title: 2006/826/EK: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2006. gada 27. aprīlis ) par Eiropas Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centra 2004. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               6.12.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 340/80

      EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS

   (2006. gada 27. aprīlis)
   par Eiropas Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centra 2004. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2006/826/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centra 2004. finanšu gada galīgos pārskatus (1),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centra 2004. finanšu gada pārskatiem ar Centra atbildēm (2),

               —

               ņemot vērā Padomes 2006. gada 14. marta ieteikumu (5972/2006 – C6-0093/2006),

               —

               ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 1997. gada 2. jūnija Regulu (EK) Nr. 1035/97 par Eiropas Novērošanas centra izveidi rasisma un ksenofobijas jautājumos (4) un it īpaši tās 12.a pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumu (A6–0096/2006),

               1.

               sniedz Eiropas Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centra direktoram apstiprinājumu par centra 2004. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus komentārus pievienotajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, Rasisma un ksenofobijas uzraudzības centra direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu “Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī” (L sērijā).

         Josep BORRELL FONTELLES

            priekšsēdētājs

         Julian PRIESTLEY

            ģenerālsekretārs

      (1)  OV C 269, 28.10.2005., 48. lpp.

      (2)  OV C 332, 28.12.2005., 97. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 151, 10.6.1997., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 1652/2003 (OV L 245, 29.9.2003.,33. lpp.).

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1261/2005 (OV L 201, 2.8.2005., 3. lpp.).


title: 2013/627/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2013. gada 17. aprīlis ) par SESAR kopuzņēmuma kontu slēgšanu attiecībā uz 2011. finanšu gadu

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 308/373

      EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS

   (2013. gada 17. aprīlis)
   par SESAR kopuzņēmuma kontu slēgšanu attiecībā uz 2011. finanšu gadu
   (2013/627/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā SESAR kopuzņēmuma 2011. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par SESAR kopuzņēmuma 2011. finanšu gada pārskatiem ar Kopuzņēmuma atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2013. gada 12. februāra ieteikumu (05755/2013 – C7-0040/2013),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2007. gada 27. februāra Regulu (EK) Nr. 219/2007, ar ko izveido Kopuzņēmumu, lai izstrādātu jaunas paaudzes Eiropas gaisa satiksmes pārvaldības sistēmu (SESAR) (4), un jo īpaši tās 4.b pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Transporta un tūrisma komitejas atzinumu (A7-0101/2013),

               1.

               apstiprina SESAR kopuzņēmuma kontu slēgšanu attiecībā uz 2011. finanšu gadu;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu nosūtīt SESAR kopuzņēmuma direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 6, 10.1.2013., 46. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 64, 2.3.2007., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA

      (2013. gada 17. aprīlis)
      par Eiropas Savienības aģentūru 2011. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu – darbība, finanšu pārvaldība un kontrole
      EIROPAS PARLAMENTS,

                  —

                  ņemot vērā Komisijas 2011. gada 14. novembra ziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei par paveikto darbu attiecībā uz 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājumu (COM(2011) 736) un šim ziņojumam pievienotos Komisijas dienestu darba dokumentus (SEC(2011) 1350 un SEC(2011) 1351),

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta, ES Padomes un Eiropas Komisijas 2012. gada 19. jūlija kopīgo paziņojumu par decentralizētajām aģentūrām;

                  —

                  ņemot vērā 2012. gada 19. jūlija kopīgajam paziņojumam pievienoto dokumentu “Vienota pieeja ES decentralizētajām aģentūrām”;

                  —

                  ņemot vērā “Turpmāko pasākumu ceļvedi saistībā ar vienoto pieeju ES decentralizētajām aģentūrām”, ko Komisija pieņēma 2012. gada decembrī;

                  —

                  ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Eiropas aģentūras – turpmākā virzība” (COM(2008) 135),

                  —

                  ņemot vērā Parlamenta 2012. gada 10. maija rezolūciju par 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu – Eiropas Savienības aģentūru darbība, finanšu pārvaldība un kontrole (1),

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (3) atcelšanu un jo īpaši tās 208. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 96. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Revīzijas palātas Īpašo ziņojumu Nr. 15/2012 “Interešu konflikta pārvaldība revīzijai atlasītajās ES aģentūrās”,

                  —

                  ņemot vērā Revīzijas palātas atsevišķos ziņojumus (5) par decentralizēto aģentūru 2011. gada finanšu gada pārskatiem,

                  —

                  ņemot vērā 2009. gada 7. aprīlī publicēto Parlamenta pētījumu “Opportunity and Feasibility of Establishing Common Support Services for EU Agencies” (“Izdevība un iespējas veidot kopīgus ES aģentūru atbalsta dienestus”),

                  —

                  ņemot vērā Parlamenta 2010. gada 18. maija deklarāciju par Eiropas Savienības centieniem korupcijas apkarošanā (6), 2011. gada 15. septembra rezolūciju par ES centieniem korupcijas apkarošanā (7) un Komisijas paziņojumu “Korupcijas apkarošana Eiropas Savienībā” (COM(2011) 308);

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

                  —

                  ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas, Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumus (A7-0118/2013),

                  A.

                  tā kā šajā rezolūcijā ir iekļauti horizontāli konstatējumi, kas attiecas uz visām iestādēm Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 185. panta izpratnē un ir daļa no lēmuma par budžeta izpildes apstiprināšanu saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 96. pantu un Parlamenta Reglamenta VI pielikuma 3. pantu;

                  B.

                  tā kā aizvadīto desmit gadu laikā aģentūru skaits ir pieaudzis trīs reizes (2001. gadā darbojās 10 aģentūras, savukārt 2011. gadā – 30),

         Vispārīgi jautājumi

                  1.

                  uzsver aģentūru veikto uzdevumu nozīmi un tiešo ietekmi uz iedzīvotāju ikdienas dzīvi, jo īpaši saistībā ar medikamentu kvalitāti, pārtikas nekaitīgumu, aviācijas drošību un infekcijas slimību uzliesmojumu kontroli; šajā sakarībā uzsver, cik ārkārtīgi svarīga ir aģentūru autonomija, it sevišķi to attiecinot uz regulatīvajām aģentūrām un aģentūrām, kuru pienākums ir neatkarīga informācijas ieguve; atgādina, ka decentralizētās aģentūras galvenokārt tika izveidotas ar mērķi veikt neatkarīgus zinātniskos un tehniskos novērtējumus;

                  2.

                  atgādina, ka 2012. gada jūlijā, noslēdzoties trīs gadus ilgai izpētei un sarunām, Parlaments, Padome un Komisija pieņēma vienotu pieeju attiecībā uz decentralizētajām aģentūrām – politisku vienošanos par aģentūru turpmāko pārvaldību un reformu; atzinīgi vērtē noslēgto vienošanos, tomēr pauž nožēlu par to, ka tajā nav noteiktas ne lēmumu pieņemšanas procedūras attiecībā uz ierosināto darbību īstenošanu, ne kārtība, kādā Parlaments pārraudzītu šīs procedūras;

                  3.

                  atzinīgi vērtē Revīzijas palātas ziņojumus un it sevišķi tās centienus izpildīt Parlamenta prasības uzlabot revīziju un sekmēt budžeta izpildes apstiprinājuma procedūras norisi;

                  4.

                  ar gandarījumu konstatē, ka salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem Revīzijas palātas sagatavotajos revīzijas ziņojumos sniegtā informācija ir detalizētāka; mudina Revīzijas palātu turpināt šo pozitīvo ievirzi un plašāk izvērst darbības rezultātu revīzijas elementus gan dažādos ikgadējos revīzijas ziņojumos, gan konkrētiem jautājumiem veltītajos īpašajos ziņojumos; aicina Revīzijas palātu veicināt debates, kurās tiktu uzklausītas abas puses, kad vien aģentūras to vēlētos, un padarīt savus ziņojumus informatīvākus un pārredzamākus, jo īpaši – pienācīgi norādot gadījumus, kad aģentūra ir atklājusi problēmu un par to paziņojusi Revīzijas palātai, un vēl skaidrāk ziņojot par atrunu iekļaušanas gadījumiem;

                  5.

                  atgādina visām aģentūrām par to pienākumu iesniegt budžeta izpildes apstiprinātājiestādei direktora sagatavotu ziņojumu ar pārskatu par iekšējā revidenta izdarīto iekšējo revīziju skaitu un veidiem, paustajiem ieteikumiem un saistībā ar tiem veiktajiem pasākumiem, kā paredzēts Regulas (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 72. panta 5. punktā;

                  6.

                  pauž atzinību par labo sadarbību starp atbildīgo komiteju un Savienības aģentūru tīklu (“Tīkls”) – forumu, kurš kalpo koordinācijai, informācijas apmaiņai un vienotas nostājas pieņemšanai attiecībā uz aģentūru kopējās interesēs esošiem jautājumiem, un mudina nostiprināt Tīkla darbību; ar gandarījumu norāda, ka, sazinoties ar aģentūru direktoriem ikgadējās budžeta izpildes apstiprinājuma procedūras gaitā, reakcija bija atsaucīga un pretimnākoša; pauž pārsteigumu par Tīkla 2012. gada 19. oktobra vēstuli, kurā Parlamentam tiek lūgts “atjaunot tā iepriekšējo gadu praksi”; gluži pretēji – mudina Tīklu atbalstīt Parlamenta iepriekšējos budžeta izpildes apstiprinājuma ziņojumos prasītās izmaiņas attiecībā uz pārvaldības un pārredzamības uzlabošanu un interešu konflikta novēršanas pasākumiem, lai ietaupītu patērētāju un nodokļu maksātāju naudu, un cer, ka Tīkls minētās izmaiņas atbalstīs;

                  7.

                  uzsver, ka budžeta izpildes apstiprinājuma procedūrā galvenā uzmanība jāpievērš efektivitātei un pārredzamībai, un aicina visas iesaistītās puses, proti, Revīzijas palātu, Padomi, aģentūras un Tīklu, pievērsties budžeta izpildes apstiprināšanai no šā aspekta; uzsver, ka, vēršot galveno uzmanību uz darbības rezultātiem, nekādā gadījumā nedrīkstētu mazināties pareizības un pareizas finanšu pārvaldības aspektu nozīme;

                  8.

                  šajā sakarībā norāda uz saistību starp administratīvo slogu un aģentūru darbības rezultātiem; uzskata – lai aģentūras darbotos un izmantotu savus resursus cik vien iespējams efektīvi, tām jācenšas rast sinerģija, jāapmainās ar paraugpraksi un kopīgi jāizmanto pakalpojumi, pamatojoties uz ģeogrāfisko tuvumu vai nozīmi; uzskata, ka būtu arī jāuzlabo, jāpaplašina un jāatvieglo Komisijas sniegto pakalpojumu pieejamība;

                  9.

                  ierosina vienkāršot aģentūrām piemērojamos finanšu noteikumus, jo tas ļautu samazināt aģentūru administratīvā personāla izmaksas; aicina Komisiju šajā nolūkā izstrādāt priekšlikumus un mudināt aģentūras izmantot iespēju vienkāršot darbā pieņemšanas procedūras, ņemot vērā, ka standarta procedūra ir izstrādāta lielāka mēroga organizācijām, un aģentūrām tā rada pārāk lielu slogu;

                  10.

                  ar bažām norāda, ka Revīzijas palāta ir konstatējusi virkni problēmu vairākās aģentūrās, un tās jo īpaši ir saistītas ar:

                              —

                              pārnesumiem, kuru pamatā nav saistību, vai pārāk liela apmēra pārnesumiem,

                              —

                              pārredzamības vai precizitātes trūkumu darbā pieņemšanas procedūrās,

                              —

                              iepirkumu un līgumu administrēšanu,

                              —

                              iespējamiem interešu konfliktiem, tostarp valdes līmenī;

                  11.

                  šajā sakarībā pieņem zināšanai Tīkla atbildi; atzinīgi vērtē aģentūru saskaņoto darbību un vēlmi risināt Revīzijas palātas konstatētās problēmas un mudina Tīklu, kā arī katru atsevišķo aģentūru atskaitīties budžeta izpildes apstiprinātājiestādei par gūtajiem panākumiem konkrēto pasākumu īstenošanā, kas paredzēti to trūkumu novēršanai, kurus Revīzijas palāta un Parlaments konstatējuši 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprinājuma procedūras laikā; uzsver, ka par to atbildīgi ir aģentūru izpilddirektori un valde;

                  12.

                  mudina Tīklu, kā arī katru atsevišķo aģentūru ziņot budžeta izpildes apstiprinātājiestādei par panākumiem, kas gūti minēto ideju un pieeju īstenošanā, lai novērtētu, vai izvēlētā pieeja izrādījusies noderīga atlikušo Revīzijas palātas konstatēto un dokumentā “Vienotā pieeja” norādīto problēmu risināšanai, un ziņot budžeta izpildes apstiprinātājiestādei gan par atsevišķajiem, gan kopīgajiem pasākumiem, kas veikti saistībā ar Revīzijas palātas konstatējumiem, kā arī par to rezultātiem;

                  13.

                  uzsver, ka aģentūras jau kādu laiku prasa padarīt elastīgākus noteikumus, ko tām piemēro saskaņā ar Finanšu regulu; atzīst, ka lielākā daļa šo noteikumu ir nesamērīgi un nepiemēroti ne tikai vairākuma aģentūru lielumam un mērķiem, bet arī to īpatnībām; uzstāj, ka aģentūrām piemērojamo finanšu noteikumu un tiesiskā regulējuma noteikumu vienkāršošana uzlabotu aģentūru darbības efektivitāti, samazinātu to izdevumus un atrisinātu daudzas no Revīzijas palātas norādītajām problēmām;

                  14.

                  norāda, ka dažas ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu saistītās aģentūras ir operatīvās aģentūras un to budžeta izpilde ir atkarīga arī no ārējiem apstākļiem, kuri būtu jāņem vērā budžeta procedūras gaitā;

         Budžeta un finanšu pārvaldība

                  15.

                  atkārtoti uzsver, ka gada pārskata princips ir viens no trim grāmatvedības pamatprincipiem (vienotības, gada pārskata un līdzsvara principi), kas obligāti jāievēro, lai nodrošinātu efektīvu Savienības budžeta izpildi; norāda, ka decentralizētās aģentūras ne vienmēr pilnībā ievēro šo principu;

                  16.

                  atgādina aģentūrām, ka tām jāturpina risināt joprojām pastāvošā līdzekļu pārnešanas problēma; pieņem zināšanai aģentūru skaidrojumus par grūtībām izvairīties no darbības izdevumu pārnešanas; tomēr uzskata, ka daudzos gadījumos pastāv iespējas veikt uzlabojumus, jo īpaši – uzlabot saistību apropriāciju pārvaldību, pamatojoties uz reālajām vajadzībām, uzlabot iekšējo plānošanu un vispārējo ieņēmumu prognozēšanu, piemērot stingrāku budžeta disciplīnu un regulāri pārskatīt tēriņus; aicina aģentūras novērtēt savas iekšējās administratīvās procedūras, lai mazinātu administratīvo slogu, jo īpaši attiecībā uz publisko iepirkumu un darbā pieņemšanas procedūrām; uzskata, ka gan Komisijai, gan Revīzijas palātai būtu jāsniedz aģentūrām efektīva palīdzība šajā jomā;

                  17.

                  norāda, ka dažos gadījumos ir jāuzlabo iekšējā plānošana, un tāpēc aicina aģentūras pilnveidot savas procedūras; vienlaikus atzīst, ka zināmos apstākļos un sniedzot pienācīgu pamatojumu (piemēram, maksājumu veikšana nav bijusi iespējama līguma noslēgšanas gadā), tam pārredzamā veidā vajadzētu būt minētam attiecīgajā Revīzijas palātas ziņojumā; uzskata, ka tikai tā ir iespējams patiesi novērtēt, vai pārnesto apropriāciju īpatsvars ir vai nav bijis pārāk augsts;

                  18.

                  šajā sakarībā uzsver, ka jāņem vērā normu hierarhija, un uzskata, ka galvenā uzmanība būtu jāpievērš pareizai finanšu pārvaldībai; tomēr norāda, ka pašreizējie finanšu noteikumi neatrisina problēmu, ar ko saskaras tās aģentūras, kuru finansējumu pamatā veido iekasētās maksas, un aicina Komisiju nākt klajā ar priekšlikumu šā jautājuma risinājumam nākamajā aģentūrām piemērojamo finanšu noteikumu pārskatīšanā; norāda, ka Finanšu regula nav piemērota arī aģentūrām, kuru darbībā veidojas līdzekļu pārpalikums, un ka ir būtiski pārskatīšanas gaitā apsvērt šīs problēmas iespējamos risinājumus, piemēram, ierobežota rezerves fonda izveidi;

                  19.

                  gaida, ka Revīzijas palāta kā ārējs revidents, ņemot vērā Parlamenta budžeta izpildes apstiprinājuma ziņojumu 2010. gadā un savu ziņojumu par aģentūru salīdzinošo novērtējumu, konsultēsies ar Tīklu, lai, izmantojot svarīgus rādītājus labas finanšu un budžeta pārvaldības, zemu pārvaldības izmaksu un darbības efektivitātes jomā, izstrādātu atklāti pieejamu un pārredzamu aģentūru salīdzinošās analīzes un klasificēšanas procedūru, un sniegt pamatā esošos datus viegli pieejamā formātā (piemēram, Excel un/vai CSV failu veidā);

                  20.

                  ar bažām konstatē, ka dažas aģentūras par trūkumu atzinušas budžeta nepietiekamo elastīgumu, un tas liecina, ka līdzekļus būtu iespējams ietaupīt, ja starp budžeta sadaļām valdītu pietiekami liels elastīgums; aicina Komisiju rūpīgi izpētīt situāciju un nākt klajā ar priekšlikumiem šā jautājuma risināšanai;

                  21.

                  norāda, ka aģentūras gada gaitā saskaras ar daudzām un dažādām revīzijas un kontroles procedūrām, kuras bieži vien sadalītas ļoti nevienmērīgi un var aģentūrām radīt grūtības; uzskata, ka šī problēma galvenokārt būtu risināma, labāk koordinējot dažādās revīzijas (8), uzskata, ka ar aģentūrām būtu jāapspriežas, lai šim jautājumam rastu praktiskus risinājumus, netraucējot aģentūru pamatuzdevumu izpildi; aicina Revīzijas palātu, Komisiju, aģentūras un Tīklu šajā jautājumā nākt klajā ar pieeju, kura būtu piemērota visām iesaistītajām pusēm;

                  22.

                  prasa, lai visas aģentūras un kopuzņēmumi, publicējot savus galīgos gada pārskatus, sistemātiski pievienotu standartizētu veidlapu, kurā būtu iekļauti ziņojumos par budžeta izpildi un ziņojumos par budžeta un finanšu pārvaldību sniegtie dati; iesaka visām aģentūrām un kopuzņēmumiem šo informāciju sniegt visaptverošā, viegli pieejamā un pārredzamā veidā (piemēram, Excel un/vai CSV failu veidā), lai atvieglotu budžeta izpildes salīdzināšanu un tādējādi ļautu Parlamentam un sabiedrībai vispusīgi salīdzināt aģentūru un kopuzņēmumu izdevumus;

                  23.

                  prasa Tīklam ieviest detalizētu, standartizētu budžeta pozīciju sistēmu, lai aģentūru ieņēmumu un izdevumu apkopojumu un salīdzinājumu, kā arī apropriāciju izpildi un izmantojumu katrā budžeta pozīcijā varētu salīdzināt pēc sadaļas, nodaļas un budžeta pozīcijas; turklāt prasa Tīklam pēcāk veikt šo salīdzinājumu un nodrošināt, ka izdarītie secinājumi un pamatā esošie dati ir brīvi pieejami viegli izmantojamā formātā (piemēram, Excel un/vai CSV failu veidā);

         Cilvēkresursi un darbā pieņemšanas politika

                  24.

                  norāda, ka aģentūru pieņemtās personāla politikas pamatprincipus nosaka Civildienesta noteikumi un ka aģentūrām piemērojamiem tiesiskā regulējuma noteikumiem jābūt elastīgākiem un vienkāršākiem, lai nodrošinātu to efektīvāku darbību šajā jomā; turklāt norāda – lai gan Civildienesta noteikumu 110. pants pieļauj zināmu elastību, galīgo lēmumu tomēr pieņem Komisija, un tādēļ ir ļoti svarīgi, lai aģentūras un Komisija panāktu iepriekšēju vienošanos; uzskata – ja vienošanās netiek panākta, Komisijai būtu jāiesniedz pamatots lēmums atbildīgajai Eiropas Parlamenta komitejai;

                  25.

                  atgādina aģentūrām, ka, plānojot savu personāla politiku, tām būtu jāpieņem vispārēja cilvēkresursu plānošanas pieeja, kas būtu pielāgota to rīcībā esošajiem budžeta un administratīvajiem resursiem, lai nodrošinātu, ka personāla politika ir veidota saskaņoti un atbilst aģentūru vajadzībām; turklāt norāda, ka personāla komplektēšanas plānos vienmēr būtu jāņem vērā zināmi pamatapsvērumi, piemēram, dzimumu un ģeogrāfiskais līdzsvars; šajā sakarībā atzinīgi vērtē Komisijas Ceļvedī paredzētās iniciatīvas un pauž gandarījumu par to, ka pašreizējā Civildienesta noteikumu pārskatīšanā jau ir atzītas aģentūrām raksturīgās īpatnības;

                  26.

                  pauž bažas par to, ka aģentūrās īstenotās darbā pieņemšanas procedūras regulāri rada problēmas jau kopš aģentūru izveides un ka Revīzijas palāta savās revīzijās attiecībā uz 2011. finanšu gadu problēmas vai trūkumus šajā jomā ir atklājusi visās aģentūrās, izņemot divas; pauž izbrīnu, ka ne Vienotajā pieejā, ne Ceļvedī nav paredzēti pasākumi šajā jomā;

                  27.

                  uzskata, ka labi iedibinātā personāla politikas plānu prakse ir vērtīgs personāla ilgtermiņa plānošanas instruments; pauž pastiprinātas bažas par to, ka Komisija ikgadējās budžeta procedūras gaitā atceļ personāla politikas plānus, par kuriem jau bijusi panākta vienošanās, tādēļ aicina Komisiju ierobežot šādu praksi;

                  28.

                  aicina visas aģentūras ik gadu informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par to, cik atvaļinājuma dienu piešķirts katras amata pakāpes darbiniekiem saskaņā ar elastīga darbalaika un virsstundu kompensācijas atvaļinājuma sistēmu, pievienojot šīs ziņas gada darbības pārskatiem;

         Interešu konflikti un pārredzamība

                  29.

                  atzinīgi vērtē Revīzijas palātas Īpašo ziņojumu Nr. 15/2012 “Interešu konflikta pārvaldība revīzijai atlasītajās ES aģentūrās”, kurš tika sagatavots, pamatojoties uz Revīzijas palātai adresēto Parlamenta pieprasījumu veikt vispusīgu analīzi par aģentūru pieeju tādu situāciju pārvaldībai, kurās var veidoties potenciāli interešu konflikti;

                  30.

                  uzskata, ka Revīzijas palātas Īpašā ziņojuma Nr. 15/2012 galvenā pievienotā vērtība ir interešu konfliktu pārvaldības un novēršanas jomā panāktā progresa regulāra uzraudzība aģentūrās; aicina Revīzijas palātu turpināt darbu šajā jautājumā, proti, veikt revīziju arī citās aģentūrās, un izklāstīt savus konstatējumus jaunā īpašajā ziņojumā;

                  31.

                  atgādina, ka Īpašajā ziņojumā Nr. 15/2012 Revīzijas palāta izvērtēja interešu konfliktu pārvaldības politiku un procedūras četrās izraudzītās aģentūrās: Eiropas Aviācijas drošības aģentūrā (EASA), Eiropas Ķīmisko vielu aģentūrā (ECHA). Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādē (EFSA) un Eiropas Zāļu aģentūrā (EMA);

                  32.

                  uzskata, ka Revīzijas palātas veiktās revīzijas mērķis bija rast atbildi uz diviem jautājumiem – pirmkārt, vai aģentūras ir ieviesušas piemērotu politiku un procedūras, un otrkārt, vai šī politika un procedūras tiek pienācīgi īstenotas; turklāt norāda, ka veiktās revīzijas vajadzībām Revīzijas palāta izmantoja Ekonomiskās sadarbības un attīstības organizācijas (ESAO) pamatnostādnēs sniegto interešu konflikta definīciju, un arī Revīzijas palātas pieņemtais un atsaucei izmantotais prasību minimums bija balstīts uz minētajām pamatnostādnēm; tomēr uzsver, ka ESAO pamatnostādnes – kaut gan tās attiecīgajā jomā piedāvā starptautiskus kritērijus – pamatā attiecas uz publiskajā sektorā nodarbinātā personāla interešu konfliktiem un tādēļ nevar nodrošināt piemērotu bāzi efektīvam risinājumam attiecībā uz iespējamiem interešu konfliktiem aģentūru pārvaldes institūcijās un citās to darbā iesaistītajās struktūrās, piemēram, valdē, ekspertu grupās u. c. neraugoties uz to, atzinīgi vērtē ESAO piedāvāto paņēmienu kopumu un jo īpaši dāvanu un labumu kontrolsarakstu utt., kā arī ieteikumus attiecībā uz sodiem, nepieciešamību pārbaudīt interešu deklarāciju pilnīgumu un saturu, kā arī prasību izmantot pieredzi un konstatēt iespējamos interešu konfliktus;

                  33.

                  norāda, ka interešu konflikti var veidoties arī starp kādas aģentūras valdes locekļiem un pašu aģentūru, pamatojoties uz valsts vai institucionālām interesēm, un tas var apdraudēt aģentūras pienācīgu darbību; tādēļ aicina Komisiju steidzami iesniegt Parlamentam priekšlikumu šā jautājuma risināšanai; pauž cerību, ka pa to laiku pārredzamības labad tiks publiskotas pilnīgi visu aģentūru valdes locekļu interešu deklarācijas;

                  34.

                  pauž nožēlu par Revīzijas palātas Īpašajā ziņojumā Nr. 15/2012 minēto konstatējumu, ka laikā, kad četrās izraudzītajās aģentūrās tika pabeigtas uz vietas veiktās Revīzijas palātas pārbaudes (2011. gada oktobrī), nevienā no tām interešu konflikta situācijas netika pienācīgi pārvaldītas; norāda, ka EMA un EFSA bija izstrādājušas pilnveidotu interešu konflikta pārvaldības politiku, savukārt ECHA politika bija nepilnīga un EASA šādas politikas nebija vispār;

                  35.

                  ar bažām konstatē, ka Revīzijas palāta uzrādījusi virkni nepilnību, jo īpaši attiecībā uz nostādņu un procedūru īstenošanu darbinieku un apelācijas padomes interešu konfliktu novēršanai (ECHA), pārredzamības trūkumu attiecībā uz ikgadējo interešu deklarāciju publicēšanu (EASA) un mācībām par interešu konfliktiem (ECHA un EASA); uzsver, ka no četrām Revīzijas palātas revidētajām aģentūrām vienīgi EMA bija ieviesusi politiku attiecībā uz dāvanām un uzaicinājumiem;

                  36.

                  atzinīgi vērtē Revīzijas palātas ieteikumus četrām revidētajām aģentūrām; atzinīgi vērtē to, ka pēc Revīzijas palātas izdarītajām revīzijām minētās četras aģentūras veikušas virkni pasākumu savu individuālo nepilnību novēršanai; mudina aģentūras ziņot budžeta izpildes apstiprinātājiestādei par visiem turpmākajiem pasākumiem, ko tās būs veikušas saistībā ar savu politikas nostādņu un procedūru īstenošanu šo nepilnību novēršanai, tostarp interešu konfliktu pārvaldības jomā;

                  37.

                  norāda, ka Revīzijas palāta atklāja vairākus nozīmīgus trūkumus saistībā ar darba attiecību izbeigšanu, kuri mazina iespējas novērst publiskā sektora darbinieku “rotāciju” uz privāto sektoru; atbalsta Revīzijas palātas ieteikumu, kurā uzsvērta nepieciešamība risināt šos ar darba attiecību izbeigšanu saistītos jautājumus, un uzskata, ka ir jāprecizē jautājums par “bezdarbības” perioda noteikšanu personām, kas pildījušas aģentūras direktora pienākumus vai ieņēmušas citus atbildīgus amatus;

                  38.

                  atbalsta Revīzijas palātas ieteikumu visām Savienības iestādēm un decentralizētajām struktūrām pārbaudīt, vai Īpašajā ziņojumā Nr. 15/2012 paustie ieteikumi tām varētu būt noderīgi un piemērojami; uzskata, ka visām aģentūrām būtu jāizstrādā un jāīsteno vispusīga neatkarības nodrošināšanas politika un procedūras, cita starpā izveidojot rīcības mehānismu un skaidri noteiktas sankcijas, ko piemēro uzticības ļaunprātīgas izmantošanas gadījumos, vai jāievieš nepieciešamās izmaiņas jau pastāvošajā politikā un procedūrās, pamatojoties uz gūto pieredzi un Īpašajā ziņojumā Nr. 15/2012 paustajiem ieteikumiem; aicina aģentūras līdz 2013. gada beigām informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par šo jautājumu;

                  39.

                  atzinīgi vērtē Eiropas Ombuda lēmumu pēc savas iniciatīvas sākt izmeklēšanu, kas skars vairākus gadījumus, par kuriem nesen ziņots Komisijai saistībā ar interešu konfliktu, publiskā sektora darbiniekiem pārejot strādāt privātajā sektorā; pievienojas ombuda paustajam brīdinājumam, ka, lai gan interešu konfliktu efektīva novēršana ir labas pārvaldības un ētiskas rīcības neatņemama daļa, tomēr ne visas pārvaldības un ētikas problēmas ir automātiski saistītas ar interešu konfliktiem; uzskata, ka interešu konfliktiem ir jāpievēršas, precīzi ievērojot to robežas, un uzsver, ka Savienības iestādēs ir jāsekmē stratēģijas un pasākumi, kas paredzēti izglītošanai par interešu konfliktiem un to novēršanai;

                  40.

                  atzinīgi vērtē Revīzijas palātas ieteikumu Savienībai apsvērt iespēju turpināt pilnveidot tiesisko regulējumu interešu konflikta situāciju pārvaldības jomā;

                  41.

                  atzinīgi vērtē iestāžu 2012. gada 19. jūlija kopīgo paziņojumu par decentralizētajām aģentūrām un jo īpaši tajā izvirzītos noteikumus par interešu konfliktu pārvaldību un novēršanu (11. un 18. punkts), kā arī par aģentūru zinātnisko ekspertu neatkarību (20. punkts);

                  42.

                  aicina Revīzijas palātu izvērtēt, kā aģentūrās norisinās to pasākumu īstenošana, kurus tās veic, pamatojoties uz Īpašajā ziņojumā Nr. 15/2012 paustajiem ieteikumiem; aicina Tīklu, pamatojoties uz paraugprakses apmaiņu un gūto pieredzi, izstrādāt priekšlikumus, lai sadarbībā ar Komisiju un Revīzijas palātu būtu iespējams konstatēt, kurās aģentūrās vai kurās to darbības jomās pastāv vislielākais interešu konfliktu risks; šajā sakarībā atzinīgi vērtē Pārredzamības reģistra pārskatīšanu saistībā ar Savienības iestāžu lobiju grupām un mudina Komisiju un aģentūras īstenot pasākumus, kas izriet no šīs pārskatīšanas attiecībā uz iespējamiem interešu konfliktiem;

                  43.

                  atzinīgi vērtē Komisijas paredzēto rīcību interešu konfliktu jomā, it sevišķi nodomu izstrādāt pamatnostādnes saskaņotai interešu konfliktu novēršanas un pārvaldības politikai attiecībā uz valdes locekļiem, direktoriem, zinātnisko komiteju ekspertiem un apelācijas padomes locekļiem (9), norādot, ka par šo uzdevumu Komisija pati uzņēmusies atbildību un par tā izpildes termiņu noteikusi 2013. gadu; ar gandarījumu konstatē, ka šis uzdevums pieder pie Komisijas prioritārajām darbībām un starpposma mērķiem; mudina Komisiju ievērot minētā uzdevuma izpildei ierosināto termiņu un līdz 2013. gada beigām ziņot budžeta izpildes apstiprinātājiestādei par panāktajiem rezultātiem, ziņojumam pievienojot attiecīgos likumdošanas priekšlikumus;

                  44.

                  šajā sakarībā norāda, ka Komisija ir paredzējusi divus pasākumus, kuri aģentūrām jāveic 2013. gadā – proti, pieņemt un īstenot nepārprotamu politiku interešu konfliktu jomā, jo īpaši apmainīties ar pieredzi un, iespējams, izstrādāt koordinētu pieeju kopīgām problēmām, kas saistītas ar zinātniskajām komitejām un apelācijas padomēm, un izveidot pārredzamus un objektīvi pārbaudāmus kritērijus apelācijas padomes locekļu objektivitātes un neatkarīguma noteikšanai, un pārskatīt zinātnisko komiteju locekļu atlases procedūras (10); mudina aģentūras līdz 2013. gada beigām ziņot budžeta izpildes apstiprinātājiestādei par panākumiem minēto uzdevumu īstenošanā;

                  45.

                  aicina Komisiju ņemt vērā nepieciešamību saglabāt pienācīgu līdzsvaru starp risku un ieguvumiem, jo īpaši attiecībā uz interešu konfliktu pārvaldību, no vienas puses, un mērķi saņemt labāko iespējamo zinātnisko konsultāciju, no otras puses; uzskata, ka rīcības kodeksu un ētikas vadlīniju skaita pieaugums nenodrošinās interešu konfliktu izzušanu; uzskata, ka rīcības kodeksu un ētikas vadlīniju pieņemšana ir vajadzīga, tomēr ar to vien nepietiek, un ka izskaust interešu konfliktus iespējams, tikai ieviešot un efektīvi īstenojot vienkāršus un piemērotus noteikumus, kuri veido daļu no vispārējas godīguma, integritātes un pārredzamības kultūras;

                  46.

                  atgādina to, ka augstai pārredzamības pakāpei ir būtiska nozīme interešu konfliktu riska mazināšanā; tādēļ aicina aģentūras, kuras vēl to nav izdarījušas, ievietot savā tīmekļa vietnē valdes locekļu, vadošo darbinieku, ārējo un štata ekspertu sarakstu, kā arī viņu interešu deklarācijas un dzīves aprakstus;

         Ceļvedis

                  47.

                  atzinīgi vērtē 2012. gada decembrī Komisijā pieņemto “Turpmāko pasākumu ceļvedi saistībā ar vienoto pieeju ES decentralizētajām aģentūrām” (“Ceļvedis”) un aicina visas iesaistītās puses ņemt vērā tajā paustās idejas, jo īpaši pašreizējās sarunās par daudzgadu finanšu shēmu (DFS);

                  48.

                  pilnībā atbalsta galvenos Ceļvedī izklāstītos Komisijas mērķus, proti, panākt sabalansētāku pārvaldību, uzlabot aģentūru darbības efektivitāti un pārskatatbildību un panākt. lai to darbība būtu saskaņotāka; atzinīgi vērtē ierosinātos pasākumus, it sevišķi attiecībā uz valdes racionalizāciju, centieniem rast sinerģiju starp aģentūrām un dažu aģentūru iespējamo apvienošanu;

                  49.

                  konstatē, ka Ceļvedī, kaut arī tas ir labs iesākums, tomēr vēl trūkst vispusīga aģentūru pašreizējās situācijas novērtējuma, un tajā nav ietverts arī skaidrs redzējums un stratēģija attiecībā uz nepieciešamību modernizēt aģentūras; uzskata, ka Komisija būtu varējusi izvirzīt vērienīgākas un augstākas prasības attiecībā uz atsevišķām aģentūrām, aģentūru veidiem vai grupām paredzētiem konkrētiem pasākumiem; pauž nožēlu, ka iestāžu darba grupas ieilgušā darba rezultāti patlaban ir samērā pieticīgi un ka Padome nav izrādījusi gatavību atbalstīt vērienīgāku pieeju; pauž pārliecību, ka proaktīvāka un tālredzīgāka pieeja būtu nodrošinājusi ievērojami lielāku pievienoto vērtību;

                  50.

                  atzinīgi vērtē to, ka viena no vienotās pieejas prioritātēm ir uzlabot aģentūru pārvaldību, jo īpaši skaidrāk nosakot valdes un izpilddirektora uzdevumus un pārskatot Komisijas un Parlamenta pārstāvju lomu un uzdevumus valdē; uzskata, ka tas palīdzēs arī precizēt aģentūru attiecības ar Savienības iestādēm un dalībvalstīm, izveidot uzlabotus aģentūru pārskatatbildības mehānismus un noteikt, cik lielā mērā Komisija ir atbildīga par aģentūru darbību, vienlaikus ievērojot aģentūru neatkarības principu;

                  51.

                  aicina Komisiju labāk izmantot aģentūru veiktspējas potenciālu un ieteikumus saistībā ar “Eiropas pusgadu”, jo īpaši – izstrādājot gada izaugsmes pētījumu un makroekonomiskos rādītājus; uzsver, ka aģentūrām ir būtiska loma stratēģijas “Eiropa 2020” mērķu sasniegšanā;

         Neatkarība

                  52.

                  uzsver, cik ārkārtīgi svarīga ir aģentūru neatkarība; atgādina, ka vajadzētu ļaut aģentūrām neatkarīgi pildīt savas pilnvaras, un pauž nožēlu, ka patlaban tas ne vienmēr tā ir; uzskata, ka Komisijas ģenerāldirektorāti būtu jāuzlūko kā aģentūru partneri, un ar bažām konstatē, ka dažkārt Komisijas intervences liek šaubīties par aģentūru pieņemto lēmumu un veikto pasākumu objektivitāti, it sevišķi gadījumos, kas saistīti ar augstu risku patērētāju drošības jomā;

         Pārskatatbildība

                  53.

                  uzskata, ka ir jāracionalizē aģentūru demokrātiskā pārskatatbildība, galvenokārt attiecībā uz to, kā aģentūras sniedz ziņojumus budžeta izpildes apstiprinātājiestādei (jo īpaši jāmin nekonsekvence veidā, kādā tiek sniegta finanšu informācija un iesniegti ziņojumi par pasākumiem, kas veikti pēc budžeta izpildes apstiprināšanas); uzskata, ka attiecībās starp Parlamentu un aģentūrām noderētu stingrāka un labāk strukturēta sistēma attiecībā uz ziņojumu sniegšanu Parlamentam; uzskata, ka pašreizējā kārtība ir diezgan nestrukturēta un saziņa un ziņojumu sniegšana pārāk bieži notiek tikai pēc ad hoc principa;

                  54.

                  uzskata, ka ir sevišķi svarīgi, lai par aģentūrām atbildīgās Parlamenta komitejas iespējami rūpīgi pārbaudītu aģentūru gada darba programmas un nodrošinātu, ka tās atbilst pašreizējiem apstākļiem un politikas prioritātēm; šajā sakarībā sagaida, ka aģentūras, izstrādājot savas gada darba programmas, cieši sadarbosies ar minētajām komitejām un Komisiju saskaņā ar 2012. gada 19. jūlija“Kopīgo paziņojumu par decentralizētajām aģentūrām”;

                  55.

                  prasa aģentūrām pārredzamības un demokrātiskās kontroles, tostarp arī Parlamenta kontroles, labad to tīmekļa vietnēs ievietot valdes sanāksmju protokolus;

                  56.

                  ierosina dot iespēju Parlamenta Budžeta kontroles komitejas loceklim novērotāja statusā apmeklēt aģentūru valdes sanāksmes;

         Ciešākas sadarbības iespējas un dažu aģentūru iespējamā apvienošana

                  57.

                  uzskata, ka būtu jāizpēta turpmākas sinerģijas iespējas Eiropas Policijas akadēmijas (CEPOL)un Eiropas Policijas biroja darbībā, ņemot vērā CEPOL 2011. gadā publicētā pētījuma rezultātus (līgums CEPOL/CT/2010/002); norāda, ka 2014. gada martā Akadēmijai būs jāatbrīvo pašreizējās telpas Bremshilā (Apvienotā Karaliste); prasa Komisijai nākt klajā ar priekšlikumu Eiropas Parlamentam un Padomei par Akadēmijas pārvietošanu uz Hāgu (Nīderlande), kur patlaban atrodas Eiropas Policijas birojs, lai abas aģentūras varētu kopīgi izmantot telpas un pakalpojumus, vienlaikus neapdraudot abu aģentūru pamatuzdevumus un autonomiju; uzsver, ka drīzs lēmums par CEPOL pārvietošanu ievērojami mazinātu neskaidrību, kas var negatīvi atsaukties uz personālu un darbā pieņemšanas procedūrām;

                  58.

                  aicina Komisiju kopā ar Eiropas Izglītības fondu, Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centru, Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fondu un Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūru turpināt pētīt starp minētajām aģentūrām pastāvošo sinerģiju un sniegt budžeta izpildes apstiprinātājiestādei ziņojumu par šo aģentūru iespējamu dziļāku integrāciju; aicina minētās aģentūras un Komisiju izvērtēt, vai ciešāka sadarbība varētu nodrošināt apjomradītus ietaupījumus un optimizēt aģentūru darbības rezultātus;

                  59.

                  uzskata, ka starp dažām aģentūrām vajadzētu norisināties ciešākai koordinācijai, jo īpaši attiecībā uz lēmumiem, kuri skar citas aģentūras darbības jomu; ierosina attiecīgajām aģentūrām vienoties savā starpā, vienlaikus iesaistot attiecīgās ieinteresētās personas, lai nepieļautu sāncensību likumdošanas jomā; aicina aģentūras šādos gadījumos vienmēr informēt atbildīgās Parlamenta komitejas;

         Paraugprakses apmaiņa

                  60.

                  uzsver nepieciešamību nodrošināt, ka jaunizveidotās aģentūras, piemēram, 2011. gadā nodibinātā Energoregulatoru sadarbības aģentūra, Eiropas Banku iestāde (EBI), Eiropas Apdrošināšanas un aroda pensiju iestāde (EAAPI) un Eiropas Vērtspapīru un tirgu iestāde (EVTI), apgūst ilgāk pastāvošo, pieredzē bagātāko aģentūru paraugpraksi, lai izvairītos no nepilnībām darbinieku pieņemšanā, iepirkuma organizēšanā un finanšu regulējumā;

                  61.

                  ar gandarījumu konstatē, ka jaunizveidotās aģentūras trīs reizes gadā piedalās Tīkla sanāksmēs un šo sanāksmju ietvaros notiek arī paraugprakses apmaiņa; turklāt norāda, ka jaunizveidotās aģentūras ir aicinātas iesaistīties apakštīklos, kas izveidoti, lai apspriestu jautājumus, kuriem nepieciešamas tehniskas zināšanas, jo īpaši administrācijas vadītāju apakštīkls, kas tiekas tikpat bieži kā Tīkls un apspriež darbā pieņemšanas, iepirkuma un finanšu regulējuma jautājumus;

                  62.

                  pieņem zināšanai, ka EVTI ir rīkojusi divus pieredzes apmaiņas braucienus – 2011. gadā uz Eiropas Dzelzceļa aģentūru (ERA) un 2012. gadā uz Eiropas Jūras drošības aģentūru (EMSA), un šo braucienu laikā EVTI darbiniekiem bija iespēja iepazīties ar šo nostabilizējušos aģentūru paraugpraksi; norāda, ka starp EVTI, EAAPI un EBI izveidojusies bieža saziņa, tās dalās pieredzē, saskaņo praksi un gūst labumu no sinerģijas;

                  63.

                  aicina Tīklu uzturēt dialogu ar Komisiju, lai izskatītu iespējas sarīkot aģentūrām kopīgus mācību pasākumus, kuru mērķis būtu atrisināt finansiālās problēmas, ko Revīzijas palāta konstatēja 2011. gadā;

         Eiropas uzraudzības iestādes

                  64.

                  ar bažām norāda, ka Finanšu regulas noteikumi nav pilnībā pielāgoti Eiropas uzraudzības iestāžu finansēšanas kārtībai, jo 55 % līdz 60 % no to budžeta tiek finansēti no dalībvalstu un Eiropas Brīvās tirdzniecības asociācijas (EBTA) valstu iemaksām; uzskata, ka ir jāmeklē piemēroti mehānismi, kā garantēt uzraudzības iestāžu drošību un finansiālo stabilitāti, jo, ņemot vērā to jaukto finansējumu, tās ir pakļautas īpašiem riskiem; uzskata, ka šis jautājums būtu jārisina vēlākais brīdī, kad nākamo reizi tiks pārskatīts aģentūru regulējums Finanšu regulā, un aicina Komisiju šo situāciju izvērtēt un ziņot par to budžeta izpildes apstiprinātājiestādei;

                  65.

                  uzsver, ka ir svarīgi pienācīgi saskaņot uzraudzības iestādēm uzticētos uzdevumus ar piešķirto budžetu un pieejamām štata vietām, jo saskaņas trūkums var radīt nelīdzsvarotu personāla nodrošinājumu, no vienas puses, attiecībā uz uzraudzības iestāžu darbinieku pieņemšanu un, no otras puses, attiecībā uz valstu ekspertu iesaistīšanu; pauž bažas par to, ka Komisija grozīja uzraudzības iestāžu ierosinātos štatu sarakstus, nesniedzot skaidras norādes; mudina Komisiju šajā jautājumā un citos jautājumos rīkoties pilnīgi pārredzami;

                  66.

                  šajā sakarībā norāda uz bažām, kas tika paustas SVF 2012. gada decembra finanšu sektora novērtējuma sākotnējos secinājumos par Savienību, kuros tiek ieteikts palielināt Eiropas uzraudzības iestāžu resursus un pilnvaras, lai tās varētu veiksmīgi pildīt savas funkcijas, vienlaikus arī palielinot to darbības neatkarību;

         Dzimumu līdztiesība

                  67.

                  uzsver, ka ir svarīgi ieviest nostādnes, kas nodrošinātu abu dzimumu pienācīgu pārstāvību aģentūru pārvaldes institūcijās; mudina Tīklu ieviest un popularizēt vispārējas paraugprakses pamatnostādnes šajā jomā arī tajos gadījumos, kad aģentūru dibināšanas regulās šajā jautājumā nav sniegtas īpašas norādes; aicina aģentūru izpilddirektorus, kuri uzņemas galīgo atbildību par personāla komplektēšanas jautājumiem, nodrošināt dzimumu paritāti aģentūru darbinieku vidū kopumā un to darbinieku vidū, kuri ieņem atbildīgus amatus;

                  68.

                  ar bažām norāda, ka tikai nedaudzās aģentūrās izpilddirektora amatu ieņem sieviete; ņemot vērā, ka aģentūru direktorus lielākoties ieceļ valde, pamatojoties uz Komisijas apstiprināto kandidātu sarakstu, aicina aģentūru valdes un Komisiju ievērot dzimumu līdztiesības principus un ņemt vērā Komisijas 2010. gadā ierosināto stratēģiju, lai panāktu līdzsvarotāku dzimumu pārstāvību atbildīgos amatos; pauž bažas par to, ka dzimumu līdztiesības politika nav iekļauta Vienotās pieejas un Ceļveža mērķos, un aicina Komisiju sagatavot īpašus priekšlikumus šā jautājuma risināšanai;

                  69.

                  norāda, ka dalībvalstu pārstāvju izraudzīšanās darbam valdē ir pašu dalībvalstu kompetencē; aicina dalībvalstis, izraugoties savus pārstāvjus darbam minētajās struktūrās, paturēt prātā dzimumu līdztiesības principus un mudina izpilddirektorus pievērst valdes locekļu uzmanību šim jautājumam, gatavojoties valdes priekšsēdētāja un priekšsēdētāja vietnieka ievēlēšanai; ar gandarījumu konstatē, ka divās no pašreizējām “trijotnes” aģentūrām patlaban valdes priekšsēdētāja ir sieviete;

         Kompleksas IT sistēmas

                  70.

                  uzsver, ka aģentūrām, kā arī Komisijai ir jāīsteno paraugprakses un pieredzes koordinācija un apmaiņa, lai pārvarētu tehniskās un vadības problēmas, kas rodas kompleksās informācijas tehnoloģiju (IT) sistēmās, kurām jādarbojas visas Savienības mērogā; uzskata, ka ir dīvaini, ka Komisija iekasē no aģentūrām maksu par savu IT sistēmu izmantošanu un ka šo maksu nenosaka pēc objektīviem kritērijiem, piemēram, ņemot vērā aģentūru lielumu; ņemot vērā, ka šāda maksa rada ievērojamu slogu mazajām aģentūrām, aicina Komisiju, ja nav iespējams atteikties no maksas iekasēšanas, noteikt to atkarībā no aģentūru lieluma un finansiālajām iespējām;

                  71.

                  vērš Komisijas uzmanību uz grūtībām, ar kurām aģentūras saskaras, izmantojot kompleksas IT sistēmas, piemēram, uzkrājumu grāmatvedību (ABAC) un SYSPER2, un kuras rodas tādēļ, ka minētās sistēmas ir projektētas tā, lai apmierinātu Komisijas, nevis aģentūru vajadzības; atzinīgi vērtē apakštīklu veiktos pasākumus no šīs problēmas izrietošo seku risināšanai, it sevišķi Savienības aģentūru informācijas un komunikācijas tehnoloģiju tīkla (IT jautājumi) un administrācijas vadītāju apakštīkla (ABAC un SYSPER2) darbību, un aicina Komisiju šajā jautājumā ciešāk sadarboties ar aģentūrām;

                  72.

                  ierosina sniegt aģentūrām iespēju izmantot Komisijas cilvēkresursu pārvaldības programmatūru vai jebkādu citu programmatūru, lai tām nebūtu par lielu summu jāiegādājas pašām sava programmatūra;

                  73.

                  lai atvieglotu aģentūru budžeta izpildes apstiprinātājiestādes darbu un ņemot vērā aģentūru skaitu un to aizvien sarežģītāko darbu un darba rezultātus, ierosina Parlamentam no nākamā finanšu gada, veicot izpēti un sagatavojot atzinumus par aģentūrām, apsvērt konfigurācijas maiņu, paredzot iespēju iecelt vairākus referentus, kā tas šogad jau tika darīts attiecībā uz citām iestādēm;

                  74.

                  uzdod priekšsēdētājam šo rezolūciju nosūtīt aģentūrām, uz kurām attiecas šī budžeta izpildes apstiprinājuma procedūra, kā arī Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai.

         (1)  OV L 286, 17.10.2012., 388. lpp.

         (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

         (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

         (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         (5)  OV C 368, 16.12.2011.

         (6)  OV C 161 E, 31.5.2011., 62. lpp.

         (7)  OV C 51 E, 22.2.2013., 121. lpp.

         (8)  Skatīt 53. punktu “Turpmāko pasākumu ceļvedī saistībā ar vienoto pieeju ES decentralizētajām aģentūrām”.

         (9)  Skatīt 33. punktu “Turpmāko pasākumu ceļvedī saistībā ar vienoto pieeju ES decentralizētajām aģentūrām”.

         (10)  Skatīt 34. un 35. punktu “Turpmāko pasākumu ceļvedī saistībā ar vienoto pieeju ES decentralizētajām aģentūrām”.


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (ES) 2017/1743 (2017. gada 27. aprīlis) par kopuzņēmuma “2. ierosme inovatīvu zāļu jomā” 2015. finanšu gada pārskatu apstiprināšanu

text:
               29.9.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 252/360

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS (ES) 2017/1743
   (2017. gada 27. aprīlis)
   par kopuzņēmuma “2. ierosme inovatīvu zāļu jomā” 2015. finanšu gada pārskatu apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā kopuzņēmuma “2. ierosme inovatīvu zāļu jomā” 2015. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par kopuzņēmuma “2. ierosme inovatīvu zāļu jomā” 2015. finanšu gada pārskatiem ar Kopuzņēmuma atbildi (1),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību (2), kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, kuru Revīzijas palāta sniegusi par 2015. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2017. gada 21. februāra ieteikumu par apstiprinājumu, ko sniedz Kopuzņēmumam par 2015. finanšu gada budžeta izpildi (05875/2017 – C8-0089/2017),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 209. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2014. gada 6. maija Regulu (ES) Nr. 557/2014, ar ko izveido Kopuzņēmumu “2. ierosme inovatīvu zāļu jomā” (4), un jo īpaši tās 12. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 110/2014 par finanšu paraugregulu publiskā un privātā sektora partnerības struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 209. pantā (5),

               —

               ņemot vērā Reglamenta 94. pantu un IV pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A8-0083/2017),

               1.

               apstiprina kopuzņēmuma “2. ierosme inovatīvu zāļu jomā” 2015. finanšu gada pārskatus;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu nosūtīt kopuzņēmuma “2. ierosme inovatīvu zāļu jomā” izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai un nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Antonio TAJANI

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 473, 16.12.2016., 57. lpp.

      (2)  OV C 473, 16.12.2016., 58. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 169, 7.6.2014., 54. lpp.

      (5)  OV L 38, 7.2.2014., 2. lpp.


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (ES) 2016/1482 (2016. gada 28. aprīlis) par Eiropas Savienības 2014. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, IX iedaļa – Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs

text:
               14.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 246/160

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS (ES) 2016/1482
   (2016. gada 28. aprīlis)
   par Eiropas Savienības 2014. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, IX iedaļa – Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājs
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2014. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības konsolidētos pārskatus par 2014. finanšu gadu (COM(2015) 377 – C8-0207/2015) (2),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas pārskatu par budžeta izpildi 2014. finanšu gadā un iestāžu atbildes (3),

               —

               ņemot vērā deklarāciju (4) par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, kuru Revīzijas palāta sniegusi par 2014. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 314. panta 10. punktu, kā arī 317., 318. un 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (5) un jo īpaši tās 55., 99., 164., 165. un 166. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 94. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumu (A8-0109/2016),

               1.

               sniedz Eiropas datu aizsardzības uzraudzītājam apstiprinājumu par 2014. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropadomei, Padomei, Komisijai, Eiropas Savienības Tiesai, Revīzijas palātai, Eiropas Ombudam, Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam un Eiropas Ārējās darbības dienestam, un nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerāldirektors

         Klaus WELLE

      (1)  OV L 51, 20.2.2014.

      (2)  OV C 377, 13.11.2015., 1. lpp.

      (3)  OV C 373, 10.11.2015., 1. lpp.

      (4)  OV C 377, 13.11.2015., 146. lpp.

      (5)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.


title: 2014/605/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2014. gada 3. aprīlis ) par Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras 2012. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               5.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 266/272

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2014. gada 3. aprīlis)
   par Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras 2012. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2014/605/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras 2012. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras 2012. finanšu gada pārskatiem ar Aģentūras atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2014. gada 18. februāra ieteikumu (05849/2014 – C7-0054/2014),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 1994. gada 18. jūlija Regulu (EK) Nr. 2062/94, ar ko izveido Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūru (4), un jo īpaši tās 14. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5),

               —

               ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1271/2013 par finanšu pamatregulu struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 208. pantā (6), un jo īpaši tās 108. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Nodarbinātības un sociālo lietu komitejas atzinumu (A7-0193/2014),

               1.

               sniedz Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras direktoram apstiprinājumu par Aģentūras 2012. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūras direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 365, 13.12.2013., 275. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 216, 20.8.1994., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (6)  OV L 328, 7.12.2013., 42. lpp.


title: EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 31/12/COL ( 2012. gada 1. februāris ), ar ko astoņdesmit piekto reizi groza procedūras un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā, no 2012. gada 1. februāra ieviešot jaunu nodaļu par valsts atbalstu kuģu būvei

text:
               31.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 31/77

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS

   Nr. 31/12/COL
   (2012. gada 1. februāris),
   ar ko astoņdesmit piekto reizi groza procedūras un materiālo tiesību noteikumus valsts atbalsta jomā, no 2012. gada 1. februāra ieviešot jaunu nodaļu par valsts atbalstu kuģu būvei
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE („IESTĀDE”),
   tā kā:
   Saskaņā ar Uzraudzības iestādes un Tiesas nolīguma 5. panta 2. punkta b) apakšpunktu Iestāde sniedz paziņojumus vai izdod pamatnostādnes par EEZ līgumā regulētajiem jautājumiem, ja šis Līgums vai Uzraudzības iestādes un Tiesas nolīgums to skaidri paredz vai ja Iestāde to uzskata par nepieciešamu.
   Eiropas Komisija 2011. gada 7. decembrī pieņēma paziņojumu par pārskatīto noteikumu piemērošanu no 2012. gada 1. janvāra, lai novērtētu valsts atbalstu kuģu būvei (OV C 364, 14.12.2011., 9. lpp.).
   Šis paziņojums attiecas arī uz Eiropas Ekonomikas zonu.
   Visā Eiropas Ekonomikas zonā ir jānodrošina EEZ valsts atbalsta noteikumu vienāda piemērošana saskaņā ar EEZ līguma 1. pantā noteikto viendabīguma mērķi.
   Saskaņā ar EEZ līguma XV pielikumā 11. lappusē iekļautās nodaļas „VISPĀRĪGA INFORMĀCIJA” II punktu Iestādei pēc apspriešanās ar Komisiju ir jāpieņem tiesību akti atbilstoši Eiropas Komisijas pieņemtajiem tiesību aktiem.
   Iestāde par minēto jautājumu apspriedās ar Eiropas Komisiju un EBTA valstīm ar 2011. gada 19. decembra vēstulēm,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Valsts atbalsta pamatnostādnes groza, aizstājot nodaļu par valsts atbalsta kuģu būvei novērtējumu.
   Jaunā nodaļa ir iekļauta šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Autentisks ir tikai lēmuma teksts angļu valodā.

      Briselē, 2012. gada 1. februārī

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā –
         Oda Helen SLETNES

            priekšsēdētāja

         Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

            Kolēģijas locekle

      PIELIKUMS

         VALSTS ATBALSTA PAMATNOSTĀDNES PAR KUĢU BŪVI
          (1)

      1.   Ievads

                  (1)

                  Kuģu būvei ir tikušas piemērotas vairākas īpašas valsts atbalsta shēmas, kas laika gaitā pakāpeniski tuvinātas horizontālajiem valsts atbalsta noteikumiem. Salīdzinot ar rūpniecības nozarēm, uz kurām nav attiekušies īpaši noteikumi, kuģu būves nozarei piemērojamie režīmi ir ietvēruši gan stingrākus, gan saudzīgākus noteikumus. Šajās pamatnostādnēs ietverti jauni noteikumi kuģu būvei paredzētā valsts atbalsta novērtēšanai pēc pašreizējo pamatnostādņu par valsts atbalstu kuģu būvei termiņa beigām 2011. gada 31. decembrī (2).

                  (2)

                  Kuģu būvei salīdzinājumā ar citām nozarēm ir dažas specifiskas iezīmes, piemēram, nelielu sēriju ražošana, izgatavoto vienību izmērs, vērtība un sarežģītība, kā arī tas, ka prototipus parasti izmanto komerciāli.

                  (3)

                  Ņemot vērā šīs specifiskās iezīmes, Iestāde uzskata, ka ir lietderīgi kuģu būves nozarē turpināt piemērot īpašus inovācijas atbalsta noteikumus, līdztekus nodrošinot, ka šis atbalsts nerada negatīvu ietekmi uz tirdzniecības nosacījumiem un konkurenci tādā mērā, kas būtu pretrunā kopējām interesēm.

                  (4)

                  Inovācijas valsts atbalsta rezultātā ir jāmainās atbalsta saņēmēja rīcībai – jāpaaugstina inovācijas darbību līmenis un jāīsteno inovācijas projekti vai darbības, kas citādi netiktu veiktas vai kas tiktu veiktas daudz ierobežotākā apjomā. Stimulējošo ietekmi nosaka, veicot hipotētisku analīzi, kurā salīdzina paredzētās darbības līmeņus ar atbalstu un bez tā. Tāpēc šajās pamatnostādnēs ir norādītas konkrētās prasības, kas EBTA valstīm dos iespēju pārliecināties par stimulējošās ietekmes esību.

                  (5)

                  Kopā ar nozares pārstāvjiem ir izstrādāts un Iestādes lēmumu pieņemšanas praksē tiek piemērots neformāls noteikumu kopums par inovācijas atbalstu kuģu būves jomā, jo īpaši par attiecināmajām izmaksām un projekta novatoriskā rakstura apstiprināšanu. Pārredzamības nolūkā šie noteikumi būtu oficiāli jāiekļauj inovācijas atbalsta noteikumos.

                  (6)

                  Attiecībā uz reģionālo atbalstu Iestāde horizontālās Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnes 2007.–2013. gadam (3) pārskatīs 2013. gadā. Līdz ar to Iestāde pagaidām neveiks izmaiņas reģionālā atbalsta konkrētajos noteikumos kuģu būves nozarē. Tādējādi konkrētie noteikumi par reģionālo atbalstu kuģu būvei, kas ietverti šajā nodaļā, ir tie paši, kas ir atrodami iepriekšējā nodaļā par valsts atbalstu kuģu būvei. Iestāde situāciju no jauna izvērtēs, pārskatot Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnes.

                  (7)

                  Attiecībā uz eksporta kredītiem šo pamatnostādņu mērķis ir ievērot piemērojamās starptautiskās saistības.

                  (8)

                  Tāpēc šajās pamatnostādnēs ir ietverti īpaši inovācijas atbalsta un reģionālā atbalsta noteikumi kuģu būves jomā, kā arī noteikumi par eksporta kredītiem. Turklāt atbalstu kuģu būves nozarei ir iespējams atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu saskaņā ar EEZ līgumu un horizontālajiem valsts atbalsta instrumentiem (4), ja vien tajos nav noteikts citādi.

                  (9)

                  Saskaņā ar EEZ līguma 123. pantu jebkura EBTA valsts var pieņemt tādus pasākumus, ko tā uzskata par vajadzīgiem, lai aizsargātu savas būtiskās drošības intereses attiecībā uz finansējumu kara kuģiem.

                  (10)

                  Iestāde plāno šajās pamatnostādnēs izklāstītos principus piemērot līdz 2013. gada 31. decembrim. Pēc tam Iestāde plāno noteikumus par inovācijas atbalstu ietvert pamatnostādnēs par valsts atbalstu pētniecībai, attīstībai un inovācijai (5), bet noteikumus par kuģu būves reģionālo atbalstu iestrādāt valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnēs.

            2.   Darbības joma un definīcijas

                  (11)

                  Saskaņā ar šīm pamatnostādnēm Iestāde var atļaut atbalstu jebkurai kuģu būvētavai vai– eksporta kredīta gadījumā – kuģa īpašniekam piešķirtu atbalstu, kas paredzēts kuģu būvei, remontam vai pārbūvei, kā arī inovācijas atbalstu, kas piešķirts peldošu un pārvietojamu jūras konstrukciju būvei.

                  (12)

                  Šajās pamatnostādnēs piemēro šādas definīcijas:

                              (a)

                              “kuģu būve” ir pašpiedziņas komerciālo kuģu būve EEZ;

                              (b)

                              “kuģu remonts” ir pašpiedziņas komerciālo kuģu remonts vai atjaunošana EEZ;

                              (c)

                              “kuģu pārbūve” ir tādu pašpiedziņas komerciālo kuģu, kas nav mazāki par 1 000 gt (6), pārbūve EEZ ar nosacījumu, ka pārbūves darbi ir saistīti ar būtiskām kravas izvietojuma, korpusa, dzinēja sistēmas vai pasažieru uzņemšanas infrastruktūras izmaiņām;

                              (d)

                              "pašpiedziņas komerciālie kuģi" ir kuģi, kuriem, izmantojot savu paša dzinējspēku un vadību, ir visas īpašības, lai tie būtu piemēroti patstāvīgai kuģošanai atklātā jūrā vai pa iekšzemes ūdensceļiem, un kuri ietilpst vienā no šādām kategorijām:

                                          (i)

                                          jūras kuģi, kas nav mazāki par 100 bruto tonnām, un līdzvērtīga izmēra iekšzemes ūdensceļu kuģi, ko izmanto pasažieru un/vai preču pārvadāšanai;

                                          (ii)

                                          jūras kuģi, kas nav mazāki par 100 bruto tonnām, un līdzvērtīga izmēra iekšzemes ūdensceļu kuģi, ko izmanto īpašu pakalpojumu sniegšanai (piemēram, bagarkuģi un ledlauži);

                                          (iii)

                                          velkoņi, kuru jauda nav mazāka par 365 kW;

                                          (iv)

                                          punktos i), ii) un iii) minēto kuģu nepabeigti korpusi, kas ir peldoši un pārvietojami;

                              (e)

                              "peldošas un pārvietojamas jūras konstrukcijas" ir konstrukcijas, kas paredzētas naftas, gāzes vai atjaunojamo energoresursu izpētei, ieguvei vai ražošanai, kam piemīt komerciāla kuģa iezīmes, izņemot pašpiedziņu, un to ekspluatācijas laikā tās paredzēts vairākas reizes pārvietot.

            3.   Konkrēti pasākumi

      3.1.   Reģionālais atbalsts

                  (13)

                  Reģionālo atbalstu kuģu būvei, kuģu remontam vai kuģu pārbūvei var uzskatīt par atbilstīgu iekšējam tirgum tad, ja tas atbilst šādiem nosacījumiem:

                              (a)

                              atbalstu piešķir ieguldījumiem esošo kuģu būvētavu uzlabošanai vai modernizēšanai, lai palielinātu esošo iekārtu ražību, un atbalsts nedrīkst būt saistīts ar attiecīgās(-o) kuģu būvētavas(-u) finansiālo pārstrukturēšanu;

                              (b)

                              reģionos, kas minēti EEZ līguma 61. panta 3. punkta a) apakšpunktā un atbilst plānam, ko Iestāde apstiprinājusi katrai EBTA valstij reģionālā atbalsta piešķiršanai (7), atbalsta intensitāte nepārsniedz 22,5 % no bruto dotācijas ekvivalenta;

                              (c)

                              reģionos, kas minēti EEZ līguma 61. panta 3. punkta c) apakšpunktā un atbilst plānam, ko Iestāde apstiprinājusi katrai dalībvalstij reģionālā atbalsta piešķiršanai, atbalsta intensitāte nepārsniedz 12,5 % no bruto dotācijas ekvivalenta vai piemērojamo reģionālā atbalsta maksimālo apjomu, atkarībā no tā, kas ir mazāks;

                              (d)

                              atbalstu piešķir vienīgi attiecināmo izdevumu segšanai, kā noteikts Valstu reģionālā atbalsta pamatnostādnēs 2007.-2013. gadam.

            3.2.   Inovācijas atbalsts

      3.2.1.   Atbilstīgie pieteikumi

                  (14)

                  Inovācijas atbalstu kuģu būvei, kuģu remontam vai kuģu pārbūvei var uzskatīt par atbilstīgu iekšējam tirgum, nepārsniedzot atbalsta intensitāti 20 % apmērā no bruto dotācijas ekvivalenta, ja ar atbalstu paredzēts rūpnieciski pielietot novatoriskus produktus un procesus, t.i., salīdzinājumā ar EEZ kuģu būves nozares attīstības līmeni tehnoloģiski jaunus vai būtiski uzlabotus produktus un procesus, attiecībā uz kuriem pastāv tehnoloģiskas vai rūpnieciskas neizdošanās risks.

                  (15)

                  Novatoriskie produkti un procesi 14. punkta nozīmē ietver ar kvalitāti un sniegumu saistītus uzlabojumus vides jomā, piemēram, degvielas patēriņa, dzinēju izmešu, atkritumu un drošības optimizēšanu.

                  (16)

                  Ja inovācijas mērķis ir uzlabot vides aizsardzību un ar šo inovāciju tiktu nodrošināta atbilstība EEZ standartiem vismaz gadu pirms šo standartu stāšanās spēkā vai, ja EEZ standartu nav, tiktu paaugstināts vides aizsardzības līmenis, vai arī tiktu pārsniegti EEZ standarti, atbalsta maksimālo intensitāti var palielināt līdz 30 % bruto. Jēdzieniem "EEZ standarti" un "vides aizsardzība" ir tāda nozīme, kā tie definēti Iestādes pamatnostādnēs par valsts atbalstu vides aizsardzībai (8).

                  (17)

                  Ja tie atbilst 14. punkta kritērijiem, novatoriski produkti būs vai nu jauna kuģu klase, ko definē pēc iespējamas kuģu sērijas pirmā kuģa (prototipa), vai kuģa novatoriskas daļas, ko iespējams nodalīt no kuģa kā atsevišķus elementus.

                  (18)

                  Ja tie atbilst 14. punkta kritērijiem, novatoriski procesi ietvers jaunu procesu izstrādi un ieviešanu ražošanas, pārvaldības, loģistikas vai inženiertehniskajā jomā.

                  (19)

                  Inovācijas atbalstu var atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu vienīgi tad, ja tas paredzēts novatorisku produktu un procesu pirmreizējam rūpnieciskajam pielietojumam.

            3.2.2.   Attiecināmās izmaksas

                  (20)

                  No produktu un procesu inovācijas atbalsta drīkst segt vienīgi izdevumus par ieguldījumiem, projektēšanu, inženiertehniskiem pētījumiem un testēšanas darbībām, kuri tieši un pilnībā attiecas uz projekta novatorisko daļu un ir radušies pēc inovācijas atbalsta pieteikuma datuma (9).

                  (21)

                  Attiecināmās izmaksas ietver kuģu būvētavas izmaksas, kā arī izmaksas preču un pakalpojumu iepirkumam no trešām personām (piemēram, sistēmu piegādātājiem, komplekso risinājumu piegādātājiem un apakšuzņēmējiem), ja šīs preces un pakalpojumi attiecas vienīgi uz inovāciju. Attiecināmās izmaksas ir sīkāk definētas papildinājumā.

                  (22)

                  Attiecīgajai valsts iestādei, ko konkrētā EBTA valsts norīkojusi inovācijas atbalsta piemērošanai, attiecināmās izmaksas jāizvērtē, pamatojoties uz pieteikuma iesniedzēja sniegtajām un pamatotajām aplēsēm. Ja pieteikumā iekļautas izmaksas preču un pakalpojumu iepirkumam no piegādātājiem, jāpārliecinās, ka piegādātājs par šīm precēm vai pakalpojumiem nav saņēmis tādiem pašiem mērķiem paredzētu valsts atbalstu.

            3.2.3.   Projekta novatoriskā rakstura apstiprināšana

                  (23)

                  Lai saskaņā ar šīm pamatnostādnēm inovācijas atbalstu varētu atzīt par saderīgu ar EEZ līguma darbību, atbalsta pieteikums attiecīgajai valsts iestādei jāiesniedz pirms tam, kad pieteikuma iesniedzējs noslēdz saistošu līgumu par konkrētā projekta īstenošanu, attiecībā uz kuru prasīts inovācijas atbalsts. Pieteikumā jāiekļauj inovācijas kvalitatīvs un kvantitatīvs apraksts.

                  (24)

                  Attiecīgā valsts iestāde lūdz neatkarīgam un tehniski kompetentam ekspertam apliecināt, ka atbalsts tiek prasīts projektam, kurš attiecas uz tehnoloģiski jaunu vai būtiski uzlabotu produktu vai procesu salīdzinājumā ar EEZ kuģu būves nozares attīstības līmeni (kvalitatīvais novērtējums). Atbalstu ir iespējams atzīt par saderīgu ar iekšējo tirgu vienīgi tad, ja neatkarīgs un tehniski kompetents eksperts attiecīgajai valsts iestādei ir apliecinājis, ka projekta attiecināmās izmaksas ir aprēķinātas, ietverot vienīgi projekta novatoriskās daļas (kvantitatīvais novērtējums).

            3.2.4.   Stimulējošā ietekme

                  (25)

                  Inovācijas atbalstam šo pamatnostādņu nozīmē ir jābūt stimulējošam, t.i., tā rezultātā ir jāmainās atbalsta saņēmēja rīcībai — tam jāpaaugstina inovācijas darbību līmenis. Atbalsta rezultātā jāpalielinās inovācijas darbību apjomam, jomai, iztērētajai summai vai darbību ātrumam.

                  (26)

                  Ievērojot 25. punktu, Komisija uzskata, ka atbalsts tā saņēmējam nav stimulējošs, ja projekts (10) jau ir sākts pirms tam, kad saņēmējs iesniedzis atbalsta pieteikumu valsts iestādēm.

                  (27)

                  Lai varētu pārliecināties, vai atbalsts rosinātu atbalsta saņēmēju mainīt savu rīcību, paaugstinot inovācijas darbību līmeni, EBTA valstīm jānodrošina iepriekšējs novērtējums par inovācijas darbību pieaugumu, pamatojoties uz analīzi, kurā salīdzināta situācija ar atbalstu un situācija bez atbalsta. Izmantojamie kritēriji var iekļaut inovācijas darbību apjoma, jomas, iztērētās summas vai darbību ātruma palielināšanos, kā arī citus attiecīgus kvantitatīvos un/vai kvalitatīvos rādītājus, ko EBTA valsts norādījusi savā paziņojumā saskaņā ar Uzraudzības iestādes un Tiesas nolīguma 3. protokola I daļas 1. panta 3. punktu.

                  (28)

                  Ja iespējams pierādīt nozīmīgu ietekmi uz vismaz vienu no šiem elementiem, ņemot vērā uzņēmuma parasto rīcību attiecīgajā nozarē, Iestāde parasti lemj, ka atbalstam piemīt stimulējoša ietekme.

                  (29)

                  Vērtējot atbalsta shēmu, tiks uzskatīts, ka stimulējošās ietekmes nosacījumi ir izpildīti, ja EBTA valsts ir apņēmusies piešķirt individuālu atbalstu saskaņā ar apstiprināto atbalsta shēmu tikai pēc tam, kad tā pārliecinājusies par stimulējošās ietekmes esību, un iesniegt gada ziņojumus par apstiprinātās atbalsta shēmas īstenošanu.

                  (30)

                  Atbalsta pieteikumu var apstiprināt vienīgi ar nosacījumu, ka atbalsta saņēmējs noslēdz saistošu līgumu par konkrētā kuģu būves, kuģu remonta vai kuģu pārbūves projekta vai procesa īstenošanu, attiecībā uz kuru prasīts inovācijas atbalsts. Maksājumus var veikt tikai pēc attiecīgā līguma parakstīšanas. Ja līgums tiek atcelts vai no projekta atsakās, viss izmaksātais atbalsts ir jāatmaksā, pieskaitot procentus, ko aprēķina no atbalsta izmaksāšanas dienas. Tāpat, ja projekts netiek pabeigts, attiecināmajiem inovācijas izdevumiem neizmantotais atbalsts ir jāatmaksā kopā ar procentiem. Procentu likmei jābūt vismaz Iestādes pieņemto bāzes likmju apmērā.

            3.3.   Eksporta kredīti

                  (31)

                  Atbalstu kuģu būvei valsts atbalstītu kredītu veidā, ko piešķir iekšzemes un ārvalstu kuģu īpašniekiem vai trešām pusēm kuģu būvēšanai vai pārbūvei, var uzskatīt par atbilstīgu iekšējam tirgum, ja tas atbilst noteikumiem, kas paredzēti ar 1998. gada ESAO Vienošanos par vadlīnijām attiecībā uz oficiāli atbalstītiem eksporta kredītiem un tās Nozaru vienošanos par eksporta kredītu piešķiršanu kuģiem, vai jebkuriem turpmākiem noteikumiem, kas paredzēti ar minēto vienošanos vai aizstāj to.

            4.   Uzraudzība un ziņošana

                  (32)

                  Iestādes Lēmums Nr. 195/04/COL, kurā izdarīti grozījumi, par īstenošanas noteikumiem, kas minēti EBTA valstu nolīguma par Uzraudzības iestādes un Tiesas dibināšanu 3. protokola II daļas 27. pantā (11), pieprasa EBTA valstīm iesniegt Iestādei gada ziņojumus par visām spēkā esošajām atbalsta shēmām saskaņā ar noteikumiem, kuri izklāstīti Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola II daļā un tā īstenošanas noteikumos. Ja Iestāde saskaņā ar šīm pamatnostādnēm pieņem lēmumu par inovācijas atbalstu, kas apstiprinātas shēmas ietvaros paredzēts lielam uzņēmumam, tā var pieprasīt, lai EBTA valstis ziņojumā norādītu, kā ir tikusi ievērota stimulējošās ietekmes prasība atbalstam, kas piešķirts lieliem uzņēmumiem, jo īpaši izmantojot 3.2.4. punktā minētos kritērijus.

            5.   Atbalsta apvienošana

                  (33)

                  Šajās pamatnostādnēs paredzētās atbalsta maksimālās robežas piemēro neatkarīgi no tā, vai attiecīgo atbalstu pilnībā vai daļēji finansē no valsts resursiem. Atbalstu, ko apstiprina saskaņā ar šīm pamatnostādnēm, nedrīkst apvienot ar citiem valsts atbalsta veidiem EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē, ja šīs apvienošanas rezultātā atbalsta intensitāte kļūst lielāka par to, kas paredzēta šajās pamatnostādnēs.

                  (34)

                  Ja atbalsts ir paredzēts dažādiem mērķiem un ietver vienas un tās pašas attiecināmās izmaksas, piemēro izdevīgāko maksimālo atbalsta robežu.

            6.   Šo pamatnostādņu piemērošana

                  (35)

                  Iestāde šajās pamatnostādnēs izklāstītos principus piemēros līdz 2013. gada 31. decembrim. Minētos principus Iestāde piemēros visiem tiem paziņotajiem atbalsta pasākumiem, par kuriem to aicinās pieņemt lēmumu pēc 2012. gada 1. februāra, pat ja par projektiem paziņots pirms minētā datuma.

                  (36)

                  Saskaņā ar Iestādes paziņojumu par noteikumiem, kas piemērojami nelikumīga valsts atbalsta novērtēšanai, Iestāde piemēros šajās pamatnostādnēs iekļautos principus nepaziņotam atbalstam, kas piešķirts pēc 2011. gada 31. decembra.

         (1)  Šīs pamatnostādnes atbilst Komisijas nostādnēm par valsts atbalstu kuģu būvei, OV C 364, 14.12.2011., 9. lpp.

         (2)  OV C 221, 14.9.2006., 10. lpp., EEZ 46. papildinājums, 14.9.2006., 1. lpp.

         (3)  OV L 54, 28.2.2008., 1. lpp., EEZ pielikums Nr. 11, 28.2.2008, 1. lpp.

         (4)  Piemēram, Pamatnostādnēs par valsts atbalstu vides aizsardzībai (OV L 144, 10.6.2010., 1. lpp.) ir izklāstīti nosacījumi, saskaņā ar kuriem var atļaut atbalstu videi mazāk kaitīgu ražošanas procesu ieviešanai kuģu būvētavās. Turklāt kuģu īpašniekiem var piešķirt atbalstu tādu jaunu kuģu iegādei, kuru parametri pārsniedz ES standartus, vai, ja ES standartu nav, paaugstina vides aizsardzības līmeni, tādējādi kopumā veicinot videi mazāk kaitīgu jūras transportu.

         (5)  OV L 305, 19.11.2009., 1. lpp., EEZ pielikums Nr. 60, 19.11.2009, 1. lpp.

         (6)  Bruto tonnas.

         (7)  Atsauce ir sniegta uz 15. punktu Pamatnostādnēs par valsts reģionālo atbalstu 2007.–2013. gadam, saskaņā ar kurām patlaban "neviens reģions EBTA valstīs ir atbilstīgs 61. panta 3. punkta a) apakšpunkta atkāpei".

         (8)  2008. gada jūlijā pieņemtās pamatnostādnes par atbalstu vides jomā attiecas uz jēdzienu "Kopienas standarti".

         (9)  Izņemot izmaksas saistībā ar priekšizpēti, kas veikta 12 mēnešus pirms atbalsta pieteikuma attiecībā uz novatorisku procesu.

         (10)  Tas neizslēdz iespēju, ka potenciālais atbalsta saņēmējs pirms tam ir veicis priekšizpēti, uz kuru neattiecas atbalsta pieteikums.

         (11)  (OV L 340, 22.12.2010., 1. lpp., EEZ pielikums Nr. 72, 22.12.2010, 1. lpp.

         Papildinājums

            Kuģu būves inovācijas atbalsta attiecināmās izmaksas

         (1)   Jauna kuģu klase
         Jaunas klases kuģu būvei, uz kuru ir attiecināms inovācijas atbalsts, attiecināmās izmaksas ir šādas:

                     a)

                     koncepcijas izstrādes izmaksas;

                     b)

                     koncepcijas projekta izmaksas;

                     c)

                     funkcionālā projekta izmaksas;

                     d)

                     detalizēta tehniskā projekta izmaksas;

                     e)

                     izpētes, testēšanas, maketēšanas un līdzīgas izmaksas, kas saistītas ar kuģa tehnoloģisko izstrādi un projektēšanu;

                     f)

                     projekta īstenošanas plānojuma izmaksas;

                     g)

                     produkta testēšanas un izmēģinājumu izmaksas;

                     h)

                     papildu darbaspēka un pieskaitāmās izmaksas jaunai kuģu klasei (zināšanu uzkrāšana).

               Attiecībā uz a) līdz g) punktu netiek iekļautas izmaksas, kas attiecas uz standarta inženiertehnisko projektēšanu, kura atbilst iepriekšējai kuģu klasei.
         Attiecībā uz h) punktu ražošanas papildu izmaksas, kuras ir noteikti vajadzīgas, lai pārbaudītu tehnoloģiskos jauninājumus, var būt attiecināmas, ja tās ir ierobežotas līdz minimāli nepieciešamajam apjomam. Ņemot vērā ar prototipa būvniecību saistītās tehniskās grūtības, pirmā kuģa ražošanas izmaksas parasti pārsniedz citu pēc tam būvēto šīs klases kuģu ražošanas izmaksas. Ražošanas papildu izmaksas definē kā starpību starp pirmā jaunas klases kuģa darbaspēka un pieskaitāmajām izmaksām un nākamo tās pašas sērijas kuģu ražošanas izmaksām. Darbaspēka izmaksas ietver atalgojumu un sociālās izmaksas.
         Pienācīgi pamatotos izņēmuma gadījumos par attiecināmajām izmaksām var uzskatīt lielākais 10 % no jaunas klases kuģa ražošanas izmaksām, ja šīs izmaksas ir nepieciešamas tehniskās inovācijas pārbaudīšanai. Pienācīgi pamatots gadījums ir tad, ja ražošanas papildu izmaksas saskaņā ar aplēsēm pārsniedz 3 % no nākamo šīs klases kuģu ražošanas izmaksām.
         (2)   Jaunas kuģa daļas vai sistēmas
         Attiecībā uz jaunām daļām vai sistēmām, par kurām var pretendēt uz inovācijas atbalstu, attiecināmās izmaksas ir šādas, ja vien tās attiecas vienīgi uz inovāciju:

                     a)

                     projektēšanas un izstrādes izmaksas;

                     b)

                     inovācijas daļas testēšanas, maketu izmaksas;

                     c)

                     materiālu un iekārtu izmaksas;

                     d)

                     izņēmuma gadījumos – jaunas daļas vai sistēmas izgatavošanas un uzstādīšanas izmaksas, kas nepieciešamas inovācijas pārbaudīšanai, ja tās ir ierobežotas līdz minimāli nepieciešamajam apjomam.

               (3)   Jauni procesi
         Attiecībā uz jauniem procesiem, par kuriem var pretendēt uz inovācijas atbalstu, attiecināmās izmaksas ir šādas, ja vien tās attiecas vienīgi uz novatorisko procesu:

                     a)

                     projektēšanas un izstrādes izmaksas;

                     b)

                     materiālu un iekārtu izmaksas;

                     c)

                     attiecīgā gadījumā – jaunā procesa testēšanas izmaksas;

                     d)

                     izmaksas saistībā ar priekšizpēti, kas veikta 12 mēnešus pirms atbalsta pieteikuma iesniegšanas.


title: Padomes lēmums (1998. gada 22. jūnijs) par termiņa pagarināšanu nolīgumam, kas noslēgts starp Eiropas Atomenerģijas kopienu, Japānas valdību, Krievijas Federācijas valdību un Amerikas Savienoto Valstu valdību par sadarbību starptautiskā eksperimentālā kodoltermiskā reaktora (ITER) tehniskās projektēšanas pasākumu (EDA) veikšanai

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998D0704

Oficiālais Vēstnesis L 335 , 10/12/1998 Lpp. 0061 - 0065

		Padomes lēmums(1998. gada 22. jūnijs)par termiņa pagarināšanu nolīgumam, kas noslēgts starp Eiropas Atomenerģijas kopienu, Japānas valdību, Krievijas Federācijas valdību un Amerikas Savienoto Valstu valdību par sadarbību starptautiskā eksperimentālā kodoltermiskā reaktora (ITER) tehniskās projektēšanas pasākumu (EDA) veikšanai(98/704/Euratom)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 101. panta otro daļu,ņemot vērā Komisijas iesniegto lēmuma projektu,tā kā saskaņā ar Padomes 1998. gada 8. aprīļa direktīvām Komisija veica sarunas, lai pagarinātu nolīgumu, kas noslēgts starp Eiropas Atomenerģijas kopienu, Japānas valdību, Krievijas Federācijas valdību un Amerikas Savienoto Valstu valdību par sadarbību starptautiskā eksperimentālā kodoltermiskā reaktora (ITER) tehniskās projektēšanas pasākumu (EDA) veikšanai ("ITER EDA Nolīgums");tā kā ITER EDA Nolīgums ir jāpagarina,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.Vienīgais pantsAr šo apstiprina pagarinājumu, ko Komisija Kopienas vārdā noteikusi Eiropas Atomenerģijas kopienas, Japānas valdības, Krievijas Federācijas valdības un Amerikas Savienoto Valstu valdības noslēgtajam nolīgumam par sadarbību starptautiskā eksperimentālā kodoltermiskā reaktora tehniskās projektēšanas pasākumu veikšanai.Šā lēmuma pielikumā pievienots nolīguma grozījums, ar kuru pagarina ITER EDA Nolīgumu, un Vienošanās par ITER EDA Nolīguma termiņa pagarināšanu.Luksemburgā, 1998. gada 22. jūnijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsJ. Battle--------------------------------------------------PIELIKUMSIter eda nolīguma grozījums attiecībā uz termiņa pagarināšanuGrozījums, ar kuru pagarina termiņu ITER EDA Nolīgumam, kas noslēgts starp Eiropas Atomenerģijas kopienu, Japānas valdību, Krievijas Federācijas valdību un Amerikas Savienoto Valstu valdību par sadarbību starptautiskā eksperimentālā kodoltermiskā reaktora tehniskās projektēšanas pasākumu veikšanaiEIROPAS ATOMENERĢIJAS KOPIENA, JAPĀNAS VALDĪBA, KRIEVIJAS FEDERĀCIJAS VALDĪBA UN AMERIKAS SAVIENOTO VALSTU VALDĪBA ("Puses"),ŅEMOT VĒRĀ Nolīgumu starp Pusēm par sadarbību starptautiskā eksperimentālā kodoltermiskā reaktora (ITER) tehniskās projektēšanas pasākumu (EDA) veikšanai, kas noslēgts 1992. gada 21. jūlijā ("Nolīgums"), un Nolīguma 2. protokolu, kas noslēgts 1994. gada 21. martā,APZINOTIES sasniegto un priekšlikumus, kas izteikti par to, kā turpināt kopīgo īstenošanu saskaņā ar Nolīgumu,VĒLĒDAMIES kopīgi turpināt darbu, ievērojot Nolīgumu, lai turpmāk varētu pieņemt lēmumus par ITER būvi un ekspluatāciju saskaņā ar Nolīguma 1. pantu, unPIEŅEMOT LĒMUMU saskaņā ar Nolīguma 22. pantu un 25. panta 2. punktu,VIENOJUŠĀS izdarīt šādu Nolīguma grozījumu:Vārdus "seši gadi" 25. panta 1. punktā aizstāj ar vārdiem "deviņi gadi".Šis grozījums stājas spēkā, kad Puses to ir parakstījušas.| Datums |+++++ TIFF +++++Eiropas Atomenerģijas kopienas vārdā | 1998. gada 30. jūnijā |+++++ TIFF +++++Japānas valdības vārdā | 1998. gada 14. jūlijā |+++++ TIFF +++++Krievijas Federācijas valdības vārdā | 1998. gada 16. jūnijā |Amerikas Savienoto Valstu vārdā | |Vienošanās par ITER EDA Nolīguma termiņa pagarināšanuI. KOPĪGO TEHNISKO PASĀKUMU APJOMS1) Ar vietu (vietām) saistītās darbības:- projektu pielāgošana konkrētajai vietai (vietām) un tāmju sagatavošana,- drošības analīze un tehniskais nodrošinājums licenču pieteikumu sagatavošanai.2) Projektēšana, iekļaujot dažādus variantus un to tāmes, eksperimentālo paraugu izmēģināšanu, pētniecību un attīstību, iekaitot pētījumus fizikā.3) Dokumentācijas sagatavošana valsts pasūtījuma piešķiršanai, kurā iekļauti saskaņā ar 1) un 2) apakšpunktu iegūtie rezultāti.II. CITAS ATBALSTA DARBĪBASPuses veiks arī šādas darbības:1) izstrādās priekšlikumus un visu nepieciešamo papildu informāciju ITER pilnīgai īstenošanai, ieskaitot nolīguma projektu par būvniecību un ekspluatāciju un attiecīgo izpildes noteikumu projektus, kā arī informāciju par vispārīgo principu iespējamo ietekmi uz virzību kodoltermiskās enerģijas iegūšanai;2) pielāgos apvienotās centrālās grupas/vietējās grupas struktūras un darbības režīmu, ņemot vērā paredzamo būvdarbu efektīvu sākšanu, ja tāds lēmums tiks pieņemts;3) otrā gada beigās kopīgi pārskatīs I punktā minētos kopīgos tehniskos pasākumus, piemēram, gatavošanos licencēšanai, tāmes, organizācijas attīstību, sagatavošanos būvdarbiem un situāciju valstī, un sagatavos kopīgu novērtējumu katras Puses vajadzībām.III. PUŠU ATBALSTS KOPĪGĀM DARBĪBĀM1) Ar vietu (vietām) saistītās darbībasVisas Puses būs ieinteresētas un iesaistīsies darbā, kurā jābalstās uz visiem sniegtajiem vietas raksturlielumiem. Tāpēc darbs tiks veikts kopīgi un to saskaņā ar EDA attiecīgi vadīs ITER direktors, izņemot uzņēmējā Pusē/valstī vajadzīgo dokumentu sagatavošanu tās valodā un pēc tajā noteiktās formas, ko veic vietējie darbinieki, kuriem tā ir dzimtā valoda.Ieinteresētās Puses:- līdz ITER Padomes 14. sanāksmei (IC–14, 1998. gada jūlijā) dokumenta veidā iesniegs vietas raksturlielumus, kas atbilst vietai noteiktajām prasībām, un vietas projekta priekšlikumus,- laikus nodrošinās neformālas pārrunas ar reglamentējošajām iestādēm nolūkā sagatavot pieteikumus ITER būvniecībai un ekspluatācijai vajadzīgo licenču saņemšanai.Direktors un attiecīgo vietējo grupu vadītāji sāks neformālas konsultācijas tā, lai, ņemot vērā ieinteresēto pušu iesniegtos vietas raksturlielumus, I punkta 1) apakšpunktā noteiktos uzdevumus varētu iekļaut darba programmā, kas jāiesniedz izskatīšanai IC–14 ar attiecīgas vadības konsultatīvās komitejas sanāksmes starpniecību.Projekta korekcijas tiks veiktas, pievēršot pietiekamu uzmanību projekta tāmes izmaksu ierobežošanai.2) Vispārējs atbalstsPuses:- atbalstīs apvienotās centrālās grupas darbu un veiks uzticētos uzdevumus,- sniegs brīvprātīgu ieguldījumu dažādās jomās, tostarp stiprinās zinātnisko bāzi 1 punkta 2) apakšpunktā minētajām darbībām, piemēram, izmantojot esošās brīvprātīgās vienošanās,- turpinās nodrošināt kopējas darba vietas un atbalstīs sadarbības paplašināšanos.3) Resursu aprēķiniI punktā paredzētā darba apjomam aprēķinātie resursi (izņemot ar vienošanos par darba uzdevumiem jau piesaistītos) pēc direktora priekšlikuma, ko atbalstījusi ITER Padome, (IC–12 lēmumu 6.1.1. punkts, 9. pielikums), ir šādi:– apvienotās centrālās grupas personāls | apmēram 396 cilvēkgadi |– vietējā grupa projektēšanai | apmēram 370 cilvēkgadi |– datorprojektēšanas atbalsts | 1 uz katriem 4 konstruktoriem |– kopējais fonds | apmēram USD 2,5 milj. gadā |– tehnoloģiskie pētījumi un attīstība | apmēram 175 kIUA (ITER norēķinu vienības). |Katra Puse pieliks visas pūles savas resursu daļas nodrošināšanai (Nolīguma 12. un 14. pants), izpildot savas saistības saskaņā ar Nolīguma 17. panta 1. punktu.IV. SPĒKĀ ESOŠIE PASĀKUMI1) Visa termiņa pagarinājuma laikā būs spēkā šī vienošanās un iepriekšējās vienošanās, kas panāktas, parakstot Nolīgumu un 2. protokolu, ja Puses rakstiski nevienojas citādi.2) Paliek spēkā pašreizējie pasākumi, kuros saskaņā ar Nolīguma 19. pantu iesaistījušās citas valstis.3) Saskaņā ar Nolīguma 20. pantu Starptautiskā atomenerģijas aģentūra (IAEA) turpinās sniegt palīdzību un atbalstu.V. NOSLĒGUMA VIENOŠANĀSPuses apņemas veikt kopīgas darbības ar vispārīgu mērķi nākotnē nodrošināt iespējamā ITER būvniecību un šajā sakarībā atzīst sagatavošanās pasākumu svarīgumu visās ar to saistītajās jomās.--------------------------------------------------


title: Padomes Lēmums (1998. gada 16. marts) par Eiropas Kopienas un Amerikas Savienoto Valstu vienošanās noslēgšanu par sanitārajiem pasākumiem, lai aizsargātu sabiedrības un dzīvnieku veselību tirdzniecībā ar dzīviem dzīvniekiem un dzīvnieku produktiem

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31998D0258

Oficiālais Vēstnesis L 118 , 21/04/1998 Lpp. 0001 - 0002

		Padomes Lēmums(1998. gada 16. marts)par Eiropas Kopienas un Amerikas Savienoto Valstu vienošanās noslēgšanu par sanitārajiem pasākumiem, lai aizsargātu sabiedrības un dzīvnieku veselību tirdzniecībā ar dzīviem dzīvniekiem un dzīvnieku produktiem(98/258/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 113. pantu kopā ar 228. panta 2. punkta pirmo teikumu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,tā kā Eiropas Kopienas un Amerikas Savienoto Valstu vienošanās par sanitāriem pasākumiem, lai aizsargātu sabiedrības un dzīvnieku veselību tirdzniecībā ar dzīviem dzīvniekiem un dzīvnieku produktiem, paredz atbilstošus līdzekļus, lai praksē ieviestu PTO Nolīguma noteikumus par sanitāro un fitosanitāro pasākumu īstenošanu attiecībā uz sabiedrības un dzīvnieku veselības pasākumiem;tā kā vienošanās veicinās Eiropas Kopienas un Amerikas Savienoto Valstu divpusējo tirdzniecību ar dzīviem dzīvniekiem un dzīvnieku produktiem, pateicoties sanitāro pasākumu līdzvērtības pakāpeniskai atzīšanai, dzīvnieku veselības stāvokļa atzīšanai, reģionalizācijas piemērošanai, kā arī saziņas un sadarbības uzlabošanai;tā kā ir lietderīgi paredzēt noteikumus procedūrai, kas nosaka ciešu un efektīvu Komisijas un dalībvalstu sadarbību Pastāvīgajā veterinārijas komitejā;tā kā vienošanās jāapstiprina Kopienas vārdā,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā apstiprina Eiropas Kopienas un Amerikas Savienoto Valstu vienošanos par sanitāriem pasākumiem, lai aizsargātu sabiedrības un dzīvnieku veselību tirdzniecībā ar dzīviem dzīvniekiem un dzīvnieku produktiem.Vienošanās teksts un tā pielikumi ir pievienoti šim lēmumam.2. pantsAr šo Padomes priekšsēdētājam ir tiesības izraudzīties personu vai personas vienošanās parakstīšanai, lai tā ir saistoša Kopienai.3. pantsŠīs vienošanās īstenošanas pasākumi, to skaitā svaigas gaļas un produktu, kam pamatā ir gaļa, garantijas, kas ir līdzvērtīgas garantijām, kuras noteiktas Direktīvā 72/462/EEK [1], ir jāparedz saskaņā ar minētās direktīvas 30. pantā noteikto procedūru.4. pantsKomisija ar dalībvalstu pārstāvju palīdzību pārstāv Kopienu vienošanās 14. panta 1. punktā paredzētajā Apvienotajā komitejā.Jautājumos, kurus izskata Apvienotā komiteja, Kopienas viedokli nosaka attiecīgajās Padomes institūcijās saskaņā ar Līguma noteikumiem.Grozījumus Vienošanās pielikumos, kuri rodas Apvienotās komitejas ieteikumu rezultātā, pieņem saskaņā ar Direktīvas 72/462/EEK 29. pantā noteikto procedūru.5. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī. Tas stājas spēkā publicēšanas dienā.Briselē, 1998. gada 16. martāPadomes vārdā —PriekšsēdētājsJ. Cunningham[1] OV L 302, 31.12.1972., 28. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 97/79/EK (OV L 24, 30.1.1998., 31. lpp.).--------------------------------------------------


title: Komisijas Lēmums (2017. gada 13. janvāris), ar ko aizstāj REFIT platformas ieinteresēto personu grupas locekli

text:
               18.1.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 16/3

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2017. gada 13. janvāris),
   ar ko aizstāj REFIT platformas ieinteresēto personu grupas locekli
   (2017/C 16/03)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Komisijas 2015. gada 19. maija Lēmumu C(2015) 3261 final, ar ko izveido REFIT platformu, un jo īpaši tā 4. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Lēmuma C(2015) 3261 final, ar ko izveido REFIT platformu (“platforma”), 4. pantā paredzēts, ka platformu veidos “valdību pārstāvju grupa” un “ieinteresēto personu grupa” un ka “ieinteresēto personu grupā” ir ne vairāk kā 20 eksperti, no kuriem divi pārstāv Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju un Reģionu komiteju, savukārt pārējie – uzņēmējdarbības jomu, tostarp MVU, kā arī sociālos partnerus un pilsoniskās sabiedrības organizācijas, kam ir tieša pieredze Savienības tiesību aktu piemērošanā. Ekspertus, kas darbojas ieinteresēto personu grupā, ieceļ privātpersonas statusā vai kā personas, kuras pārstāv vairāku ieinteresēto personu kopējās intereses.

               (2)

               Lēmuma 4. panta 4. punktā paredzēts, ka Komisija pēc Komisijas priekšsēdētāja pirmā vietnieka priekšlikuma ieceļ ieinteresēto personu grupas locekļus, kas tiek atlasīti no pretendentiem, kuriem ir tieša pieredze Savienības tiesību aktu piemērošanā un kuri ir atsaukušies uzaicinājumam iesniegt pieteikumus. Ar iecelšanu pēc iespējas nodrošina dažādo nozaru, interešu un Savienības reģionu, kā arī dzimumu līdzsvarotu pārstāvību. Lēmuma 4. panta 5. punktā paredzēts, ka grupas locekļus ieceļ līdz 2019. gada 31. oktobrim. Saskaņā ar lēmuma 4. panta 6. punktu locekļus, kuri atkāpjas, var aizstāt uz atlikušo pilnvaru termiņu.

               (3)

               Komisijas 2015. gada 16. decembra Lēmumā C(2015) 9063 final par REFIT platformas ieinteresēto personu grupas locekļu iecelšanu (1) paredzēts, ja kāds ieinteresēto personu grupas loceklis zaudē locekļa statusu platformas pilnvaru termiņa laikā, tad priekšsēdētāja pirmais vietnieks var iecelt aizstājēju no sākotnējā to kandidātu saraksta, kuri atsaucās uzaicinājumam izteikt ieinteresētību kļūt par ieinteresēto personu grupas locekli.

               (4)

               Pēc tam, kad 2016. gada 26. septembrī atkāpās ieinteresēto personu grupas loceklis Juraj Krivošik, Komisijas priekšsēdētāja pirmais vietnieks izvirzīja Sara Pereira, kura uz atlikušo pilnvaru termiņu aizstātu Juraj Krivošik.

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   Vienīgais pants

      Sara Pereira līdz 2019. gada 31. oktobrim ir iecelta par REFIT platformas ieinteresēto personu grupas locekli (sk. šā lēmuma pielikumu).

      Briselē, 2017. gada 13. janvārī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētāja pirmais vietnieks

         Frans TIMMERMANS

      (1)  OV C 425, 18.12.2015., 8. lpp.

      PIELIKUMS

                  Uzvārds, vārds

                  Valstspiederība

                  Pārstāv ieinteresēto personu kopējās intereses konkrētā politikas jomā

                  Pašreizējais darba devējs

                     Sara Pereira

                  PT

                  JĀ

                  Mežrūpniecības konkurētspējas un tehnoloģiju centrs (AIFF)