title: 2012/490/ES: Komisijas Lēmums ( 2012. gada 24. augusts ) par I pielikuma grozīšanu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 715/2009 par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi dabasgāzes pārvades tīkliem  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               28.8.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 231/16

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2012. gada 24. augusts)
   par I pielikuma grozīšanu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 715/2009 par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi dabasgāzes pārvades tīkliem
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2012/490/ES)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulu (EK) Nr. 715/2009 par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi dabasgāzes pārvades tīkliem un par Regulas (EK) Nr. 1775/2005 atcelšanu (1) un jo īpaši tās 23. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Regula (EK) Nr. 715/2009 paredz nediskriminējošus noteikumus par dabasgāzes pārvades tīklu piekļuves nosacījumiem, lai nodrošinātu gāzes iekšējā tirgus pareizu darbību. Tā kā vairumā gadījumu gāzes pārvades sistēmu dublēšana nav ne ekonomiski izdevīga, ne efektīva, konkurenci dabasgāzes tirgos veicina trešo personu piekļuve, kas nodrošina, ka infrastruktūra ir pieejama visiem piegādātājiem pārredzamā un nediskriminējošā veidā. Tīklos bieži novērojamā līgumpārslodze, kad tīkla lietotāji nevar piekļūt gāzes pārvades sistēmām, lai gan jauda ir fiziski pieejama, ir šķērslis ceļā uz pilnībā funkcionējošu enerģijas iekšējo tirgu.

               (2)

               Prakse liecina – lai gan ir piemēroti konkrēti pārslodzes vadības principi, piemēram, piedāvāta atslēdzamā jauda, kā to paredz Eiropas Parlamenta un Padomes 2005. gada 28. septembra Regula (EK) Nr. 1775/2005 par dabasgāzes pārvades tīklu piekļuves nosacījumiem (2) un Regula (EK) Nr. 715/2009, vēl aizvien Savienības gāzes pārvades tīklos bieži ir novērojamas līgumpārslodzes, kas joprojām traucē izveidot labi funkcionējošu gāzes iekšējo tirgu. Tāpēc ir jāgroza pamatnostādnes par to, kā piemērojamas pārslodzes vadības procedūras līgumpārslodžu gadījumā. Regulas (EK) Nr. 715/2009 23. panta 3. punktā noteikts, ka ierosinātajās pamatnostādnēs būtu jāatspoguļo valstu gāzapgādes sistēmu atšķirības un var noteikt obligātas prasības, lai nodrošinātu nediskriminējošus un pārredzamus tīkla piekļuves noteikumus attiecībā uz pārslodzes vadības procedūrām.

               (3)

               Līgumpārslodžu gadījumā būtu jāpiemēro pārslodzes vadības procedūras, kuru mērķis ir novērst šādas līgumpārslodzes, neizmantoto jaudu no jauna darot pieejamu tirgū pārdalīšanai parastā jaudu sadales procesā.

               (4)

               Ja starpsavienojuma punktā pastāvīgi novērojama fiziska pārslodze, tad pārslodzes vadības procedūras bieži vien var izrādīties neefektīvas. Šādos gadījumos risinājums būtu jāizvērtē no tīklu plānošanas un ieguldījumu viedokļa.

               (5)

               Saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 713/2009 (3) Energoregulatoru sadarbības aģentūrai (“Aģentūra”) būtu jāuzrauga un jāizanalizē šo pamatnostādņu īstenošana. Ir svarīgi, lai pārvades sistēmas operatori informāciju, kas nepieciešama, lai konstatētu līgumpārslodzes gadījumus, publicētu apstrādājamā formātā.

               (6)

               Saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 715/2009 24. pantu valstu regulatīvās iestādes nodrošina atbilstību šīm pamatnostādnēm.

               (7)

               Lai nodrošinātu, ka pārslodzes vadības procedūras tiek pēc iespējas efektīvāk piemērotas visos starpsavienojumu punktos, un lai maksimāli palielinātu pieejamo jaudu visās blakusesošajās ieejas-izejas sistēmās, ir ļoti svarīgi, lai valstu regulatīvās iestādes un pārvades sistēmu operatori gan no dažādām dalībvalstīm, gan pašās dalībvalstīs savā starpā cieši sadarbotos. It īpaši valstu regulatīvajām iestādēm un pārvades sistēmu operatoriem būtu jāievēro paraugprakse un jācenšas harmonizēt procesus, ar ko īsteno šīs vadlīnijas. Rīkojoties saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 713/2009 7. pantu, Aģentūrai un valstu regulatīvajām iestādēm būtu jānodrošina, ka visā Savienībā attiecīgajos ieejas un izejas punktos īsteno visefektīvākās pārslodzes vadības procedūras.

               (8)

               Tā kā pārvades sistēmu operatoriem ir sīka informācija par sistēmas fizisko izmantojumu un tie vislabāk spēj izvērtēt gaidāmās plūsmas, ir lietderīgi paredzēt, ka tiem ir jānosaka papildu jaudas daudzums, kas jādara pieejams papildus aplēstajai tehniskajai jaudai. Piedāvājot vairāk konstantas jaudas, nekā tehniski pieejams, ņemot vērā plūsmas scenārijus un paredzētās jaudas, pārvades sistēmas operatori uzņemas risku, kas būtu pienācīgi jākompensē. Tomēr, lai varētu noteikt pārvades sistēmas operatoru ieņēmumus, šādu papildu jaudu vajadzētu piešķirt tikai tad, ja visa pārējā jauda, tostarp jauda, kas rodas, piemērojot citas pārslodzes vadības procedūras, jau ir sadalīta. Lai nodrošinātu tehnisko jaudu, pārvades sistēmas operatoriem būtu cieši jāsadarbojas. Lai novērstu iespējamo fizisko pārslodzi, pārvades sistēmas operatoriem būtu jāizvēlas visrentablākais pasākums, atpērkot jaudu vai veicot citus tehniskus vai komerciālus pasākumus.

               (9)

               Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Regula (EK) Nr. 715/2009.

               (10)

               Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2009/73/EK (4) 51. pantu izveidotā komiteja,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Regulas (EK) Nr. 715/2009 I pielikumu groza saskaņā ar šā lēmuma pielikumu.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2012. gada 24. augustā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 211, 14.8.2009., 36. lpp.

      (2)  OV L 289, 3.11.2005., 1. lpp.

      (3)  OV L 211, 14.8.2009., 1. lpp.

      (4)  OV L 211, 14.8.2009., 94. lpp.

      PIELIKUMS
      Regulas (EK) Nr. 715/2009 I pielikumu groza šādi:

                  1)

                  pielikuma 2.2. punktu aizstāj ar šādu:
                  “2.2.   Pārslodzes vadības procedūras līgumpārslodzes gadījumos

                  2.2.1.   Vispārīgie noteikumi

                              1.

                              Pielikuma 2.2. punkta noteikumus piemēro tiklab fiziskiem, kā virtuāliem starpsavienojuma punktiem starp blakusesošām ieejas-izejas sistēmām starp divām vai vairākām dalībvalstīm vai tajā pašā dalībvalstī, ciktāl lietotāji izmanto rezervācijas procedūras attiecībā uz punktiem. Tos var piemērot arī ieejas punktiem no trešām valstīm un izejas punktiem uz trešām valstīm, par ko lēmumu pieņem attiecīgā valsts regulatīvā iestāde. Šā pielikuma 2.2. punkta noteikumi neattiecas uz izejas punktiem uz galapatērētājiem un sadales tīkliem, ieejas punktiem no SNG termināļiem un ražotnēm un ieejas-izejas punktiem no uzglabāšanas objektiem un uz tiem.

                              2.

                              Pamatojoties uz informāciju, ko pārvades sistēmu operatori publicē saskaņā ar šā pielikuma 3. sadaļu un attiecīgā gadījumā validē valstu regulatīvās iestādes, Aģentūra līdz katra gada 1. martam, sākot no 2014. gada, publicē uzraudzības ziņojumu par pārslodzēm starpsavienojuma punktos attiecībā uz iepriekšējā gadā pārdotajiem konstantās jaudas produktiem, cik vien iespējams, ņemot vērā jaudu tirdzniecību sekundārajā tirgū un atslēdzamās jaudas izmantošanu.

                              3.

                              Jebkādu papildu jaudu, kas iegūta, piemērojot kādu no pārslodzes vadības procedūrām, kā minēts 2.2.2., 2.2.3., 2.2.4. un 2.2.5. punktā, attiecīgais(-ie) pārvades sistēmas operators(-i) piedāvā parastajā sadales procesā.

                              4.

                              Pasākumus, kuri minēti 2.2.2., 2.2.4. un 2.2.5. punktā, īsteno no 2013. gada 1. oktobra. Pielikuma 2.2.3. punkta 1. apakšpunktu līdz 2.2.3. punkta 5. apakšpunktu piemēro no 2016. gada 1. jūlija.

                        2.2.2.   Jaudas palielināšana, izmantojot virsrezervēšanas un atpirkšanas shēmu

                              1.

                              Pārvades sistēmu operatori ierosina un – pēc tam, kad to apstiprinājusi valsts regulatīvā iestāde, – ievieš uz stimuliem balstītu virsrezervēšanas un atpirkšanas shēmu, lai varētu konstanti piedāvāt papildu jaudu. Pirms ieviešanas valsts regulatīvā iestāde apspriežas ar blakusesošo dalībvalstu regulatīvajām iestādēm un ņem vērā blakusesošo dalībvalstu regulatīvo iestāžu atzinumus. Noteikts, ka papildu jauda ir tāda konstantā jauda, ko piedāvā papildus starpsavienojuma punkta tehniskajai jaudai, kas aprēķināta, pamatojoties uz šīs regulas 16. panta 1. punktu.

                              2.

                              Virsrezervēšanas un atpirkšanas shēma motivē pārvades sistēmu operatorus padarīt pieejamu papildu jaudu, ņemot vērā tehniskos nosacījumus, piemēram, attiecīgās ieejas-izejas sistēmas siltumietilpību, temperatūru un paredzamo patēriņu, kā arī blakusesošo tīklu jaudas. Ieejas-izejas sistēmas tehniskās vai papildu jaudas pārrēķinā pārvades sistēmu operatori izmanto dinamisku pieeju.

                              3.

                              Virsrezervēšanas un atpirkšanas shēma balstās uz stimulējošu sistēmu, kas atspoguļo risku, kāds pārvades sistēmu operatoriem rodas, piedāvājot papildu jaudu. Shēmas struktūra ir tāda, lai ieņēmumi no papildu jaudas pārdošanas un izmaksas, ko rada atpirkšanas shēma vai saskaņā ar 6. punktu veiktie pasākumi, tiktu sadalīti starp pārvades sistēmu operatoriem un tīkla lietotājiem. Valstu regulatīvās iestādes lemj par ieņēmumu un izmaksu sadali starp pārvades sistēmas operatoru un tīkla lietotāju.

                              4.

                              Lai noteiktu pārvades sistēmu operatoru ieņēmumus, tehnisko jaudu, jo īpaši nodoto jaudu, kā arī attiecīgos gadījumos jaudu, kas radusies, piemērojot mehānismu “izmanto vai zaudē” attiecībā uz nākamās dienas konstanto jaudu vai mehānismu “izmanto vai zaudē” attiecībā uz ilgtermiņa jaudu, uzskata par sadalītu pirms jebkādas papildu jaudas.

                              5.

                              Nosakot, cik liela ir papildu jauda, pārvades sistēmas operators ņem vērā statistikas scenārijus par to, kāds varētu būt iespējamais fiziski neizmantotās jaudas daudzums jebkurā brīdī starpsavienojuma punktos. Turklāt tas ņem vērā, kāds ir papildu jaudas piedāvājuma riska profils, kas neradītu pārmērīgu atpirkšanas pienākumu. Virsrezervēšanas un atpirkšanas shēmā ņem vērā arī iespējamību un izmaksas, lai atpirktu jaudu tirgū, un tas tiek atspoguļots papildu jaudas daudzumā, kas tiks darīts pieejams.

                              6.

                              Ja tas nepieciešams, lai saglabātu sistēmas integritāti, pārvades sistēmas operatori piemēro tirgū balstītu atpirkšanas procedūru, kurā tīkla lietotāji var piedāvāt jaudu. Tīkla lietotājus informē par piemērojamo atpirkšanas procedūru. Atpirkšanas procedūras piemērošana neskar piemērojamos ārkārtas pasākumus.

                              7.

                              Pārvades sistēmu operatori pirms atpirkšanas procedūras piemērošanas pārbauda, vai sistēmas integritāti iespējams saglabāt ar alternatīviem tehniskiem un komerciāliem pasākumiem, nodrošinot augstāku rentabilitāti.

                              8.

                              Ierosinot virsrezervēšanas un atpirkšanas shēmu, pārvades sistēmu operatori visus attiecīgos datus, aprēķinus un modeļus iesniedz valsts regulatīvajai iestādei, lai tā varētu izvērtēt shēmu. Pārvades sistēmas operators regulāri valsts regulatīvajai iestādei ziņo par shēmas darbību un pēc valsts regulatīvās iestādes pieprasījuma sniedz visus attiecīgos datus. Valsts regulatīvā iestāde var pieprasīt pārvades sistēmas operatoram pārstrādāt shēmu.

                        2.2.3.   Mehānisms “izmanto vai zaudē” attiecībā uz nākamās dienas konstanto jaudu

                              1.

                              Ja ir grozīta sākotnējā nominācija, valstu regulatīvās iestādes pieprasa, lai pārvades sistēmu operatori katram tīkla lietotājam starpsavienojuma punktos piemērotu vismaz 3. punktā izklāstītos noteikumus, ja, pamatojoties uz Aģentūras ikgadējo uzraudzības ziņojumu saskaņā ar 2.2.1. punkta 2. apakšpunktu, ir konstatēts, ka gadā, uz kuru attiecas pārraudzības ziņojums, starpsavienojuma punktos pieprasījums pārsniedz piedāvājumu – par rezerves cenu, ja izmanto izsoles, –, jaudas sadales procedūru gaitā attiecībā uz produktiem, ko paredzēts izmantot vai nu minētajā gadā, vai vienā no nākamajiem diviem gadiem:

                                          a)

                                          attiecībā uz vismaz trim konstantas jaudas produktiem uz vienu mēnesi; vai

                                          b)

                                          attiecībā uz vismaz diviem konstantas jaudas produktiem uz vienu ceturksni; vai

                                          c)

                                          attiecībā uz vismaz vienu konstantas jaudas produktu uz vienu gadu vai ilgāk; vai

                                          d)

                                          ja nekādi konstantas jaudas produkti ne uz mēnesi, ne ilgāku laiku nav piedāvāti.

                              2.

                              Ja, pamatojoties uz gada uzraudzības ziņojumu, tiek konstatēts, ka 1. punktā raksturotā situācija nākamajos trīs gados nevarētu atkārtoties, piemēram, tādēļ, ka jauda būs pieejama, pateicoties fiziskai tīkla paplašināšanai vai ilgtermiņa līgumu izbeigšanai, attiecīgās valstu regulatīvās iestādes var pieņemt lēmumu pārtraukt izmantot mehānismu “izmanto vai zaudē” attiecībā uz nākamās dienas konstanto jaudu.

                              3.

                              Ir atļauta konstantās jaudas renominācija, tomēr tā var būt maksimums 90 % un minimums 10 % no jaudas, par kuru līgumā vienojies tīkla lietotājs starpsavienojuma punktā. Taču, ja nominācija pārsniedz 80 % no līgumā paredzētās jaudas, pusi no nenominētā apjoma var renominēt, t. i., palielināt. Ja nominācija nepārsniedz 20 % no rezervētās jaudas, pusi no nenominētā apjoma var renominēt, t. i., samazināt. Šā punkta piemērošana neskar piemērojamos ārkārtas pasākumus.

                              4.

                              Sākotnējais līgumā paredzētās jaudas turētājs var periodiski renominēt noteiktu daļu no savas līgumā paredzētās konstantās jaudas.

                              5.

                              3. punkts neattiecas uz tiem tīkla lietotājiem (personas vai uzņēmumi, kā arī uzņēmumi, ko minētās personas vai uzņēmumi kontrolē saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 139/2004 3. pantu), kam ir mazāk par 10 % no vidējās tehniskās jaudas, kas starpsavienojuma punktā konstatēta iepriekšējā gadā.

                              6.

                              Starpsavienojuma punktos, kur saskaņā ar 3. punktu tiek izmantots mehānisms “izmanto vai zaudē” attiecībā uz nākamās dienas konstanto jaudu, valsts regulatīvā iestāde izvērtē sakarības ar virsrezervēšanas un atpirkšanas shēmu saskaņā ar 2.2.2. punktu, un tā var izlemt šajos starpsavienojuma punktos nepiemērot 2.2.2. punkta noteikumus. Par šādu lēmumu bez kavēšanās informē Aģentūru un Komisiju.

                              7.

                              Valsts regulatīvā iestāde var nolemt saskaņā ar 3. punktu īstenot mehānismu “izmanto vai zaudē” attiecībā uz nākamās dienas konstanto jaudu starpsavienojuma punktā. Pirms lēmuma pieņemšanas valsts regulatīvā iestāde apspriežas ar blakusesošo dalībvalstu regulatīvajām iestādēm. Pieņemot lēmumu, valsts regulatīvā iestāde ņem vērā blakusesošo valstu regulatīvo iestāžu atzinumus.

                        2.2.4.   Līgumā paredzētās jaudas nodošana

                  Pārvades sistēmu operatori akceptē jebkādu konstantās jaudas nodošanu, par ko tīkla lietotājs starpsavienojuma punktā noslēdzis līgumu, izņemot gadījumus, kad jaudas produktu ilgums ir viena diena vai mazāk. Tīkla lietotājs saglabā savas tiesības un pienākumus saskaņā ar jaudas līgumu līdz brīdim, kad pārvades sistēmas operators jaudu pārdala, un tādā mērā, kādā pārvades sistēmas operators jaudu nav pārdalījis. Nodoto jaudu uzskata par pārdalītu tikai pēc tam, kad sadalīta visa pieejamā jauda. Pārvades sistēmas operators bez kavēšanās paziņo tīkla lietotājam par tā nodotās jaudas pārdalīšanu. Valsts regulatīvā iestāde apstiprina īpašus noteikumus par jaudas nodošanu, it īpaši tad, ja jaudu nodod vairāki tīkla lietotāji.
                  2.2.5.   Mehānisms “izmanto vai zaudē” attiecībā uz ilgtermiņa jaudu

                              1.

                              Valstu regulatīvās iestādes nosaka, ka pārvades sistēmas operatori pilnībā vai daļēji starpsavienojuma punktā izņem līgumā paredzēto jaudu, ko tīkla lietotājs sistemātiski nepietiekami izmanto, ja minētais lietotājs savu neizmantoto jaudu nav pārdevis vai piedāvājis pārdošanai ar saprātīgiem nosacījumiem un ja citi tīkla lietotāji pieprasa konstanto jaudu. Līgumā paredzēto jaudu uzskata par sistemātiski nepietiekami izmantotu, ja:

                                          a)

                                          tīkla lietotājs vidēji izmanto mazāk par 80 % no tā līgumā paredzētās jaudas gan no 1. aprīļa līdz 30. septembrim, gan no 1. oktobra līdz 31. martam un faktiskais līguma termiņš ir ilgāks par vienu gadu, un nav sniegts pienācīgs pamatojums; vai

                                          b)

                                          tīkla lietotājs sistemātiski nominē gandrīz 100 % no līgumā paredzētās jaudas un renominē, to samazinot, lai apietu 2.2.3. punkta 3. apakšpunktā paredzētos noteikumus.

                              2.

                              To, ka tiek piemērots mehānisms “izmanto vai zaudē” attiecībā uz nākamās dienas konstanto jaudu, neuzskata par pamatojumu, lai nepiemērotu 1. punktu.

                              3.

                              Izņemšana nozīmē, ka tīkla lietotājs daļēji vai pilnībā zaudē savu līgumā paredzēto jaudu vai nu uz konkrētu periodu, vai uz atlikušo līguma termiņu. Tīkla lietotājs saglabā savas tiesības un pienākumus saskaņā ar jaudas līgumu līdz brīdim, kad pārvades sistēmas operators jaudu pārdala, un tādā mērā, kādā pārvades sistēmas operators jaudu nav pārdalījis.

                              4.

                              Pārvades sistēmas operatori regulāri valstu regulatīvajām iestādēm iesniedz visus datus, kas nepieciešami, lai pārraudzītu, kādā mērā tiek izlietotas tās līgumā paredzētās jaudas, kuru attiecīga līguma faktiskais termiņš ir ilgāks par vienu gadu, vai par ko līgums noslēgts par periodiskiem ceturkšņiem, kas aptver vismaz divus gadus.”;

                  2)

                  pielikuma 3.1.1. punkta 1. apakšpunktu groza šādi:

                              a)

                              minētā apakšpunkta e) punktu aizstāj ar šādu:

                                          “e)

                                          lejupielādējamā formātā, par ko, pamatojoties uz Aģentūras sagatavoto atzinumu par harmonizēto formātu, vienojušies pārvades sistēmas operatori un valstu regulatīvās iestādes, un kas ļauj veikt kvantitatīvo analīzi;”;

                              b)

                              pievieno šādu h) punktu:

                                          “h)

                                          no 2013. gada 1. oktobra visus datus dara pieejamus vienā Savienības mēroga centrālā platformā, ko gāzes PSOET izveidojis atbilstīgi rentabilitātes principam.”;

                  3)

                  pielikuma 3.3. punkta 1. apakšpunktam pievieno šādus punktus h), i), j), k) un l):

                              “h)

                              vai ir bijuši nesekmīgi, bet juridiski saistoši pieprasījumi pēc konstantas jaudas produktiem, kuru ilgums ir viens mēnesis vai vairāk, tostarp nesekmīgo pieprasījumu skaits un apjoms; un

                              i)

                              izsoļu gadījumā – kur un kad konstantas jaudas produkti, kuru ilgums ir viens mēnesis vai vairāk, ir pārdoti par augstāku cenu nekā rezerves cena;

                              j)

                              ja un kad nekādi konstantas jaudas produkti ne uz mēnesi, ne ilgāku laiku nav piedāvāti parastajā sadales procesā;

                              k)

                              kopējā jauda, kas darīta pieejama, piemērojot 2.2.2., 2.2.3., 2.2.4. un 2.2.5. punktā minētās pārslodzes vadības procedūras, par katru pārslodzes vadības procedūru;

                              l)

                              šā apakšpunkta h) līdz k) punktu piemēro no 2013. gada 1. oktobra.”


title: 2014/451/ES: Padomes Lēmums ( 2014. gada 26. maijs ) par to, lai parakstītu un noslēgtu Līdzdalības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas dalību Eiropas Savienības Integrētas robežu pārvaldības palīdzības misijā Lībijā ( EUBAM Libya )

text:
               12.7.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 205/2

         PADOMES LĒMUMS
   (2014. gada 26. maijs)
   par to, lai parakstītu un noslēgtu Līdzdalības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas dalību Eiropas Savienības Integrētas robežu pārvaldības palīdzības misijā Lībijā (EUBAM Libya)

      (2014/451/ES)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 37. pantu saistībā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. panta 5. un 6. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               10. panta 4. punktā Padomes Lēmumā 2013/233/KĀDP (2013. gada 22. maijs) par Eiropas Savienības Integrētas robežu pārvaldības palīdzības misiju Lībijā (EUBAM Libya) (1) par EUBAM Libya ir noteikts, ka sīki izstrādāti noteikumi par trešo valstu dalību jāparedz nolīgumos, kas noslēgti, ievērojot Līguma par Eiropas Savienību 37. pantu, un vajadzības gadījumā – papildu tehniskajos noteikumos.

               (2)

               Pēc tam, kad Padome 2014. gada 17. martā bija pieņēmusi lēmumu, ar kuru pilnvaro sākt sarunas, Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos risināja sarunas par Līdzdalības nolīgumu starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas dalību Eiropas Savienības Integrētas robežu pārvaldības palīdzības misijā Lībijā (EUBAM Libya) (“Līdzdalības nolīgums”).

               (3)

               Līdzdalības nolīgums būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā ir apstiprināts Līdzdalības nolīgums starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas dalību Eiropas Savienības Integrētas robežu pārvaldības palīdzības misijā Lībijā (EUBAM Libya).
   Līdzdalības nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas parakstīt Līdzdalības nolīgumu, lai tas kļūtu saistošs Savienībai.
   3. pants
   Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz Līdzdalības nolīguma 9. panta 1. punktā paredzēto paziņojumu.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2014. gada 26. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         Ch. VASILAKOS

      (1)  OV L 138, 24.5.2013., 15. lpp.


title: 2011/561/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2011. gada 10. maijs ) par Eiropas Savienības 2009. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VII iedaļa – Reģionu komiteja

text:
               27.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 250/101

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2011. gada 10. maijs)
   par Eiropas Savienības 2009. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VII iedaļa – Reģionu komiteja
   (2011/561/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Savienības 2009. finanšu gada vispārējo budžetu (1),
   ņemot vērā Eiropas Savienības galīgos gada pārskatus par 2009. finanšu gadu (SEC(2010) 963 – C7–0217/2010) (2),
   ņemot vērā Reģionu komitejas gada ziņojumu par 2009. gadā veiktajām iekšējām revīzijām, ko tā iesniegusi budžeta izpildes apstiprinātājiestādei,
   ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par budžeta izpildi 2009. finanšu gadā, ar iestāžu atbildēm (3),
   ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta iesniegusi saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,
   ņemot vērā EK līguma 272. panta 10. punktu un 274., 275. un 276. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 314. panta 10. punktu un 317., 318. un 319. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0139/2011),

               1.

               sniedz Reģionu komitejas ģenerālsekretāram apstiprinājumu par Reģionu komitejas 2009. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Padomei, Komisijai, Tiesai, Revīzijas palātai, Eiropas Ombudam un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Jerzy BUZEK

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV L 69, 13.3.2009.

      (2)  OV C 308, 12.11.2010., 1. lpp.

      (3)  OV C 303, 9.11.2010., 1. lpp.

      (4)  OV C 308, 12.11.2010., 129. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.
    ---documentbreak---

               27.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 250/102

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2011. gada 10. maijs),
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no Lēmuma par Eiropas Savienības 2009. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VII iedaļa – Reģionu komiteja
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Savienības 2009. finanšu gada vispārējo budžetu (1),
   ņemot vērā Eiropas Savienības galīgos gada pārskatus par 2009. finanšu gadu (SEC(2010) 963 – C7-0217/2010) (2),
   ņemot vērā Reģionu komitejas gada ziņojumu par 2009. gadā veiktajām iekšējām revīzijām, ko tā iesniegusi budžeta izpildes apstiprinātājiestādei,
   ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par budžeta izpildi 2009. finanšu gadā, ar iestāžu atbildēm (3),
   ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta iesniegusi saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,
   ņemot vērā EK līguma 272. panta 10. punktu un 274., 275. un 276. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 314. panta 10. punktu un 317., 318. un 319. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0139/2011),

               1.

               norāda, ka 2009. gadā Reģionu komitejas rīcībā bija saistību apropriācijas par kopējo summu EUR 88 000 000 (2008. gadā – EUR 93 000 000) un to izlietojuma līmenis bija 98,37 %, kas ir augstāks nekā pārējo iestāžu vidējais rādītājs (97,69 %);

               2.

               konstatē, ka Revīzijas palāta savā gada pārskatā ir norādījusi – veicot revīziju, nav konstatētas nozīmīgas nepilnības, par kurām būtu jāizsaka Reģionu komitejai piezīmes;

               3.

               norāda, ka Reģionu komitejai 2009. gadā tika piešķirtas 10 jaunas amata vietas (un vēl 4 amata vietas 2010. gadā), atzinīgi vērtē to, ka ir pieņemti noteikumi par elastīgu darba laiku, kas 2011. gada 1. janvārī ir stājušies spēkā; ņem vērā Reģionu komitejas centienus nodrošināt tāldarba iespējas; norāda arī uz to, ka ievērojami palielinājies apmācībai atvēlētais Reģionu komitejas budžets (par 12 % salīdzinājumā ar 2008. gadu) un palielinājies apmācības kursu skaits, turklāt priekšroka tiek dota mērķtiecīgāk izstrādātām mācību programmām, kas paredzētas zināšanu pilnveidošanai konkrētā jomā;

               4.

               ar gandarījumu konstatē, ka 2009. gadā Reģionu komiteja ir atjauninājusi savu analītisko budžeta uzraudzības instrumentu (“BudgetWatch”), kas nodrošina vispusīgāku informāciju par Reģionu komitejas budžetu, veicina Reģionu komitejas budžeta resursu izmantošanu un ļauj noteikt jomas, kurām vadībai jāpievērš uzmanība;

               5.

               ir gandarīts, ka, saskaņā ar informāciju, ko Reģionu komiteja sniegusi, atsaucoties uz Parlamenta 2010. gada 5. maija rezolūciju par Eiropas Savienības 2008. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu (6), ir pienācīgi īstenots Reģionu komitejas un Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas (EESK) administratīvās sadarbības nolīgums 2008.–2014. gadam, un norāda, ka pagaidām nav konstatēta nepieciešamība arī turpmāk uzlabot praktiskus aspektus un ka abas komitejas joprojām apzinās – saskaņošanas līmenim jābūt nemainīgi augstam, un to savukārt garantē administratīvās sadarbības nolīguma pārvaldības struktūra; aicina Reģionu komiteju un EESK darīt zināmu, vai pakalpojumu nošķiršana, kas radusies administratīvās sadarbības nolīguma rezultātā, patiešām nav ietekmējusi budžeta apmēru, un ziņot budžeta izpildes apstiprinātājiestādei par termiņa vidusposma pārskatīšanas rezultātiem, kas attiecībā uz minēto nolīgumu veicama 2011. gadā;

               6.

               ņem vērā iestāžu sadarbības jomā īstenotos pasākumus, sevišķi to, ka tiek ieviesta personāla vadības sistēma “Sysper2”, un šai nolūkā veikto sagatavošanās darbu;

               7.

               norāda, ka Iekšējās revīzijas dienests (IRD) veica budžeta plānošanas sistēmu atbilstības revīziju (ko 2009. gadā pabeidza) un revīziju attiecībā uz tiesību noteikšanas atbilstību, kā arī kontroles revīzijas par komandējuma izdevumiem, par pētījumiem un ekspertu konsultācijām un otro paveiktā darba kontroles revīziju attiecībā uz iekšējās kontroles standartu piemērošanu un finanšu aprites sistēmu atbilstību; attiecībā uz pēdējo minēto revīziju atzīmē – lai gan tā bija otrā kontroles revīzija, tika konstatēts, ka rezultāta rādītājs (t. i., 12 mēnešos īstenoto ieteikumu skaits) joprojām ir zems; norāda arī uz to, ka netika veikts plānotais pētījums par IRD darbības kvalitāti;

               8.

               vēlreiz apstiprina savu nostāju, proti, ka pārredzamības interesēs visu Savienības iestāžu locekļu finansiālo interešu deklarācijām vajadzētu būt pieejamām publiskā reģistrā internetā; atgādina Reģionu komitejai, ka ir pieprasījis, lai Reģionu komitejas locekļi deklarētu savas finansiālās intereses, sniedzot atbilstīgu informāciju par deklarējamu profesionālo darbību un citiem algotiem amatiem vai darbībām; ar gandarījumu ņem vērā šai sakarā sniegto Reģionu komitejas atbildi, jo īpaši Reģionu komitejas priekšsēdētājas 2011. gada 11. februāra vēstuli; prasa, lai Reģionu komiteja savā gada darbības pārskatā analizētu to, kā šis jautājums tiek risināts;

               9.

               pauž atzinību Reģionu komitejai par gada darbības pārskatu nemainīgi augsto kvalitāti un atzinīgi vērtē to, ka šajos pārskatos ir sniegta informācija par pasākumiem, kas veikti saistībā ar iepriekšējiem Parlamenta lēmumiem par budžeta izpildes apstiprināšanu.

               10.

               aicina Reģionu komiteju 2011. gada laikā steidzamības kārtā veikt visaptverošu izdevumu pārskatīšanu visās darbības jomās, lai pārliecinātos, vai visi izdevumi ir lietderīgi, un noteiktu iespējamos ietaupījumus, kas šajā taupības laikā samazinātu spiedienu uz budžetu.

      (1)  OV L 69, 13.3.2009.

      (2)  OV C 308, 12.11.2010., 1. lpp.

      (3)  OV C 303, 9.11.2010., 1. lpp.

      (4)  OV C 308, 12.11.2010., 129. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (6)  OV L 252, 25.9.2010., 98. lpp.


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2017/1933 (2017. gada 23. oktobris), ar ko groza Lēmumu (KĀDP) 2015/1763 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Burundi

text:
               24.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 273/9

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2017/1933
   (2017. gada 23. oktobris),
   ar ko groza Lēmumu (KĀDP) 2015/1763 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Burundi
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2015. gada 1. oktobrī pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2015/1763 (1) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Burundi.

               (2)

               Pamatojoties uz Lēmuma (KĀDP) 2015/1763 pārskatīšanu, ierobežojošie pasākumi būtu jāatjauno līdz 2018. gada 31. oktobrim.

               (3)

               Lēmums (KĀDP) 2015/1763 tādēļ būtu attiecīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma (KĀDP) 2015/1763 6. panta otro daļu aizstāj ar šādu:

      “To piemēro līdz 2018. gada 31. oktobrim.”

   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Luksemburgā, 2017. gada 23. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         K. IVA

      (1)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2015/1763 (2015. gada 1. oktobris) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Burundi (OV L 257, 2.10.2015., 37. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2017/434 (2017. gada 13. februāris) par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Sadarbības nolīgumu par partnerību un attīstību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Afganistānas Islāma Republiku, no otras puses

text:
               14.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 67/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/434
   (2017. gada 13. februāris)
   par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Sadarbības nolīgumu par partnerību un attīstību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Afganistānas Islāma Republiku, no otras puses
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 37. pantu,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. un 209. pantu saistībā ar 218. panta 5. punktu un 218. panta 8. punkta otro daļu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas un Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos kopīgo priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2011. gada novembrī pilnvaroja Komisiju un Savienības Augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos sākt sarunas ar Afganistānas Islāma Republiku par Sadarbības nolīgumu par partnerību un attīstību (“nolīgums”).

               (2)

               Sarunas par nolīgumu ir bijušas veiksmīgas, un nolīgums tika parafēts 2015. gada 2. jūlijā Kabulā.

               (3)

               Nolīguma 59. pants paredz nolīguma provizorisku piemērošanu pirms tā stāšanās spēkā.

               (4)

               Nolīgums būtu jāparaksta Savienības vārdā un daži nolīguma noteikumi būtu jāpiemēro provizoriski, kamēr tiek pabeigtas procedūras tā noslēgšanai,

               (5)

               Nolīguma parakstīšana Savienības vārdā un nolīguma daļu provizoriska piemērošana starp Savienību un Afganistānas Islāma Republiku neskar kompetenču sadalījumu starp Savienību un tās dalībvalstīm saskaņā ar Līgumiem,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Ar šo atļauj Savienības vārdā parakstīt Sadarbības nolīgumu par partnerību un attīstību starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Afganistānas Islāma Republiku, no otras puses, ņemot vērā tā noslēgšanu.
   2.   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.
   3. pants
   1.   Saskaņā ar nolīguma 59. pantu un ņemot vērā tajā noteiktos paziņojumus, līdz tā spēkā stāšanās dienai starp Savienību un Afganistānas Islāma Republiku provizoriski, bet tikai tiktāl, ciktāl tas attiecas uz jautājumiem, kas ir Savienības kompetencē, tostarp jautājumiem, kas ir Savienības kompetencē, lai noteiktu un īstenotu kopēju ārpolitiku un drošības politiku, tiek piemērotas šādas nolīguma daļas:

               a)

               2. pants “Vispārīgie principi”;

               b)

               3. pants “Politiskais dialogs”;

               c)

               4. pants “Cilvēktiesības”;

               d)

               5. pants “Dzimumu līdztiesība”;

               e)

               III sadaļa “Attīstības sadarbība”;

               f)

               IV sadaļa “Sadarbība tirdzniecības un ieguldījumu jautājumos”;

               g)

               28. pants “Sadarbība migrācijas jomā”;

               h)

               VII sadaļa “Reģionālā sadarbība”;

               i)

               VIII sadaļa “Institucionālā struktūra”, ciktāl minētās sadaļas noteikumi aprobežojas ar nolīguma provizoriskās piemērošanas nodrošināšanu;

               j)

               IX sadaļa “Nobeiguma noteikumi”, ciktāl minētās sadaļas noteikumi aprobežojas ar nolīguma provizoriskās piemērošanas nodrošināšanu.

         2.   Dienu, no kuras 1. punktā minētās nolīguma daļas ir jāpiemēro provizoriski, Padomes Ģenerālsekretariāts publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā pieņemšanas.

      Briselē, 2017. gada 13. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         L. GRECH


title: 2010/809/ES: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums ( 2010. gada 15. decembris ) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (Slovēnijas pieteikums EGF/2010/014 SI/ Mura )

text:
               28.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 342/21

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
   (2010. gada 15. decembris)
   par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (Slovēnijas pieteikums EGF/2010/014 SI/Mura)
   (2010/809/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (1) un jo īpaši tā 28. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izveidi (2) un jo īpaši tās 12. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fondu (EGF) izveidoja, lai sniegtu papildu atbalstu darba ņēmējiem, kuri atlaisti no darba tādēļ, ka globalizācijas dēļ ir notikušas lielas strukturālas izmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos, un lai palīdzētu viņiem no jauna iesaistīties darba tirgū.

               (2)

               Attiecībā uz pieteikumiem, kas iesniegti, sākot no 2009. gada 1. maija, EGF darbības joma ir paplašināta, tajā iekļaujot atbalstu darba ņēmējiem, kuru atlaišana ir tieši saistīta ar pasaules finanšu un ekonomikas krīzi.

               (3)

               Saskaņā ar 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu EGF līdzekļus var izmantot, nepārsniedzot EUR 500 miljonu maksimālo apjomu gadā.

               (4)

               Slovēnija 2010. gada 28. aprīlī iesniedza pieteikumu par EGF izmantošanu attiecībā uz atlaišanas gadījumiem uzņēmumā Mura un 2010. gada 24. jūnijā pieteikumu papildināja, iesniedzot jaunu informāciju. Šis pieteikums atbilst Regulas (EK) Nr. 1927/2006 10. pantā minētajām prasībām par finansiālo ieguldījumu noteikšanu, tādēļ Komisija ierosina izmantot summu EUR 2 247 940 apmērā.

               (5)

               Tādēļ EGF būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu saistībā ar Slovēnijas iesniegto pieteikumu,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības 2010. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fondu, lai piešķirtu EUR 2 247 940 saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2010. gada 15. decembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         O. CHASTEL

      (1)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

      (2)  OV L 406, 30.12.2006., 1. lpp.


title: Izpildu Komitejas lēmums (1998. gada 21. aprīlis) par Centrālo Šengenas Informācijas sistēmu ar 15/18 saiknēm (SCH/Com–ex (98) 11)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

41998D0011

Oficiālais Vēstnesis L 239 , 22/09/2000 Lpp. 0452 - 0452

		Izpildu Komitejas lēmums(1998. gada 21. aprīlis)par Centrālo Šengenas Informācijas sistēmu ar 15/18 saiknēm(SCH/Com–ex (98) 11)IZPILDU KOMITEJA,ņemot vērā Šengenas Līguma īstenošanas konvencijas 132. pantu,ņemot vērā iepriekš minētās konvencijas 92. panta 3. punktu,ņemot vērā Izpildu komitejas Lēmumu par Centrālās Šengenas Informācijas sistēmas atjaunošanu un paplašināšanu (SCH/Com–ex (97) 24),ņemot vērā tehnisko grupu atzinumus, kurus šā gada 1998. gada 30. martā apstiprināja Vadības grupa,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.Pārskatītā Centrālā Šengenas Informācijas sistēma sniedz astoņpadsmit saiknes — piecpadsmit saiknes parakstītājām valstīm un trīs tehniskās rezerves saiknes.Briselē, 1998. gada 21. aprīlīPriekšsēdētājsJ. Vande Lanotte--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (ES) 2016/1600 (2016. gada 28. aprīlis) par ENIAC kopuzņēmuma 2014. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               14.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 246/432

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS (ES) 2016/1600
   (2016. gada 28. aprīlis)
   par ENIAC kopuzņēmuma 2014. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā ENIAC kopuzņēmuma 2014. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par ENIAC kopuzņēmuma gada pārskatiem laikposmā no 2014. gada 1. janvāra līdz 26. jūnijam ar Kopuzņēmuma atbildi (1),

               —

               ņemot vērā deklarāciju (2) par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, kuru Revīzijas palāta sniegusi par 2014. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2016. gada 12. februāra ieteikumu par apstiprinājumu, ko sniedz Kopuzņēmumam par 2014. finanšu gada budžeta izpildi (05587/2016 – C8-0058/2016),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 209. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2007. gada 20. decembra Regula (EK) Nr. 72/2008, ar ko izveido ENIAC kopuzņēmumu (4),

               —

               ņemot vērā Padomes 2014. gada 6. maija Regula (ES) Nr. 561/2014, ar ko izveido kopuzņēmumu ECSEL
                   (5) un jo īpaši tās 1. panta 2. punktu un 12. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (6),

               —

               ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 110/2014 par finanšu paraugregulu publiskā un privātā sektora partnerības struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 209. pantā (7),

               —

               ņemot vērā Reglamenta 94. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A8-0113/2016),

               1.

               atliek lēmumu par apstiprinājuma sniegšanu ECSEL kopuzņēmuma izpilddirektoram attiecībā uz ENIAC kopuzņēmuma 2014. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt ECSEL kopuzņēmuma izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 422, 17.12.2015., 25. lpp.

      (2)  OV C 422, 17.12.2015., 26. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 30, 4.2.2008., 21. lpp.

      (5)  OV L 169, 7.6.2014., 152. lpp.

      (6)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (7)  OV L 38, 7.2.2014., 2. lpp.


title: Padomes Lēmums 2012/422/KĀDP ( 2012. gada 23. jūlijs ), ar ko atbalsta procesu, lai Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav kodolieroču un visu citu masu iznīcināšanas ieroču

text:
               24.7.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 196/67

         PADOMES LĒMUMS 2012/422/KĀDP
   (2012. gada 23. jūlijs),
   ar ko atbalsta procesu, lai Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav kodolieroču un visu citu masu iznīcināšanas ieroču
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu un 31. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Savienība aktīvi īsteno 2003. gada 12. decembra ES Stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču (MII) izplatīšanas novēršanai un piemēro tās III nodaļā uzskaitītos pasākumus, piemēram, padarīt efektīvāku daudzpusējību un veicināt stabilu starptautisko un reģionālo vidi.

               (2)

               Savienība atbalsta daudzpusēju līgumu sistēmu, kas dod juridisku un normatīvu pamatu visiem neizplatīšanas centieniem. Savienības politika paredz turpināt īstenot spēkā esošās atbruņošanās un neizplatīšanas normas un panākt to vispārēju pieņemšanu. Savienība palīdz trešām valstīm īstenot to saistības saskaņā ar daudzpusējām konvencijām un režīmiem.

               (3)

               Kopīgā deklarācija, ko pieņēma Vidusjūras reģiona valstu samitā Parīzē 2008. gada 13. jūlijā un ar ko izveidoja Savienību Vidusjūrai, atkārtoti apliecināja kopējo ieceri panākt mieru un drošību reģionā, kā izklāstīts Barselonas deklarācijā, kuru pieņēma 1995. gada 27.–28. novembra Eiropas un Vidusjūras valstu konferencē un kurā inter alia aicināja veicināt reģiona drošību, atbalstot kodolieroču, ķīmisko ieroču un bioloģisko ieroču neizplatīšanu, pievienojoties un ievērojot dažādus starptautiskus un reģionālus neizplatīšanas režīmus un ieroču kontroles un atbruņošanās nolīgumus, piemēram, Kodolieroču neizplatīšanas līgumu (KNL), Ķīmisko ieroču konvenciju, Bioloģisko un toksisko ieroču konvenciju, Vispārējo kodolizmēģinājumu aizlieguma līgumu un/vai reģionālus mehānismus, piemēram, zonas, kurās nav kodolieroču, tostarp to pārbaudes režīmus, kā arī labticīgi pildot savus pienākumus, kuri izriet no konvencijām ieroču kontroles, atbruņošanās un neizplatīšanas jomā.

               (4)

               Savienības Vidusjūrai Puses centīsies izveidot savstarpēji un efektīvi pārbaudāmu Tuvo Austrumu zonu, kas būtu brīva no MII – kodolieročiem, ķīmiskajiem ieročiem un bioloģiskajiem ieročiem – un to nogādes sistēmām. Turklāt Puses apsvērs iespējas veikt praktiskus pasākumus inter alia, lai novērstu kodolieroču, ķīmisko ieroču un bioloģisko ieroču izplatīšanu, kā arī parasto ieroču pārmērīgu uzkrāšanu.

               (5)

               Eiropas Savienība 2008. gada 19. un 20. jūnijā Parīzē organizēja semināru "Tuvo Austrumu drošība, MII neizplatīšana un atbruņošanās", kurā pulcējās reģiona valstu un Savienības dalībvalstu pārstāvji, kā arī zinātnieki un valstu kodolenerģētikas aģentūru pārstāvji. Dalībnieki aicināja Savienību sekmēt debašu turpināšanu dažādos forumos un pakāpeniski pāriet uz oficiālāku formātu, kas ietvertu valdību amatpersonu diskusijas, balstoties uz Barselonas sistēmu, tomēr ģeogrāfiski plašākā formātā.

               (6)

               2010. gada KNL pārskatīšanas konferencē tika uzsvērts, cik būtisks ir process, lai pilnībā īstenotu tās 1995. gada Rezolūciju par Tuvajiem Austrumiem ("1995. gada Rezolūcija"). Tādēļ konferencē apstiprināja praktiskus pasākumus inter alia visu to piedāvājumu izskatīšanu, kuru mērķis ir atbalstīt 1995. gada Rezolūcijas īstenošanu, tostarp Savienības piedāvājumu organizēt turpinājuma semināru, kas būtu saistīts ar 2008. gada jūnijā organizēto semināru.

               (7)

               2010. gada KNL pārskatīšanas konferencē arī atzina, cik būtiska loma 1995. gada Rezolūcijas īstenošanā ir pilsoniskajai sabiedrībai, un mudināja darīt visu iespējamo šajā sakarā.

               (8)

               Savienība 2011. gada 6.–7. jūlijā Briselē organizēja semināru, ar mērķi "sekmēt uzticības veicināšanu un atbalstīt procesu, lai Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav MII un to nogādes līdzekļu", kurā piedalījās reģiona valstu, triju valstu kā KNL depozitāru, Savienības dalībvalstu un citu ieinteresēto valstu vadošie pārstāvji, kā arī akadēmisko aprindu pārstāvji un lielāko reģionālo un starptautisko organizāciju oficiālie pārstāvji. Dalībnieki stingri mudināja Savienību turpināt sekmēt procesu, kura rezultātā Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav MII, tostarp īstenojot turpmākas līdzīgas iniciatīvas pirms 2012. gada konferences, kuru sasauks ANO ģenerālsekretārs un 1995. gada Rezolūcijas atbalstītāji.

               (9)

               Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretārs un Krievijas Federācijas, Apvienotās Karalistes un Amerikas Savienoto Valstu valdības – kā 1995. gada KNL Rezolūcijas par Tuvajiem Austrumiem atbalstītājas un Līguma depozitāres – 2011. gada 14. oktobrī, apspriežoties ar reģiona valstīm, iecēla Somijas valsts sekretāra vietnieku Jaakko Laajava par koordinatoru un izraudzījās Somiju par uzņēmēju valsti 2012. gada konferencei par to, lai Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav kodolieroču un visu citu masu iznīcināšanas ieroču.

               (10)

               Kopš 2011. gada novembra Savienība ir ciešā saziņā ar koordinatoru un viņa komandu, lai nodrošinātu turpmāku atbalstu procesam, kura mērķis ir izveidot zonu, kurā nav kodolieroču un visu citu masu iznīcināšanas ieroču,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Lai nodrošinātu turpmākus pasākumus pēc 2011. gada semināra ar nolūku "sekmēt uzticības veicināšanu un atbalstīt procesu, lai Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav MII un to nogādes līdzekļu", Savienības atbalsta darbības, kas veicina šādus mērķus:

               a)

               atbalstīt koordinatora darbu saistībā ar 2012. gada konferenci par to, lai Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav kodolieroču un visu citu masu iznīcināšanas ieroču;

               b)

               veicināt Savienības atpazīstamību starptautiskā mērogā un reģionā ieroču neizplatīšanas jomā;

               c)

               veicināt reģionālu dialogu politikas un drošības jomā ar pilsonisko sabiedrību un valdībām, īpaši starp ekspertiem, amatpersonām un akadēmisko aprindu pārstāvjiem;

               d)

               apzināt konkrētus uzticības veicināšanas pasākumus, kurus varētu izmantot kā praktiskus soļus, lai Tuvajos Austrumos perspektīvā izveidotu zonu, kurā nav MII un to nogādes līdzekļu;

               e)

               sekmēt diskusiju par to, kā panākt vispārēju pievienošanos atbilstīgiem starptautiskiem līgumiem un citiem instrumentiem MII un to nogādes līdzekļu izplatīšanas novēršanas jomā, un kā tos īstenot;

               f)

               apspriest jautājumus par kodolenerģijas izmantošanu miermīlīgiem mērķiem un par starptautisku un reģionālu sadarbību šajā jomā.

         2.   Šajā sakarā Savienības atbalstītie projekti attiecas uz šādām konkrētām darbībām:

               a)

               nodrošināt līdzekļus, lai organizētu turpmāku pasākumu saistībā ar 2008. un 2011. gada Savienības semināriem, kuram neformāla semināra veidā jānotiek pirms 2012. gada konferences;

               b)

               nodrošināt līdzekļus, lai izstrādātu informatīvus dokumentus par jautājumiem, kurus izskatīs minētajā turpinājuma seminārā;

               c)

               nodrošināt līdzekļus, lai izveidotu īpašu ideju ģeneratoru lapu ES MII neizplatīšanas konsorcija tīmekļa vietnē;

               d)

               nodrošināt līdzekļus, lai nevalstiskie eksperti no Savienības vajadzības gadījumā un cieši koordinējot darbību ar Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD) piedalītos attiecīgās oficiālās, nevalstiskās un neformālās iniciatīvās, piemēram, "Ammānas sistēmā";

         Projektu sīki izstrādāts apraksts ir izklāstīts pielikumā.
   2. pants
   1.   Par šā lēmuma īstenošanu atbild Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP).
   2.   Šā lēmuma 1. panta 2. punktā minētos projektus tehniski īsteno ES MII neizplatīšanas konsorcijs, kurš šo uzdevumu veic AP pārziņā. Šajā nolūkā AP panāk vajadzīgās vienošanās ar ES MII neizplatīšanas konsorciju.
   3. pants
   1.   Finanšu atsauces summa 1. panta 2. punktā minēto projektu īstenošanai ir EUR 352 000.
   2.   Izdevumus, ko finansē no 1. punktā norādītās summas, pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības budžetam.
   3.   Šā panta 1. punktā minēto izdevumu pareizu pārvaldību uzrauga Komisija. Tādēļ tā noslēdz finansēšanas nolīgumu ar ES MII neizplatīšanas konsorciju. Nolīgumā paredz, ka ES MII neizplatīšanas konsorcijam jānodrošina Savienības ieguldījuma publiskums, kas atbilst ieguldījuma apjomam.
   4.   Komisija cenšas noslēgt 3. punktā minēto finansēšanas nolīgumu, cik drīz vien iespējams pēc šā lēmuma stāšanās spēkā. Tā ziņo Padomei par jebkādām grūtībām šajā procesā, kā arī par finansēšanas nolīguma noslēgšanas dienu.
   4. pants
   1.   AP ziņo Padomei par šā lēmuma īstenošanu, pamatojoties uz regulāriem ziņojumiem, ko gatavo ES MII neizplatīšanas konsorcijs. Minētos ziņojumus izmanto kā pamatu Padomes veiktajos novērtējumos.
   2.   Komisija sniedz informāciju par 1. panta 2. punktā minēto projektu finansiālajiem aspektiem.
   5. pants
   1.   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   2.   Šis lēmums zaudē spēku 18 mēnešus pēc 3. panta 3. punktā paredzētā finansēšanas nolīguma noslēgšanas. Tomēr, ja minētajā laikposmā finansēšanas nolīgums nav noslēgts, lēmums zaudē spēku sešus mēnešus pēc tā stāšanās spēkā.

      Briselē, 2012. gada 23. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      PIELIKUMS

         Projekti, lai sekmētu procesu, kā rezultātā Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav kodolieroču un visu citu masu iznīcināšanas ieroču

      1.   MĒRĶI
      Barselonas deklarācijā, ko pieņēma 1995. gada 27.–28. novembra Eiropas un Vidusjūras valstu konferencē, Savienības un tās Vidusjūras reģiona partneri vienojās, ka centīsies izveidot efektīvi pārbaudāmu Tuvo Austrumu zonu, kurā nav masu iznīcināšanas ieroču (MII) un to nogādes sistēmu. 2008. gada Parīzes Vidusjūras reģiona valstu samita kopīgajā deklarācijā tika apliecināta Savienības gatavība apsvērt un izstrādāt praktiskus pasākumus, sagatavojot piemērotu augsni tam, lai pilnībā īstenotu KNL Pārskatīšanas konferences 1995. gada Rezolūciju par Tuvajiem Austrumiem ("1995. gada Rezolūcija") un lai tādu zonu izveidotu. Šādus praktiskos pasākumus pirmoreiz izskatīja ES seminārā par drošību un MII neizplatīšanu un atbruņošanos Tuvajos Austrumos, kas notika Parīzē 2008. gada jūnijā; tiem pēc tam pievērsās ES seminārā Briselē 2011. gada jūlijā nolūkā sekmēt uzticības veicināšanu un atbalstīt procesu, lai Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav MII un to nogādes līdzekļu.
      Savienība uzskata, ka ar praktiskajiem pasākumiem būtu inter alia jāveicina vispārēja pievienošanās visiem daudzpusējiem nolīgumiem un instrumentiem MII neizplatīšanas, ieroču kontroles un atbruņošanās jomā, piemēram, Kodolieroču neizplatīšanas līgumam (KNL), Ķīmisko ieroču konvencijai, Bioloģisko un toksisko ieroču konvencijai, Vispārējā kodolizmēģinājumu aizlieguma līgumam un Hāgas Rīcības kodeksam pret ballistisko raķešu izplatīšanu, kā arī SAEA vispārējiem drošības nolīgumiem un papildprotokoliem, un šādu nolīgumu un instrumentu ievērošana. Vēl viens būtisks solis šajā sakarībā būtu sarunu sākšana par Skaldāmo materiālu aizlieguma līgumu. Tādi pasākumi būtu nozīmīgi uzticību veicinoši pasākumi reģionā, lai izveidotu pārbaudāmu zonu, kurā nav MII un to nogādes sistēmu.
      Savienība vēlas turpināt un pastiprināt politisku un drošības dialogu starp Vidusjūras valstu un visu pārējo Tuvo Austrumu valstu attiecīgajiem Savienības partneriem jautājumos saistībā ar zonas izveidi, kurā nav MII. Eiropas Savienība uzskata, ka zonas, kurā nav MII, izveides procesu varētu sekmēt konkrētu uzticības veicināšanas pasākumu izstrāde un īstenošana.
      Tā kā reģionā palielinās ieinteresētība attīstīt kodolenerģētiku miera mērķiem, būtu arī jātiecas nodrošināt, ka kodolenerģētika miera mērķiem tiek attīstīta saskaņā ar labākajiem drošuma, drošības un neizplatīšanas standartiem. Savienība joprojām atbalsta 1995. gadā KNL pārskatīšanas un pagarināšanas konferencē pieņemtos lēmumus un rezolūciju par Tuvajiem Austrumiem, kā arī 2000. gada KNL pārskatīšanas konferences un 2010. gada KNL pārskatīšanas konferences nobeiguma dokumentus. 2010. gada KNL pārskatīšanas konferencē tika apstiprināti vairāki praktiski pasākumi, kas inter alia ietver – 2012. gadā sasaukt konferenci par to, lai Tuvo Austrumu reģiona valstīs izveidotu zonu, kurā nav kodolieroču un visu citu masu iznīcināšanas ieroču, kā arī apsvērt visus piedāvājumus, kuru mērķis ir atbalstīt 1995. gada Rezolūcijas īstenošanu.
      Ņemot vērā panākumus, kas tika gūti 2011. gada jūlija ES seminārā, Savienība uzskata, ka šo mērķu sasniegšanu varētu sekmēt ar vēl viena semināra starpniecību, atbalstot 2012. gada konferenci.
      Savienība minētos mērķus vēlas atbalstīt šādi:

                  —

                  organizējot turpinājuma semināru, kura norise paredzēta pirms 2012. gada konferences;

                  —

                  nodrošinot līdzekļus, lai izstrādātu informatīvus dokumentus, kas pasūtīti reģiona un plašāka mēroga ekspertiem nolūkā sniegt atbalstu turpinājuma semināram;

                  —

                  nodrošinot līdzekļus, lai izveidotu īpašu lapu ES MII neizplatīšanas konsorcija tīmekļa vietnē (www.non-proliferation.eu);

                  —

                  nodrošinot līdzekļus, lai nevalstiskie eksperti no Savienības vajadzības gadījumā un cieši koordinējot darbību ar EĀDD piedalītos attiecīgās oficiālās, nevalstiskās un neformālās iniciatīvās, kā, piemēram, "Ammānas sistēmā".

            2.   PROJEKTU APRAKSTS
      2.1.   1. projekts: Seminārs, lai sekmētu procesu, kā rezultātā Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav kodolieroču un visu citu masu iznīcināšanas ieroču, kura norise paredzēta pirms 2012. gada konferences

      2.1.1.   Projekta mērķis

                  a)

                  pirms 2012. gada konferences noorganizēt turpinājuma pasākumu vispārējas neformālas sanāksmes veidā saistībā ar Briselē 2011. gada 6.–7. jūlijā notikušo ES semināru, lai sekmētu procesu, kura mērķis ir Tuvajos Austrumos izveidot zonu, kurā nav MII un to nogādes līdzekļu;

                  b)

                  apspriest jautājumus saistībā ar reģionālo drošību Tuvajos Austrumos, tostarp MII un to nogādes līdzekļu izplatīšanu un jautājumus saistībā ar parastajiem ieročiem;

                  c)

                  izpētīt iespējamus uzticības veicināšanas pasākumus, lai sekmētu procesu, kā rezultātā Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav kodolieroču un visu citu masu iznīcināšanas ieroču;

                  d)

                  apspriest iespējas panākt vispārēju pievienošanos starptautiskiem nolīgumiem MII neizplatīšanas un atbruņošanās jomā un citiem instrumentiem, kā arī šādu nolīgumu un instrumentu īstenošanu;

                  e)

                  izskatīt iespējas sadarbībai kodolenerģētikas jomā miera mērķiem un ar to saistītām palīdzības darbībām.

            2.1.2.   Paredzamie projekta rezultāti

                  a)

                  atbalstīt 2012. gada konferences par to, lai Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav kodolieroču un visu citu masu iznīcināšanas ieroču, koordinatoru laikā, kad notiek gatavošanās minētajam pasākumam un tā organizēšana;

                  b)

                  padziļināt dialogu un veidot uzticību pilsoniskajā sabiedrībā un valdībās, lai panāktu turpmāku progresu atbalstā procesam, kā rezultātā Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav kodolieroču un visu citu masu iznīcināšanas ieroču;

                  c)

                  uzlabot savstarpēju saprašanos jautājumos, kuri skar reģionālo drošību, tostarp attiecībā uz MII un to nogādes līdzekļu izplatīšanu un jautājumiem saistībā ar parastajiem ieročiem;

                  d)

                  uzlabot informētību, zināšanas un izpratni par praktiskiem pasākumiem, kas vajadzīgi, lai Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav MII un to nogādes līdzekļu;

                  e)

                  sekmēt centienus panākt vispārēju pievienošanos starptautiskiem nolīgumiem MII neizplatīšanas un atbruņošanās jomā un citiem instrumentiem, kā arī šādu nolīgumu un instrumentu īstenošanu;

                  f)

                  veicināt starptautisku un reģionālu sadarbību kodolenerģētikas izmantošanā miera mērķiem, ievērojot labākos standartus kodoldrošības, drošuma un MII neizplatīšanas jomā.

            2.1.3.   Projekta apraksts

      Projektā ir paredzēts organizēt vienu semināru divu dienu garumā, vislabāk, Briselē vai Vidusjūras reģionā. Tajā piedalīsies pārstāvji no atbilstīgām Savienības iestādēm, dalībvalstīm, visām Tuvo Austrumu valstīm, valstīm, kurām ir kodolieroči, atbilstīgām starptautiskām organizācijām, kā arī akadēmisko aprindu eksperti. Ir paredzams, ka projektā piedalīsies ap 150 dalībnieku.
      Diskusijas vadīs akadēmisko aprindu eksperti. Tā kā izskatāmie jautājumi ir sensitīvi, diskusijas īstenos saskaņā ar "Chatham House" normu, lai debates varētu būt mazāk oficiālas un atklātākas un netiktu identificēts sanāksmē iegūtās informācijas avots.
      Uzaicinātajiem dalībniekiem un lektoriem (akadēmisko aprindu pārstāvjiem un amatpersonām, kas nav no Savienības ) tiks segtas izmaksas – ceļa un uzturēšanās izdevumi, kā arī dienasnauda. Padomes lēmumā ir paredzēti finanšu līdzekļi arī visu citu izmaksu segšanai, ietverot izdevumus par konferenču zālēm, iekārtām, pusdienām, vakariņām, kafijas pauzēm. Semināra darba valoda būs angļu.
      Dalībniekus uz semināru aicinās un konferences darbakārtību sagatavos ES MII neizplatīšanas konsorcijs, ciešā saziņā ar AP pārstāvi un dalībvalstīm.
      ES MII neizplatīšanas konsorcijs izstrādās un nosūtīs AP pārstāvim un koordinatoram ziņojumu par sanāksmēm. Ziņojumu var izplatīt atbilstīgām Savienības struktūrām, visām Tuvo Austrumu valstīm, citām ieinteresētām valstīm un kompetentām starptautiskām organizācijām.
      2.2.   2. projekts: Informatīvi dokumenti

      2.2.1.   Projekta mērķis

                  a)

                  izstrādāt līdz divdesmit informatīvu dokumentu par jautājumiem, kurus skatīs seminārā, lai sekmētu procesu, kā rezultātā Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav kodolieroču un visu citu masu iznīcināšanas ieroču;

                  b)

                  piedāvāt rīkus, lai izprastu jautājumus saistībā ar reģionālo drošību, tostarp attiecībā uz MII un to nogādes līdzekļu izplatīšanu un jautājumiem saistībā ar parastajiem ieročiem;

                  c)

                  apzināt iespējamus uzticības veicināšanas pasākumus, kurus varētu izmantot kā praktiskus soļus, Tuvajos Austrumos perspektīvā veidojot zonu, kurā nav MII un to nogādes līdzekļu;

                  d)

                  apzināt veidus, kā gūt turpmākus panākumus, lai panāktu vispārēju pievienošanos starptautiskiem nolīgumiem MII neizplatīšanas un atbruņošanās jomā un citiem instrumentiem, kā arī tādu nolīgumu un instrumentu īstenošanu;

                  e)

                  apzināt perspektīvas sadarbībai kodolenerģētikā miera mērķiem, ievērojot valstu enerģētikas politiku un vajadzības.

            2.2.2.   Paredzamie projekta rezultāti

                  a)

                  sniegt idejas un ierosinājumus semināram uzticības veicināšanas procesa atbalstīšanai, kura rezultātā Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav MII un to nogādes līdzekļu, un sekmēt konkrētu un strukturētu diskusiju visos atbilstīgos jautājumos;

                  b)

                  uzlabot pilsoniskās sabiedrības un valdību informētību, zināšanas un izpratni jautājumos saistībā ar Tuvajiem Austrumiem kā zonu, kurā nav MII un to nogādes līdzekļu, kā arī par drošību Tuvo Austrumu reģionā;

                  c)

                  piedāvāt politiskas un/vai darbības iespējas valdībām un starptautiskām organizācijām, lai atvieglinātu procesu, veidojot Tuvajos Austrumos zonu, kurā nav MII un to nogādes līdzekļu, kā arī drošību Tuvo Austrumu reģionā.

            2.2.3.   Projekta apraksts

      Projekta mērķis ir izstrādāt līdz divdesmit informatīvu dokumentu, katru piecu līdz desmit lappušu apjomā. Informatīvos dokumentus izstrādās vai pasūtīs ES MII neizplatīšanas konsorcijs, un tiem nav obligāti jāatbilst Savienības iestāžu vai dalībvalstu uzskatiem. ES MII neizplatīšanas konsorcijs organizēs aicinājumu sagatavot dokumentus ar mērķi mudināt piedalīties šā reģiona ekspertus.
      Informatīvos dokumentus izstrādās par jautājumiem, kas tiks apspriesti seminārā, lai sekmētu procesu, kā rezultātā Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav kodolieroču un visu citu masu iznīcināšanas ieroču. Katrā no dokumentiem tiks ietvertas politiskas un/vai darbības politikas iespējas.
      Informatīvos dokumentus izplatīs semināra dalībniekiem, atbilstīgām Savienības struktūrām un dalībvalstīm, visām Tuvo Austrumu valstīm, citām ieinteresētām valstīm un kompetentām starptautiskām organizācijām. Informatīvos dokumentus varētu publicēt ES MII neizplatīšanas konsorcija tīmekļa vietnē.
      Pēc semināra informatīvos dokumentus varētu apkopot publicēšanai vienā sējumā.
      2.3   3. projekts: Īpašas "ideju ģeneratoru" lapas izveide ES MII neizplatīšanas konsorcija tīmekļa vietnē

      2.3.1.   Projekta mērķis

                  a)

                  sekmēt diskusijas un mijiedarbību starp valdības amatpersonām un pilsonisko sabiedrību, NVO un akadēmisko aprindu pārstāvjiem;

                  b)

                  izveidot īpašu lapu tīmekļa vietnē, kur "ideju ģeneratori" neizplatīšanas jautājumos varētu apmainīties ar neatkarīgiem viedokļiem un izvērtējumu attiecībā uz tematiem, kas tiks apspriesti seminārā.

            2.3.2.   Paredzamie projekta rezultāti

      Atvieglot viedokļu apmaiņu un palielinās pilsoniskās sabiedrības, NVO un akadēmisko aprindu pārstāvju ieguldījumu procesā, lai Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav MII.
      2.3.3.   Projekta apraksts

      Projektā ir paredzēts izstrādāt īpašu sanāksmei veltītu lapu ES MII neizplatīšanas konsorcija tīmekļa vietnes ietvaros. Šajā īpašajā lapā tiks nodrošināta iespēja bez maksas lejupielādēt visus attiecīgos dokumentus, tostarp dokumentus, kas sagatavoti un publicēti semināra vajadzībām, un devumu no neatkarīgajiem "ideju ģeneratoriem", kuri vēlētos dalīties ar savu pētījumu rezultātiem par jautājumiem, kas tiks apspriesti seminārā.
      2.4   4. projekts: Savienības nevalstisko ekspertu dalība – vajadzības gadījumā un cieši koordinējot darbību ar EĀDD – attiecīgās oficiālās, nevalstiskās un neformālās iniciatīvās, kā, piemēram, "Ammānas sistēmā" Attiecīgas ad hoc tematiskās ierosmes finansēšana

      2.4.1.   Projekta mērķis

      Garantēt, tostarp ar tematisko ierosmju finansēšanas starpniecību, Savienības ekspertu pienācīgu līdzdalību un pilnīgu pārstāvniecību attiecīgās oficiālās, nevalstiskās un neformālās iniciatīvās, kas starptautiskā vai reģionālā mērogā jau ir uzsāktas ("Ammānas sistēma") vai tiks uzsāktas tuvākajā nākotnē, ar mērķi sekmēt procesu, lai Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav MII.
      2.4.2.   Paredzamie projekta rezultāti

      Apkopot informāciju un tematiskās publikācijas, veikt nepieciešamo tīklu uzturēšanu un pozitīvi ietekmēt vispārējo procesu, lai Tuvajos Austrumos izveidotu zonu, kurā nav MII.
      2.4.3.   Projekta apraksts

      Kad amatpersonas no Savienības nepiedalās attiecīgās oficiālās, nevalstiskās un neformālās iniciatīvās starptautiskā vai reģionālā mērogā, atbalstīt Savienības nevalstisko ekspertu dalību tajās.
      3.   ILGUMS
      Iecerētais projektu īstenošanas ilgums kopumā ir 18 mēneši.
      4.   ATBALSTA SAŅĒMĒJI
      Šā projekta atbalsta saņēmēji ir:

                  a)

                  Tuvo Austrumu valstis;

                  b)

                  citas ieinteresētās valstis;

                  c)

                  attiecīgas starptautiskas organizācijas;

                  d)

                  pilsoniskā sabiedrība.

            5.   PROCESUĀLI ASPEKTI, KOORDINĀCIJA UN VADĪBAS KOMITEJA
      Vadības komitejā būs AP pārstāvji un katra konkrēta projekta īstenotājstruktūras pārstāvji. Vadības komiteja regulāri, vismaz reizi sešos mēnešos, pārskatīs Padomes lēmuma īstenošanu, arī izmantojot elektroniskus saziņas līdzekļus.
      6.   ĪSTENOTĀJSTRUKTŪRAS
      Padomes lēmuma tehniska īstenošana tiks uzticēta ES MII neizplatīšanas konsorcijam.
      Uzdevumus ES MII neizplatīšanas konsorcijs veiks AP pārziņā. Veicot darbības, tas attiecīgi sadarbosies ar AP, ES dalībvalstīm, citām iesaistītām valstīm un starptautiskām organizācijām.


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2017/340 (2016. gada 14. decembris) par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu, lai sniegtu palīdzību Vācijai

text:
               28.2.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 50/49

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/340
   (2016. gada 14. decembris)
   par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu, lai sniegtu palīdzību Vācijai
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2012/2002 (2002. gada 11. novembris), ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (1), un jo īpaši tās 4. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (2) un jo īpaši tā 11. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Savienības Solidaritātes fonda (“Fonds”) mērķis ir ļaut Savienībai ātri, efektīvi un elastīgi reaģēt uz ārkārtas situācijām, lai demonstrētu solidaritāti ar to reģionu iedzīvotājiem, kurus ir piemeklējušas dabas katastrofas.

               (2)

               Fondam pieejamo līdzekļu apjoms nepārsniedz EUR 500 000 000 gadā (2011. gada cenās), kā noteikts Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (3) 10. pantā.

               (3)

               Vācija 2016. gada 19. augustā iesniedza pieteikumu Fonda izmantošanai pēc vairākiem ļoti intensīviem un īslaicīgiem plūdiem, kas 2016. gada maijā un jūnijā skāra Lejasbavārijas reģionu.

               (4)

               Vācijas pieteikums atbilst Regulas (EK) Nr. 2012/2002 4. pantā izklāstītajiem nosacījumiem finansiālā ieguldījuma sniegšanai no Fonda.

               (5)

               Tāpēc Fonds būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu atbalstu Vācijai.

               (6)

               Lai pēc iespējas samazinātu laiku, kas vajadzīgs Fonda izmantošanai, šis lēmums būtu jāpiemēro no tā pieņemšanas dienas,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Savienības 2016. finanšu gada vispārējā budžetā Eiropas Savienības Solidaritātes fondu izmanto, lai piešķirtu Vācijai summu EUR 31 475 125 apmērā saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   To piemēro no 2016. gada 14. decembra.

      Strasbūrā, 2016. gada 14. decembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         I. KORČOK

      (1)  OV L 311, 14.11.2002., 3. lpp.

      (2)  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

      (3)  Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52007BP0125(02)

2. Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. aprīļa lēmums par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes kontu slēgšanu attiecībā uz 2005. finanšu gadu (C6-0399/2006 - 2006/2166(DEC))

Oficiālais Vēstnesis 074 E , 20/03/2008 Lpp. 0257 - 0258

		2.Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. aprīļa lēmums par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes kontu slēgšanu attiecībā uz 2005. finanšu gadu (C6-0399/2006 — 2006/2166(DEC))Eiropas Parlaments,- ņemot vērā Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2005. finanšu gada galīgos pārskatus [1],- ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2005. finanšu gada pārskatiem ar Iestādes atbildēm [2],- ņemot vērā Padomes 2007. gada 27. februāra ieteikumu (5711/2007 — C6-0080/2007),- ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,- ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam [3], un it īpaši tās 185. pantu,- ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulu (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu [4], un it īpaši tās 44. pantu,- ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam [5], un it īpaši tās 94. pantu,- ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,- ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu (A6-0112/2007),1. konstatē, ka Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2004. un 2005. gada galīgie pārskati ir šādi:NB! Kopsummas var atšķirties noapaļošanas dēļ.Avots: Iestādes sniegtie dati. Šajā tabulā ir apkopoti iestādes gada pārskatos sniegtie dati.(EUR 1000) |Ieņēmumu un izdevumu pārskats par 2004. un 2005. finanšu gadu || 2005 | 2004 |Pamatdarbības ieņēmumi | 27405 | 20591 |Pamatdarbības ieņēmumi kopā | 27405 | 20591 |Administratīvie izdevumi | | |Personāla izmaksas | -13012 | -7564 |Ēkas un ar tām saistītie izdevumi | -3627 | -4192 |Citi izdevumi (tostarp izdevumi saistībā ar konsolidētām EK struktūrām) | -2205 | -1263 |Amortizācija un konsolidēto vienību vērtības samazināšanās | -603 | -333 |Pamatdarbības izdevumi (tostarp izdevumi saistībā ar konsolidētām EK struktūrām) | -8413 | -6431 |Pamatdarbības izdevumi kopā | -27674 | -19783 |Pamatdarbības peļņa/zaudējumi | -761 | 808 |Ieņēmumi no finanšu operācijām | - | 0 |Izdevumi no finanšu operācijām | -7 | -7 |Finanšu operāciju peļņa/zaudējumi | -7 | -6 |Kārtējā peļņa/zaudējumi | -768 | 802 |Ārkārtas ieņēmumi | | |Ārkārtas izdevumi | - | -27 |Ārkārtas peļņa/zaudējumi | - | -27 |Saimnieciskās darbības rezultāts finanšu gadā | -768 | 775 |2. apstiprina Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes kontu slēgšanu attiecībā uz 2005. finanšu gadu;3. uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).[1] OV C 266, 31.10.2006., 22. lpp.[2] OV C 312, 19.12.2006., 42. lpp.[3] OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp. Regula grozīta ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1995/2006 (OV L 390, 30.12.2006., 1. lpp.).[4] OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 575/2006 (OV L 100, 8.4.2006., 3. lpp.).[5] OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.--------------------------------------------------


title: Padomes Lēmums 2012/712/KĀDP ( 2012. gada 19. novembris ) saistībā ar Ķīmisko ieroču izstrādes, ražošanas, glabāšanas un lietojuma aizliegšanas un to iznīcināšanas konvencijas ( CWC ) 2013. gada pārskatīšanas konferenci

text:
               20.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 321/68

         PADOMES LĒMUMS 2012/712/KĀDP
   (2012. gada 19. novembris)
   saistībā ar Ķīmisko ieroču izstrādes, ražošanas, glabāšanas un lietojuma aizliegšanas un to iznīcināšanas konvencijas (CWC) 2013. gada pārskatīšanas konferenci
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu un 31. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Ķīmisko ieroču izstrādes, ražošanas, glabāšanas un lietojuma aizliegšanas un to iznīcināšanas konvencija (CWC) stājās spēkā 1997. gada 29. aprīlī. CWC nolūks ir pilnībā likvidēt veselu masu iznīcināšanas ieroču kategoriju, aizliedzot izstrādāt, ražot, iegādāties, glabāt, uzkrāt, nodot vai lietot ķīmiskos ieročus.

               (2)

               Eiropas Savienība uzskata CWC par būtisku sastāvdaļu ieroču neizplatīšanas un atbruņošanās sistēmā un par vienreizēju atbruņošanās un neizplatīšanas instrumentu, kura viengabalainība un precīza piemērošana jāgarantē pilnībā. Visas ES dalībvalstis ir CWC Puses.

               (3)

               Turklāt Savienība uzskata, ka CWC ir apliecinājusi sevi kā ļoti veiksmīgu instrumentu tādā ziņā, ka tai pievienojušās gandrīz visas valstis, savukārt tās valstis, kuru rīcībā ir ķīmiskie ieroči, jau ir iznīcinājušas lielu daļu no saviem ķīmisko ieroču krājumiem. Tajā pašā laikā, lai gan Ķīmisko ieroču aizlieguma organizācijai (OPCW) ieroču iznīcināšana joprojām ir prioritāte, ir parādījušās jaunas problēmas un apdraudējumi, kam OPCW jāpielāgojas, lai saglabātu un aizsargātu CWC viengabalainību.

               (4)

               Savienība arī uzskata, ka regulāra OPCW cieša iesaiste ar pilsonisko sabiedrību, tostarp gatavojoties pārskatīšanas konferencei un tās laikā, ir noderīga OPCW darbā.

               (5)

               Eiropas Savienības Padome 2003. gada 17. novembrī pieņēma Kopējo nostāju 2003/805/KĀDP par daudzpusēju nolīgumu masveida iznīcināšanas ieroču neizplatīšanas un ieroču nogādes līdzekļu jomā vispārināšanu un pastiprināšanu (1). Saskaņā ar minēto kopējo nostāju CWC ir iekļauta kā viens no minētajiem daudzpusējiem nolīgumiem.

               (6)

               Eiropadome 2003. gada 12. decembrī pieņēma ES stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai, kurā atkārtoti apstiprināts Savienības atbalsts daudzpusējai nolīgumu sistēmai un inter alia uzsvērta CWC un OPCW svarīgā nozīme, lai pasauli atbrīvotu no ķīmiskajiem ieročiem.

               (7)

               Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padome 2004. gada 28. aprīlī vienbalsīgi pieņēma Rezolūciju 1540 (2004), kurā atkārtoti apliecināts, ka masu iznīcināšanas ieroču un to nogādes līdzekļu izplatīšana ir drauds starptautiskajam mieram un drošībai. Pēc tam Drošības padome pieņēma Rezolūcijas 1673 (2006), 1810 (2008) un 1977 (2011), kurās atkārtoti pausti Rezolūcijas 1540 (2004) mērķi un apliecināta Drošības padomes ieinteresētība pastiprināt centienus, lai veicinātu minētās rezolūcijas pilnīgu īstenošanu. CWC īstenošana un Rezolūcijas 1540 (2004), kā arī vēlāko saistīto rezolūciju īstenošana savstarpēji papildina cita citu.

               (8)

               Eiropas Savienības Padome 2004. gada 22. novembrī pieņēma pirmo Vienoto rīcību 2004/797/KĀDP par atbalstu OPCW darbībām, īstenojot ES Stratēģiju masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanai (2). Minētajai vienotajai rīcībai sekoja Padomes Vienotā rīcība 2005/913/KĀDP (3), kas pieņemta 2005. gada 12. decembrī, Padomes Vienotā rīcība 2007/185/KĀDP (4), kas pieņemta 2007. gada 19. martā, Padomes Lēmums 2009/569/KĀDP (5), kas pieņemts 2009. gada 27. jūlijā, un Padomes Lēmums 2012/166/KĀDP (6), kas pieņemts 2012. gada 23. martā.

               (9)

               ANO Ģenerālā asambleja 2006. gada 8. septembrī pieņēma Vispārējo terorisma apkarošanas stratēģiju, kurā ANO dalībvalstis apņēmās inter alia īstenot visas ANO Drošības padomes rezolūcijas, kas saistītas ar starptautisko terorismu, un, veicot savus uzdevumus, pilnībā sadarboties ar Drošības padomei pakļautajām terorisma apkarošanas struktūrām. Stratēģijā arī OPCW mudināta turpināt centienus atbilstoši savām pilnvarām palīdzēt valstīm spēju veidošanā, lai nepieļautu, ka teroristi varētu piekļūt ķīmiskām izejvielām, nodrošinot ar tām saistītu iekārtu drošību, un lai varētu efektīvi rīkoties gadījumā, ja notiek uzbrukums, kurā izmanto šādas izejvielas.

               (10)

               ANO Ģenerālā asambleja 2011. gada 2. decembrī vienbalsīgi pieņēma rezolūciju par CWC īstenošanu.

               (11)

               Sakarā ar trešo CWC pārskatīšanas konferenci (“trešā pārskatīšanas konference”), kas paredzēta 2013. gadā, ir lietderīgi noteikt Savienības pieeju, kas dotu pamatnostādnes tās dalībvalstu darbībai minētajā konferencē,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Eiropas Savienības mērķis ir stiprināt Ķīmisko ieroču izstrādes, ražošanas, glabāšanas un lietojuma aizliegšanas un to iznīcināšanas konvenciju (CWC), balstoties uz līdz šim gūtajiem panākumiem deklarēto ķīmisko ieroču krājumu iznīcināšanā un nepieļaujot to atgriešanos apritē, inter alia stiprinot CWC pārbaudes režīmu, uzlabojot konvencijas īstenošanu valstu līmenī, kā arī cenšoties panākt konvencijas vispārēju piemērošanu.
   2.   Savienības mērķis ir stiprināt CWC, arī pielāgojot CWC īstenošanu, ņemot vērā mainīgo drošības vidi un zinātnes un tehnoloģijas attīstību un uzsverot, ka trešajai pārskatīšanas konferencei būtu jānodrošina politisks atbalsts un plašas norādes par darbu, kas jāveic laikposmā starp sanāksmēm, izstrādājot OPCW turpmākās prioritātes.
   3.   Lai sasniegtu šajā pantā noteikto mērķi, Savienība izvirza konkrētus priekšlikumus trešajā pārskatīšanas konferencē
   2. pants
   Lai sasniegtu 1. pantā minēto mērķi, Savienība:

               a)

               veicina pilnīgu CWC darbības pārskatīšanu trešajā pārskatīšanas konferencē, it īpaši ņemot vērā zinātnes un tehnoloģijas attīstību, kā arī veidojot stabilu pamatu tam, lai risinātu problēmas, kas CWC gaida nākotnē;

               b)

               palīdz panākt vienprātību trešās pārskatīšanas konferences veiksmīgam iznākumam un inter alia atbalsta šādus būtiskus jautājumus:

                           i)

                           atkārtoti apstiprināt ķīmisko ieroču aizlieguma visaptverošo būtību, kas noteikta vispārējā mērķa kritērijā:

                                       —

                                       vēlreiz apliecinot, ka CWC aizliegumi attiecas uz jebkuru toksisku ķīmisku vielu, izņemot tad, ja šāda ķīmiska viela paredzēta nolūkiem, kas nav aizliegti ar II panta 9. punktu, un tiktāl, kamēr ķīmisko vielu veidi un daudzumi atbilst šādam mērķim, un tādējādi ņemot vērā zinātnes un tehnoloģijas attīstību kopš 2008. gada otrās pārskatīšanas konferences,

                                       —

                                       uzsverot valstu, kas ir konvencijas Puses, pienākumu iekļaut vispārējā mērķa kritēriju valsts tiesību aktos, ar ko īsteno konvenciju, un administratīvajā īstenošanas praksē;

                           ii)

                           uzsverot, ka valstīm, kas ir konvencijas Puses, pilnībā un laicīgi jāīsteno visi deklarēšanas pienākumi saskaņā ar III pantu, īpaši tie, kuri ir saistīti ar ķīmiskajiem ieročiem, un tostarp arī vielas, kas paredzētas nekārtību novēršanai;

                           iii)

                              CWC Tehniskajam sekretariātam (“Tehniskais sekretariāts”) – izstrādāt un īstenot mērķtiecīgas, īpaši pielāgotas pieejas, lai panāktu CWC vispārēju piemērošanu, cieši koordinējot un sadarbojoties ar valstīm, kas ir konvencijas Puses, arī ņemot vērā apstākli, ka vismaz viena valsts, kas ir CWC Puse, proti, Sīrija, 2012. gada jūlijā atzina, ka tai ir ķīmiskie ieroči;

                           iv)

                           atkārtoti apliecināt valstu, kuru rīcībā ir ķīmiskie ieroči, pienākumu iznīcināt savus ķīmiskos ieročus un atzīt līdzšinējos panākumus ķīmisko ieroču iznīcināšanā:

                                       —

                                       paužot atzinību par valstu, kuru rīcībā ir ķīmiskie ieroči, veiktajiem centieniem iznīcināt deklarētos krājumus un uzsverot faktu, ka mēs esam ievērojami pavirzījušies uz priekšu savā ceļā uz tādu pasauli, kas būtu brīva no ķīmiskajiem ieročiem,

                                       —

                                       atzīstot, ka valstis, kuru rīcībā ir ķīmiskie ieroči, veiksmīgi risinājušas jautājumu par galīgo pagarināto termiņu ķīmisko ieroču iznīcināšanai,

                                       —

                                       aicinot valstis, kuru rīcībā ir ķīmiskie ieroči, pēc iespējas drīzāk pabeigt savu ķīmisko ieroču krājumu pilnīgu iznīcināšanu saskaņā ar CWC un tās pārbaudes pielikuma noteikumiem, kā arī saistībā ar valstu, kas ir konvencijas Puses, konferences sešpadsmitās sanāksmes lēmumu jautājumā par galīgo pagarināto termiņu atlikušo krājumu iznīcināšanai,

                                       —

                                       atgādinot to, cik svarīgi, lai Tehniskais sekretariāts sistemātiski pārbaudītu iznīcināšanu, kā noteikts CWC un tās pārbaudes pielikumā,

                                       —

                                       uzsverot, ka, lai gan būtu jāsaglabā speciālās zināšanas un spējas apieties ar novecojušiem ķīmiskajiem ieročiem un pamestiem ķīmiskajiem ieročiem, OPCW ir arī jāturpina pielāgoties jaunajai drošības videi;

                           v)

                           nostiprināt pārbaudes režīmu saistībā ar darbībām, kas saskaņā ar CWC nav aizliegtas, lai stiprinātu profilaksi, nepieļaujot ķīmisko ieroču atkārtotu iekļaušanu apritē:

                                       —

                                       uzsverot visu valstu, kas ir konvencijas Puses, pienākumu laicīgi iesniegt adekvātas deklarācijas saskaņā ar VI pantu,

                                       —

                                       veicot pietiekamu skaitu VI pantā paredzēto inspekciju, nodrošinot atbilstīgu ģeogrāfisku pārklājumu un biežumu, saskaņā ar pamatnostādnēm, par kurām panākta vienošanās,

                                       —

                                       palielinot VI pantā paredzēto inspekciju atbilstību CWC mērķim un uzdevumam un nodrošinot efektīvu objektu atlasi, tostarp izmantojot citu ķīmiskās ražošanas objektu atlases metodoloģijas vidusposma novērtējuma rezultātus,

                                       —

                                       uzlabojot informācijas bāzi rūpniecības objektu pārbaudei, inter alia mudinot Tehnisko sekretariātu izmantot informāciju, kas jau ir pieejama, tostarp informāciju, kuru brīvprātīgi ir iesniegušas valstis, kas ir konvencijas Puses, un informāciju no agrāko inspekciju ziņojumiem, kā arī piemērotu publiski pieejamu informāciju,

                                       —

                                       uzsverot, ka CWC ķīmisko vielu saraksti (“saraksti”) tika izstrādāti galvenokārt dažādu pārbaudes pasākumu piemērošanai,

                                       —

                                       strādājot, lai saglabātu sarakstu nozīmi, ņemot vērā zinātnes un tehnoloģijas attīstību, inter alia izskatot priekšrocības, ko dotu sarakstu regulāra pārskatīšana starp pārskatīšanas konferencēm,

                                       —

                                       arī turpmāk veicinot iesaisti un mijiedarbību ar ķīmisko rūpniecību un atbalstot Tehniskā sekretariāta minētajā virzienā vērstus centienus,

                                       —

                                       apsverot papildu kvalitātes un efektivitātes pasākumus inspekciju procesam, piemēram, atbilstīgi palielinot inspekciju veikšanas pielāgojamību un racionalizēšanu,

                                       —

                                       nodrošinot Tehniskā sekretariāta spējas rūpniecības objektu inspekciju laikā efektīvi vākt paraugus un veikt analīzes;

                           vi)

                           pastāvīgi uzlabot valstu īstenošanas pasākumus un atgādināt, ka VII panta pilnīga ievērošana ir būtisks apstāklis CWC režīma efektivitātei patlaban un nākotnē, tostarp:

                                       —

                                       pieņemt mērķtiecīgu un īpaši pielāgotu pieeju, mudinot tās valstis, konvencijas Puses, kuras vēl nav paguvušas adekvāti īstenot CWC, un palīdzot minētajām valstīm,

                                       —

                                       piedāvāt palīdzību valstīm, konvencijas Pusēm, kurām, kā liecina Eiropas Savienības Padomes pieņemtās vienotās rīcības un lēmumi, tas nepieciešams OPCW darbību atbalstam,

                                       —

                                       stiprināt valstu eksporta un importa kontroles mehānismus, kas ir nepieciešami, lai nepieļautu ķīmisko ieroču iegādi un lai uzlabotu OPCW spēju palīdzēt izveidot valstu mehānismus starptautiskas nodošanas kontrolei,

                                       —

                                       īstenot atbilstīgus pasākumus, lai uzlabotu ķīmisko drošumu un drošību,

                                       —

                                       izskatīt iespējamas sinerģijas starp OPCW un citām atbilstīgām starptautiskām organizācijām attiecībā uz īstenošanas atbalstu un spēju veidošanu;

                           vii)

                           īstenot CWC noteikumus par konsultācijām, sadarbību un apstākļu noskaidrošanu, jo īpaši mehānismu pārbaudēm uz aizdomu pamata, kas joprojām ir derīgs un izmantojams OPCW pārbaudes režīma instruments, uzsverot valstu, konvencijas Pušu, juridiskās tiesības bez iepriekšējas konsultēšanās pieprasīt pārbaudi uz aizdomu pamata un mudinot izmantot mehānismu, ja tas nepieciešams, lai precizētu vai noskaidrotu jebkādus jautājumus par varbūtējiem CWC pārkāpumiem; šajā sakarā uzsverot Tehniskā sekretariāta nozīmi, lai uzlabotu un tālāk attīstītu tehniskās iespējas, speciālās zināšanas un nepieciešamo sagatavotību, lai veiktu pārbaudes uz aizdomu pamata, kā arī valstu, konvencijas Pušu, pienākumu pastāvīgi būt gatavām un spēt uzņemt pārbaudes uz aizdomu pamata;

                           viii)

                           pastāvīgs, spēcīgs atbalsts OPCW darbībām saistībā ar palīdzību un aizsardzību, jo īpaši saglabājot OPCW spējas un speciālās zināšanas un veicinot Tehniskā sekretariāta un valstu, konvencijas Pušu, spējas novērst ar toksiskām ķīmiskām vielām saistītus nepareizas lietošanas gadījumus vai uzbrukumus, veikt atbildes pasākumus un samazināt šādu nepareizas lietošanas gadījumu vai uzbrukumu radītās sekas, it īpaši:

                                       —

                                       mudinot visas valstis, konvencijas Puses, laicīgi iesniegt adekvātas deklarācijas saskaņā ar X pantu, kas pieprasītas CWC, un mudinot valstis, konvencijas Puses, palielināt palīdzības piedāvājumus,

                                       —

                                       uzsverot, cik svarīgi Tehniskajam sekretariātam saglabāt savas spējas un speciālās zināšanas, kā arī saglabāt un turpmāk attīstīt vajadzīgo sagatavotību izmeklēt apgalvojumus par it kā notikušu ķīmisko vielu lietojumu,

                                       —

                                       uzsverot, ka ir svarīgi turpināt OPCW atbalstu valstu aizsardzības programmām un uzlabot OPCW spējas būt par starpnieku speciālo zināšanu un palīdzības piedāvājumu gadījumos,

                                       —

                                       mudinot OPCW palīdzēt valstīm veicināt spējas novērst teroristu uzbrukumus, kuros izmanto ķīmiskos ieročus, un mazināt šādu uzbrukumu radītās sekas, inter alia sniedzot padomus par ķīmiskā drošuma un drošības stiprināšanu,

                                       —

                                       uzsverot to, cik svarīga ir pastiprināta sadarbība ar reģionālām un apakšreģionālām organizācijām, tostarp piedaloties starptautiskos centienos izveidot reģionālus izcilības centrus palīdzībai un aizsardzībai un apsverot iespēju apvienot to ar centieniem saskaņā ar VII un XI pantu atbilstīgi lēmumam par XI pantu, ko pieņēmusi valstu, konvencijas Pušu, konferences sešpadsmitā sanāksme,

                                       —

                                       apsverot iespējas veicināt OPCW spējas rīkoties konfliktu un pēckonfliktu situācijās, kurās iesaistīti ķīmiskie ieroči,

                                       —

                                       pieprasot Tehniskajam sekretariātam stiprināt sadarbību ar citām attiecīgām starptautiskām organizācijām ārkārtas situācijās, kad jāreaģē uz ķīmisko ieroču lietojumu vai draudiem tos lietot, tostarp konfliktu un pēckonfliktu situācijās, īpaši attiecībā uz sadarbību ar ANO saistībā ar izmeklēšanu par iespējamu ķīmisko ieroču lietojumu;

                           ix)

                           veicināt starptautisko sadarbību saskaņā ar CWC:

                                       —

                                       atzinīgi vērtējot konkrētus un praktiskus priekšlikumus, kuros ņemtas vērā esošās ierosmes, kā ar piemēriem norādīts Eiropas Savienības Padomes pieņemtajās vienotajās rīcībās un lēmumos, jo īpaši priekšlikumos par tādiem jautājumiem kā ķīmiskais drošums un drošība un ķīmisko vielu pārvaldība saskaņā ar lēmumu par XI pantu, ko pieņēmusi valstu, konvencijas Pušu, konferences sešpadsmitā sanāksme,

                                       —

                                       mudinot Tehnisko sekretariātu palīdzēt valstīm, konvencijas Pusēm, īstenot valstu pienākumus, sniedzot īpaši pielāgotu un pastāvīgu tehnisko palīdzību, lai atvieglinātu pastiprinātu starptautisku sadarbību ķīmijas jomā,

                                       —

                                       mudinot Tehnisko sekretariātu strādāt sadarbībā ar citām organizācijām un izvērtēt savas programmas, lai nodrošinātu, ka tām būtu vēlamā ietekme un ka resursi tiktu palielināti;

                           x)

                           palielināt OPCW ieguldījumu pasaules pret terorismu vērstajos centienos:

                                       —

                                       turpinot un intensificējot darbu OPCW Adaptīvā terorisma apkarošanas darba grupā,

                                       —

                                       uzsverot pienākumu izpildi saistībā ar ANO Drošības padomes Rezolūciju 1540 (2004) un citām attiecīgām ANO rezolūcijām, jo īpaši aicinot uz praktisku sadarbību starp OPCW un attiecīgām organizācijām, lai novērstu draudus, ka ķīmiskos ieročus varētu iegūt vai izmantot terorisma nolūkos, novēršot arī iespējamu teroristu piekļūšanu materiāliem, iekārtām un zināšanām, kuras varētu izmantot ķīmisko ieroču izstrādei un ražošanai,

                                       —

                                       uzsverot, ka jāstrādā, lai stiprinātu ķīmisko drošumu un drošību pasaulē un valstu kontroli pār starptautisku nodošanu, tostarp palīdzot valstīm, konvencijas Pusēm, īstenot praktiskus un mērķtiecīgus pasākumus, kas vienlaikus varētu stiprināt sadarbību attiecībā uz ķīmijas izmantošanu miera mērķiem un attiecībā uz palīdzību un aizsardzību.

         3. pants
   Savienības rīcība saskaņā ar 2. pantā noteiktajiem mērķiem ietver šādas darbības:

               a)

               attiecīgos gadījumos – demaršus:

                           i)

                           lai veicinātu vispārēju pievienošanos CWC;

                           ii)

                           lai veicinātu efektīvu CWC īstenošanu valstīs, kas ir tās Puses;

                           iii)

                           lai mudinātu valstis, kas ir CWC Puses, atbalstīt efektīvu un pilnīgu tās pārskatīšanu un piedalīties tajā un tādējādi atgādinātu to saistības sakarā ar šo fundamentālo starptautisko normu pret ķīmiskajiem ieročiem;

                           iv)

                           lai atbalstītu 2. pantā izklāstītos priekšlikumus, kuru mērķis ir vēl vairāk nostiprināt CWC;

               b)

               paziņojumus un darba dokumentus, gatavojoties trešajai pārskatīšanas konferencei, kā arī konferences laikā valstu, konferences Pušu, ievērībai.

         4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2012. gada 19. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  OV L 302, 20.11.2003., 34. lpp.

      (2)  OV L 349, 25.11.2004., 63. lpp.

      (3)  OV L 331, 17.12.2005., 34. lpp.

      (4)  OV L 85, 27.3.2007., 10. lpp.

      (5)  OV L 197, 29.7.2009., 96. lpp.

      (6)  OV L 87, 24.3.2012., 49. lpp.