title: 2013/566/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2013. gada 17. aprīlis ) par Eiropas Banku iestādes 2011. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 308/196

      EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS

   (2013. gada 17. aprīlis)
   par Eiropas Banku iestādes 2011. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2013/566/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Banku iestādes 2011. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Banku iestādes 2011. finanšu gada galīgajiem pārskatiem ar Iestādes atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2013. gada 12. februāra ieteikumu (05753/2013 – C7-0041/2013),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regulu (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/78/EK (4), un jo īpaši tās 64. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Ekonomikas un monetārās komitejas atzinumu (A7-0113/2013),

               1.

               sniedz Eiropas Banku iestādes izpilddirektoram apstiprinājumu par Iestādes 2011. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Banku iestādes izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 388, 15.12.2012., 60. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 331, 15.12.2010., 12. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA

      (2013. gada 17. aprīlis)
      ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Banku iestādes 2011. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
      EIROPAS PARLAMENTS,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Banku iestādes 2011. finanšu gada galīgos pārskatus,

                  —

                  ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Banku iestādes 2011. finanšu gada galīgajiem pārskatiem ar Iestādes atbildēm (1),

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2013. gada 12. februāra ieteikumu (05753/2013 – C7-0041/2013),

                  —

                  ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regulu (ES) Nr. 1093/2010, ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), groza Lēmumu Nr. 716/2009/EK un atceļ Komisijas Lēmumu 2009/78/EK (4), un jo īpaši tās 64. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 94. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

                  —

                  ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Ekonomikas un monetārās komitejas atzinumu (A7-0113/2013),

                  A.

                  tā kā Revīzijas palāta ir norādījusi, ka tā ir guvusi pamatotu pārliecību par to, ka Eiropas Banku iestādes (“Iestāde”) gada pārskati par 2011. finanšu gadu ir ticami un ka pakārtotie darījumi ir likumīgi un pareizi;

                  B.

                  tā kā Iestāde, kas ir jaunizveidota aģentūra, kura atrodas Londonā, tika izveidota ar Regulu (ES) Nr. 1093/2010 un savu darbu kā neatkarīga iestāde oficiāli sāka 2011. gada 1. janvārī;

                  C.

                  tā kā Iestāde būtu jāvērtē, ņemot vērā juridisko pāreju no iepriekšējās iestādes, proti, Eiropas Banku uzraudzītāju komitejas (CEBS), un līdz ar to, izņemot jauno mandātu, Iestāde no CEBS ir pārņēmusi visus spēkā esošos un notiekošos uzdevumus un pienākumus;

                  D.

                  tā kā Iestāde ir neatņemama daļa no Eiropas finanšu uzraudzības sistēmas un tā strādā ciešā sadarbībā ar radniecīgajām iestādēm, proti, Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestādi un Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestādi, kopīgā komitejā un Eiropas Sistēmisko risku kolēģijā;

                  E.

                  tā kā Iestādes 2011. gada kopējais budžets bija EUR 12 685 000;

                  F.

                  tā kā saskaņā ar Izveides regulu (6) 60 % no 2011. gada budžeta tika finansēti no dalībvalstu un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) valstu iemaksām un 40 % tika finansēti no Savienības budžeta;

                  G.

                  tā kā 2011. gada beigās Iestāde uzrādīja pozitīvu budžeta izpildes saldo EUR 3 579 861 apmērā (7), ko iegrāmatoja pārskatos kā saistības pret Komisiju,

         Budžeta un finanšu pārvaldība

                  1.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem (8) sākotnējā Savienības iemaksa Iestādes 2011. gada budžetā bija EUR 5 073 000; norāda, ka tas bija Iestādes pirmais darbības gads;

                  2.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem Iestādes kopējais 2011. gada budžets bija EUR 12 865 000 (tostarp EUR 7 413 000 iemaksa no dalībvalstīm un EUR 199 000 iemaksa no novērotājiem);

                  3.

                  aicina Komisiju izvērtēt iespēju nākt klajā ar priekšlikumu, ar kuru tiktu nodrošināts, ka triju Eiropas uzraudzības iestāžu budžetus pilnībā finansē no Savienības budžeta;

                  4.

                  ar bažām norāda, ka Finanšu regulas noteikumi nav pilnībā pielāgoti Iestādes finansēšanas kārtībai, jo 60 % no budžeta tiek finansēti no dalībvalstu un EBTA valstu iemaksām; uzskata, ka minētais jautājums būtu jārisina vēlākais, kad nākamo reizi tiks pārskatīta Finanšu regula attiecībā uz aģentūrām, un aicina Komisiju šo situāciju izvērtēt un par to ziņot budžeta izpildes apstiprinātājiestādei;

                  5.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem 2011. gadā Iestāde galveno uzmanību pievērsa izveidei un turpmākai paplašināšanai;

                  6.

                  uzsver, ka ir svarīgi pienācīgi sabalansēt, no vienas puses, piešķirto budžetu un pieejamās štata vietas un, no otras puses, iestādēm uzticētos uzdevumus, jo līdzsvara trūkums var radīt nelīdzsvarotu personāla nodrošinājumu gan attiecībā uz Aģentūras darbinieku pieņemšanu darbā, no vienas puses, gan attiecībā uz valstu ekspertu iesaistīšanu, no otras puses; pauž bažas par to, ka Komisija jau ir mainījusi štatu sarakstu, kā Iestāde to ierosināja, un nav to skaidri norādījusi; mudina Komisiju šajā un citos jautājumos rīkoties pilnībā pārredzami;

                  7.

                  norāda uz bažām, kas tika paustas SVF 2012. gada decembra finanšu sektora novērtējuma sākotnējos secinājumos par Savienību, kuros tiek ieteikts pēc vajadzības palielināt Eiropas uzraudzības iestāžu resursus un pilnvaras tā, lai tās veiksmīgi varētu pildīt savus mandātus, vienlaikus palielinot to darbības neatkarību;

                  8.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem Iestādes inaugurācijas sanāksmē 2011. gada 12. janvārī valde pieņēma un apstiprināja galvenos finanšu noteikumus un Iestādes Finanšu regulu, lai tā varētu īstenot savas pilnvaras kā Eiropas iestāde;

                  9.

                  konstatē, ka īres izmaksas abiem birojiem, kuru kopējā platība ir 1 089 kvadrātmetri, veido EUR 1 016 512,64, un aicina Iestādi nodrošināt, lai biroju īres maksa un izmaksas nepārsniegtu atrašanās vietai raksturīgās tirgus cenas, turklāt katru gadu, uzlabojoties tirgus nosacījumiem, censties izmaksas mazināt;

         Grāmatvedības sistēma

                  10.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem (9) standarta un vispārējā budžeta struktūra, ko Iestāde pieņēma 2011. gada sākumā, bija jāpielāgo tās vajadzībām (tā kā budžets tika sagatavots pirms pirmā darbības gada, nebija iepriekšējas pieredzes);

                  11.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem 2011. gada 10. jūnijā Iestāde ieviesa uzkrājumu grāmatvedību (ABAC), kas ir grāmatvedības sistēma, ko budžeta grāmatvedībai izmanto Komisija; turklāt konstatē, ka pārejas periodā no 2011. gada 1. janvāra līdz 10. jūnijam Iestāde budžeta grāmatvedībai izmantoja uz programmu Excel balstītu rīku un ka pārejas laikā tika sagatavots pārskats par ABAC ielādētajām saistībām un maksājumiem;

                  12.

                  ņem vērā to, ka maksājumi, kas veikti pirms ABAC ieviešanas, ir atspoguļoti tikai pārejas sistēmā un nav atspoguļoti ABAC; norāda, ka katru reizi, kad, izmantojot ABAC, tiek iegūts ziņojums par budžeta izlietojumu un izpildi, Excel izklājlapā tiek manuāli izveidots apkopojums, lai pilnībā atspoguļotu sākotnējo budžetu un saistību un maksājumu izlietojumu visā finanšu gadā;

                  13.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem sākot no 2012. gada visi finanšu darījumi ir pilnībā redzami ABAC;

                  14.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem vispārējās grāmatvedības uzskaites veikšanai Iestāde no 2011. gada 10. jūnija sāka izmantot SAP – sistēmu, kas ir tieši saistīta ar Komisijas izmantoto ABAC; turklāt konstatē, ka līdz minētajam datumam Iestāde izmantoja SAGE
                      (10) – sistēmu, ko CEBS izveidoja finanšu grāmatvedībai, un 2011. gada 10. jūnijā tika sagatavota pārejas bilance;

                  15.

                  norāda, ka 2011. gada 28. augustā Iestāde izveidoja Komisijas aktīvu reģistrācijas sistēmu (ABAC Assets), lai faktiski izsekotu atsevišķiem pamatlīdzekļu posteņiem (ABAC Assets ir integrēta Iestādes grāmatvedības sistēmā); turklāt norāda, ka šim nolūkam CEBS nebija nekādas sistēmas;

                  16.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem (11) 2011. gada augustā un septembrī Iestāde veica no CEBS saņemto pamatlīdzekļu inventarizāciju un secināja, ka nav konstatētas būtiskas atšķirības;

                  17.

                  atzinīgi vērtē to, ka ārējais revidents Deloitte Consulting veica Iestādes grāmatvedības sistēmas validāciju (12); norāda, ka Iestādes grāmatvedības sistēmas pārbaude notika 2012. gada novembrī;

                  18.

                  norāda – Deloitte ziņojumā minēts, ka “saskaņā ar veiktajām atbilstības validācijas procedūrām Deloitte vispārējais secinājums ir, ka EBI grāmatvedības sistēma atbilst Eiropas Komisijas (Budžeta ģenerāldirektorāta) noteiktajiem kritērijiem. Jau ir noteiktas vairākas iekšējas kontroles, un persona, kas ir atbildīga par EBI grāmatvedību un par pieejas piešķiršanu galvenajiem IT infrastruktūras elementiem, to jau pienācīgi īsteno atbilstoši labai praksei”;

         Saistības

                  19.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem Iestāde 2011. gada beigās ir reģistrējusi budžeta izpildi 71 % apmērā saistībām un 59 % apmērā maksājumiem;

                  20.

                  norāda, ka saistību apropriāciju izpildes līmenis I sadaļai (“Personāla izdevumi”) ir 91 % un tas atbilst 2011. gada 31. decembrī aizpildīto vietu skaitam (41 no štatu sarakstā paredzētajām 46 vietām); norāda arī, ka zemāks maksājumu izpildes līmenis (83 %) ir galvenokārt tādēļ, ka valstu uzraudzības iestādes par vēlu izrakstīja rēķinus norīkotajiem darbiniekiem; aicina Iestādi informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par pasākumiem, kas veikti šā trūkuma novēršanai;

                  21.

                  konstatē, ka saskaņā ar gada pārskatiem zemāks izpildes līmenis III sadaļā (“Darbības izdevumi”) ir galvenokārt informācijas tehnoloģijas (IT) jomā, ko izskaidro gan tas, ka vajadzīgo IT darbinieku pieņemšanai darbā bija vajadzīgs ilgāks laiks, nekā bija paredzēts, gan arī iepirkuma procedūras ilgums; aicina Iestādi informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par pasākumiem, kas veikti, lai uzlabotu izpildes līmeni III sadaļā;

                  22.

                  konstatē, ka saskaņā ar Iestādes gada ziņojumu (13) 2011. gadā tā izmantoja tikai nediferencētās apropriācijas; norāda arī, ka saistības bija EUR 9 054 030 jeb 71 % no 2011. gada budžeta, ko kuriem EUR 7 436 217 ir samaksāti un EUR 1 617 813 tika automātiski pārnesti uz 2012. gadu saskaņā ar Iestādes Finanšu regulas 10. pantu;

                  23.

                  ar bažām norāda uz Revīzijas palātas konstatējumu, ka saistību rādītāji bija zemi, īpaši II sadaļā “Administratīvie izdevumi” (57 %) un III sadaļā “Pamatdarbības izdevumi” (46 %), kas ietekmēja Iestādes IT mērķus, kuri netika pilnībā sasniegti; aicina Iestādi informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par pasākumiem, kas veikti, lai šos rādītājus uzlabotu, jo zemais izpildes līmenis liecina par grūtībām budžeta plānošanā un īstenošanā;

                  24.

                  norāda, ka Revīzijas palāta norādīja uz trūkumiem attiecībā uz trijām juridiskajām saistībām, kuras uzņemtas pirms budžeta saistībām (EUR 742 000); aicina Iestādi informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par pasākumiem, kas veikti šā trūkuma novēršanai;

         Iepirkuma procedūras

                  25.

                  norāda, ka saskaņā ar Iestādes gada ziņojumu (14) 2011. gadā tika sāktas vairākas iepirkuma procedūras precēm un pakalpojumiem; turklāt norāda, ka Iestāde izmantoja spēkā esošos Komisijas pamatlīgumus, konkrētāk, IT jomā, kur tā ieviesa vairākas iekšējas IT sistēmas, piemēram, e-pastu un iekštīklu, kā arī IT platformu no valstu uzraudzības iestāžu datu vākšanai un analizēšanai;

                  26.

                  atzīst, ka Iestāde ir panākusi ievērojamu progresu iepirkuma procedūru atjaunināšanā, lai ievērotu Savienības iepirkuma noteikumus; norāda, ka tika ievērojami samazināts nepabeigto iepirkuma procedūru skaits un ka saskaņā ar Iestādes sniegto informāciju atlikušais iekavētais darbs tiks izdarīts un neatbilstības jomas tiks izlabotas 2013. gadā; aicina Iestādi sekot līdzi šā jautājumu izpildei un ziņot budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par paveikto;

                  27.

                  konstatē, ka tika piešķirti atsevišķi izņēmumi no iepirkuma noteikumiem; tomēr norāda, ka to skaits 2012. gadā bija daudz mazāks nekā 2011. gadā un ir izlabota neatbilstība lielākajā daļā jomu, kur tā bija nopietna; aicina Iestādi informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par visiem turpmākajiem pasākumiem, kas tiks veikti šā trūkuma novēršanai;

         Darbā pieņemšanas procedūras

                  28.

                  ņem vērā, ka Revīzijas palāta uzskata, ka Iestādei ir jāuzlabo darbā pieņemšanas procedūru pārredzamība; mudina Iestādi informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par pasākumiem, kas veikti šā trūkuma novēršanai; uzskata, ka dažas Civildienesta noteikumu prasības var radīt ievērojamu administratīvo slogu; tādēļ mudina Komisiju atļaut zināmu vienkāršošanu Civildienesta noteikumu 110. panta piemērošanā aģentūrām;

                  29.

                  konstatē, ka saskaņā ar Iestādes gada ziņojumu (15) 2011. gads Iestādei bija svarīgs gads, jo tika izveidota un paplašināta cilvēkresursu komanda, lai jauno funkciju un uzdevumu izpildei būtu pienācīgi resursi; norāda arī, ka visas 33 darbā pieņemšanas procedūras ir pilnībā pabeigtas un ka Iestādes darbinieku skaits laikā no 2011. gada 1. janvāra līdz 31. decembrim ir pieaudzis no 31 līdz 52 darbiniekiem, kuri ir 19 dažādu valstu pilsoņi;

                  30.

                  attiecībā uz pārējiem konstatējumiem, kas pievienoti lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu un kas ir horizontāli konstatējumi, atsaucas uz 2013. gada 17. aprīļa rezolūciju (16) par aģentūru darbību, finanšu pārvaldību un kontroli.

         (1)  OV C 388, 15.12.2012., 60. lpp.

         (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

         (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

         (4)  OV L 331, 15.12.2010., 12. lpp.

         (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         (6)  OV L 331, 15.12.2010., 12. lpp., 62. panta 1. punkts.

         (7)  2011. gada pārskati, 19. lpp.

         (8)  2011. gada pārskati, 18. lpp.

         (9)  2011. gada pārskati, 31. lpp.

         (10)  SAGE ir īpaši izveidota grāmatvedības sistēma mazajiem un vidējiem uzņēmumiem, organizācijām un iestādēm.

         (11)  2011. gada pārskati, 26. lpp.

         (12)  European Banking Authority (EBA), Validation of accounting systems, 7.12.2012., Deloitte.

         (13)  2011. gada ziņojums, 41. lpp.

         (14)  2011. gada ziņojums, 36. lpp.

         (15)  2011. gada ziņojums, 36. lpp.

         (16)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2013)0134 (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 374. lpp.).


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 778/2013/ES ( 2013. gada 12. augusts ), ar ko piešķir turpmāku makrofinansiālo palīdzību Gruzijai

text:
               14.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 218/15

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 778/2013/ES
   (2013. gada 12. augusts),
   ar ko piešķir turpmāku makrofinansiālo palīdzību Gruzijai
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 212. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru, ņemot vērā Samierināšanas komitejas 2013. gada 26. jūnijā apstiprināto kopīgo dokumentu (1),
   tā kā:

               (1)

               Gruzijas un Eiropas Savienības attiecību attīstību nosaka Eiropas Kaimiņattiecību politika. Kopiena un Gruzija 2006. gadā vienojās par Eiropas Kaimiņattiecību politikas rīcības plānu, nosakot vidēja termiņa prioritātes ES un Gruzijas attiecībās. 2010. gadā Savienība un Gruzija uzsāka sarunas par asociācijas nolīgumu, un gaidāms, ka tas aizstās spēkā esošo ES un Gruzijas partnerības un sadarbības nolīgumu (2). ES un Gruzijas attiecības vēl ciešākas padarīja nesen aizsāktā Austrumu partnerība.

               (2)

               Eiropadome ārkārtas sanāksmē 2008. gada 1. septembrī apstiprināja Savienības apņemšanos nostiprināt ES un Gruzijas attiecības pēc bruņotā konflikta 2008. gada augustā, kas norisinājās starp Gruziju un Krievijas Federāciju.

               (3)

               Gruzijas ekonomiku kopš 2008. gada trešā ceturkšņa ir skārusi starptautiskā finanšu krīze, un valstī samazinās izlaides apjomi, samazinās nodokļu ieņēmumi un aug vajadzības pēc ārējā finansējuma.

               (4)

               Starptautiskajā līdzekļu devēju konferencē 2008. gada 22. oktobrī starptautiskā kopiena apsolīja atbalstīt Gruzijas ekonomikas atveseļošanu saskaņā ar kopīgo vajadzību novērtējumu, ko veica ANO un Pasaules Banka.

               (5)

               Savienība paziņoja, ka tā Gruzijai sniegs finansiālo palīdzību līdz EUR 500 miljonu apmērā.

               (6)

               Gruzijas ekonomikas stabilizāciju un atveseļošanu finansiāli atbalsta Starptautiskais Valūtas fonds (SVF). Gruzijas iestādes un SVF 2008. gada septembrī noslēdza atbalsta vienošanos USD 750 miljonu apmērā, lai atbalstītu Gruzijas ekonomiku tās centienos veikt vajadzīgās korekcijas, reaģējot uz finanšu krīzi.

               (7)

               Pēc Gruzijas ekonomiskās situācijas turpmākas pasliktināšanās un pēc SVF programmas ekonomisko pieņēmumu pārskatīšanas, kā arī pēc lielāka ārējā finansējuma vajadzību rašanās Gruzijā, Gruzija un SVF vienojās par aizdevuma palielinājumu par USD 424 miljoniem saskaņā ar atbalsta vienošanos, ko SVF valde apstiprināja 2009. gada augustā.

               (8)

               Savienība saskaņā ar Eiropas Kaimiņattiecību un partnerības instrumentu (EKPI) piešķīra Gruzijai budžeta atbalsta dotācijas vidēji EUR 24 miljonus gadā par 2010.–2012. gadu.

               (9)

               Ņemot vērā Gruzijas ekonomiskās situācijas un perspektīvas pasliktināšanos, Gruzija ir lūgusi Savienības makrofinansiālo palīdzību.

               (10)

               Ņemot vērā, ka Gruzijas maksājumu bilancē joprojām ir finansējuma iztrūkums, makrofinansiālā palīdzība tiek uzskatīta par piemērotu atbildi uz Gruzijas lūgumu atbalstīt ekonomikas stabilizāciju pašreizējos ārkārtas apstākļos saistībā ar pašreizējo SVF programmu.

               (11)

               Savienības makrofinansiālajai palīdzībai, ko paredzēts sniegt Gruzijai (“Savienības makrofinansiālā palīdzība”), būtu ne tikai jāpapildina SVF un Pasaules Bankas piedāvātās programmas un piešķirtie resursi, bet arī jānodrošina Savienības iesaistīšanās pievienotā vērtība.

               (12)

               Komisijai būtu jānodrošina, ka Savienības makrofinansiālā palīdzība juridiski un pēc būtības saskan ar pasākumiem, kas veikti dažādās Savienības ārējās darbības jomās, un ar citiem atbilstīgiem Savienības politikas pasākumiem.

               (13)

               Ar Savienības makrofinansiālās palīdzības konkrētajiem mērķiem būtu jāstiprina efektivitāte, pārredzamība un pārskatatbildība. Komisijai būtu regulāri jāuzrauga minēto mērķu īstenošana.

               (14)

               Ar Savienības makrofinansiālās palīdzības sniegšanu saistītajiem nosacījumiem būtu jāatspoguļo galvenie principi un mērķi Savienības politikā attiecībā uz Gruziju.

               (15)

               Lai efektīvi aizsargātu Savienības finansiālās intereses saistībā ar Savienības makrofinansiālo palīdzību, Gruzijai ir jāpieņem atbilstīgi pasākumi, lai novērstu un apkarotu krāpšanu, korupciju un visus citus pārkāpumus saistībā ar minēto palīdzību. Tāpat ir nepieciešams, lai Komisija veiktu attiecīgas pārbaudes un Revīzijas palāta – attiecīgas revīzijas.

               (16)

               Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksāšana neskar budžeta lēmējinstitūcijas pilnvaras.

               (17)

               Savienības makrofinansiālā palīdzība būtu jāpārvalda Komisijai. Lai nodrošinātu, ka Eiropas Parlaments un Ekonomikas un finanšu komiteja spēj sekot šā lēmuma īstenošanai, Komisijai tie būtu regulāri jāinformē par norisēm saistībā ar Savienības makrofinansiālo palīdzību un jāsniedz tiem attiecīgie dokumenti.

               (18)

               Lai nodrošinātu vienādus nosacījumus šā lēmuma īstenošanai, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (3).

               (19)

               Šajā saistībā tiek atzīmēts, ka atbilstīgi minētajai regulai parasti būtu jāpiemēro konsultēšanās procedūra visos gadījumos, izņemot tos, kas paredzēti minētajā regulā. Ņemot vērā potenciāli būtisko ietekmi darbībām, kas pārsniedz EUR 90 miljonu robežvērtību, ir lietderīgi, ka šīm darbībām tiek izmantota pārbaudes procedūra. Ņemot vērā Savienības makrofinansiālās palīdzības Gruzijai apjomu, saprašanās memoranda pieņemšanai vai arī palīdzības samazināšanai, apturēšanai vai atcelšanai būtu jāpiemēro konsultēšanās procedūra,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Savienība dara Gruzijai pieejamu makrofinansiālo palīdzību, kuras maksimālais apjoms ir EUR 46 miljoni, lai atbalstītu Gruzijas ekonomikas stabilizāciju un palīdzētu segt tās maksājumu bilances vajadzības, kā norādīts pašreizējā SVF programmā. No minētā maksimālā apjoma līdz pat EUR 23 miljoniem ir pieejami dotāciju veidā un līdz pat EUR 23 miljoniem – aizdevumu veidā. Savienības makrofinansiālā palīdzība tiek izmaksāta, ja budžeta lēmējinstitūcija apstiprina Savienības 2013. gada budžetu.
   2.   Lai finansētu Savienības makrofinansiālās palīdzības aizdevuma daļu, Komisija ir pilnvarota Savienības vārdā aizņemties nepieciešamos resursus. Maksimālais aizdevuma atmaksas termiņš ir 15 gadi.
   3.   Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksāšanu pārvalda Komisija, ievērojot nolīgumus vai vienošanos, kas panāktas starp SVF un Gruziju, un galvenos ekonomikas reformas principus un mērķus, kas noteikti ES un Gruzijas Partnerības un sadarbības nolīgumā. Komisija regulāri informē Eiropas Parlamentu un Ekonomikas un finanšu komiteju par norisēm saistībā ar Savienības makrofinansiālās palīdzības pārvaldību un iesniedz tiem attiecīgus dokumentus.
   4.   Savienības makrofinansiālā palīdzība ir pieejama divu gadu un sešu mēnešu laikposmā, sākot no pirmās dienas pēc 2. panta 1. punktā minētā saprašanās memoranda stāšanās spēkā.
   2. pants
   1.   Komisija saskaņā ar 6. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru pieņem saprašanās memorandu, kurā ietver ekonomikas politikas un finansiālos nosacījumus, kas saistīti ar Savienības makrofinansiālo palīdzību, tostarp minēto nosacījumu izpildes grafiku. Ekonomikas politikas un finansiālie nosacījumi, kas izklāstīti saprašanās memorandā, ir saskaņā ar 1. panta 3. punktā minētajiem nolīgumiem vai vienošanos. Minēto nosacījumu nolūks jo īpaši ir stiprināt Savienības makrofinansiālās palīdzības efektivitāti, pārredzamību un pārskatatbildību, tostarp Gruzijas publiskā sektora finanšu pārvaldības sistēmas. Komisija regulāri pārrauga panākumus minēto mērķu sasniegšanā. Sīkus Savienības makrofinansiālās palīdzības finansiālos noteikumus izklāsta dotāciju un aizdevuma nolīgumos, par kuriem jāvienojas Komisijai un Gruzijas iestādēm.
   2.   Savienības makrofinansiālās palīdzības īstenošanas laikā Komisija pārrauga, lai ar šo palīdzību saistīto Gruzijas finansiālo vienošanos, administratīvo procedūru, iekšējās un ārējas kontroles mehānismu darbība būtu pareiza, kā arī, lai Gruzija ievērotu grafiku, par ko panākta vienošanās.
   3.   Komisija regulāri pārbauda, vai Gruzijas ekonomikas politika ir saskaņā ar Savienības makrofinansiālās palīdzības mērķiem un vai tiek apmierinoši izpildīti saskaņotie ekonomikas politikas nosacījumi. Šajā nolūkā Komisija cieši sadarbojas ar SVF un Pasaules Banku, un, vajadzības gadījumā, ar Ekonomikas un finanšu komiteju.
   3. pants
   1.   Ievērojot 2. punktā paredzētos nosacījumus, Komisija Savienības makrofinansiālo palīdzību dara pieejamu divās daļās, un katru daļu veido gan dotāciju, gan aizdevuma daļa. Katras daļas apjomu nosaka saprašanās memorandā.
   2.   Komisija pieņem lēmumu par maksājumu veikšanu, ja ir apmierinoši izpildīti ekonomikas politikas un finansiālie nosacījumi, par kuriem panākta vienošanās saprašanās memorandā. Otrās daļas izmaksu veic ne agrāk kā trīs mēnešus pēc pirmās daļas maksājuma veikšanas.
   3.   Savienības līdzekļus izmaksā Gruzijas Valsts bankai. Saskaņā ar saprašanās memorandā paredzētajiem noteikumiem, tostarp apstiprinājumu par pārējām budžeta finansēšanas vajadzībām, Savienības līdzekļus var pārskaitīt Gruzijas Valsts kasei kā galīgajam saņēmējam.
   4. pants
   1.   Aizņēmuma un aizdevuma darbības saistībā ar Savienības makrofinansiālās palīdzības aizdevuma daļu veic euro, izmantojot vienu un to pašu valutēšanas dienu, un tās Savienībai nerada maksājuma termiņu pārcelšanu, maiņas kursa vai procentu likmju risku vai jebkādu citu komercrisku.
   2.   Ja Gruzija to lūdz, Komisija veic vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka aizdevuma noteikumos tiek iekļauta klauzula par pirmstermiņa atmaksāšanu un ka atbilstīga klauzula tiek ietverta arī Komisijas aizņēmuma operāciju noteikumos.
   3.   Ja apstākļi ļauj samazināt aizdevuma procentu likmi un ja Gruzija to lūdz, Komisija var refinansēt visu tās sākotnējo aizdevumu vai tā daļu vai var pārstrukturēt atbilstošos finansiālos nosacījumus. Refinansēšanas vai pārstrukturēšanas darbības veic saskaņā ar 1. punktā paredzētajiem nosacījumiem, un ar tām nevar pagarināt attiecīgā aizņēmuma vidējo atmaksas termiņu vai palielināt neatmaksāto pamatsummu refinansēšanas vai pārstrukturēšanas dienā.
   4.   Visas Savienības izmaksas, kas ir saistītas ar šajā lēmumā paredzētajām aizņēmuma un aizdevuma darbībām, sedz Gruzija.
   5.   Komisija informē Eiropas Parlamentu un Ekonomikas un finanšu komiteju par to, kā norisinās 2. un 3. punktā minētās darbības.
   5. pants
   Savienības makrofinansiālo palīdzību īsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 966/2012 (2012. gada 25. oktobris) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam (4), un tās īstenošanas noteikumiem (5). Jo īpaši saprašanās memorandā, aizdevuma nolīgumā un dotāciju nolīgumā, kas noslēdzami ar Gruzijas iestādēm, paredz īpašus pasākumus tādu krāpšanas, korupcijas un jebkuru citu nelikumību novēršanai un apkarošanai, kuras ietekmē Savienības makrofinansiālo palīdzību. Lai nodrošinātu līdzekļu pārvaldības un izmaksas lielāku pārredzamību, saprašanās memorandā, aizdevuma nolīgumā un dotāciju nolīgumā paredz arī Komisijas, tostarp Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai, veiktas pārbaudes, tostarp pārbaudes un apskates uz vietas. Minētajos dokumentos paredz arī Revīzijas palātas veiktas revīzijas, kuras attiecīgā gadījumā veic uz vietas.
   6. pants
   1.   Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
   2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
   7. pants
   1.   Katru gadu līdz 30. jūnijam Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šā lēmuma īstenošanu iepriekšējā gadā, tostarp tās novērtējumu. Ziņojumā norāda saistību starp saprašanās memorandā paredzētajiem ekonomikas politikas un finansiālajiem nosacījumiem, Gruzijas faktisko ekonomisko un fiskālo situāciju un Komisijas lēmumiem izmaksāt Savienības makrofinansiālās palīdzības daļas.
   2.   Ne vēlāk kā divus gadus pēc 1. panta 4. punkta minētā pieejamības laikposma beigām Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ex post novērtējuma ziņojumu.
   8. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2013. gada 12. augustā

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  Eiropas Parlamenta 2011. gada 10. maija nostāja (OV C 377 E, 7.12.2012., 211. lpp.) un Padomes 2012. gada 10. maija nostāja pirmajā lasījumā (OV C 291 E, 27.9.2012., 1. lpp.). Eiropas Parlamenta 2012. gada 11.decembra nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta). Eiropas Parlamenta 2013. gada 4. jūlija normatīvā rezolūcija (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2013. gada 9. jūlija lēmums.

      (2)  Partnerības un sadarbības nolīgums starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Gruziju, no otras puses (OV L 205, 4.8.1999., 3. lpp.).

      (3)  OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.

      (4)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (5)  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 (2012. gada 29. oktobris ) par Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 piemērošanas noteikumiem (OV L 362, 31.12.2012., 1. lpp.).

      Eiropas Parlamenta un Padomes kopīgā deklarācija, kas pieņemta kopā ar lēmumu, ar ko piešķir turpmāku makrofinansiālo palīdzību Gruzijai
      Eiropas Parlaments un Padome:

                  —

                  piekrīt, ka lēmuma, ar ko piešķir turpmāku makrofinansiālo palīdzību Gruzijai, pieņemšana būtu jāskata plašākā kontekstā saistībā ar nepieciešamību izveidot sistēmu, ar kuru būtu jānodrošina pamatoti un efektīvi lēmumi par makrofinansiālās palīdzības sniegšanu trešām valstīm,

                  —

                  piekrīt, ka lēmumu pieņemšana par turpmākām makrofinansiālās palīdzības darbībām būtu jābalsta uz turpmāk izklāstītajiem apsvērumiem un principiem, kas attiecas uz Savienības makrofinansiālās palīdzības piešķiršanu kritērijiem atbilstošām trešām valstīm un teritorijām, neskarot likumdošanas iniciatīvas tiesības un juridisko formu, kāda varētu būt turpmākam instrumentam, ar ko minētie apsvērumi un principi tiks formalizēti,

                  —

                  apņemas šos apsvērumus un principus pilnībā atspoguļot turpmākos atsevišķos lēmumos par Savienības makrofinansiālās palīdzības piešķiršanu.

            A DAĻA –   APSVĒRUMI

                  (1)

                  Savienība ir būtisks palīdzības sniedzējs trešām valstīm ekonomikas, finanšu un tehnikas jomā. Savienības sniegtā makrofinansiālā palīdzība (“makrofinansiālā palīdzība”) ir atzīta par efektīvu ekonomikas stabilizācijas instrumentu un strukturālo reformu veicinātāju šādas palīdzības saņēmējās valstīs un teritorijās (“saņēmēji”). Saskaņā ar Savienības vispārējo politiku attiecībā uz kandidātvalstīm, potenciālajām kandidātvalstīm un kaimiņvalstīm Savienībai vajadzētu būt spējīgai nodrošināt minētajām valstīm makrofinansiālu palīdzību, lai izveidotu vispārējas stabilitātes, drošības un labklājības zonu.

                  (2)

                  Makrofinansiālā palīdzība būtu jāsniedz atbilstīgi Eiropas Parlamenta un Padomes ad-hoc lēmumiem, kas tiek pieņemti attiecībā uz katru atsevišķu valsti. Šo principu mērķis ir palielināt tāda lēmumu pieņemšanas procesa lietderību un efektivitāti, kurā tiek pieņemti minētie lēmumi un lemts par to īstenošanu, un panākt to, lai saņēmēji uzlabotu to politisko priekšnoteikumu piemērošanu, kas jāievēro, lai varētu piešķirt makrofinansiālo palīdzību, kā arī uzlabot minētās palīdzības pārredzamību un demokrātisko kontroli.

                  (3)

                  Eiropas Parlaments 2003. gada 3. jūnija rezolūcijā par makrofinansiālās palīdzības sniegšanu trešām valstīm aicināja izstrādāt pamatregulu par makrofinansiālās palīdzības sniegšanu, lai paātrinātu lēmumu pieņemšanas procesu un nodrošinātu šim finanšu instrumentam oficiālu un pārredzamu pamatu.

                  (4)

                  Padome 2002. gada 8. oktobrī pieņemtajos secinājumos noteica kritērijus (tā dēvētie Genvālas kritēriji) attiecībā uz makrofinansiālās palīdzības darbību virzību. Būtu lietderīgi veikt šo kritēriju atjaunināšanu un precizēšanu, cita starpā attiecībā uz kritērijiem atbilstīgas palīdzības formas noteikšanai (aizdevums, dotācija vai abu veidu apvienojums).

                  (5)

                  Šiem principiem būtu jāļauj paātrināti darīt pieejamu Savienības makrofinansiālo palīdzību, jo īpaši, ja attiecīgajos apstākļos nepieciešama tūlītēja rīcība, kā arī uzlabot makrofinansiālās palīdzības sniegšanas kritēriju precizitāti un pārredzamību.

                  (6)

                  Komisijai būtu jānodrošina, ka makrofinansiālā palīdzība atbilst pamatprincipiem, mērķiem un pasākumiem, kas veikti dažādās jomās saistībā ar ārējo darbību, kā arī citām atbilstīgām Eiropas Savienības politikas nostādnēm.

                  (7)

                  Ar makrofinansiālo palīdzību būtu jāatbalsta Savienības ārpolitika. Visā makrofinansiālās palīdzības sniegšanas darbības laikā Komisijas dienestiem un Eiropas Ārējās darbības dienestam (EĀDD) būtu cieši jāsadarbojas, lai nodrošinātu Savienības ārpolitikas koordināciju un saskaņotību.

                  (8)

                  Ar makrofinansiālo palīdzību būtu jānodrošina atbalsts tādu vērtību ievērošanai, kas saņēmējiem kopējas ar Eiropas Savienības vērtībām, tostarp demokrātijai, tiesiskumam, labai pārvaldībai, cilvēktiesību ievērošanai, ilgtspējīgai attīstībai un nabadzības samazināšanai, un atvērtas, likumīgas un godīgas tirdzniecības principiem.

                  (9)

                  Priekšnoteikumam makrofinansiālās palīdzības piešķiršanai vajadzētu būt, ka kritērijiem atbilstošajā valstī tiek ievēroti efektīvi demokrātiskie mehānismi, tostarp daudzpartiju parlamentārā sistēma un tiesiskums, un tiek garantēta cilvēktiesību ievērošana. Komisijai būtu regulāri jāuzrauga atbilstība minētajiem priekšnoteikumiem.

                  (10)

                  Atsevišķu makrofinansiālās palīdzības lēmumu konkrētajos mērķos būtu jāiekļauj mērķis uzlabot saņēmēju valsts finanšu pārvaldības efektivitāti, pārredzamību un atbildību. Komisijai būtu regulāri jāuzrauga šo mērķu sasniegšana.

                  (11)

                  Ar makrofinansiālo palīdzību būtu jācenšas sniegt atbalstu ilgtspējīgas ārējās finanšu situācijas atjaunošanai trešās valstīs un teritorijās, kurās ir ārvalstu valūtas trūkums un ar to saistītas ārējā finansējuma problēmas. Ar makrofinansiālo palīdzību nevajadzētu nedz sniegt regulāru finanšu atbalstu, nedz izmantot to, lai galvenokārt atbalstītu saņēmēju ekonomikas un sociālo attīstību.

                  (12)

                  Makrofinansiālajai palīdzībai būtu jāpapildina Starptautiskā Valūtas fonda (SVF) un citu daudzpusējo finanšu iestāžu nodrošinātie resursi, un būtu taisnīgi jāsadala pienākumi starp Savienību un citiem līdzekļu devējiem. Ar makrofinansiālo palīdzību būtu jānodrošina Savienības iesaistīšanās pievienotā vērtība.

                  (13)

                  Lai nodrošinātu, ka Savienības finansiālās intereses saistībā ar makrofinansiālo palīdzību tiek efektīvi aizsargātas, saņēmējiem būtu jāveic atbilstīgi pasākumi, lai novērstu un apkarotu krāpšanu, korupciju un visus citus pārkāpumus saistībā ar šo palīdzību, un būtu jāparedz noteikums, ka Komisija veic pārbaudes un Revīzijas palāta – revīzijas.

                  (14)

                  Saprašanās memorandu pieņemšanas procedūra būtu jāizvēlas saskaņā ar Regulā (ES) Nr. 182/2011 izklāstītajiem kritērijiem. Šajā saistībā parasti būtu jāizmanto konsultēšanās procedūra, tomēr, ņemot vērā potenciāli nozīmīgo to darbību ietekmi, kas pārsniedz B daļā norādīto robežvērtību, šādām darbībām ir lietderīgi izmantot pārbaudes procedūru.

            B DAĻA –   PRINCIPI
      1.   Palīdzības mērķis

                  a)

                  Makrofinansiālajai palīdzībai vajadzētu būt finanšu instrumentam, kas izmantojams ārkārtas gadījumos ar mērķi sniegt konkrētam mērķim nepiesaistītu atbalstu maksājumu bilances problēmu novēršanai kritērijiem atbilstošās trešās valstīs un teritorijās. Tās mērķim vajadzētu būt atjaunot ilgtspējīgu ārējo finanšu situāciju kritērijiem atbilstošajās valstīs un teritorijās, kurās ir radušās problēmas saistībā ar ārējo finansējumu. Tai būtu jābalsta tādas politikas programmas īstenošana, kas ietver stingrus korekcijas pasākumus un strukturālas reformas, kuru mērķis ir novērst maksājumu bilances problēmas, jo īpaši programmas periodā, un attiecīgo vienošanos un programmu īstenošana kopīgi ar Savienību.

                  b)

                  Makrofinansiālo palīdzību vajadzētu piešķirt ar nosacījumu, ka pastāv nozīmīgs atlikušais ārējā finansējuma iztrūkums, ko konstatējusi Komisija sadarbībā ar daudzpusējām finanšu iestādēm un kas pārsniedz SVF un citu daudzpusējo finanšu iestāžu nodrošinātos resursus, neskatoties uz spēcīgu ekonomikas stabilizācijas un reformu programmu īstenošanu attiecīgajā valstī vai teritorijā.

                  c)

                  Makrofinansiālā palīdzība būtu jāsniedz īslaicīgi, un tās sniegšana būtu jāpārtrauc, tiklīdz tiek atkal panākta ārējo finanšu stāvokļa ilgtspējība.

            2.   Kritērijiem atbilstošas valstis un teritorijas
      Makrofinansiālās palīdzības saņēmēju kritērijiem atbilstošām trešām valstīm un teritorijām vajadzētu būt:

                  —

                  kandidātvalstīm un potenciālām kandidātvalstīm,

                  —

                  valstīm un teritorijām, uz kurām attiecas Eiropas kaimiņattiecību politika,

                  —

                  izņēmuma un pienācīgi pamatotos gadījumos – citām trešām valstīm, kam ir izšķiroša nozīme reģionālās stabilitātes nodrošināšanā un kas ir stratēģiski svarīgas Savienībai, un ir politiski, ekonomiski un ģeogrāfiski saistītas ar Savienību.

            3.   Palīdzības veids

                  a)

                  Makrofinansiālā palīdzība galvenokārt būtu jāpiešķir aizdevuma veidā. Tomēr izņēmuma gadījumos palīdzību var sniegt dotācijas vai aizdevuma un dotācijas apvienojuma veidā. Nosakot attiecīgo iespējamo dotācijas daļu, Komisijai priekšlikuma sagatavošanā būtu jāņem vērā saņēmēja ekonomiskās attīstības līmenis, ko nosaka, izvērtējot ienākumu līmeni uz vienu iedzīvotāju un nabadzības rādītājus, kā arī tā spēju atmaksāt aizdevumu, pamatojoties uz parāda atmaksājamības analīzi, vienlaikus nodrošinot, ka tiek ievērots princips par taisnīgu pienākumu sadali starp Savienību un citiem līdzekļu devējiem. Šajā nolūkā Komisijai būtu arī jāņem vērā tas, cik lielā mērā starptautiskās finanšu iestādes un citi līdzekļu devēji attiecīgajai valstij piemēro izdevīgus noteikumus.

                  b)

                  Gadījumos, kad makrofinansiālo palīdzību nodrošina aizdevuma veidā, Komisijai vajadzētu būt tiesībām Savienības vārdā kapitāla tirgos vai no finanšu iestādēm aizņemties nepieciešamos līdzekļus un aizdot tos saņēmējam.

                  c)

                  Aizņēmumu un aizdevumu darbības būtu jāveic euro, izmantojot vienu un to pašu valutēšanas datumu, un maksājuma termiņu pārcelšanā vai maiņas kursa vai procentu likmju riskā nebūtu jāiesaista Savienība.

                  d)

                  Visas Savienības izmaksas, kas ir saistītas ar aizņēmuma vai aizdevuma darbībām, būtu jāsedz saņēmējam.

                  e)

                  Pēc saņēmēja lūguma un, ja apstākļi ļauj uzlabot aizdevumu procentu likmes, Komisija var nolemt refinansēt visu vai daļu tās sākotnējā aizdevuma vai pārstrukturēt atbilstošos finansiālos nosacījumus. Refinansēšanas un pārstrukturēšanas darbības būtu jāveic saskaņā ar 3. punkta d) apakšpunktā paredzētajiem nosacījumiem, un ar tām nevajadzētu noteikt attiecīgā aizņēmuma vidējā termiņa pagarinājumu vai palielināt atmaksājamo kapitāla summu refinansēšanas vai pārstrukturēšanas datumā.

            4.   Finanšu noteikumi

                  a)

                  Dotāciju veidā nodrošinātās makrofinansiālās palīdzības summām būtu jāatbilst daudzgadu finanšu shēmā paredzētām budžeta apropriācijām.

                  b)

                  Aizdevuma veidā piešķirtās makrofinansiālās palīdzības summas būtu jānosaka saskaņā ar regulu, ar ko izveido Garantiju fondu ārējai darbībai. Piešķirtajām summām būtu jāatbilst daudzgadu finanšu shēmā paredzētajām budžeta apropriācijām.

                  c)

                  Gada apropriācijas būtu jāapstiprina budžeta lēmējinstitūcijai saskaņā ar daudzgadu finanšu shēmu.

            5.   Palīdzības summa

                  a)

                  Palīdzības summas noteikšanā būtu jāņem vērā kritērijiem atbilstošās valsts vai teritorijas atlikušās ārējā finansējuma vajadzības un tās iespējas finansēt sevi, izmantojot pašu resursus, un jo īpaši to rīcībā esošās starptautiskās rezerves. Minētās finansējuma vajadzības būtu jānosaka Komisijai, sadarbojoties ar starptautiskām finanšu iestādēm un pamatojoties uz visaptverošu kvantitatīvu novērtējumu un pārredzamiem apliecinošiem dokumentiem. Komisijai jo īpaši būtu jāpamatojas uz jaunākajām SVF prognozēm par attiecīgās valsts vai teritorijas maksājumu bilanci un jāņem vērā daudzpusējo līdzekļu devēju sagaidāmās iemaksas, kā arī citu Savienības ārējās finansēšanas instrumentu līdzšinējā izmantošana minētajā kritērijiem atbilstošajā valstī vai teritorijā.

                  b)

                  Komisijas dokumentācijā būtu jāiekļauj informācija par paredzamo ārvalstu valūtas rezervju apjomu makrofinansiālās palīdzības nesniegšanas gadījumā, salīdzinot ar līmeni, kas uzskatāms par atbilstīgu un ko nosaka ar attiecīgiem rādītājiem, piemēram, rezervju rādītājs attiecībā pret īstermiņa ārējo parādu un rezervju rādītājs attiecībā pret saņēmējas valsts importu.

                  c)

                  Nosakot piešķiramo makrofinansiālās palīdzības summu, būtu jāņem vērā arī taisnīga pienākumu sadale starp Savienību un citiem līdzekļu devējiem, kā arī Savienības vispārējās iesaistīšanās pievienotā vērtība.

                  d)

                  Ja makrofinansiālās palīdzības sniegšanas laikā saņēmēja finansējuma vajadzības būtiski samazinās, salīdzinot ar sākotnējām prognozēm, Komisijai saskaņā ar konsultēšanās procedūru – ja palīdzības summa ir EUR 90 miljoni vai mazāka – vai pārbaudes procedūru – ja palīdzības summa pārsniedz EUR 90 miljonus –, būtu jāsamazina šādas palīdzības summa vai arī jāaptur vai jāatceļ tā.

            6.   Nosacījumi

                  a)

                  Priekšnoteikumam makrofinansiālās palīdzības piešķiršanai vajadzētu būt, ka kritērijiem atbilstošā valstī vai teritorijā tiek ievēroti efektīvi demokrātiskie mehānismi, tostarp daudzpartiju parlamentārā sistēma un tiesiskums, un tiek garantēta cilvēktiesību ievērošana. Komisijai būtu jānodrošina publiski pieejams novērtējums (1) par šā priekšnoteikuma ievērošanu un būtu jāuzrauga tā ievērošana visā makrofinansiālās palīdzības darbības ciklā. Šis punkts būtu jāpiemēro saskaņā ar Lēmumu, ar ko nosaka EĀDD organizatorisko struktūru un darbību.

                  b)

                  Makrofinansiālā palīdzība būtu jāpiešķir, ja starp kritērijiem atbilstošo valsti vai teritoriju un SVF pastāv ar piesardzības pasākumiem nesaistīta vienošanās par kredītu, kas atbilst šādiem nosacījumiem:

                              —

                              vienošanās mērķis atbilst makrofinansiālās palīdzības mērķim, proti, atvieglot īstermiņa sarežģījumus saistībā ar maksājumu bilanci,

                              —

                              tiek īstenoti stabili pielāgošanās pasākumi, kas atbilst 1. punkta a) apakšpunktā noteiktajam makrofinansiālās palīdzības mērķim.

                  c)

                  Palīdzības izmaksa būtu jāveic ar nosacījumu, ka ilgstoši tiek sekmīgi pildīta SVF atbalstīta politikas programma un ievērots šā punkta a) apakšpunktā paredzētais priekšnoteikums. Tai vajadzētu būt atkarīgai arī no nosacījuma, ka konkrētā laika posmā tiek īstenoti skaidri definēti, uz strukturālām reformām un stabilu valsts finanšu sistēmu vērsti ekonomikas politikas pasākumi, par kuriem vienojas Komisija un saņēmējs un ko nosaka saprašanās memorandā.

                  d)

                  Lai nodrošinātu Savienības finanšu interešu aizsardzību un uzlabotu saņēmēju pārvaldību, saprašanās memorandā būtu jāietver pasākumi, kuru mērķis ir uzlabot publiskā sektora finanšu pārvaldības sistēmu efektivitāti, pārredzamību un atbildību.

                  e)

                  Izstrādājot politikas pasākumus, būtu pienācīgi jāņem vērā arī panākumi saistībā ar abpusēju tirgus atvērtību, likumīgas un godprātības tirdzniecības attīstību un citas Savienības ārpolitikas prioritātes.

                  f)

                  Politikas pasākumiem būtu jāatbilst spēkā esošajiem partnerattiecību nolīgumiem, sadarbības nolīgumiem un asociācijas nolīgumiem, kas ir noslēgti starp Savienību un saņēmēju, kā arī makroekonomikas korekciju un strukturālo reformu programmām, ko saņēmējs īsteno ar SVF atbalstu.

            7.   Procedūra

                  a)

                  Valstij vai teritorijai, kas vēlas saņemt Savienības makrofinansiālo palīdzību, būtu jāiesniedz Komisijai rakstisks pieteikums. Komisijai būtu jāpārbauda, vai ir ievēroti 1., 2., 4. un 6. punktā izklāstītie nosacījumi, un attiecīgā gadījumā jāiesniedz lēmuma priekšlikums Eiropas Parlamentam un Padomei.

                  b)

                  Lēmumā par aizdevuma piešķiršanu būtu jānorāda makrofinansiālās palīdzības summa, maksimālais vidējais termiņš un makrofinansiālās palīdzības maksājumu maksimālais skaits. Ja lēmums ietver dotāciju daļu, tajā būtu jānorāda arī tā summa un maksimālais maksājumu skaits. Lēmumam par dotācijas piešķiršanu būtu jāpievieno pamatojums palīdzības dotācijas (vai dotāciju daļas) piešķiršanai. Abos gadījumos būtu jānosaka laikposms, kurā makrofinansiālā palīdzība ir pieejama. Parasti pieejamības laikposmam nevajadzētu pārsniegt trīs gadus. Iesniedzot priekšlikumu lēmumam par makrofinansiālās palīdzības piešķiršanu, Komisijai būtu jāsniedz 12. punkta c) apakšpunktā minētā informācija.

                  c)

                  Pēc tam, kad lēmums par makrofinansiālās palīdzības piešķiršanu ir pieņemts, Komisijai saskaņā ar konsultēšanās procedūru – ja palīdzības summa ir EUR 90 miljoni vai mazāka – vai pārbaudes procedūru – ja palīdzības summa pārsniedz EUR 90 miljonus –, saprašanās memorandā ar saņēmēju būtu jāvienojas par 6. punkta c), d), e) un f) apakšpunktā minētajiem politikas pasākumiem.

                  d)

                  Pēc tam, kad ir pieņemts lēmums par makrofinansiālās palīdzības piešķiršanu, Komisijai ar saņēmēju būtu jāvienojas par detalizētiem makrofinansiālās palīdzības finanšu noteikumiem. Minētie detalizētie finanšu noteikumi būtu jāparedz aizdevuma vai dotāciju nolīgumā.

                  e)

                  Komisijai būtu jāinformē Eiropas Parlaments un Padome par aktualitātēm saistībā ar konkrētai valstij sniegtu palīdzību, tostarp par tās izmaksu, un savlaicīgi jāsniedz minētajām iestādēm attiecīgie dokumenti.

            8.   Īstenošana un finanšu pārvaldība

                  a)

                  Komisijai būtu jāīsteno makrofinansiālā palīdzība saskaņā ar Savienības finanšu noteikumiem.

                  b)

                  Makrofinansiālā palīdzība būtu jāīsteno saskaņā ar tiešu centralizētu pārvaldību.

                  c)

                  Budžetā saistības būtu jāuzņemas, pamatojoties uz lēmumiem, kurus Komisija pieņēmusi saskaņā ar šo punktu. Ja makrofinansiālā palīdzība tiek sniegta vairākus finanšu gadus, budžeta saistības šādai palīdzībai var sadalīt gada maksājumu veidā.

            9.   Palīdzības izmaksa

                  a)

                  Makrofinansiālā palīdzība būtu jāizmaksā saņēmēja centrālajai bankai.

                  b)

                  Makrofinansiālā palīdzība būtu jāizmaksā, veicot secīgus maksājumus, ja ir izpildīts 6. punkta a) apakšpunktā minētais priekšnoteikums un 6. punkta b) un c) apakšpunktā minētie nosacījumi.

                  c)

                  Komisijai būtu regulāri jāpārbauda atbilstība 6. punkta b) un c) apakšpunkta nosacījumiem.

                  d)

                  Ja 6. punkta a) apakšpunktā minētais priekšnoteikums un 6. punkta b) un c) apakšpunktā minētie nosacījumi netiek izpildīti, Komisijai būtu īslaicīgi jāaptur vai jāatceļ makrofinansiālās palīdzības izmaksa. Šādos gadījumos tai būtu jāinformē Eiropas Parlaments un Padome par apturēšanas vai atcelšanas iemesliem.

            10.   Atbalsta pasākumi
      Savienības budžeta līdzekļus var izmantot, lai segtu izdevumus, kas nepieciešami makrofinansiālās palīdzības īstenošanai.
      11.   Savienības finansiālo interešu aizsardzība

                  a)

                  Visos nolīgumos, kas saistīti ar katru attiecībā uz atsevišķu valsti pieņemtu lēmumu, būtu jāiekļauj noteikumi, kas paredz, ka saņēmējiem ir regulāri jākontrolē no Eiropas Savienības budžeta piešķirtā finansējuma pienācīgs izlietojums, jāveic atbilstīgi pasākumi, lai novērstu pārkāpumus un krāpšanu, un vajadzības gadījumā jāuzsāk tiesvedība, lai atgūtu jebkādus neatbilstīgi izlietotus līdzekļus, kas ir piešķirti saskaņā ar katru attiecībā uz atsevišķu valsti pieņemtu lēmumu.

                  b)

                  Jebkurā nolīgumā, kas saistīts ar attiecībā uz atsevišķu valsti pieņemtu lēmumu, būtu jāietver noteikumi, ar kuriem nodrošina Savienības finansiālo interešu aizsardzību, jo īpaši attiecībā uz krāpšanu, korupciju un citiem pārkāpumiem, saskaņā ar attiecīgajiem Savienības tiesību aktiem.

                  c)

                  Šā dokumenta 6. punkta c) apakšpunktā minētajā saprašanās memorandā būtu nepārprotami jāparedz tiesības Komisijai un Revīzijas palātai makrofinansiālās palīdzības pieejamības laikposmā un pēc tā veikt revīzijas, tostarp dokumentu revīzijas un pārbaudes uz vietas, piemēram, operatīvos novērtējumus. Memorandā būtu arī nepārprotami jāpilnvaro Komisija vai tās pārstāvji veikt pārbaudes un inspekcijas uz vietas.

                  d)

                  Makrofinansiālās palīdzības programmas īstenošanas laikā Komisijai, veicot operatīvos novērtējumus, būtu jāraugās, lai ar šādu palīdzību saistītā saņēmēja finanšu pasākumu, administratīvo procedūru un iekšējās un ārējas kontroles mehānismu darbība būtu pareiza.

                  e)

                  Jebkurā nolīgumā, kas saistīts ar attiecībā uz atsevišķu valsti pieņemtu lēmumu, būtu jāiekļauj noteikumi, kas nodrošina, ka Savienība ir tiesīga saņemt dotācijas atmaksu pilnā apmērā un/vai aizdevuma atmaksu pirms termiņa, ja tiek konstatēts, ka saistībā ar makrofinansiālās palīdzības pārvaldību saņēmējs ir iesaistījies krāpnieciskā vai koruptīvā darbībā, vai citā prettiesiskā darbībā, kas rada kaitējumu Savienības finanšu interesēm.

            12.   Gada pārskats

                  a)

                  Komisijai būtu jāpārbauda makrofinansiālās palīdzības īstenošanā panāktais progress un katru gadu līdz 30. jūnijam jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei gada pārskats.

                  b)

                  Gada pārskatā būtu jāizvērtē saņēmēju ekonomiskā situācija un prognozes, kā arī 6. punkta c) apakšpunktā norādīto politikas pasākumu īstenošanā panāktais progress.

                  c)

                  Tajā būtu arī jāsniedz atjaunināta informācija par pieejamajiem budžeta līdzekļiem aizdevumu un dotāciju veidā, ņemot vērā darbības, kas tiek plānotas.

            13.   Novērtējums

                  a)

                  Komisijai būtu jāiesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ex-post novērtējuma ziņojumi par jaunāko īstenoto makrofinansiālās palīdzības darbību rezultātiem un efektivitāti un par to, cik kādā mērā tās ir veicinājušas palīdzības sniegšanas mērķu īstenošanu.

                  b)

                  Komisijai būtu regulāri un vismaz ik pēc četriem gadiem jānovērtē makrofinansiālās palīdzības sniegšana un jāsniedz Eiropas Parlamentam un Padomei sīki izstrādāts pārskats par makrofinansiālo palīdzību. Šāda novērtējuma mērķim vajadzētu būt pārliecināties, vai ir sasniegti mērķi saistībā ar makrofinansiālo palīdzību un vai joprojām tiek ievēroti makrofinansiālās palīdzības nosacījumi, tostarp 7. punkta c) apakšpunktā minētā robežvērtība, kā arī ļaut Komisija sniegt ieteikumus turpmāko darbību uzlabošanai. Komisijai tās veiktajā novērtējumā būtu arī jāizvērtē sadarbība ar Eiropas vai daudzpusējām finanšu iestādēm makrofinansiālās palīdzības sniegšanā.

         (1)  Šis novērtējums būs balstīts uz gada ziņojumu par cilvēktiesībām un demokrātiju pasaulē, kas paredzēts ES Stratēģiskajā satvarā un rīcības plānā par cilvēktiesībām un demokrātiju (Padomes 2012. gada 25. jūnija sanāksmes secinājumi par cilvēktiesībām un demokrātiju).


title: 2011/531/ES: Padomes Lēmums ( 2011. gada 16. jūnijs ) par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem ES un ICAO Apvienotajā komitejā attiecībā uz Lēmumu par Sadarbības memorandam starp Eiropas Savienību un Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju, ar ko paredz sistēmu ciešākai sadarbībai, pievienotā pielikuma par lidojumu drošību pieņemšanu

text:
               9.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 232/8

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 16. jūnijs)
   par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem ES un ICAO Apvienotajā komitejā attiecībā uz Lēmumu par Sadarbības memorandam starp Eiropas Savienību un Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju, ar ko paredz sistēmu ciešākai sadarbībai, pievienotā pielikuma par lidojumu drošību pieņemšanu
   (2011/531/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu un 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2011/530/ES (2011. gada 31. marts) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Sadarbības memorandu starp Eiropas Savienību un Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju, ar ko paredz sistēmu ciešākai sadarbībai (1) (Sadarbības memorands),
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:
   Ir lietderīgi noteikt nostāju, kas Savienības vārdā jāieņem ES un ICAO Apvienotajā komitejā, kas izveidota ar Sadarbības memorandu, lai pieņemtu pielikumu par lidojumu drošību, kas jāpievieno Sadarbības memorandam,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostājas, kas Eiropas Savienībai jāieņem ES un ICAO Apvienotajā komitejā, kā minēts 7. panta 3. punkta c) apakšpunktā Sadarbības memorandā starp Eiropas Savienību un Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju, ar ko paredz sistēmu ciešākai sadarbībai (Sadarbības memorands), lai pieņemtu Sadarbības memoranda pielikumu par lidojumu drošību, pamatā ir ES un ICAO Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2011. gada 16. jūnijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         VÖLNER P.

      (1)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 1 lpp.

      PROJEKTS
      ES UNICAOAPVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS
      (… gada …)
      par to, lai pieņemtu pielikumu par lidojumu drošību Sadarbības memorandam starp Eiropas Savienību un Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju, ar ko paredz sistēmu ciešākai sadarbībai
      ES UN ICAO APVIENOTĀ KOMITEJA,
      ņemot vērā Sadarbības memorandu starp Eiropas Savienību un Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju, ar ko paredz sistēmu ciešākai sadarbībai (ICAO SM), un jo īpaši tā 7. panta 3. punkta c) apakšpunktu,
      tā kā:
      Ir lietderīgi iekļaut ICAO SM pielikumu par lidojumu drošību,
      IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      Ar šo tiek pieņemts šā lēmuma pielikums, un tas ir ICAO Sadarbības memoranda sastāvdaļa.
      2. pants
      Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

         …,

               ES un ICAO Apvienotās komitejas vārdā –

               priekšsēdētāji

         PIELIKUMS

               “I PIELIKUMS – LIDOJUMU DROŠĪBA

               1.   Mērķi

                           1.1.

                           Puses vienojas sadarboties lidojumu drošības jomā atbilstīgi Sadarbības memorandam starp Eiropas Savienību un Starptautisko Civilās aviācijas organizāciju (ICAO SM), kas parafēts 2010. gada 27. septembrī Monreālā.

                           1.2.

                           Vadoties no apņemšanās visā pasaulē sasniegt visaugstāko lidojumu drošības līmeni un pasaules mērogā harmonizēt drošības standartus un ieteicamo praksi (SARPs), Puses vienojas cieši sadarboties pārskatāmības un dialoga gaisotnē, lai koordinētu to pasākumus drošības jomā.

                     2.   Piemērošanas joma

                           2.1.

                           Tiecoties īstenot 1.2. pantā norādītos mērķus, Puses vienojas sadarboties šādos aspektos:

                                       —

                                       regulārs dialogs par drošības jautājumiem, par ko ir abpusēja interese,

                                       —

                                       pārskatāmības panākšana, regulāri apmainoties ar informāciju un datiem par drošību un savstarpēji nodrošinot piekļuvi datubāzēm,

                                       —

                                       dalība drošības pasākumos,

                                       —

                                          ICAO Universālās drošības uzraudzības revīzijas programmas (USOAP) un ES standartizācijas pārbaužu rezultātu savstarpēja atzīšana,

                                       —

                                       uzraudzība un analīze saistībā ar valstu atbilstību ICAO standartiem un ieteicamās prakses ievērošanu,

                                       —

                                       sadarbība regulatīvos un standartu noteikšanas jautājumos,

                                       —

                                       tehniskās palīdzības projektu un programmu izstrāde un nodrošināšana,

                                       —

                                       reģionālās sadarbības veicināšana,

                                       —

                                       speciālistu apmaiņa, un

                                       —

                                       apmācība.

                           2.2.

                           Šā pielikuma 2.1. punktā minēto sadarbību izvērš jomās, kas ir ES kompetencē.

                     3.   Īstenošana

                           3.1.

                           Puses var izstrādāt darbības kārtību, kurā norāda savstarpēji apstiprinātus mehānismus un procedūras, kas nepieciešamas, lai efektīvi īstenotu sadarbību 2.1. pantā minētajās jomās. Šo darbības kārtību pieņem ES un ICAO Apvienotā komiteja.

                     4.   Dialogs

                           4.1.

                           Puses regulāri rīko sanāksmes un telekonferences, lai apspriestu drošības jautājumus, par ko ir abpusēja interese, un vajadzības gadījumā koordinētu darbības.

                     5.   Pārskatāmība, informācijas apmaiņa, piekļuve datubāzēm

                           5.1.

                           Puses saskaņā ar to piemērojamiem noteikumiem attiecībās ar trešām personām veicina pārskatāmību lidojumu drošības jomā.

                           5.2.

                           Īstenojot Pušu sadarbību pasākumos drošības jomā, pārskatāmību nodrošina, apmainoties ar attiecīgiem datiem par drošību, informāciju un dokumentiem par drošību, dodot piekļuvi attiecīgām datubāzēm un veicinot abpusēju dalību sanāksmēs. Šādā nolūkā Puses izstrādā darbības kārtību informācijas apmaiņai un piekļuves datubāzēm piešķiršanai, ar ko garantē konfidencialitāti attiecībā uz informāciju, kas no otras Puses saņemta saskaņā ar ICAO SM 6. pantu.

                     6.   Dalība drošības pasākumos

                           6.1.

                           Lai īstenotu šo pielikumu, katra Puse attiecīgi aicina otru Pusi piedalīties ar drošību saistītos pasākumos un sanāksmēs, kuru mērķis ir nodrošināt ciešu sadarbību un koordināciju. Šādas dalības kārtību nosaka darbības kārtībā, par ko Puses vienojas.

                     7.   ICAO USOAP un ES standartizācijas pārbaužu koordinācija

                           7.1.

                           Puses vienojas paplašināt sadarbību USOAP un standartizācijas pārbaužu jomā, lai nodrošinātu ierobežoto resursu efektīvu izmantošanu un izvairītos no centienu dublēšanās, vienlaikus saglabājot ICAO USOAP universalitāti un integritāti.

                           7.2.

                           Lai pārliecinātos par ES dalībvalstu atbilstību ICAO standartiem drošības jomā un ICAO ieteicamās prakses ievērošanu un lai īstenotu 7.1. punktā norādītos mērķus, Puses izveido sistēmu, saskaņā ar kuru attiecīgā gadījumā veic:

                                       a)

                                          ICAO drošības uzraudzības revīziju Eiropas Aviācijas drošības aģentūrā (EASA) attiecībā uz SARPs, kas saistīti ar drošību un iestrādāti ES tiesību aktos, un konkrētām funkcijām un uzdevumiem, ko EASA veic ES dalībvalstu vārdā; un

                                       b)

                                          ICAO uzraudzību saistībā ar ES standartizācijas pārbaudēm, ko EASA veic ES dalībvalstu kompetentajās iestādēs attiecībā uz SARPs, kas saistīti ar drošību un iestrādāti ES tiesību aktos.

                           7.3.

                           Puses izstrādā darbības kārtību, kurā norāda mehānismus un procedūras, kas nepieciešamas 7.2. punktā minētās sistēmas efektīvai īstenošanai. Ar šo darbības kārtību inter alia tiecas risināt šādus aspektus:

                                       a)

                                          ICAO USOAP intervences pasākumu piemērošanas joma, ietverot revīzijas un apzināšanas misijas, kuru pamatā ir ES tiesību aktu un ICAO SARPs, kas saistīti ar drošību, salīdzinošā analīze;

                                       b)

                                       savstarpēja dalība katras Puses attiecīgajās revīzijās, pārbaudēs un apzināšanas darbībās;

                                       c)

                                       informācija, ko katra Puse sniedz ICAO USOAP un EASA standartizācijas pārbaužu vajadzībām;

                                       d)

                                       konfidencialitātes nodrošināšana vajadzības gadījumā, datu aizsardzība un sensitīvas informācijas apstrāde; un

                                       e)

                                       apmeklējumi uz vietas.

                     8.   Drošības informācijas apmaiņa un analīze

                           8.1.

                           Neskarot to piemērojamos noteikumus, Puses apmainās ar citiem attiecīgajiem datiem par drošību, kas iegūti USOAP gaitā un no citiem avotiem, piemēram, ICAO pastāvīgajā pieejas pasākumu uzraudzībā, EASA standartizācijas pārbaudēs un SAFA pārbaudēs, kā arī veicot analīzi uz šo datu pamata.

                           8.2.

                           Puses cieši sadarbojas jebkurā pasākumā, ko ES un citās valstīs veic, lai efektīvāk nodrošinātu atbilstību SARPs. Šāda sadarbība ietver informācijas apmaiņu, dialoga veicināšanu starp attiecīgajām Pusēm, apmeklējumus un pārbaudes uz vietas un visu tehniskās palīdzības darbību koordinēšanu.

                     9.   Regulatīvie jautājumi

                           9.1.

                           Katra Puse nodrošina, lai otra Puse tiktu pastāvīgi informēta par visiem pirmās Puses attiecīgajiem normatīvajiem aktiem, standartiem, prasībām un ieteicamo praksi, kas var skart šā pielikuma un visu tā grozījumu īstenošanu.

                           9.2.

                           Puses laikus paziņo viena otrai par visiem ierosinātajiem to attiecīgo likumu, noteikumu, standartu, prasību un ieteicamās prakses grozījumiem, ciktāl šie grozījumi var skart šo pielikumu. Ņemot vērā jebkuru šādu grozījumu, ES un ICAO Apvienotā komiteja vajadzības gadījumā saskaņā ar ICAO SM 7. pantu var pieņemt šā pielikuma grozījumus.

                           9.3.

                           Lai panāktu drošības noteikumu un standartu harmonizāciju globālā mērogā, Puses dažādos noteikumu un SARP izstrādes posmos apspriežas par tehniskiem regulatīviem jautājumiem lidojumu drošības jomā un vajadzības gadījumā tiek aicinātas piedalīties attiecīgu tehnisku struktūru darbā.

                           9.4.

                              ICAO, nodrošinot pilnīgu pieejamību ICAO vēstulēm valstīm un elektroniskiem biļeteniem, laikus sniedz ES informāciju par ICAO lēmumiem un ieteikumiem, kuri skar SARPs, kas saistīti ar drošību.

                           9.5.

                           Vajadzības gadījumā ES tiecas nodrošināt, ka attiecīgie ES tiesību akti ir saskanīgi ar ICAO SARPs, kas saistīti ar lidojumu drošību.

                           9.6.

                           Neskarot ES dalībvalstu kā Čikāgas konvencijas Līgumslēdzēju pušu saistības, ES vajadzības gadījumā iesaistās dialogā ar ICAO, lai sniegtu tehnisku informāciju gadījumos, kad jautājumi saistībā ar atbilstību ICAO standartiem un ICAO ieteicamās prakses ievērošanu rodas, piemērojot ES tiesību aktus.

                     10.   Tehniskās palīdzības projekti un programmas

                           10.1.

                           Puses koordinē valstīm sniegto palīdzību, cenšoties nodrošināt resursu efektīvu izmantošanu un izvairīties no centienu dublēšanās, un apmainās ar informāciju un datiem par tehniskās palīdzības projektiem un programmām, kas saistītas ar lidojumu drošību.

                           10.2.

                           Puses iesaistās kopīgās darbībās, kuru mērķis ir uzsākt un koordinēt starptautiska mēroga centienus apzināt donorus, kas vēlētos un spētu sniegt mērķtiecīgu tehnisko palīdzību valstīm, kurās ir nopietni trūkumi drošības jomā.

                           10.3.

                           ES ieguldījums jo īpaši ir vērsts uz programmām un projektiem, kuru mērķis ir palīdzēt valstīm un reģionālām civilās aviācijas struktūrām novērst nopietnus trūkumus drošības jomā, īstenot ICAO SARPs, attīstīt regulatīvo sadarbību un nostiprināt valstu drošības uzraudzības sistēmas, tostarp izveidojot reģionālas drošības uzraudzības sistēmas.

                     11.   Reģionālā sadarbība

                           11.1.

                           Puses piešķir prioritāti darbībām, kuru mērķis ir paātrināt reģionālu drošības uzraudzības organizāciju izveidi, ja reģionāla mēroga pieeja dod iespēju uzlabot rentabilitāti, uzraudzības un/vai standartizācijas procesus.

                     12.   Speciālistu palīdzība

                           12.1.

                           Neskarot speciālistu palīdzības shēmas, kas izveidotas ārpus šā pielikuma piemērošanas jomas, ES tiecas nodrošināt, ka speciālisti ar pierādītām tehniskām zināšanām attiecīgajās lidojumu drošības jomās pēc pieprasījuma ir ICAO rīcībā, lai pildītu uzdevumus un piedalītos darbībās, kas ietilpst šā pielikuma piemērošanas jomā. Šādas speciālistu palīdzības nosacījumus norāda darbības kārtībā, par ko Puses vienojas.

                     13.   Apmācība

                           13.1.

                           Vajadzības gadījumā katra Puse veicina otras Puses personāla dalību jebkurā tās nodrošinātā apmācību programmā lidojumu drošības jomā.

                           13.2.

                           Puses apmainās ar informāciju un materiāliem, kas saistīti ar apmācību programmām lidojumu drošības jomā, un vajadzības gadījumā koordinē apmācību programmu izstrādi un sadarbojas šajā jomā.

                           13.3.

                           Saistībā ar darbībām, uz ko attiecas šā pielikuma 10. pants, Puses sadarbojas, veicinot un koordinējot to, ka apmācību programmās piedalās praktikanti no valstīm un reģioniem, kuriem jebkura no Pusēm sniedz tehnisko palīdzību.

                     14.   Pārskatīšana

                           14.1.

                           Puses regulāri pārskata šā pielikuma īstenošanu un vajadzības gadījumā ņem vērā visus attiecīgos politikas un regulatīvos jaunumus.

                           14.2.

                           Jebkādu šā pielikuma pārskatīšanu veic ES un ICAO Apvienotā komiteja, kas izveidota saskaņā ar ICAO SM 7. pantu.

                     15.   Stāšanās spēkā, grozījumi un izbeigšana

                           15.1.

                           Šis pielikums stājas spēkā dienā, kad to pieņem ES un ICAO Apvienotā komiteja, un paliek spēkā līdz tā izbeigšanai.

                           15.2.

                           Darbības kārtība, par ko vienojas saskaņā ar šo pielikumu, stājas spēkā dienā, kad to pieņem ES un ICAO Apvienotā komiteja.

                           15.3.

                           ES un ICAO Apvienotā komiteja vienojas par visiem saskaņā ar šo pielikumu pieņemtās darbības kārtības grozījumiem vai tās izbeigšanu.

                           15.4.

                           Katra Puse jebkurā laikā var izbeigt šo pielikumu. Šāda izbeigšana stājas spēkā pēc sešiem mēnešiem no dienas, kad saņemts rakstveida paziņojums, ar ko viena Puse otrai Pusei paziņo par izbeigšanu, ja vien paziņojums par izbeigšanu netiek atsaukts, Pusēm savstarpēji vienojoties pirms sešu mēnešu laikposma beigām.

                           15.5.

                           Neatkarīgi no citiem šā panta noteikumiem, ja tiek izbeigts ICAO SM, vienlaicīgi izbeidz šo pielikumu un visas saskaņā ar to pieņemtās darbības kārtības.”


title: Tiesas Lēmums (2017. gada 7. marts) par svētku dienām un Tiesas oficiālajām brīvdienām

text:
               29.5.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 168/2

         TIESAS LĒMUMS
   (2017. gada 7. marts)
   par svētku dienām un Tiesas oficiālajām brīvdienām
   (2017/C 168/02)
   TIESA,
   ņemot vērā Reglamenta 24. panta 2., 4. un 6. punktu,
   tā kā atbilstoši šai tiesību normai ir jāsagatavo svētku dienu saraksts un jānosaka Tiesas oficiālo brīvdienu datumi,
   PIEŅEM ŠO LĒMUMU.

      1. pants

   Svētku dienu saraksts Reglamenta 24. panta 4. un 6. punkta nozīmē ir šāds:

               —

               Jaungada diena,

               —

               Otrās Lieldienas,

               —

               1. maijs,

               —

               Debesbraukšanas diena,

               —

               Vasarsvētku pirmdiena,

               —

               23. jūnijs,

               —

               15. augusts,

               —

               1. novembris,

               —

               25. decembris,

               —

               26. decembris.

      2. pants

   Laikposmā no 2017. gada 1. novembra līdz 2018. gada 31. oktobrim Tiesas oficiālo brīvdienu datumi atbilstoši Reglamenta 24. panta 2. un 6. punktam ir šādi:

               —

               2017. gada Ziemassvētki: no pirmdienas, 2017. gada 18. decembra, līdz svētdienai, 2018. gada 7. janvārim, ieskaitot,

               —

               2018. gada Lieldienas: no pirmdienas, 2018. gada 26. marta, līdz svētdienai, 2018. gada 8. aprīlim, ieskaitot,

               —

               2018. gada vasara: no pirmdienas, 2018. gada 16. jūlija, līdz piektdienai, 2018. gada 31. augustam, ieskaitot.

      3. pants

   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Luksemburgā, 2017. gada 7. martā

            Sekretārs

         A. CALOT ESCOBAR

            Priekšsēdētājs

         K. LENAERTS


title: Padomes Lēmums 2014/219/KĀDP (2014. gada 15. aprīlis) par Eiropas Savienības KDAP misiju Mali (EUCAP Sahel Mali)

text:
               16.4.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 113/21

         PADOMES LĒMUMS 2014/219/KĀDP
   (2014. gada 15. aprīlis)
   par Eiropas Savienības KDAP misiju Mali (EUCAP Sahel Mali)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu, 42. panta 4. punktu un 43. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2012. gada 21. martā pauda gandarījumu par Eiropas Savienības stratēģiju drošībai un attīstībai Sāhelas reģionā (turpmāk “ES stratēģija Sāhelā”), uzsverot, ka Savienība ir ilgstoši ieinteresēta samazināt nedrošību un uzlabot attīstību Sāhelas reģionā.

               (2)

               Padome 2012. gada 16. jūlijā ar Lēmumu 2012/392/KĀDP (1) sāka Kopējās drošības un aizsardzības politikas (KDAP) misiju EUCAP Sahel Niger, kas palīdz izveidot un konsultēt Nigēras iekšējos drošības spēkus un pastiprina reģionālo sadarbību ar Mali un Mauritāniju drošības jomā.

               (3)

               2012. gada 23. jūlijā Padome norādīja, ka tā ir satraukta par situācijas pasliktināšanos Mali un tās nelabvēlīgo ietekmi uz mieru un stabilitāti reģionālā un starptautiskā mērogā. Lai īstenotu ES stratēģiju Sāhelā, Padome aicināja Savienības Augsto pārstāvi ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP) un Komisiju iesniegt konkrētus priekšlikumus, lai ātri īstenotu darbību kopumu pārvaldības, drošības, attīstības un konfliktu risināšanas jomās, kuri ES stratēģijā Sāhelā paredzēti attiecībā uz Mali ziemeļu daļu.

               (4)

               2013. gada 18. februārī Padome ar Lēmumu 2013/87/KĀDP (2) sāka Mali bruņoto spēku militārās apmācības misiju (EUTM Mali), lai sniegtu padomus un apmācību tiem Mali bruņotajiem spēkiem, kas atrodas Mali leģitīmo civilo iestāžu kontrolē.

               (5)

               2013. gada 27. maijā Padome atkārtoja savu gatavību KDAP kontekstā izskatīt iespēju sniegt Mali iestādēm steidzamu atbalstu iekšējās drošības un tiesiskuma jomā, tostarp terorisma un organizētās noziedzības apkarošanas jomā.

               (6)

               2014. gada 20. februārī Mali Republika nosūtīja Savienībai vēstuli ar aicinājumu izvērst Savienības civilo misiju, lai atbalstītu Mali drošības spēkus.

               (7)

               2014. gada 17. martā Padome apstiprināja krīzes pārvarēšanas koncepciju attiecībā uz iespējamu KDAP rīcību, lai atbalstītu Mali iekšējās drošības spēkus.

               (8)

                  EUCAP Sahel Mali tiks īstenota situācijā, kas var pasliktināties un varētu kavēt Līguma par Eiropas Savienību (LES) 21. pantā izklāstīto Savienības ārējās darbības mērķu sasniegšanu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Misija
   Savienība izveido civilo misiju Mali (“EUCAP Sahel Mali”), lai atbalstītu Mali iekšējās drošības spēkus (IDS) (policiju, žandarmēriju un zemessardzi).
   2. pants
   Mērķis un uzdevumi
   1.   EUCAP Sahel Mali mērķis ir dot iespēju Mali iestādēm atjaunot un uzturēt konstitucionālo un demokrātisko kārtību, kā arī nosacījumus noturīgam mieram Mali un atjaunot un saglabāt valsts varu un leģitimitāti visā Mali teritorijā, no jauna efektīvi izvēršot savu administrāciju.
   2.   Lai atbalstītu dinamisku valsts varas atjaunošanu Mali un ciešā sadarbībā ar citiem starptautiskiem dalībniekiem, jo īpaši MINUSMA, EUCAP Sahel Mali palīdz un sniedz padomus IDS jaunās valdības paredzētajā drošības reformas īstenošanā, ar nolūku:

               —

               uzlabot to operatīvo efektivitāti,

               —

               atjaunot to attiecīgās hierarhiskās saites,

               —

               pastiprināt administratīvo un tiesu iestāžu lomu to uzdevumu vadībā un kontrolē un

               —

               atvieglot to izvēršanu valsts ziemeļos.

         3.   Lai sasniegtu mērķi, EUCAP Sahel Mali darbojas saskaņā ar stratēģiskajām operācijas norādēm, kuras definētas krīzes pārvarēšanas koncepcijā, ko Padome apstiprināja 2014. gada 17. martā, un kuras izvērstas Padomes apstiprinātajos operatīvās plānošanas dokumentos.
   3. pants
   Komandķēde un struktūra
   1.   EUCAP Sahel Mali kā krīzes pārvarēšanas operācijai ir vienota komandķēde.
   2.   EUCAP Sahel Mali galvenā mītne atrodas Bamako.
   4. pants

      EUCAP Sahel Mali plānošana un sākšana
   1.   Misiju sāk ar Padomes lēmumu dienā, ko iesaka civilās operācijas EUCAP Sahel Mali komandieris, tiklīdz ir izveidotas operācijas sākotnējās operatīvās spējas.
   2.   EUCAP Sahel Mali sagatavošanas darba grupas uzdevumi ir sagatavot EUCAP Sahel Mali sākšanu no loģistikas un infrastruktūras viedokļa, izveidot kontaktus ar Mali partneriem, jo īpaši valdību un centrālajām iestādēm, lai kopā ar tām izvērtētu EUCAP Sahel Mali mērķu īstenošanas perspektīvas, sākt noteikt sadarbības un koordinācijas virzienus ar starptautiskajiem partneriem, jo īpaši MINUSMA, un sniegt vajadzīgos elementus, lai izstrādātu operācijas koncepciju (CONOPS), operācijas plānu (OPLAN) un otro finanšu pārskatu.
   5. pants
   Civilās operācijas komandieris
   1.   EUCAP Sahel Mali Civilās plānošanas un īstenošanas centra (CPĪC) direktors ir civilās operācijas EUCAP Sahel Mali komandieris. Civilās operācijas komandieris izmanto CPĪC, lai plānotu un vadītu EUCAP Sahel Mali.

   2.   Civilās operācijās komandieris Politikas un drošības komitejas (PDK) politiskā uzraudzībā un stratēģiskā vadībā un AP vispārējā pakļautībā īsteno EUCAP Sahel Mali vadību un kontroli.
   3.   Attiecībā uz operāciju norisi civilās operācijas komandieris nodrošina Padomes un PDK lēmumu pienācīgu un efektīvu īstenošanu, tostarp vajadzības gadījumā dodot norādījumus misijas vadītājam un sniedzot viņam ieteikumus un tehnisku atbalstu.
   4.   Civilās operācijas komandieris ar AP starpniecību sniedz ziņojumus Padomei.
   5.   Norīkotais personāls turpina darboties norīkotājas valsts iestāžu pakļautībā saskaņā ar valsts noteikumiem vai attiecīgās Savienības iestādes pakļautībā, vai Eiropas Ārējās darbības dienesta (EĀDD) pakļautībā. Minētās iestādes nodod sava personāla darbības kontroli civilās operācijas komandierim.
   6.   Civilās operācijas komandierim ir vispārēja atbildība par to, lai nodrošinātu, ka Savienības pienākums īstenot pietiekamu rūpību tiek pienācīgi izpildīts.
   6. pants
   Misijas vadītājs
   1.   Misijas vadītājs operācijas norises vietā uzņemas atbildību par EUCAP Sahel Mali un īsteno tās vadību un kontroli. Misijas vadītājs atrodas civilās operācijas komandiera tiešā pakļautībā un darbojas saskaņā ar viņa norādījumiem.
   2.   Misijas vadītājs savā darbības zonā ir EUCAP Sahel Mali pārstāvis. Misijas vadītājs, uzņemoties vispārēju atbildību, var EUCAP Sahel Mali personāla locekļiem deleģēt pārvaldības uzdevumus personāla un finanšu lietās.
   3.   Misijas vadītājs ir atbildīgs par EUCAP Sahel Mali administratīviem un apgādes jautājumiem, tostarp tiem, kas attiecas uz misijas EUCAP Sahel Mali rīcībā nodotiem līdzekļiem, resursiem un informāciju.
   4.   Misijas vadītājs ir atbildīgs par personāla disciplināru kontroli. Norīkotā personāla disciplināro uzraudzību īsteno attiecīgā valsts iestāde skaņā ar valsts noteikumiem, Savienības iestāde vai EĀDD.
   5.   Misijas vadītājs nodrošina atbilstīgu EUCAP Sahel Mali pārredzamību.
   7. pants
   Politiskā kontrole un stratēģiskā vadība
   1.   PDK, darbojoties Padomes un AP pakļautībā, veic EUCAP Sahel Mali politisko kontroli un stratēģisko vadību. Ar šo Padome pilnvaro PDK pieņemt attiecīgus lēmumus saskaņā ar LES 38. panta trešo daļu. Minētais pilnvarojums paredz jo īpaši tiesības pēc AP priekšlikuma iecelt amatā misijas vadītāju un izdarīt CONOPS un OPLAN grozījumus. Padome saglabā tiesības pieņemt lēmumus par EUCAP Sahel Mali mērķiem un tās izbeigšanu.
   2.   PDK regulāri sniedz ziņojumus Padomei.
   3.   PDK regulāri un pēc vajadzības saņem civilās operācijas komandiera un misijas vadītāja ziņojumus par jautājumiem, kas ietilpst viņu attiecīgajā kompetences jomā.
   8. pants
   Personāls
   1.   EUCAP Sahel Mali galvenokārt veido personāls, ko norīkojušas dalībvalstis, Savienības iestādes un EĀDD. Katra dalībvalsts vai Savienības iestāde, vai EĀDD sedz ar tās norīkoto personālu saistītās izmaksas, tostarp ceļa izdevumus uz dislokācijas vietu un no tās, algas, medicīniskās aprūpes izdevumus un pabalstus, izņemot attiecīgas dienasnaudas.
   2.   Attiecīgi dalībvalsts, Savienības iestāde vai EĀDD ir atbildīga par to prasību izskatīšanu, kas saistītas ar norīkojumu un ko iesniedz norīkotā personāla loceklis vai kas iesniegtas par viņu, kā arī par lietas ierosināšanu pret minēto personu.
   3.   Ja dalībvalstu norīkotais personāls nevar nodrošināt vajadzīgās funkcijas, EUCAP Sahel Mali uz līguma pamata var pieņemt darbā starptautisku un vietēju personālu. Izņēmuma kārtā un pienācīgi pamatotos gadījumos, ja no dalībvalstīm nav pieteikušies kvalificēti kandidāti, vajadzības gadījumā var uz līguma pamata pieņemt darbā misijā iesaistīto trešo valstu valstspiederīgos.
   4.   Starptautiskā un vietējā personāla nodarbināšanas kārtību un tiesības un pienākumus nosaka līgumos, ko noslēdz starp EUCAP Sahel Mali un attiecīgo personāla locekli.
   9. pants

      EUCAP Sahel Mali un tās personāla statuss

      EUCAP Sahel Mali un tās personāla statusu, tostarp attiecīgā gadījumā privilēģijas, imunitāti un citas garantijas, kas vajadzīgas EUCAP Sahel Mali izpildei un sekmīgai darbībai, paredz nolīgumā, ko slēdz saskaņā ar LES 37. pantu un ievērojot Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. pantā noteikto procedūru.
   10. pants
   Trešo valstu dalība
   1.   Neskarot Savienības lēmumu pieņemšanas autonomiju un tās vienoto iestāžu sistēmu, trešās valstis var tikt uzaicinātas piedalīties EUCAP Sahel Mali ar nosacījumu, ka tās sedz ar savu norīkoto personālu saistītās izmaksas, tostarp algas, visu risku apdrošināšanu, dienasnaudas un ceļa izdevumus uz Mali un no tās, kā arī pēc vajadzības piedalās EUCAP Mali darbības izmaksu segšanā.
   2.   Trešām valstīm, kas piedalās EUCAP Sahel Mali, EUCAP Sahel Mali ikdienas vadībā ir tādas pašas tiesības un pienākumi kā dalībvalstīm.
   3.   Ar šo Padome pilnvaro PDK pieņemt attiecīgus lēmumus par atbalsta piedāvājumu pieņemšanu un izveidot atbalstītāju komiteju.
   4.   Sīki izstrādātus noteikumus par trešo valstu dalību paredz nolīgumos, ko slēdz saskaņā ar LES 37. pantu. Ja Savienība un kāda trešā valsts noslēdz vai ir noslēgušas nolīgumu, kurā paredz sistēmu attiecīgās trešās valsts dalībai Savienības krīzes pārvarēšanas operācijās, minētā nolīguma noteikumus piemēro saistībā ar EUCAP Sahel Mali.

   11. pants
   Drošība
   1.   Civilās operācijas komandieris vada drošības pasākumu plānošanu, ko veic misijas vadītājs, un nodrošina, lai EUCAP Sahel Mali tos pareizi un efektīvi īstenotu saskaņā ar 5. pantu.
   2.   Misijas vadītājs ir atbildīgs par EUCAP Sahel Mali drošību un par EUCAP Sahel Mali piemērojamo minimālo drošības prasību ievērošanu saskaņā ar Savienības politiku par tāda personāla drošību, ko izvieto ārpus Savienības, lai veiktu operācijas saskaņā ar LES V sadaļu.
   3.   Misijas vadītājam palīdz misijas drošības amatpersona, kas ir pakļauta misijas vadītājam un uztur ciešas darba attiecības arī ar EĀDD.
   4.   Drošības jomā EUCAP Sahel Mali personāls iziet obligātās apmācības, kas ir piemērotas tā riska līmenim, kāds tas ir novērtēts izvietošanas zonā. Personālam regulāri nodrošina arī prasmes nostiprinošas mācības operācijas vietā, kuras organizē misijas drošības amatpersona.
   5.   Misijas vadītājs nodrošina Savienības klasificētas informācijas aizsardzību saskaņā ar Padomes Lēmumu 2013/488/ES (3).
   12. pants
   Informācijas analīzes un sakaru centrs

      EUCAP Sahel Mali vajadzībām aktivizē Informācijas analīzes un sakaru centru.
   13. pants
   Juridiski pasākumi

      EUCAP Sahel Mali ir spēja veikt pakalpojumu un piegāžu iepirkumus, slēgt līgumus un administratīvas vienošanās, nodarbināt personālu, turēt bankas kontus, iegādāties un atsavināt aktīvus un izpildīt saistības, kā arī būt par pusi tiesas procesos, ja tas vajadzīgs, lai īstenotu šo lēmumu.
   14. pants
   Finanšu noteikumi
   1.   Finanšu atsauces summa, kas paredzēta, lai ar EUCAP Sahel Mali saistītus izdevumus segtu pirmajos deviņos mēnešos pēc šā lēmuma stāšanās spēkā, ir EUR 5 500 000. Par finanšu atsauces summu turpmākiem laikposmiem lēmumu pieņem Padome.
   2.   Visus izdevumus pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam. Piegādes konkursos var piedalīties trešo valstu un uzņēmējvalsts valstspiederīgie. Pēc tam, kad Komisija to apstiprina, misija var noslēgt tehniskus nolīgumus ar dalībvalstīm, uzņēmējvalsti, iesaistītām trešām valstīm un citiem starptautiskiem dalībniekiem par iekārtu, pakalpojumu un telpu nodrošināšanu EUCAP Sahel Mali vajadzībām.
   3.   EUCAP Sahel Mali ir atbildīga par misijas budžeta izpildi. Šajā nolūkā EUCAP Sahel Mali paraksta vienošanos ar Komisiju.
   4.   Finanšu pasākumos ņem vērā 3., 5. un 6. pantā paredzēto komandķēdi un EUCAP Sahel Mali operatīvās vajadzības, tostarp aprīkojuma savietojamību un tās grupu sadarbspēju.
   5.   Izdevumi ir atļauti no 3. punktā minētās vienošanās parakstīšanas dienas.
   15. pants
   Projektu vienība
   1.   Misijai EUCAP Sahel Mali ir projektu vienība, lai apzinātu projektus un tos īstenotu. Jomās, kas ir saistītas ar EUCAP Sahel Mali pilnvarām, un lai palīdzētu sasniegt tās mērķus, EUCAP Sahel Mali vajadzības gadījumā koordinē un veicina projektus, ko īsteno un par ko atbild dalībvalstis un trešās valstis, kā arī sniedz konsultācijas par tiem.
   2.   Saskaņā ar 3. punktu EUCAP Sahel Mali tiek pilnvarota vērsties pie dalībvalstīm vai trešām valstīm pēc finanšu ieguldījuma, lai īstenotu projektus, par kuriem ir apzināts, ka tie konsekventi papildina EUCAP Sahel Mali citas darbības, šādos divos gadījumos:

               —

               projekts ir paredzēts šā lēmuma finanšu pārskatā, vai

               —

               projekts darbības termiņa laikā tiek iekļauts finanšu pārskatā, veicot tajā grozījumu pēc misijas vadītāja pieprasījuma.

      EUCAP Sahel Mali ar šīm valstīm noslēdz vienošanos, kurā jo īpaši nosaka konkrētas procedūras jautājumu risināšanai saistībā ar trešo personu sūdzībām par kaitējumu, kuru nodarījusi misijas vadītāja darbība vai bezdarbība, lietojot šo valstu piešķirtos līdzekļus.
   Saistībā ar misijas vadītāja darbību vai bezdarbību iesaistīto līdzekļu devēju valstu līdzekļu izmantošanā minētās valstis nekādā gadījumā neuzskata par atbildīgu Savienību vai AP.
   3.   PDK apstiprina finanšu ieguldījuma, ko projektu vienībai sniedz trešās valstis, pieņemšanu.
   16. pants
   Savienības reakcijas un koordinācijas saskaņotība
   1.   AP nodrošina šā lēmuma īstenošanas saskaņotību ar Savienības ārējo darbību kopumā, tostarp ar Savienības attīstības programmām.
   2.   Neskarot komandķēdi, misijas vadītājs cieši koordinē darbības ar Eiropas Savienības delegāciju Mali, lai nodrošinātu, ka Savienības darbība Mali ir saskaņota. Neietekmējot komandķēdi, Bamako izvietotās delegācijas vadītājs ciešā sadarbībā ar Savienības īpašo pārstāvi Sāhelā (ESĪP Sāhelā) civilās misijas vadītājam sniedz vietēja līmeņa politiskas norādes. Misijas EUCAP Sahel Mali vadītājs, Bamako izvietotās delegācijas vadītājs un ESĪP Sāhelā pēc vajadzības apspriežas.
   3.   Tiek izveidota sadarbība starp misijas EUCAP Sahel Mali vadītāju, misijas EUTM Mali komandieri, misijas EUCAP Sahel Niger vadītāju un misijas EUBAM Libye vadītāju.
   4.   Turklāt EUCAP Sahel Mali koordinē un saskaņo savas darbības drošības reformas jomā ar MINUSMA un citiem starptautiskajiem partneriem.
   17. pants
   Informācijas izpaušana
   1.   Saskaņā ar Lēmumu 2013/488/ES AP ir pilnvarots vajadzības gadījumā un atbilstīgi EUCAP Sahel Mali vajadzībām nodot ar šo lēmumu saistītām trešām valstīm EUCAP Sahel Mali vajadzībām sagatavotu Eiropas Savienības klasificētu informāciju ar klasifikācijas pakāpi līdz “RESTREINT UE/EU RESTRICTED”.
   2.   Konkrētu un steidzamu operatīvu vajadzību gadījumā AP ir arī pilnvarots saskaņā ar Lēmumu 2013/488/ES uzņēmējvalstij nodot EUCAP Sahel Mali vajadzībām sagatavotu Eiropas Savienības klasificētu informāciju ar klasifikācijas pakāpi līdz “RESTREINT UE/EU RESTRICTED”. Šajā nolūkā sagatavo vienošanos starp AP un kompetentām uzņēmējvalsts iestādēm.
   3.   AP ir pilnvarots nodot ar šo lēmumu saistītām trešām valstīm Savienības neklasificētus dokumentus, kuri saistīti ar Padomes apspriedēm attiecībā uz EUCAP Sahel Mali un uz kuriem saskaņā ar Padomes reglamenta 6. panta 1. punktu attiecas pienākums ievērot dienesta noslēpumu (4).
   4.   Saskaņā ar Lēmuma 2013/488/ES VI pielikuma VII sadaļu šādas pilnvaras, kā arī pilnvaras noslēgt 2. punktā minētās vienošanās, AP var deleģēt EĀDD ierēdņiem, civilās operācijas komandierim un/vai misijas komandierim.
   18. pants
   Stāšanās spēkā un darbības ilgums
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   Tas ir spēkā līdz 24 mēnešu laikposma beigām, skaitot no EUCAP Sahel Mali sākuma dienas.

      Luksemburgā, 2014. gada 15. aprīlī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  Padomes Lēmums 2012/392/KĀDP (2012. gada 16. jūlijs) par Eiropas Savienības KDAP misiju Nigērā (EUCAP Sahel Niger) (OV L 187, 17.7.2012., 48. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums 2013/87/KĀDP (2013. gada 18. februāris) par Eiropas Savienības militārās misijas sākšanu, lai palīdzētu Mali bruņoto spēku apmācībā (EUTM Mali) (OV L 46, 19.2.2013., 27. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums 2013/488/ES (2013. gada 23. septembris) par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai (OV L 274, 15.10.2013., 1. lpp.).

      (4)  Padomes Lēmums 2009/937/ES (2009. gada 1. decembris), ar ko pieņem Padomes reglamentu (OV L 325, 11.12.2009., 35. lpp.).


title: Komisijas Lēmums (2000. gada 19. jūnijs) par dzimumu līdzsvaru tās izveidotajās komitejās un ekspertu grupās (izziņots ar dokumentu Nr. C(2000) 1600)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32000D0407

Oficiālais Vēstnesis L 154 , 27/06/2000 Lpp. 0034 - 0035

		Komisijas Lēmums(2000. gada 19. jūnijs)par dzimumu līdzsvaru tās izveidotajās komitejās un ekspertu grupās(izziņots ar dokumentu Nr. C(2000) 1600)(2000/407/EK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,tā kā:(1) Saskaņā ar Līguma 2. pantu sieviešu un vīriešu līdztiesība ir viens no uzdevumiem, kas Kopienai jāveicina.(2) Saskaņā ar Līguma 3. pantu, veicot jebkuru darbību, Kopiena tiecas novērst nevienlīdzību un sekmēt sieviešu un vīriešu līdztiesību.(3) Neskatoties uz Padomes 1996. gada 2. decembra Ieteikumu 96/694/EK par sieviešu un vīriešu proporcionālu līdzdalību lēmumu pieņemšanā [1], sievietes vēl joprojām nav pietiekami pārstāvētas lēmējinstancēs, tostarp tajās, ko dibinājusi Komisija [2].(4) Eiropas Parlamenta 1994. gada 11. februāra Rezolūcija par sievietēm lēmumu pieņemšanā vērsās pie Eiropas Savienības dalībvalstīm, lai tās veiktu konkrētas darbības minētajā jomā, un tai sekoja Padomes 1995. gada 27. marta Rezolūcija par sieviešu un vīriešu proporcionālu līdzdalību lēmumu pieņemšanā.(5) Vīriešu un sieviešu līdztiesībai ir būtiska nozīme, runājot par cilvēka cieņu un demokrātiju, un tā veido gan Kopienas tiesību, konstitūciju, dalībvalstu tiesību aktu, gan starptautisko un Eiropas konvenciju pamatprincipu.(6) Komisija ir pieņēmusi dzimumu līdztiesīgas iesaistīšanas politiku un apņēmusies iestrādāt vienādas iespējas gan sievietēm, gan vīriešiem visās Kopienas darbībās un politikā.(7) ANO Ceturtajā pasaules konferencē par sievietēm (1995. gadā Pekinā) Eiropas Kopiena apņēmās veicināt sieviešu iesaistīšanos lēmumu pieņemšanā.(8) Eiropas Padome savā 1999. gada Priekšlikumā 1413 iesaka tās dalībvalstīm sasniegt sieviešu un vīriešu vienādu pārstāvību sabiedriskajā un privātajā dzīvē.(9) 1999. gada 17. aprīlī ES Parīzes konferencē par sievietēm un vīriešiem iestādēs dalībvalstis tika aicinātas veicināt sieviešu un vīriešu vienlīdzības ievērošanu attiecībā uz iecelšanu lēmējinstancēs.(10) Ir lietderīgi noteikt konkrētus pasākumus, kas veicinātu sieviešu un vīriešu proporcionālu līdzdalību lēmumu pieņemšanas procesā ar nolūku radīt vienādas iespējas sievietēm un vīriešiem.(11) Komisija jau ir apņēmusies sasniegt 40 % attiecību sieviešu līdzdalībai visās komitejās un grupās zinātnes jomā [3]. Šis mērķis jāsasniedz pārējās jomās — ekspertu grupās un Komisijas izveidotajās komitejās.(12) Šis lēmums neattiecas uz komitejām, uz kurām attiecas Padomes 1999. gada 28. jūnija Lēmums 1999/468/EK par procedūrām to izpildes pilnvaru realizēšanai, kas piešķirtas Komisijai [4],IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsŠis lēmums ir attiecināms uz Komisijas dibinātajām ekspertu grupām un komitejām. Tas aptver nesen izveidotās, kā arī jau pastāvošās ekspertu grupas un komitejas.2. pantsKomisija apņemas izveidot dzimumu līdzsvaru tās dibinātajās ekspertu grupās un komitejās. Vidējā termiņa mērķis ir panākt, ka katrā ekspertu grupā un komitejā ir vismaz 40 % viena dzimuma locekļu.Attiecībā uz jau esošajām ekspertu grupām un komitejām Komisija centīsies atjaunot dzimumu līdzsvaru katrā locekļa aizstāšanas reizē un ekspertu grupas vai komitejas locekļa pilnvaru termiņa beigšanās gadījumā.3. pantsTrīs gadus pēc šī lēmuma pieņemšanas Komisija pārskata tā izpildi un publicē ziņojumu, kurā ietverta statistikas analīze par dzimumu līdzsvaru ekspertu grupās un komitejās. Atkarībā no minētā pārskata rezultātiem Komisija vienlaicīgi veic vajadzīgos pasākumus.Briselē, 2000. gada 19. jūnijāKomisijas vārdā —Komisijas locekleAnna Diamantopoulou[1] OV L 319, 10.12.1996., 11. lpp.[2] COM (2000) 120 galīgā redakcija.[3] COM (1999) 76 galīgā redakcija.[4] OV L 184, 17.7.1999., 23. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums Nr. 930/2007/EK ( 2007. gada 7. jūnijs ) par ES Solidaritātes fonda izmantošanu saskaņā ar 26. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību

text:
               3.8.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 202/18

      EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 930/2007/EK
   (2007. gada 7. jūnijs)
   par ES Solidaritātes fonda izmantošanu saskaņā ar 26. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (1), aun jo īpaši tā 26. punktu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 11. novembra Regulu (EK) Nr. 2012/2002, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (2),
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Savienība ir izveidojusi Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (še turpmāk – “Fonds”), lai demonstrētu solidaritāti ar iedzīvotājiem reģionos, kurus piemeklējušas dabas katastrofas.

               (2)

               Fonda līdzekļus maksimāli EUR 1 miljarda apmērā gadā ļauj izmantot 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgums.

               (3)

               Regula (EK) Nr. 2012/2002 paredz noteikumus, kas ļauj izmantot Fondu.

               (4)

               Ungārija un Grieķija iesniedza pieteikumus ar lūgumu izmantot Fondu saistībā ar divām plūdu izraisītām katastrofām,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības 2007. finanšu gada vispārējā budžeta ietvaros Eiropas Savienības Solidaritātes fondu izmanto, lai nodrošinātu summu EUR 24 370 114 apmērā saistību un maksājumu apropriācijām.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2007. gada 7. jūnijā

            Eiropas Parlamenta vārdā —

            priekšsēdētājs

         H.-G. PÖTTERING

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         G. GLOSER

      (1)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

      (2)  OV L 311, 14.11.2002., 3. lpp.