Nr. […] [HZR] 65. pantam, šā panta 1. punktā minēto maksājumu piešķir katru gadu pēc tam, kad lauksaimnieks ir aktivizējis maksājumtiesības.

                  3.   Neskarot finanšu disciplīnas piemērošanu, pakāpenisku samazināšanu un nepārsniedzamās summas noteikšanu, lineārus samazinājumus saskaņā ar 7. pantu un samazinājumus un nepiešķiršanu, kas noteikta atbilstīgi Regulas (ES) Nr. […] [HZR] 65. pantam, šā panta 1. punktā minēto maksājumu piešķir katru gadu pēc tam, kad lauksaimnieks ir aktivizējis maksājumtiesības.

                  4.   Šā panta 1. punktā minēto maksājumu lauksaimniekam piešķir laikposmā, kas nepārsniedz piecus gadus. Minēto periodu samazina par to gadu skaitu, kas pagājuši no saimniecības izveidošanas līdz pirmajai pieteikuma iesniegšanai, kas minēta 2. punkta a) apakšpunktā.

                  4.   Šā panta 1. punktā minēto maksājumu lauksaimniekam piešķir laikposmā, kas nepārsniedz piecus gadus. Minēto periodu samazina par to gadu skaitu, kas pagājuši no saimniecības izveidošanas līdz pirmajai pieteikuma iesniegšanai, kas minēta 2. punkta a) apakšpunktā.

                  5.   Dalībvalstis katru gadu aprēķina 1. punktā minētā maksājuma summu, skaitli, kas atbilst 25 % no lauksaimnieka turēto maksājumtiesību vidējās vērtības, reizinot ar to maksājumtiesību skaitu, kuras lauksaimnieks aktivizējis saskaņā ar 26. panta 1. punktu.

                  5.   Dalībvalstis katru gadu aprēķina 1. punktā minētā maksājuma summu, skaitli, kas atbilst 25 % no maksājumtiesību vidējās vērtības
                        attiecīgajā dalībvalstī vai reģionā
                     , reizinot ar to maksājumtiesību skaitu, kuras lauksaimnieks aktivizējis saskaņā ar 26. panta 1. punktu.

                  Piemērojot pirmo daļu, dalībvalstis
                        ievēro šādus maksimālos limitus attiecībā uz to aktivizēto maksājumtiesību skaitu, kas jāņem vērā aprēķinos
                     :

                  Piemērojot pirmo daļu, dalībvalstis
                        nosaka limitu, kas nedrīkst pārsniegt 100 hektārus
                     .

                                    a)

                                    dalībvalstīs, kurās lauku saimniecību vidējais lielums, kas noteikts VI pielikumā, ir 25 hektāri vai mazāks, – ne vairāk par 25;

                                    b)

                                    dalībvalstīs, kurās lauku saimniecību vidējais lielums, kas noteikts VI pielikumā, ir lielāks par 25 hektāriem, – ne mazāk par 25 un ne vairāk par šo vidējo lielumu.

                  6.   Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus, kuros paredz nosacījumus, saskaņā ar kuriem juridisku personu var uzskatīt par tiesīgu saņemt 1. punktā minēto maksājumu, jo īpaši par 2. punkta b) apakšpunktā norādītā vecuma ierobežojuma piemērošanu vienai vai vairākām fiziskām personām, kuras ir juridiskas personas dalībnieki.

                  6.   Komisija ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus, kuros paredz nosacījumus, saskaņā ar kuriem juridisku personu var uzskatīt par tiesīgu saņemt 1. punktā minēto maksājumu, jo īpaši par 2. punkta b) apakšpunktā norādītā vecuma ierobežojuma piemērošanu vienai vai vairākām fiziskām personām, kuras ir juridiskas personas dalībnieki.

         Grozījums Nr. 71

         Regulas priekšlikums

         37. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     37. pants

                     37. pants

                  Finanšu noteikumi

                  Finanšu noteikumi

                  1.   Lai finansētu 36. pantā minēto maksājumu, dalībvalstis izmanto II pielikumā noteiktā valsts gada maksimālā apjoma
                        procentuālo daļu, kas nepārsniedz 2 %
                     .
                        Tās līdz 2013. gada 1. augustam paziņo Komisijai aprēķināto procentuālo daļu, kas vajadzīga minētā maksājuma finansēšanai.

                  1.   Lai finansētu 36. pantā minēto maksājumu, dalībvalstis izmanto
                        2 % no
                      II pielikumā noteiktā valsts gada maksimālā apjoma.

                        Ja aprēķinātā procentuālā daļa, kas vajadzīga 36. pantā minētā maksājuma finansēšanai, ir mazāka par 2 %, dalībvalstis var piešķirt attiecīgo summu atlikumu, lai lineāri palielinātu no valsts rezerves saņemto maksājumtiesību vērtību, prioritāti dodot jaunajiem lauksaimniekiem un jaunpienācējiem lauksaimniecībā saskaņā ar 23. panta 4. punktu.

                        Atkāpjoties no pirmās daļas, dalībvalstis var nolemt palielināt šajā daļā minēto procentuālo daļu, lai valsts līmenī, pamatojoties uz objektīviem un nediskriminējošiem kritērijiem, prioritāti piešķirtu izraudzītiem saņēmējiem. Šo lēmumu paziņo Komisijai līdz 2013. gada 1. augustam.

                  Dalībvalstis līdz 2016. gada 1. augustam var pārskatīt savu aprēķināto procentuālo daļu, un tā stājas spēkā no 2017. gada 1. janvāra. Tās līdz 2016. gada 1. augustam paziņo Komisijai pārskatīto procentuālo daļu.

                  Dalībvalstis līdz 2016. gada 1. augustam var pārskatīt savu aprēķināto procentuālo daļu,
                        kas vajadzīga 36. pantā minētā maksājuma finansēšanai,
                      un tā stājas spēkā no 2017. gada 1. janvāra. Tās līdz 2016. gada 1. augustam paziņo Komisijai pārskatīto procentuālo daļu.

                  2.   Neskarot 1. punktā noteikto maksimumu 2 % apmērā, ja dalībvalstī pieprasītā maksājuma kopsumma konkrētā gadā pārsniedz maksimālo apjomu, kas noteikts atbilstīgi 4. punktam, un ja šis maksimālais apjoms ir mazāks par 2 % no II pielikumā noteiktā valsts gada maksimālā apjoma, dalībvalstis piemēro lineāru samazinājumu visiem maksājumiem, kas piešķirami visiem lauksaimniekiem saskaņā ar 25. pantu.

                  2.   Neskarot 1. punktā noteikto maksimumu 2 % apmērā, ja dalībvalstī pieprasītā maksājuma kopsumma konkrētā gadā pārsniedz maksimālo apjomu, kas noteikts atbilstīgi 4. punktam, un ja šis maksimālais apjoms ir mazāks par 2 % no II pielikumā noteiktā valsts gada maksimālā apjoma, dalībvalstis piemēro lineāru samazinājumu visiem maksājumiem, kas piešķirami visiem lauksaimniekiem saskaņā ar 25. pantu.

                  3.   Ja dalībvalstī pieprasītā maksājuma kopējā summa konkrētā gadā pārsniedz maksimālo apjomu, kas noteikts atbilstīgi 4. punktam, un ja šis maksimālais apjoms sasniedz 2 % no II pielikumā noteiktā valsts gada maksimālā apjoma, dalībvalstis piemēro lineāru samazinājumu summām, kas izmaksājamas saskaņā ar 36. pantu, lai ievērotu minēto maksimālo apjomu.

                  3.   Ja dalībvalstī pieprasītā maksājuma kopējā summa konkrētā gadā pārsniedz maksimālo apjomu, kas noteikts atbilstīgi 4. punktam, un ja šis maksimālais apjoms sasniedz 2 % no II pielikumā noteiktā valsts gada maksimālā apjoma, dalībvalstis piemēro lineāru samazinājumu summām, kas izmaksājamas saskaņā ar 36. pantu, lai ievērotu minēto maksimālo apjomu.

                  4.   Pamatojoties uz aprēķināto procentuālo daļu, ko dalībvalstis paziņojušas atbilstīgi 1. punktam, Komisija ar īstenošanas aktiem katru gadu nosaka 36. pantā minētā maksājuma attiecīgo maksimālo apjomu. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

                  4.   Pamatojoties uz aprēķināto procentuālo daļu, ko dalībvalstis paziņojušas atbilstīgi 1. punktam, Komisija ar īstenošanas aktiem katru gadu nosaka 36. pantā minētā maksājuma attiecīgo maksimālo apjomu. Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

         Grozījums Nr. 72

         Regulas priekšlikums

         38. pants – 1. punkts – 2. daļa

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  Saistīto atbalstu var piešķirt
                        šādām
                      nozarēm un produktiem
                        : labība, eļļas augu sēklas, proteīnaugi, pākšaugi, lini, kaņepes, rīsi, rieksti, cietes kartupeļi, piens un piena produkti, sēklas, aitas gaļa un kazas gaļa, liellopu un teļa gaļa, olīveļļa, zīdtārpiņi, sausā lopbarība, apiņi, cukurbietes, cukurniedres un cigoriņi, augļi un dārzeņi un īscirtmeta atvasāji.

                  Saistīto atbalstu var piešķirt
                        Līguma I pielikumā minētajām
                      nozarēm un produktiem
                        , izņemot zivsaimniecības produktus
                     .

         Grozījums Nr. 73

         Regulas priekšlikums

         38. pants – 1. punkts – 2.a daļa (jauna)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        Saistītajiem maksājumiem paredzētās apropriācijas prioritārā kārtā piešķir produktiem, kuriem 2010.–2013. gada periodā tika veikti saistītie maksājumi saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 68., 101. un 111. pantu.

         Grozījums Nr. 74

         Regulas priekšlikums

         38. pants – 3.a punkts (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        3.a

                        Dalībvalstis papildus šīs regulas 1. nodaļas III sadaļā minētajiem pamata maksājumiem saistīto atbalstu var piešķirt lauksaimniekiem, kuriem 2010. gadā bija piešķirtas īpašas tiesības saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 60. un 65. pantu.

         Grozījums Nr. 75

         Regulas priekšlikums

         38. pants – 3.b punkts (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        3.b

                        Dalībvalstis var piešķirt saistīto atbalstu lopkopjiem, kas nav īpašnieki lielākajai daļai savas saimniecības zemes.

         Grozījums Nr. 76

         Regulas priekšlikums

         38. pants – 3.c punkts (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        3.c

                        Komisija ir pilnvarota pieņemt deleģētos aktus saskaņā ar 55. pantu, lai noteiktu pārejas pasākumus, kas attiecas uz minētajiem lauksaimniekiem.

         Grozījums Nr. 77

         Regulas priekšlikums

         38. pants – 4. punkts – 1.a daļa (jauna)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        Atkāpjoties no pirmās daļas, saistītā atbalsta piešķiršanas ierobežojumu var attiecināt uz lielāku apjomu nekā nepieciešams, lai saglabātu pašreizējo ražošanas apjomu, ar noteikumu, ka saistītajam atbalstam ir ekoloģisks mērķis. Attiecīgā dalībvalsts nosaka šādu ierobežojumu saskaņā ar konkrētiem vides mērķiem vai uzdevumiem. Tādā veidā noteiktos ierobežojumus paziņo Komisijai saskaņā ar 40. pantu, un tos apstiprina saskaņā ar 41. pantu.

         Grozījums Nr. 78

         Regulas priekšlikums

         39. pants – 1. punkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  1.   Lai finansētu brīvprātīgu saistīto atbalstu, dalībvalstis var līdz tā gada 1. augustam, kas ir pirms šāda atbalsta pirmā īstenošanas gada, nolemt izmantot līdz
                        5 %
                      no II pielikumā noteiktā valsts gada maksimālā apjoma.

                  1.   Lai finansētu brīvprātīgu saistīto atbalstu, dalībvalstis var līdz tā gada 1. augustam, kas ir pirms šāda atbalsta pirmā īstenošanas gada, nolemt izmantot līdz
                        15 %
                      no II pielikumā noteiktā valsts gada maksimālā apjoma.

         Grozījums Nr. 79

         Regulas priekšlikums

         39. pants – 1.a punkts (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        1.a

                        Valsts maksimālā apjoma procentuālo daļu, kas minēta 1. punktā, var palielināt par trim procentpunktiem tām dalībvalstīm, kuras nolemj izmantot vismaz 3 % no II pielikumā noteiktā valsts maksimālā apjoma, lai atbalstītu proteīnaugu ražošanu saskaņā ar šo nodaļu.

         Grozījums Nr. 80

         Regulas priekšlikums

         39. pants – 2. punkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        2.

                        Atkāpjoties no 1. punkta, dalībvalstis var nolemt izmantot līdz 10 % no II pielikumā noteiktā valsts gada maksimālā apjoma, ja:

                        svītrots

                                    a)

                                    tās līdz 2013. gada 31. decembrim piemēroja vienotā platībmaksājuma shēmu, kas izveidota ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 V sadaļu, vai finansēja pasākumus saskaņā ar minētās regulas 111. pantu, vai arī uz tām attiecas 69. panta 5. punktā paredzētā atkāpe vai – Maltas gadījumā – minētās regulas 69. panta 1. punktā paredzētā atkāpe, un/vai

                                    b)

                                    tās vismaz vienu gadu 2010.–2013. gada periodā vairāk nekā 5 % no summas, kas pieejama to tiešo maksājumu piešķiršanai, kas paredzēti Regulas (EK) Nr. 73/2009 III, IV un V sadaļā, izņemot IV sadaļas 1. nodaļas 6. iedaļu, ir izmantojušas, lai finansētu pasākumus, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 73/2009 III sadaļas 2. nodaļas 2. iedaļā, atbalstu, kas paredzēts minētās regulas 68. panta 1. punkta a) apakšpunkta i)–iv) punktā un 1. punkta b) un e) apakšpunktā, vai pasākumus, kas paredzēti minētās regulas IV sadaļas 1. nodaļā, izņemot tās 6. iedaļu.

         Grozījums Nr. 82

         Regulas priekšlikums

         39. pants – 4. punkts – ievaddaļa

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  4.   Dalībvalstis līdz 2016. gada 1. augustam var pārskatīt savu lēmumu, kas pieņemts atbilstīgi
                        1., 2. un 3. punktam
                     , un nolemt no 2017. gada:

                  4.   Dalībvalstis līdz 2016. gada 1. augustam var pārskatīt savu lēmumu, kas pieņemts atbilstīgi
                        1. un 1.a punktam
                     , un nolemt no 2017. gada:

         Grozījums Nr. 83

         Regulas priekšlikums

         39. pants – 4. punkts – a) apakšpunkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                              a)

                              palielināt atbilstīgi 1. un
                                    2. punktam
                                  noteikto procentuālo daļu, nepārsniedzot attiecīgā gadījumā minētajos punktos noteiktos limitus, un attiecīgā gadījumā grozīt atbalsta piešķiršanas nosacījumus;

                              a)

                              palielināt atbilstīgi 1. un
                                    1.a. punktam
                                  noteikto procentuālo daļu, nepārsniedzot attiecīgā gadījumā minētajos punktos noteiktos limitus, un attiecīgā gadījumā grozīt atbalsta piešķiršanas nosacījumus;

         Grozījums Nr. 84

         Regulas priekšlikums

         39. pants – 5. punkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  5.   Pamatojoties uz lēmumu, ko katra dalībvalsts atbilstīgi
                        1.–4. punktam
                      pieņēmusi par izmantojamo valsts maksimālā apjoma procentuālo daļu, Komisija
                        ar īstenošanas aktiem katru gadu nosaka
                      atbilstošo atbalsta maksimālo apjomu.
                        Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

                  5.   Pamatojoties uz lēmumu, ko katra dalībvalsts atbilstīgi
                        1., 1.a un 4. punktam
                      pieņēmusi par izmantojamo valsts maksimālā apjoma procentuālo daļu, Komisija
                        ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai reizi gadā noteiktu
                      atbilstošo atbalsta maksimālo apjomu.

         Grozījums Nr. 85

         Regulas priekšlikums

         39.a pants (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        39.a

                        pants

                        Brīvprātīgs valsts papildu atbalsts

                        1.

                        Dalībvalstis, kas saskaņā ar 38. pantu nolemj ieviest brīvprātīgu saistīto atbalstu zīdītājgovju audzēšanas nozarei, var piešķirt valsts piemaksu lauksaimniekiem papildus saistītajam atbalstam, ko tie saņem par to pašu kalendāro gadu.

                        2.

                        Dalībvalstis paziņo lauksaimniekiem par šā valsts papildu atbalsta piešķiršanas nosacījumiem tādā pašā veidā kā par saistīto atbalstu un vienlaicīgi ar to.

         Grozījums Nr. 86

         Regulas priekšlikums

         41. pants – 1. punkts – ievaddaļa

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  1.   Komisija
                        ar īstenošanas aktu apstiprina
                      39. panta 3. punktā vai attiecīgā gadījumā 39. panta 4. punkta a) apakšpunktā minēto lēmumu, ja tiek pierādīta viena no šādām attiecīgā reģiona vai nozares vajadzībām:

                  1.   Komisija
                        ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus, lai apstiprinātu
                      39. panta 3. punktā vai attiecīgā gadījumā 39. panta 4. punkta a) apakšpunktā minēto lēmumu, ja tiek pierādīta viena no šādām attiecīgā reģiona vai nozares vajadzībām:

         Grozījums Nr. 87

         Regulas priekšlikums

         47. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     47. pants

                     47. pants

                  Vispārēji noteikumi

                  Vispārēji noteikumi

                  1.   Lauksaimnieki, kuru rīcībā ir maksājumtiesības, kas piešķirtas 2014. gadā atbilstīgi 21. pantam, un kuri ievēro prasību minimumu, kas noteikts 10. panta 1. punktā,
                        var pieteikties dalībai
                      vienkāršotā shēmā, ievērojot šajā sadaļā izklāstītos nosacījumus (
                        turpmāk
                     “mazo lauksaimnieku atbalsta shēma”).

                  1.
                        Dalībvalstis var izveidot vienkāršotu mazo lauksaimnieku atbalsta shēmu saskaņā ar šajā sadaļā paredzētajiem nosacījumiem. Ja dalībvalsts piemēro šādu shēmu, tad
                      lauksaimnieki, kuru rīcībā ir maksājumtiesības, kas piešķirtas 2014. gadā atbilstīgi 21. pantam, un kuri ievēro prasību minimumu, kas noteikts 10. panta 1. punktā,
                        piedalās
                      vienkāršotā shēmā, ievērojot šajā sadaļā izklāstītos nosacījumus (“mazo lauksaimnieku atbalsta shēma”).

                        Lauksaimnieki, kuriem saskaņā ar III un IV sadaļu ir tiesības uz maksājumu, kas nepārsniedz EUR 1 500, tiek automātiski iekļauti šādā mazo lauksaimnieku atbalsta shēmā.

                  2.   Maksājumi saskaņā ar mazo lauksaimnieku atbalsta shēmu aizstāj visus maksājumus, kas piešķirami saskaņā ar III un IV sadaļu.

                  2.   Maksājumi saskaņā ar mazo lauksaimnieku atbalsta shēmu aizstāj visus maksājumus, kas piešķirami saskaņā ar III un IV sadaļu.

                  3.   Lauksaimnieki, kas ir mazo lauksaimnieku atbalsta shēmas dalībnieki, ir atbrīvoti no prasības ievērot III sadaļas 2. nodaļā norādīto lauksaimniecības praksi.

                  3.   Lauksaimnieki, kas ir mazo lauksaimnieku atbalsta shēmas dalībnieki, ir atbrīvoti no prasības ievērot III sadaļas 2. nodaļā norādīto lauksaimniecības praksi.

                  4.   Dalībvalstis nodrošina to, lai maksājumi netiktu veikti lauksaimniekiem, attiecībā uz kuriem ir konstatēts, ka no datuma, kurā publicēts Komisijas priekšlikums par šo regulu, tie ir sadalījuši savu saimniecību tikai tādēļ, lai varētu gūt labumu no dalības mazo lauksaimnieku atbalsta shēmā. Tas attiecas arī uz lauksaimniekiem, kuru saimniecības rodas minētās sadalīšanas rezultātā.

                  4.   Dalībvalstis nodrošina to, lai maksājumi netiktu veikti lauksaimniekiem, attiecībā uz kuriem ir konstatēts, ka no datuma, kurā publicēts Komisijas priekšlikums par šo regulu, tie ir sadalījuši savu saimniecību tikai tādēļ, lai varētu gūt labumu no dalības mazo lauksaimnieku atbalsta shēmā. Tas attiecas arī uz lauksaimniekiem, kuru saimniecības rodas minētās sadalīšanas rezultātā.

         Grozījums Nr. 88

         Regulas priekšlikums

         48. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     48. pants

                     48. pants

                  Dalība

                  Dalība

                        Lauksaimnieki, kuri vēlas piedalīties mazo lauksaimnieku atbalsta shēmā, iesniedz pieteikumus
                      līdz 2014. gada 15. oktobrim.

                        To lauksaimnieku sarakstu, kuri minēti 47. panta 1. punktā, valsts iestādes paziņo Komisijai
                      līdz 2014. gada 15. oktobrim.

                  Lauksaimniekiem, kuri
                        līdz 2014. gada 15. oktobrim nav iesnieguši pieteikumu dalībai mazo lauksaimnieku atbalsta shēmā vai arī kuri
                      pēc minētā datuma nolemj
                        no tās
                      izstāties, vai kuri saņem atbalstu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. […] [RDR] 20. panta 1. punkta c) apakšpunktu, vairs nav tiesību piedalīties minētajā shēmā.

                        Regulas 47. panta 1. punktā minētajiem
                      lauksaimniekiem, kuri pēc minētā datuma nolemj izstāties
                        no mazo lauksaimnieku atbalsta shēmas
                      vai kuri saņem atbalstu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. […] [RDR] 20. panta 1. punkta c) apakšpunktu, vairs nav tiesību piedalīties minētajā shēmā.

         Grozījums Nr. 89

         Regulas priekšlikums

         49. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     49. pants

                     49. pants

                  Maksājuma summa

                  Maksājuma summa

                  1.   Dalībvalstis, ievērojot 2. un 3. punktu, nosaka mazo lauksaimnieku atbalsta shēmas gada maksājuma summu vienā no šādiem līmeņiem:

                  1.   Dalībvalstis, ievērojot 2. un 3. punktu, nosaka mazo lauksaimnieku atbalsta shēmas gada maksājuma summu vienā no šādiem līmeņiem:

                              a)

                              summa, kas nepārsniedz
                                    15 %
                                  no valsts vidējā maksājuma vienam saņēmējam;

                              a)

                              summa, kas nepārsniedz
                                    25 %
                                  no valsts vidējā maksājuma vienam saņēmējam;

                              b)

                              summa, kas atbilst valsts vidējam maksājumam par hektāru, reizinātam ar hektāru skaitu, bet ne vairāk kā ar
                                    trīs
                                 .

                              b)

                              summa, kas atbilst valsts vidējam maksājumam par hektāru, reizinātam ar hektāru skaitu, bet ne vairāk kā ar
                                    pieci
                                 .

                        Atkāpjoties no pirmās daļas, dalībvalstis var nolemt, ka gada maksājumam ir jābūt vienādam ar summu, kuru lauksaimniekam būtu tiesības saņemt saskaņā ar 18., 29., 34., 36. un 38. pantu gadā, kad viņš pievienojies shēmai, bet nepārsniedz EUR 1 500.

                  Pirmās daļas a) apakšpunktā minēto valsts vidējo maksājuma apjomu dalībvalstis nosaka, pamatojoties uz II pielikumā noteikto valsts maksimālo apjomu 2019. kalendārajam gadam un lauksaimnieku skaitu, kuri ieguvuši maksājumtiesības atbilstīgi 21. panta 1. punktam.

                  Pirmās daļas a) apakšpunktā minēto valsts vidējo maksājuma apjomu dalībvalstis nosaka, pamatojoties uz II pielikumā noteikto valsts maksimālo apjomu 2019. kalendārajam gadam un lauksaimnieku skaitu, kuri ieguvuši maksājumtiesības atbilstīgi 21. panta 1. punktam.

                  Pirmās daļas b) apakšpunktā minēto valsts vidējo maksājuma apjomu dalībvalstis nosaka, pamatojoties uz II pielikumā noteikto valsts maksimālo apjomu 2019. kalendārajam gadam un atbalsttiesīgo hektāru skaitu, kas 2014. gadā deklarēti saskaņā ar 26. pantu.

                  Pirmās daļas b) apakšpunktā minēto valsts vidējo maksājuma apjomu dalībvalstis nosaka, pamatojoties uz II pielikumā noteikto valsts maksimālo apjomu 2019. kalendārajam gadam un atbalsttiesīgo hektāru skaitu, kas 2014. gadā deklarēti saskaņā ar 26. pantu.

                  2.   Šā panta 1. punktā minētā summa nav mazāka par EUR 500 un nav lielāka par
                        EUR 1 000
                     . Neskarot 51. panta 1. punktu, ja 1. punkta piemērošanas rezultātā iegūtā summa ir mazāka par EUR 500 vai lielāka par
                        EUR 1 000
                     , šo summu attiecīgi noapaļo uz augšu vai uz leju līdz minimālajai vai maksimālajai summai.

                  2.   Šā panta 1. punktā minētā summa nav mazāka par EUR 500 un nav lielāka par
                        EUR 1 500
                     . Neskarot 51. panta 1. punktu, ja 1. punkta piemērošanas rezultātā iegūtā summa ir mazāka par EUR 500 vai lielāka par
                        EUR 1 500
                     , šo summu attiecīgi noapaļo uz augšu vai uz leju līdz minimālajai vai maksimālajai summai.

                  3.   Atkāpjoties no 2. punkta, 1. punktā minēto summu Horvātijā, Kiprā un Maltā var noteikt mazāku par EUR 500, tomēr ne mazāku par EUR 200.

                  3.   Atkāpjoties no 2. punkta, 1. punktā minēto summu Horvātijā, Kiprā un Maltā var noteikt mazāku par EUR 500, tomēr ne mazāku par EUR 200.

         Grozījums Nr. 90

         Regulas priekšlikums

         51. pants

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                     51. pants

                     51. pants

                  Finanšu noteikumi

                  Finanšu noteikumi

                  1.   Lai finansētu šajā sadaļā minēto maksājumu, dalībvalstis no attiecīgajiem maksājumiem pieejamajām kopsummām atskaita summas, kuras mazajiem lauksaimniekiem būtu tiesības saņemt kā III sadaļas 1. nodaļā minēto pamata maksājumu, III sadaļas 2. nodaļā minēto maksājumu par klimatam un videi labvēlīgu lauksaimniecības praksi un attiecīgā gadījumā kā III sadaļas 3. nodaļā minēto maksājumu apgabaliem, kuros ir dabas ierobežojumi, III sadaļas 4. nodaļā minēto maksājumu jaunajiem lauksaimniekiem un IV sadaļā minēto saistīto atbalstu.

                  1.   Lai finansētu šajā sadaļā minēto maksājumu, dalībvalstis no attiecīgajiem maksājumiem pieejamajām kopsummām atskaita summas, kuras mazajiem lauksaimniekiem būtu tiesības saņemt kā III sadaļas 1. nodaļā minēto pamata maksājumu, III sadaļas 2. nodaļā minēto maksājumu par klimatam un videi labvēlīgu lauksaimniecības praksi un attiecīgā gadījumā kā III sadaļas 3. nodaļā minēto maksājumu apgabaliem, kuros ir dabas ierobežojumi, III sadaļas 4. nodaļā minēto maksājumu jaunajiem lauksaimniekiem un IV sadaļā minēto saistīto atbalstu.

                  Starpību starp visu to maksājumu summu, kas pienākas saskaņā ar mazo lauksaimnieku atbalsta shēmu, un kopsummu, kas finansēta saskaņā ar pirmo daļu, finansē, piemērojot lineāru samazinājumu visiem maksājumiem, kas piešķirami saskaņā ar 25. pantu.

                  Starpību starp visu to maksājumu summu, kas pienākas saskaņā ar mazo lauksaimnieku atbalsta shēmu, un kopsummu, kas finansēta saskaņā ar pirmo daļu, finansē, piemērojot lineāru samazinājumu visiem maksājumiem, kas piešķirami saskaņā ar 25. pantu.

                        Dalībvalstis, kuras izmanto 20. panta 1. punktā minēto iespēju, reģionālā līmenī var piemērot atšķirīgas samazinājuma likmes.

                  Elementi, uz kuru bāzes nosaka pirmajā daļā minētās summas, nemainās visu laiku, kamēr lauksaimnieks piedalās minētajā shēmā.

                  Elementi, uz kuru bāzes nosaka pirmajā daļā minētās summas, nemainās visu laiku, kamēr lauksaimnieks piedalās minētajā shēmā.

                  2.   Ja to maksājumu summa, kas pienākas saskaņā ar mazo lauksaimnieku atbalsta shēmu, pārsniedz
                        10 %
                      no II pielikumā noteiktā valsts gada maksimālā apjoma, dalībvalstis piemēro lineāru samazinājumu summām, kas maksājamas saskaņā ar šo sadaļu, lai ievērotu minēto procentuālo daļu.

                  2.   Ja to maksājumu summa, kas pienākas saskaņā ar mazo lauksaimnieku atbalsta shēmu, pārsniedz
                        15 %
                      no II pielikumā noteiktā valsts gada maksimālā apjoma, dalībvalstis piemēro lineāru samazinājumu summām, kas maksājamas saskaņā ar šo sadaļu, lai ievērotu minēto procentuālo daļu.

         Grozījums Nr. 91

         Regulas priekšlikums

         53. pants – 2. punkts – da) apakšpunkts (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                                    da)

                                    paziņojamās informācijas pārvaldības kārtību, kā arī noteikumus par paziņojumu saturu, formu, sniegšanas laiku, biežumu un termiņiem;

         Grozījums Nr. 92

         Regulas priekšlikums

         53. pants – 3. punkts – 1. daļa – b) apakšpunkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                                    (b)

                                    paziņojamās informācijas pārvaldības kārtību, kā arī noteikumus par paziņojumu saturu, formu, sniegšanas laiku, biežumu un termiņiem;

                        svītrots

         Grozījums Nr. 93

         Regulas priekšlikums

         54. pants – 1. punkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  1.   Komisija
                        ar īstenošanas aktiem pieņem pasākumus,
                      kas ārkārtas gadījumos ir vajadzīgi un pamatoti, lai atrisinātu konkrētas problēmas.
                        Tādos pasākumos
                      var izdarīt atkāpes no
                        šīs regulas noteikumiem
                     , bet tikai tādā apjomā un tādā laikposmā, kādā tas noteikti vajadzīgs.
                        Šos īstenošanas aktus pieņem saskaņā ar 56. panta 2. punktā minēto pārbaudes procedūru.

                  1.   Komisija
                        ir pilnvarota saskaņā ar 55. pantu pieņemt deleģētos aktus,
                      kas ārkārtas gadījumos ir vajadzīgi un pamatoti, lai atrisinātu konkrētas problēmas.
                        Šādos deleģētos aktos
                      var izdarīt atkāpes no
                        dažām šīs regulas daļām
                     , bet tikai tādā apjomā un tādā laikposmā, kādā tas noteikti vajadzīgs.

         Grozījums Nr. 94

         Regulas priekšlikums

         54. pants – 2. punkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  2.
                        Pienācīgi pamatotu,
                      nenovēršamu
                        un
                      steidzamu iemeslu dēļ saistībā ar 1. punktā minētajiem pasākumiem
                        Komisija pieņem uzreiz piemērojamus īstenošanas aktus saskaņā ar 56. panta 3. punktā minēto procedūru
                     .

                  2.
                        Ja tas nepieciešams
                      nenovēršamu steidzamu iemeslu dēļ saistībā ar 1. punktā minētajiem pasākumiem
                        , 55. pantā paredzēto procedūru piemēro deleģētajiem aktiem, kas pieņemti saskaņā ar šo pantu
                     .

         Grozījums Nr. 95

         Regulas priekšlikums

         55. pants – 2. punkts

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                  2.   Šajā regulā minētās
                        deleģētu aktu pieņemšanas
                      pilnvaras
                        Komisijai piešķir
                      uz
                        nenoteiktu laiku
                      no šīs regulas spēkā stāšanās dienas.

                  2.   Pilvaras peņemt … pantā minētos deleģētos aktus Komisijai piešķir uz piecu gadu laikposmu no šīs regulas spēkā stāšanās dienas
                        Komisija sagatavo ziņojumu par pilnvaru deleģējumu vēlākais deviņus mēnešus pirms piecu gadu laikposma beigām. Pilnvaru deleģējumu automātiski pagarina par tāda paša ilguma laikposmiem, ja vien Eiropas Parlaments vai Padome šādam pagarinājumam neiebilst ne vēlāk kā trīs mēnešus pirms katra laikposma beigām.

         Grozījums Nr. 96

         Regulas priekšlikums

         55.a pants (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        55.a pants

                        Steidzamības procedūra

                        1.

                        Deleģētie akti, kas pieņemti saskaņā ar šo pantu, stājas spēkā nekavējoties un tos piemēro tik ilgi, kamēr nav izteikti iebildumi saskaņā ar 2. punktu. Paziņojumā par deleģētu aktu Eiropas Parlamentam un Padomei norāda steidzamības procedūras izmantošanas iemeslus.

                        2.

                        Eiropas Parlaments vai Padome var noraidīt deleģēto aktu saskaņā ar 55. panta 5. punktā minēto procedūru. Šādā gadījumā Komisija nekavējoties atceļ aktu, ievērojot Eiropas Parlamenta vai Padomes paziņojumu par noraidīšanas lēmumu.

         Grozījums Nr. 97

         Regulas priekšlikums

         58.a pants (jauns)

                     Komisijas ierosinātais teksts

                     Grozījums

                        58.a pants

                        Ziņojumi

                        Līdz 2017. gada 1. martam Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šīs regulas īstenošanu, vajadzības gadījumā pievienojot attiecīgus likumdošanas priekšlikumus.

         Grozījums Nr. 98

         Regulas priekšlikums

         II pielikums

         Komisijas ierosinātais teksts

                        (tūkstošos EUR)

                     Kalendārais gads

                     2014

                     2015

                     2016

                     2017

                     2018

                     2019. gads un turpmākie gadi

                     Beļģija

                        553 521

                        544 065

                        534 632

                        525 205

                        525 205

                        525 205

                     Bulgārija

                        655 661

                        737 164

                        810 525

                        812 106

                        812 106

                        812 106

                     Čehija

                        892 698

                        891 875

                        891 059

                        890 229

                        890 229

                        890 229

                     Dānija

                        942 931

                        931 719

                        920 534

                        909 353

                        909 353

                        909 353

                     Vācija

                        5 275 876

                        5 236 176

                        5 196 585

                        5 156 970

                        5 156 970

                        5 156 970

                     Igaunija

                        108 781

                        117 453

                        126 110

                        134 749

                        134 749

                        134 749

                     Īrija

                        1 240 652

                        1 239 027

                        1 237 413

                        1 235 779

                        1 235 779

                        1 235 779

                     Grieķija

                        2 099 920

                        2 071 481

                        2 043 111

                        2 014 751

                        2 014 751

                        2 014 751

                     Spānija

                        4 934 910

                        4 950 726

                        4 966 546

                        4 988 380

                        4 988 380

                        4 988 380

                     Francija

                        7 732 611

                        7 694 854

                        7 657 219

                        7 619 511

                        7 619 511

                        7 619 511

                     Horvātija

                        111 900

                        130 550

                        149 200

                        186 500

                        223 800

                        261 100

                     Itālija

                        4 023 865

                        3 963 007

                        3 902 289

                        3 841 609

                        3 841 609

                        3 841 609

                     Kipra

                        52 273

                        51 611

                        50 950

                        50 290

                        50 290

                        50 290

                     Latvija

                        163 261

                        181 594

                        199 895

                        218 159

                        218 159

                        218 159

                     Lietuva

                        396 499

                        417 127

                        437 720

                        458 267

                        458 267

                        458 267

                     Luksemburga

                        34 313

                        34 250

                        34 187

                        34 123

                        34 123

                        34 123

                     Ungārija

                        1 298 104

                        1 296 907

                        1 295 721

                        1 294 513

                        1 294 513

                        1 294 513

                     Malta

                        5 316

                        5 183

                        5 050

                        4 917

                        4 917

                        4 917

                     Nīderlande

                        806 975

                        792 131

                        777 320

                        762 521

                        762 521

                        762 521

                     Austrija

                        707 503

                        706 850

                        706 204

                        705 546

                        705 546

                        705 546

                     Polija

                        3 038 969

                        3 066 519

                        3 094 039

                        3 121 451

                        3 121 451

                        3 121 451

                     Portugāle

                        573 046

                        585 655

                        598 245

                        610 800

                        610 800

                        610 800

                     Rumānija

                        1 472 005

                        1 692 450

                        1 895 075

                        1 939 357

                        1 939 357

                        1 939 357

                     Slovēnija

                        141 585

                        140 420

                        139 258

                        138 096

                        138 096

                        138 096

                     Slovākija

                        386 744

                        391 862

                        396 973

                        402 067

                        402 067

                        402 067

                     Somija

                        533 932

                        534 315

                        534 700

                        535 075

                        535 075

                        535 075

                     Zviedrija

                        710 853

                        711 798

                        712 747

                        713 681

                        713 681

                        713 681

                     Apvienotā Karaliste

                        3 624 384

                        3 637 210

                        3 650 038

                        3 662 774

                        3 662 774

                        3 662 774

         Grozījums

                  2014

                  2015

                  2016

                  2017

                  2018

                  2019. gads un turpmākie gadi

                  Beļģija

                        554 701

                        548 646

                        542 261

                        535 640

                        535 640

                        535 640

                  Bulgārija

                        657 571

                        735 055

                        805 495

                        814 887

                        814 887

                        814 887

                  Čehija

                        891 307

                        892 742

                        893 686

                        894 054

                        894 054

                        894 054

                  Dānija

                        940 086

                        929 824

                        919 002

                        907 781

                        907 781

                        907 781

                  Vācija

                        5 237 224

                        5 180 053

                        5 119 764

                        5 057 253

                        5 057 253

                        5 057 253

                  Igaunija

                        113 168

                        125 179

                        137 189

                        149 199

                        149 199

                        149 199

                  Īrija

                        1 236 214

                        1 235 165

                        1 233 425

                        1 230 939

                        1 230 939

                        1 230 939

                  Grieķija

                        2 098 834

                        2 075 923

                        2 051 762

                        2 026 710

                        2 026 710

                        2 026 710

                  Spānija

                        4 939 152

                        4 957 834

                        4 973 833

                        4 986 451

                        4 986 451

                        4 986 451

                  Francija

                        7 655 794

                        7 572 222

                        7 484 090

                        7 392 712

                        7 392 712

                        7 392 712

                  Horvātija

                        111 900

                        130 550

                        149 200

                        186 500

                        223 800

                        261 100

                  Itālija

                        4 024 567

                        3 980 634

                        3 934 305

                        3 886 268

                        3 886 268

                        3 886 268

                  Kipra

                        52 155

                        51 585

                        50 985

                        50 362

                        50 362

                        50 362

                  Latvija

                        176 500

                        206 565

                        236 630

                        266 695

                        266 695

                        266 695

                  Lietuva

                        402 952

                        426 070

                        449 189

                        472 307

                        472 307

                        472 307

                  Luksemburga

                        33 943

                        33 652

                        33 341

                        33 015

                        33 015

                        33 015

                  Ungārija

                        1 295 776

                        1 297 535

                        1 298 579

                        1 298 791

                        1 298 791

                        1 298 791

                  Malta

                        5 365

                        5 306

                        5 244

                        5 180

                        5 180

                        5 180

                  Nīderlande

                        809 722

                        800 883

                        791 561

                        781 897

                        781 897

                        781 897

                  Austrija

                        706 071

                        706 852

                        707 242

                        707 183

                        707 183

                        707 183

                  Polija

                        3 079 652

                        3 115 887

                        3 152 121

                        3 188 356

                        3 188 356

                        3 188 356

                  Portugāle

                        582 466

                        598 550

                        614 635

                        630 719

                        630 719

                        630 719

                  Rumānija

                        1 485 801

                        1 707 131

                        1 928 460

                        2 002 237

                        2 002 237

                        2 002 237

                  Slovēnija

                        140 646

                        139 110

                        137 491

                        135 812

                        135 812

                        135 812

                  Slovākija

                        391 608

                        397 576

                        403 543

                        409 511

                        409 511

                        409 511

                  Somija

                        533 451

                        535 518

                        537 295

                        538 706

                        538 706

                        538 706

                  Zviedrija

                        709 922

                        712 820

                        715 333

                        717 357

                        717 357

                        717 357

                  Apvienotā Karaliste

                        3 652 541

                        3 655 113

                        3 657 684

                        3 660 255

                        3 660 255

                        3 660 255