title: Komisijas Lēmums (ES) 2015/826 (2015. gada 22. maijs) par Dānijas paziņotajiem valsts noteikumiem attiecībā uz nitrītu pievienošanu noteiktiem gaļas produktiem (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 3526)

text:
               28.5.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 130/10

         KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2015/826
   (2015. gada 22. maijs)
   par Dānijas paziņotajiem valsts noteikumiem attiecībā uz nitrītu pievienošanu noteiktiem gaļas produktiem

         (izziņots ar dokumenta numuru C(2015) 3526)

   (Autentisks ir tikai teksts dāņu valodā)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. panta 6. punktu,
   tā kā:
   I.   FAKTI UN PROCEDŪRA

               (1)

               Ar Komisijas Lēmumu 2010/561/ES (1) tika apstiprināti tie Dānijas valsts noteikumi par kālija nitrīta E 249 un nātrija nitrīta E 250 (nitrīti) pievienošanu gaļas produktiem, kuri ietverti 2005. gada 11. janvāra Rīkojumā Nr. 22 par pārtikas piedevām (Bekendtgørelse nr 22 af 11.1.2005. om tilsætningsstoffer til fødevarer) un Dānijas atļauto pārtikas piedevu sarakstā (Liste over tilladte tilsætningsstoffer til fødevarer, “Positivlisten”), ko Dānija saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību (LESD) 114. panta 4. punktu paziņojusi Komisijai ar 2009. gada 20. novembra vēstuli. Šie valsts noteikumi tika apstiprināti līdz 2015. gada 25. maijam.

               (2)

               Netika prasīts, lai Dānija attiecībā uz nitrītu izmantošanu gaļas produktos savos tiesību aktos transponētu Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2006/52/EK (2). Lēmums 2010/561/ES prasīja, lai Dānija sistemātiski vāktu un paziņotu Komisijai datus par to, vai Direktīvā 2006/52/EK noteikto daudzumu piemērošana nodrošina vajadzīgo aizsardzības līmeni un, ja ne, vai varētu rasties nepieņemams risks cilvēka veselībai. Tajā pašā laikā lēmums prasīja, lai Komisija pārraudzītu Direktīvas 2006/52/EK īstenošanu dalībvalstīs, jo īpaši attiecībā uz nitrītu izmantošanu nozarē dažādās gaļas produktu kategorijās, un apspriestos ar dalībvalstīm, ieinteresētajām personām un EFSA.

               (3)

               Ar Komisijas Regulu (ES) Nr. 1129/2011 (3) daudzumi un citi Direktīvas 2006/52/EK nosacījumi attiecībā uz nitrītu izmantošanu gaļas produktos tika pārcelti uz Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1333/2008 (4) II pielikumu, ko piemēro kopš 2013. gada 1. jūnija.

               (4)

               Ar 2014. gada 25. novembra vēstuli Dānija Komisijai paziņoja, ka vēlas joprojām piemērot no Regulas (EK) Nr. 1333/2008 atšķirīgus valsts noteikumus par nitrītu piedevu izmantošanu gaļas produktos. 2013. gada 27. maija Rīkojums Nr. 542 par pārtikas piedevām utt. pārtikas produktos (BEK nr 542 af 27.5.2013. (tilsætningbekendtgørelsen), Offentliggørelsedato: 31.5.2013., Fødevareministeriet). Savu paziņojumu Dānija pamatoja, iesniedzot papildu informāciju, kurā ietilpst dati par gaļas produktu patēriņu un importu, eksponētību nitrītiem, botulisma izplatību un nitrozamīnu veidošanos pārstrādātos gaļas produktos.

         1.   SAVIENĪBAS TIESĪBU AKTI
   1.1.   LESD 114. panta 4. un 6. punkts

               (5)

               LESD 114. panta 4. punktā paredzēts: “Ja pēc tam, kad Eiropas Parlaments un Padome, tikai Padome vai Komisija ir noteikusi saskaņošanas pasākumu, kāda dalībvalsts uzskata par vajadzīgu atstāt spēkā savus noteikumus 36. pantā minēto būtisko iemeslu dēļ vai nolūkā aizsargāt vidi vai darba vidi, tā dara Komisijai zināmus šos noteikumus, kā arī pamatojumu to atstāšanai spēkā.”

               (6)

               Saskaņā ar LESD 114. panta 6. punktu Komisija sešu mēnešu laikā pēc tam, kad šāds paziņojums iesniegts, attiecīgos valsts noteikumus apstiprina vai noraida, iepriekš pārbaudot, vai tie nav patvaļīgas diskriminācijas līdzeklis vai slēpts ierobežojums tirdzniecībai starp dalībvalstīm un nerada šķēršļus iekšējā tirgus darbībai.

         1.2.   Regula (EK) Nr. 1333/2008

               (7)

               Saskaņā ar Regulā (EK) Nr. 1333/2008 noteiktajiem vispārīgajiem principiem pārtikas piedevu var apstiprināt, ja pēc tās pastāv pamatota tehnoloģiska vajadzība, ja tā ir pieņemama veselības apsvērumu aspektā un ja tās izmantošana nemaldina patērētājus.

               (8)

               Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumā noteikts Savienības saraksts ar pārtikas piedevām, ko tās teritorijā atļauts lietot pārtikas produktos, un šo piedevu lietošanas nosacījumi. Pārtikas piedevu statusā tirgū laist un, ievērojot Savienības sarakstā norādītos lietošanas nosacījumus, pārtikas produktos izmantot var tikai Savienības sarakstā iekļautas pārtikas piedevas.

               (9)

               Nitrītus gaļas produktiem pievieno jau vairākas desmitgades, cita starpā, lai, tos kombinējot ar citiem faktoriem, panāktu gaļas produktu, jo īpaši konservētu (cured) gaļas produktu, iekonservēšanu un mikrobioloģisko drošumu, jo nitrīti cita starpā kavē dzīvībai bīstamā botulisma izraisītājas baktērijas Clostridium botulinum vairošanos. Vienlaikus ir atzīts, ka nitrīti gaļas produktos var veicināt nitrozamīnu veidošanos, kas savukārt ir atzīti par kancerogēniem. Tādēļ šīs jomas tiesību aktu mērķis ir panākt līdzsvaru starp nitrozamīnu veidošanās risku, ko rada nitrītu pievienošana gaļas produktiem, no vienas puses, un, no otras puses, nitrītu radīto aizsargefektu pret baktēriju, jo īpaši botulisma izraisītāju, vairošanos.

               (10)

               Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikuma E daļas 08.3. punkta kategorijās “Gaļas produkti” ir norādīti kālija nitrīta (E 249) un nātrija nitrīta (E 250) maksimālie daudzumi, ko atļauts pievienot ražošanas laikā. Maksimālais pievienotais daudzums lielākajai daļai gaļas produktu parasti ir 150 mg/kg, bet sterilizētiem gaļas produktiem – 100 mg/kg. Nedaudziem noteiktiem konservētiem (cured) gaļas produktiem, kurus konkrētās dalībvalstīs gatavo pēc tradicionālas metodes, maksimālais daudzums ir 180 mg/kg.

               (11)

               Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikuma E daļas 08.3.4. punkta kategorijās “tradicionāli konservēti (cured) gaļas produkti, kam piemēro specifiskus nosacījumus attiecībā uz nitrītiem un nitrātiem” ir norādīti maksimālie atlieku daudzumi attiecībā uz noteiktiem norādītiem tradicionāli konservētiem (cured) gaļas produktiem, kurus ražo ar tradicionāliem ražošanas paņēmieniem. Dažādām šādu produktu grupām piemēro maksimālos pieļaujamos atlieku daudzumus 50 mg/kg, 100 mg/kg un 175 mg/kg, piemēram, Wiltshire bekonam, tikai apsālot konservētam (cured) bekonam un tiem līdzīgiem produktiem 175 mg/kg, savukārt Wiltshire šķiņķim un tam līdzīgiem produktiem 100 mg/kg. Attiecībā uz šiem produktiem ir noteiktas maksimālās atlieku robežvērtības, jo šo produktu ražošanas procesa īpatnību dēļ nav iespējams regulēt gaļā absorbētās konservēšanas sāls ievades daudzumu. Lai varētu identificēt “līdzīgus produktus” un noteikt, uz kuriem produktiem attiecināt dažādos maksimāli pieļaujamos daudzumus, regulā ir aprakstīts šo specifisko produktu ražošanas process.

               (12)

               Regulā (EK) Nr. 1333/2008 paredzēto maksimālo daudzumu pamatā ir Pārtikas zinātniskās komitejas (turpmāk “SCF”) 1990. gada (5) un 1995. gada atzinums (6), kā arī Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes (turpmāk “EFSA”) 2003. gada 26. novembra atzinums (7). Līdz ar norādījumu, ka sterilizētos gaļas produktos atļauts pievienot līdz 100 mg/kg nitrītu, savukārt citos gaļas produktos – 150 mg/kg, maksimālie pievienošanai atļautie daudzumi atspoguļo šajos zinātniskajos atzinumos minētos diapazonus. Ņemot vērā lielo (konservētu (cured)) gaļas produktu un to ražošanas metožu daudzveidību Eiropas Savienībā, Savienības likumdevējs atzīst, ka pašlaik nav iespējams noteikt attiecīgu nitrīta daudzumu katram produktam.

               (13)

               Izņēmumi no noteikuma par maksimālo pievienoto daudzumu piemērošanu ir ierobežoti. Tos piemēro specifiskiem produktiem, kurus tradicionāli ražo noteiktās dalībvalstīs un kuriem ražošanas procesa īpatnību dēļ nav iespējams regulēt gaļā absorbētās konservēšanas sāls ievades daudzumu. Tradicionālie produkti, kuriem šos izņēmumus piemēro, ir konkrētāk definēti ar ražošanas metodes aprakstu.

         2.   PAZIŅOTIE VALSTS NOTEIKUMI

               (14)

               Valsts noteikumi, ko 2014. gada 25. novembrī paziņojusi Dānija, ir 2013. gada 27. maija Rīkojums Nr. 542 par pārtikas piedevām utt. pārtikas produktos (BEK nr 542 af 27.5.2013. (tilsætningbekendtgørelsen), Offentliggørelsedato: 31.5.2013., Fødevareministeriet). Kopsakarā ar Lēmumu 2010/561/ES Komisija jau ir novērtējusi Dānijas piemērotos stingrākos noteikumus attiecībā uz E 249 un E 250.
               Rīkojums Nr. 542 paredz, ka nitrītus (E 249–250) gaļas produktos drīkst izmantot, tikai ievērojot tā 3. pielikuma nosacījumus. Pamatojoties uz Lēmumu 2010/561/ES, attiecībā uz nitrītu (E 249–250) izmantošanu ir noteikti [šādi] nosacījumi un ierobežojumi. Tabulā minētās produktu grupas atbilst Regulas (EK) Nr. 1333/2008 par pārtikas piedevām II pielikuma sarakstā norādītajām grupām un aizstāj no tās izrietošos lietojumus:

                           Pārtikas produkts

                           Pievienotais nitrītu daudzums (mg/kg)

                           08.3.1.
                           Termiski neapstrādāta pārstrādāta gaļa

                           Kopā 60 mg/kg, taču fermentētās salami desās kopā 100 mg/kg un pilnīgi konservētos vai daļēji konservētos produktos kopā 150 mg/kg.

                           08.3.2.
                           Termiski apstrādāta pārstrādāta gaļa

                           Kopā 60 mg/kg, taču ne tradicionālajās dāņu kotletītēs un aknu pastētē. Pilnīgi konservētos vai daļēji konservētos produktos kopā 150 mg/kg, rullepølse (gaļas ruletes desā) kopā 100 mg/kg un pilnīgi konservētos vai daļēji konservētos produktos un sālījumā mērcētā (cured) šķiņķī kopā 150 mg/kg.

                           08.3.4.
                           Tradicionāli konservēti (“cured”) gaļas produkti, uz ko attiecas īpaši ar nitrītiem un nitrātiem saistīti noteikumi

                           Kopā 60 mg/kg, taču Wiltshire bekonam līdzīgā bekonā un līdzīgos izgriezumos kopā 150 mg/kg.

               (15)

               Tāpēc daudzu veidu gaļas produktiem piemēro robežvērtību 60 mg/kg, turpretim ar Regulu (EK) Nr. 1333/2008 noteiktās maksimālās robežvērtības ir 100 vai 150 mg/kg.

         3.   PROCEDŪRA

               (16)

               Ar 2014. gada 25. novembra vēstuli Dānija Komisijai paziņoja, ka vēlas joprojām piemērot no Regulas (EK) Nr. 1333/2008 atšķirīgus valsts noteikumus par nitrītu piedevu izmantošanu gaļas produktos. Savu paziņojumu Dānija pamatoja, iesniedzot papildu informāciju, kurā ietilpst dati par gaļas produktu patēriņu un importu, eksponētību nitrītiem, botulisma izplatību un nitrozamīnu veidošanos pārstrādātos gaļas produktos.

               (17)

               Komisija attiecībā uz šo paziņojumu publicēja paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
                   (8), lai Dānijas noteikumus un pieprasījumam sniegto pamatojumu darītu zināmus pārējām ieinteresētajām personām. Ar 2015. gada 30. marta vēstuli Komisija par paziņojumu informēja arī citas dalībvalstis un deva tām iespēju 30 dienu laikā par šo jautājumu iesniegt komentārus. Šajā termiņā Komisija saņēma komentārus no Čehijas Republikas un no Zviedrijas.

                           —

                           Čehijas Republika respektē, ka valsts noteikumos attiecībā uz nitrītu piedevu izmantošanu gaļas produktos Dānijas ražotājiem ir noteikti stingrāki ierobežojumi. Taču attiecībā uz citu dalībvalstu produktiem Čehijas Republika prasa joprojām saglabāt tos spēkā esošos nitrītu daudzuma ierobežojumus gaļas produktiem, kas noteikti ar Regulu (EK) Nr. 1333/2008 par pārtikas piedevām.

                           —

                           Zviedrija uzskata, ka Dānijas valsts noteikumi, šķiet, ir labi pamatoti un Zviedrijas apstākļus būtiski neietekmē. Pamatojoties uz Dānijas paziņojumā norādīto informāciju, Zviedrija neredz iemeslus, kuru dēļ spēkā esošo valsts noteikumu pagarinājums nebūtu pieņemams. Tālākai pagarināšanai būtu arī tāda priekšrocība, ka ES gūtu laiku nitrītu līmeņu pārskatīšanai, kurā tad būtu iespējams izmantot arī EFSA pašreizējo darbu attiecībā uz nitrītu izmantošanu par pārtikas piedevām.

         4.   NITRĪTU ATKĀRTOTA IZVĒRTĒŠANA

               (18)

               Komisijas Regula (ES) Nr. 257/2010 (9) prasa, lai Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde līdz 2015. gada beigām kālija nitrītu (E 249) un nātrija nitrītu (E 250) izvērtētu atkārtoti. Šīs atkārtotās izvērtēšanas vajadzībām EFSA pārbaudīs SCF un savus agrākos atzinumus, ja tādi ir, sākotnējo dokumentāciju, ieinteresētā(-o) tirgus dalībnieka(-u) un/vai jebkādas citas ieinteresētas personas iesniegtos datus un datus, ko darījušas pieejamas Komisija un dalībvalstis, kā arī apzinās jebkādu būtisku literatūru, kas publicēta kopš katras pārtikas piedevas pēdējā izvērtējuma.

               (19)

               Tie dati par gaļas produktu patēriņu, eksponētību nitrītiem, botulisma izplatību un nitrozamīnu veidošanos pārstrādātos gaļas produktos, ko Dānija sniedza, savu paziņojumu pamatojot, tika iesniegti EFSA, lūdzot tos ņemt vērā notiekošajā atkārtotajā izvērtēšanā.

         5.   KOMISIJAS VEIKTĀ PĀRRAUDZĪBA

               (20)

               2014. gadā Komisija pabeidza teorētisku pētījumu, kura mērķis bija pārraudzīt ES nitrītu noteikumu īstenošanu dalībvalstīs. Pētījuma pamatā bija atbildes uz visām dalībvalstīm iesniegtu anketu. Tas atklāja, ka nesterilizētiem gaļas produktiem ar dažiem izņēmumiem nitrītus parasti pievieno daudzumā, kas nesasniedz ES atļauto maksimālo daudzumu, taču pārsniedz Dānijas līmeņus. Ziņojums secināja, ka jāturpina pētīt spēkā esošo maksimālo nitrītu daudzumu pārskatīšanas iespēja (10).

               (21)

               Tāpēc Komisija sāka ad hoc pētījumu par nitrītu izmantošanu nozarē dažādu kategoriju gaļas produktiem. Pētījumā ietilps literatūras pētījumi, seminārs ar gaļas tehnoloģijas ekspertiem un ES gaļas pārstrādes nozares aptauja par to, kā nitrītus faktiski izmanto un kādus nitrītu daudzumus izmanto atšķirīgajiem apzinātajiem gaļas produktu veidiem. Šā pētījuma secinājumiem vajadzētu tapt pieejamiem līdz 2015. gada beigām.

         II.   NOVĒRTĒJUMS

   1.   PIEŅEMAMĪBA

               (22)

               Saskaņā ar LESD 114. panta 4. un 6. punktu pēc tam, kad pieņemts saskaņošanas pasākums, dalībvalsts LESD 36. pantā minēto būtisko iemeslu dēļ vai vides vai darba vides aizsargāšanas labad drīkst atstāt spēkā savus stingrākos valsts noteikumus, ja vien tā šos noteikumus dara Komisijai zināmus un ja Komisija minētos pasākumus apstiprina.

               (23)

               Dānijas paziņojums attiecas uz valsts noteikumiem, kas attiecībā uz kālija nitrītu (E 249) un nātrija nitrītu (E 250) atkāpjas no Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikuma E daļas noteikumiem. Spēkā esošie Dānijas noteikumi būtībā bija spēkā jau laikā, kad minētos maksimālos daudzumus sākotnēji noteica ar Direktīvu 2006/52/EK.

               (24)

               Dānijas Rīkojums Nr. 542 atļauj nitrītus gaļas produktiem pievienot, tikai nepārsniedzot konkrētus pievienotus daudzumus. Atkarībā no konkrētajiem produktiem šie maksimālie daudzumi ir 60, 100 vai 150 mg/kg, un noteiktiem produktiem tie ir mazāki par Regulā (EK) Nr. 1333/2008 noteiktajiem daudzumiem. Turklāt atšķirībā no Regulas (EK) Nr. 1333/2008 Dānijas noteikumi neparedz nekādus tādus izņēmumus no principa, pēc kura attiecībā uz nitrītiem nosaka maksimālos pievienotos daudzumus, kas neļautu tirgū laist noteiktus tradicionāli ražotus gaļas produktus no citām dalībvalstīm.

               (25)

               Tāpēc Dānijas noteikumi ir stingrāki par Regulas (EK) Nr. 1333/2008 noteikumiem, jo vairākiem produktu veidiem tie nosaka mazākus maksimālos pievienotos daudzumus (bieži vien 60 mg/kg) un, pamatojoties uz maksimālajām atlieku robežvērtībām, neļauj tirgū laist noteiktus tradicionālus gaļas produktus.

               (26)

               Saskaņā ar LESD 114. panta 4. punktu paziņojumam tika pievienots apraksts ar pamatojumu, kas saistīts ar vienu vai vairākiem LESD 36. pantā minētajiem būtiskajiem iemesliem, šajā gadījumā – aizsargāt cilvēka veselību un dzīvību. Dānijas Pārtikas, lauksaimniecības un zivsaimniecības ministrijas pavadziņojums sniedz papildu datus par gaļas produktu patēriņu un importu, eksponētību nitrītiem, botulisma izplatību, kā arī nitrozamīnu veidošanos pārstrādātos gaļas produktos.

               (27)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka Dānijas iesniegtais pieteikums uz atļauju saglabāt spēkā valsts noteikumus attiecībā uz nitrītu izmantošanu gaļas produktos atbilst LESD 114. panta 4. punktam.

         2.   IEGUVUMU NOVĒRTĒJUMS

               (28)

               Saskaņā ar LESD 114. panta 4. punktu un 6. punkta pirmo daļu Komisijai ir jāpārliecinās, ka ir izpildīti visi nosacījumi, kas dod iespēju dalībvalstij atstāt spēkā savus noteikumus, kuri atkāpjas no minētajā pantā paredzētā Savienības saskaņošanas pasākuma.

               (29)

               Konkrētāk, Komisijai jānovērtē, vai valsts noteikumi ir pamatojami ar LESD 36. pantā minētajiem būtiskajiem iemesliem, vai tiem ir sakars ar vides vai darba vides aizsardzību un vai tie paredz tikai tādus pasākumus, kas vajadzīgi likumīgā mērķa sasniegšanai. Turklāt, ja Komisija uzskata, ka valsts noteikumi atbilst iepriekš minētajiem nosacījumiem, saskaņā ar LESD 114. panta 6. punktu tai jāverificē, vai valsts noteikumi nav patvaļīgas diskriminācijas līdzeklis vai slēpts ierobežojums tirdzniecībā starp dalībvalstīm un vai tie nerada šķēršļus iekšējā tirgus darbībai.

               (30)

               Jānorāda, ka, ņemot vērā LESD 114. panta 6. punktā noteikto termiņu, Komisijai, pārbaudot, vai saskaņā ar LESD 114. panta 4. punktu paziņotie valsts pasākumi ir pamatoti, jāievēro pamatojums, ko paziņojumā sniegusi dalībvalsts. Tas nozīmē, ka saskaņā ar Līguma noteikumiem pienākums sniegt pierādījumus par valsts noteikumu pamatotību ir tai dalībvalstij, kura pieprasa tos atstāt spēkā.

               (31)

               Tomēr, ja Komisijai ir informācija, kuras dēļ varētu rasties vajadzība pārskatīt Savienības saskaņošanas pasākumu, no kura atkāpjas paziņotie valsts noteikumi, tā var šo informāciju ņemt vērā paziņoto valsts noteikumu vērtēšanā.

         2.1.   Dānijas nostāja

               (32)

               Dānija apgalvo, ka tās tiesību akti nodrošina augstāku cilvēka veselības un dzīvības aizsardzības līmeni, jo tajos attiecībā uz nitrītiem noteikti mazāki maksimālie pievienotie daudzumi, nekā paredzēts Regulā (EK) Nr. 1333/2008, un tie neļauj laist tirgū tradicionālus gaļas produktus, attiecībā uz kuriem nav iespējams noteikt ievades daudzumus. Dānija uzskata, ka tās noteikumi pilnīgi sader ar SCF 1990. gada un 1995. gada ieteikumu un ar EFSA2003. gada 26. novembra atzinumu.

               (33)

               Dānija uzskata arī, ka izmantoto nitrītu daudzumu reglamentēšana, kas balstās uz vērtējumu par to, vai, tos izmantojot, uzņemtie daudzumi pārsniedz noteikto pieļaujamo diennakts devu, nenodrošina nepieciešamo cilvēka veselības aizsardzību. Attiecībā uz nitrītiem noteikto pieļaujamo diennakts devu nav ņemta vērā ar nitrītu izmantošanu gaļas produktos saistīto nitrozamīnu veidošanās. Zinātniski izvērtējumi liecina, ka nitrozamīni ir genotoksiski; tādējādi nav iespējams noteikt robežu, zem kuras tie nebūtu kancerogēni. Dānija uzsver arī, ka nitrozamīnu veidošanās atkarīga no pievienotajiem nitrītu daudzumiem, nevis no daudz mazākajiem atlieku daudzumiem, kas, vielai pārtikā pārveidojoties, parasti ir produktā, kad to lieto uzturā.

               (34)

               Tādēļ tā uzskata, ka kopumā zinātniskais novērtējums pierāda, ka a) lietojums būtu iespējami jāsamazina, izmantojot diferenciētus daudzumus, kas atbilst ar dažādiem produktiem saistītajām tehniskajām vajadzībām, b) nitrītu un nitrātu lietošanā būtu jāreglamentē pievienotie daudzumi, nevis atlieku daudzumi un c) nepieciešamo iekonservēšanu panāk, izmantojot EFSA ieteiktos daudzumus. Šajā ziņā Dānija uzskata, ka tās noteikumi sistemātiski atbilst minētajiem ieteikumiem, savukārt Regula (EK) Nr. 1333/2008 tieši attiecībā uz nitrītiem neatbilst.

               (35)

               Dānija uzsver arī, ka tās noteikumi piemēroti daudzus gadus un ka to dēļ nekad nav radušās problēmas ar attiecīgo produktu iekonservēšanu. Turklāt Dānijā, salīdzinot ar citām ES dalībvalstīm, botulisms ir relatīvi rets un kopš 1980. gada nav reģistrēts neviens saslimšanas gadījums, ko būtu izraisījusi gaļas produktu lietošana uzturā. Dānija norāda, ka kopš 2006. gada valstī nav reģistrēts neviens botulisma gadījums. Tādējādi joprojām tiek uzskatīts, ka Dānijas noteikumi par nitrītu izmantošanu gaļas produktos nodrošina visaptverošu aizsardzību pret saindēšanos ar pārtiku.

               (36)

               Attiecībā uz patēriņa modeļiem Dānijas Pārtikas, lauksaimniecības un zivsaimniecības ministrijas ziņojumā sniegti papildu dati par gaļas produktu patēriņu un importu, kā arī analīze par nitrītiem Dānijas tirgū pieejamajos gaļas produktos. Pēc Dānijas iestāžu ieskata, šis ziņojums liecina, ka to gaļas produktu patēriņš, kuriem var pievienot nitrītus, gadu gaitā saglabājas stabils.

               (37)

               Attiecībā uz eksponētību nitrītiem Dānijas Pārtikas, lauksaimniecības un zivsaimniecības ministrijas ziņojumā ir sniegtas aplēses, kuru pamatā ir 384 analīzes par nitrītiem pārstrādātā gaļā un aukstā uzgriežamā gaļā un uztura aptauju dati par patēriņu. Pamatojoties uz šīm aplēsēm, vidējā eksponētība nitrītiem joprojām ir zem pieļaujamās diennakts devas. Salīdzinājumā ar pieaugušajiem 4–5 gadus veciem bērniem eksponētība uz kilogramu ķermeņa svara ir trīs reizes augstāka.

               (38)

               Attiecībā uz nitrozamīnu veidošanos pārstrādātos gaļas produktos Dānijas Pārtikas, lauksaimniecības un zivsaimniecības ministrija iesniedza tādu DTU Nacionālā pārtikas institūta sagatavotu apkopojošu ziņojumu par N-nitrozamīnu klātbūtni pārstrādātos gaļas produktos, kurā secināts, ka zems nitrozamīnu līmenis vislabāk panākams, izmantojot iespējami maz nitrītu, turklāt tos izmantojot kombinācijā ar eritorbīnskābi, askorbīnskābi vai askorbātu, jo tas novērstu iespējamo nitrozamīnu veidošanos.

               (39)

               Turklāt Dānija uzstāj, ka tās noteikumi par nitrītiem nav šķērslis tirdzniecībai, un atsaucas uz rādītājiem, kas liecina, ka gaļas produkti no citām dalībvalstīm ir importēti un ka no 2010. gada šis imports ir audzis.

               (40)

               Kopumā Dānija uzskata, ka, lai vēl vairāk nekā ar Regulas (EK) Nr. 1333/2008 prasībām mazinātu nitrozamīnu eksponētības radīto risku cilvēka veselībai, ir leģitīmi arī turpmāk piemērot Dānijas tiesību aktus. Pēc Dānijas ieskata, tās saskaņā ar Lēmumu 2010/561/ES veiktā pārraudzība liecina, ka iepriekš vērā ņemtie veselības apsvērumi joprojām ir svarīgi. Visbeidzot, tā apgalvo, ka pieejamie dati liecina, ka Dānijas noteikumi nav šķērslis attiecīgo produktu tirdzniecībai.

         2.2.   Dānijas nostājas izvērtējums

   2.2.1.   Pamatojums saskaņā ar LESD 36. pantā minētajiem būtiskajiem iemesliem

               (41)

               Dānijas tiesību aktu mērķis ir salīdzinājumā ar Regulā (EK) Nr. 1333/2008 paredzētajiem maksimāli pieļaujamajiem daudzumiem augstākā līmenī panākt cilvēka veselības un dzīvības aizsardzību pret eksponētību nitrītiem un iespējamo nitrozamīnu veidošanos gaļas produktos, noteiktiem gaļas produktiem nosakot mazākus maksimālos pievienotos nitrīta daudzumus un neļaujot laist tirgū produktus, kuriem var noteikt tikai maksimālos atlieku daudzumus.

               (42)

               Lai novērtētu, vai Dānijas tiesību akti tiešām ir pietiekami un nepieciešami šā mērķa sasniegšanai, ir jāņem vērā vairāki faktori. Proti, ir jāpanāk līdzsvars starp diviem veselības riskiem, no kuriem viens ir nitrozamīnu klātbūtne gaļas produktos un otrs – gaļas produktu mikrobioloģiskais drošums. Mikrobioloģiskais drošums ir ne tikai vienkārša tehnoloģiska vajadzība, bet arī ļoti svarīgs veselības aspekts. Lai gan ir atzīts, ka nitrītu daudzums gaļas produktos ir jāierobežo, mazāks nitrītu daudzums gaļā nenozīmē, ka automātiski paaugstināsies cilvēku veselības aizsardzība. Vispiemērotākais nitrītu daudzums ir atkarīgs no vairākiem faktoriem, kuri ir apstiprināti attiecīgajos SCF un EFSA atzinumos, piemēram, sāls pievienošana, mitrums, pH, produkta glabāšanas laiks, higiēna, temperatūras regulācija u. c.

               (43)

               Ņemot vērā minēto apsvērumu, kā arī 10. un 11. apsvērumu, Komisija uzskata, ka principā Regula (EK) Nr. 1333/2008 pietiekami līdzsvaro divus pretējus veselības riskus, ņemot vērā gaļas produktu daudzveidību Savienībā.

               (44)

               No otras puses, Komisijai ir jāizvērtē Dānijas likumdevēju konkrētā izvēle un pieredze, kas gūta, piemērojot šos noteikumus, kuri ir jau ilgi bijuši spēkā. Ņemot vērā Dānijas iesniegtos rādītājus par saindēšanos ar pārtiku, un jo īpaši par botulisma gadījumiem, Dānija ir pierādījusi, ka, piemērojot savus tiesību aktus, tai līdz šim izdevies gūt apmierinošus rezultātus. Šie dati liecina, ka Dānijas tiesību aktos noteiktie maksimālie daudzumi ir bijuši pietiekami, lai nodrošinātu Dānijā pašlaik ražoto gaļas produktu un pašlaik izmantoto ražošanas metožu mikrobioloģisko drošumu.

               (45)

               Komisija norāda, ka Dānijas tiesību akti ir saderīgi ar attiecīgajiem zinātniskajiem atzinumiem, ko sniegušas Savienības zinātniskās organizācijas. To pamatā ir maksimālo pievienoto daudzumu reglamentēšana, un tajos ir ievērots minētajos atzinumos norādītais pievienoto nitrīta daudzumu diapazons (t. i., 50–150 mg/kg). Vienlaikus Dānija, ņemot vērā Dānijā vairāk izplatītos gaļas produktu veidus un biežāk izmantotās ražošanas metodes, īpašām gaļas produktu grupām salīdzinājumā ar regulu ir noteikusi konkrētākus maksimālos pievienotos daudzumus.

               (46)

               Turklāt ir jāņem vērā, ka, pēc Dānijas sniegtās informācijas, lielākajai daļai Dānijas iedzīvotāju uzturā lietoto gaļas produktu pašlaik piemēro robežvērtību 60 mg/kg, kas varētu būt jāaizstāj ar robežvērtību 100 vai 150 mg/kg. Lai gan dāņu ražotājiem, tāpat kā citu dalībvalstu ražotājiem, nav uzlikts pienākums nitrītu daudzumus, ko tie patlaban pievieno ražotajiem produktiem, paaugstināt līdz Regulā (EK) Nr. 1333/2008 minētajiem maksimālajiem daudzumiem, nevar izslēgt, ka Dānijas iedzīvotāju faktiskā eksponētība nitrītiem paaugstināsies.

               (47)

               Pamatojoties uz pašlaik pieejamo informāciju, Komisija uzskata, ka var uz laiku apmierināt lūgumu paziņotos pasākumus joprojām saglabāt spēkā, to pamatojot ar sabiedrības veselības aizsardzību Dānijā.

         2.2.2.   Patvaļīgas diskriminācijas, dalībvalstu savstarpējās tirdzniecības slēptu ierobežojumu vai iekšējā tirgus darbības šķēršļu neesība

   2.2.2.1.   Patvaļīgas diskriminācijas neesība

               (48)

               No LESD 114. panta 6. punkta izriet, ka Komisijai jāpārbauda, vai paredzētie pasākumi nav patvaļīgas diskriminācijas līdzeklis. Saskaņā ar Tiesas judikatūru, lai izvairītos no diskriminēšanas, līdzīgas situācijas nedrīkst izskatīt dažādos veidos un dažādas situācijas nedrīkst izskatīt vienā veidā.

               (49)

               Dānijas valsts tiesību aktus piemēro gan vietējiem produktiem, gan produktiem, kas ražoti citās dalībvalstīs. Kamēr nav pierādīts pretējais, var secināt, ka valsts noteikumi nav patvaļīgas diskriminācijas līdzeklis.

         2.2.2.2.   Slēptu tirdzniecības ierobežojumu neesība

               (50)

               Tādi valsts pasākumi, ar kuriem ražojumu lietošanu ierobežo lielākā mērā nekā ar Savienības regulu, parasti būtu tirdzniecības šķērslis, jo attiecīgajā dalībvalstī noteikta lietošanas aizlieguma dēļ tajā būtu aizliegts laist tirgū ražojumus, ko likumīgi laiž tirgū un lieto pārējā Savienības teritorijā. LESD 114. panta 6. punkta priekšnosacījumu mērķis ir novērst, ka ar minētā panta 4. un 5. punkta kritērijiem pamatotus ierobežojumus piemērotu nepiemērotu iemeslu dēļ un ka faktiski tie būtu ekonomiski pasākumi, kas kavē ražojumu importēšanu no citām dalībvalstīm, proti, ierobežojumi, kas netieši aizsargā valsts vietējos ražojumus.

               (51)

               Ņemot vērā to, ka citādi saskaņotā jomā Dānijas noteikumi stingrākus standartus attiecībā uz nitrītu pievienošanu noteiktiem gaļas produktiem nosaka arī citu dalībvalstu uzņēmumiem, tie varētu nozīmēt slēptu tirdzniecības ierobežošanu vai šķērsli iekšējā tirgus darbībai. Tomēr ir atzīts, ka LESD 114. panta 6. punkts ir jāsaprot tā, ka apstiprināt nedrīkst tikai tādus valsts pasākumus, kuri iekšējā tirgus darbībai rada nesamērīgus šķēršļus. Šajā sakarā Dānija ir iesniegusi datus, kas liecina, ka, par spīti Dānijas tiesību aktu piemērošanai, gaļas produktus no citām dalībvalstīm ne vien importē, bet šis imports kopš 2010. gada ir pat audzis.

               (52)

               Nav pierādījumu tam, ka valsts noteikumi faktiski būtu paredzēti valsts vietējo ražojumu aizsardzībai, tāpēc var secināt, ka tie nav slēpts ierobežojums tirdzniecībā starp dalībvalstīm.

         2.2.2.3.   Šķēršļu neesība iekšējā tirgus darbībai

               (53)

               Šo nosacījumu nevar interpretēt tādā veidā, ka tas neļauj apstiprināt nevienu valsts pasākumu, kurš varētu ietekmēt iekšējā tirgus izveidi. Ikviens valsts pasākums, kas atkāpjas no saskaņošanas pasākuma, kura mērķis ir iekšējā tirgus izveide un darbība, būtībā ir pasākums, kurš varētu ietekmēt iekšējo tirgu. Tādēļ, lai LESD 114. pantā noteiktā procedūra būtu noderīga arī turpmāk, jēdziens “šķērslis iekšējā tirgus darbībai” LESD 114. panta 6. punkta kontekstā ir jāsaprot kā nesamērīga ietekme uz izvirzīto mērķi.

               (54)

               Ņemot vērā, ka Dānijas valdība atsaucas uz to, ka mazāka eksponētība nitrītiem gaļas produktos labvēlīgi ietekmē veselību un ka, pamatojoties uz pašlaik pieejamajiem datiem, šķiet, ka tirdzniecība vispār netiek ietekmēta vai tiek ietekmēta tikai pavisam nedaudz, Komisija uzskata, ka Dānijas paziņotos noteikumus var uz laiku atstāt spēkā, pamatojoties uz mērķi aizsargāt cilvēka veselību un dzīvību un ņemot vērā, ka tie nav nesamērīgi un tādējādi nerada šķērsli iekšējā tirgus darbībai LESD 114. panta 6. punkta nozīmē.

               (55)

               Pamatojoties uz šo analīzi, Komisija uzskata, ka nosacījums par šķēršļu neradīšanu iekšējā tirgus darbībai ir izpildīts.

         2.2.3.   Termiņš

               (56)

               Iepriekš minētie secinājumi balstās uz pašlaik pieejamo informāciju, un jo īpaši uz skaitļiem, kas liecina, ka Dānijai, pat attiecībā uz nitrītu pievienošanu atsevišķu veidu gaļas produktiem nosakot mazākus maksimālos daudzumus, ir izdevies kontrolēt botulismu, turklāt neradot nesamērīgus tirdzniecības traucējumus.

               (57)

               Cits svarīgs faktors ir gaļas produktu patēriņa apjoms Dānijā, kura dēļ Regulas (EK) Nr. 1333/2008 piemērošana varētu palielināt Dānijas iedzīvotāju eksponētību nitrītiem un attiecīgi arī nitrozamīniem.

               (58)

               Dānijai joprojām būs jāpārrauga situācija un jāvāc dati par to, vai Regulā (EK) Nr. 1333/2008 noteikto daudzumu piemērošana nodrošina vajadzīgo aizsardzības līmeni cilvēka veselībai un, ja ne, vai tā tai varētu izraisīt nepieļaujamu risku. Savāktajos datos galvenā uzmanība būtu jāpievērš botulisma kontrolei. Turklāt Dānijai būs jāturpina vākt datus par gaļas produktu importu no citām dalībvalstīm. Dānijai tiek izvirzīta prasība savāktos datus ik pēc diviem gadiem no šā lēmuma pieņemšanas dienas darīt zināmus Komisijai. Turklāt Komisijai būtu jāapsver secinājumi, kas gūti saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 257/2010 izdarītajā EFSA atkārtotajā izvērtējumā par nitrītiem un ad hoc pētījumā par nitrītu izmantošanu nozarē dažādu kategoriju gaļas produktiem.

               (59)

               Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka valsts noteikumus iepriekš minētajā apjomā var apstiprināt uz trīs gadu termiņu.

         III.   SECINĀJUMS

               (60)

               Ņemdama vērā iepriekš minētos apsvērumus un arī dalībvalstu komentārus par Dānijas iestāžu iesniegto paziņojumu, Komisija atzīst, ka 2014. gada 25. novembrī saņemto Dānijas lūgumu saglabāt spēkā valsts noteikumus par nitrītu pievienošanu, kuri ir stingrāki nekā Regulas (EK) Nr. 1333/2008 noteikumi, var apmierināt uz trim gadiem no šā lēmuma pieņemšanas datuma. Dānijai joprojām būs jāpārrauga situācija un jāvāc dati par to, vai Regulā (EK) Nr. 1333/2008 noteikto daudzumu piemērošana nodrošina vajadzīgo aizsardzības līmeni cilvēka veselībai un, ja ne, vai tā tai varētu izraisīt nepieļaujamu risku,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Saskaņā ar LESD 114. panta 4. punktu tiek apstiprināti Dānijas Karalistes ar 2014. gada 25. novembra vēstuli Komisijai paziņotie uz nitrītu pievienošanu gaļas produktiem attiecināmie valsts noteikumi, kas ietverti 2013. gada 27. maija Rīkojumā Nr. 542 par pārtikas piedevām utt. pārtikas produktos (BEK nr 542 af 27.5.2013. (tilsætningbekendtgørelsen), Offentliggørelsedato: 31.5.2013., Fødevareministeriet).
   2. pants
   Šis lēmums zaudē spēku 2018. gada 22. maijā.
   3. pants
   Šis lēmums ir adresēts Dānijas Karalistei.

      Briselē, 2015. gada 22. maijā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas loceklis

         Vytenis ANDRIUKAITIS

      (1)  Komisijas 2010. gada 25. maija Lēmums 2010/561/ES par Dānijas paziņotajiem valsts noteikumiem attiecībā uz nitrītu pievienošanu konkrētiem gaļas produktiem (OV L 247, 21.9.2010., 55. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 5. jūlija Direktīva 2006/52/EK, ar ko groza Direktīvu 95/2/EK par pārtikas piedevām, kas nav krāsvielas vai saldinātāji, un Direktīvu 94/35/EK par saldinātājiem, kurus lieto pārtikas produktos (OV L 204, 26.7.2006., 10. lpp.).

      (3)  Komisijas 2011. gada 11. novembra Regula (ES) Nr. 1129/2011, ar ko groza Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (EK) Nr. 1333/2008 II pielikumu, izveidojot Eiropas Savienības atļauto pārtikas piedevu sarakstu (OV L 295, 12.11.2011., 1. lpp.).

      (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 16. decembra Regula (EK) Nr. 1333/2008 par pārtikas piedevām (OV L 354, 31.12.2008., 16. lpp.).

      (5)  Opinion on nitrates and nitrites, sniegts 1990. gada 19. oktobrī, European Commission – Reports of the Scientific Committee for Food (twenty-sixth series), 21. lpp.

      (6)  Opinion on nitrates and nitrites, sniegts 1995. gada 22. septembrī, European Commission – Reports of the Scientific Committee for Food (thirty eighth series), 1. lpp.

      (7)  Opinion of the Scientific Panel on Biological Hazards on a request from the Commission related to the effects of Nitrites/Nitrates on the Microbiological Safety of Meat Products, The EFSA Journal (2003) 14, 1. lpp.

      (8)  OV C 93, 20.3.2015., 18. lpp.

      (9)  Komisijas 2010. gada 25. marta Regula (ES) Nr. 257/2010, ar ko izveido programmu, lai atkārtoti novērtētu pārtikas piedevas, kas atļautas saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1333/2008 par pārtikas piedevām (OV L 80, 26.3.2010., 19. lpp.).

      (10)  https://webgate.ec.europa.eu/sanco_foods/main/index.cfm?event=document.edit&identifier=5924&documentTypeIdentifier=57


title: 2006/454/EK: Padomes Lēmums ( 2004. gada 29. aprīlis ), lai parakstītu un provizoriski piemērotu Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Gruziju, no otras puses, lai ņemtu vērā Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas, un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai

text:
               6.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 185/9

         PADOMES LĒMUMS
   (2004. gada 29. aprīlis),
   lai parakstītu un provizoriski piemērotu Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Gruziju, no otras puses, lai ņemtu vērā Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas, un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
   (2006/454/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 44. panta 2. punktu, 47. panta 2. punkta pēdējo teikumu, 55. pantu, 57. panta 2. punktu, 71. pantu, 80. panta 2. punktu, 93., 94., 133. un 181.a pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu,
   ņemot vērā 2003. gada 16. aprīļa Pievienošanās līgumu, un jo īpaši tā 2. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Pievienošanās līgumam pievienoto Aktu, un jo īpaši tā 6. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2003. gada 8. decembrī pilnvaroja Komisiju Kopienas un tās dalībvalstu vārdā apspriest ar Gruziju Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, lai ņemtu vērā Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, kā arī nodrošināt dažus tehniskus pielāgojumus, kas saistīti ar Eiropas Savienības institucionālo un tiesisko attīstību.

               (2)

               Puses ir apspriedušas protokolu, un tagad tas būtu jāparaksta Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu vārdā, paredzot tā noslēgšanu kādā vēlākā datumā.

               (3)

               Protokols būtu provizoriski jāpiemēro no pievienošanās dienas, kamēr tiek pabeigtas atbilstīgās procedūras tā formālai noslēgšanai,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Eiropas Kopienas un tās dalībvalstu vārdā parakstīt Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Gruziju, no otras puses, lai ņemtu vērā Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai, paredzot tā noslēgšanu kādā vēlākā datumā.
   Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam (1).
   2. pants
   Līdz tā spēkā stāšanās dienai Protokolu provizoriski piemēro no pievienošanās dienas.

      Luksemburgā, 2004. gada 29. aprīlī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         U. PLASSNIK

      (1)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 10. lpp.
    ---documentbreak---

               6.7.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 185/10

         PROTOKOLS,
   kurš pievienots Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Gruziju, no otras puses, un ar kuru ņem vērā Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanos Eiropas Savienībai
   BEĻĢIJAS KARALISTE,
   ČEHIJAS REPUBLIKA,
   DĀNIJAS KARALISTE,
   VĀCIJAS FEDERATĪVĀ REPUBLIKA,
   IGAUNIJAS REPUBLIKA,
   GRIEĶIJAS REPUBLIKA,
   SPĀNIJAS KARALISTE,
   FRANCIJAS REPUBLIKA,
   ĪRIJA,
   ITĀLIJAS REPUBLIKA,
   KIPRAS REPUBLIKA,
   LATVIJAS REPUBLIKA,
   LIETUVAS REPUBLIKA,
   LUKSEMBURGAS LIELHERCOGISTE,
   UNGĀRIJAS REPUBLIKA,
   MALTAS REPUBLIKA,
   NĪDERLANDES KARALISTE,
   AUSTRIJAS REPUBLIKA,
   POLIJAS REPUBLIKA,
   PORTUGĀLES REPUBLIKA,
   SLOVĒNIJAS REPUBLIKA,
   SLOVĀKIJAS REPUBLIKA,
   SOMIJAS REPUBLIKA,
   ZVIEDRIJAS KARALISTE,
   LIELBRITĀNIJAS UN ZIEMEĻĪRIJAS APVIENOTĀ KARALISTE,
   še turpmāk – “dalībvalstis”, kuras pārstāv Eiropas Savienības Padome, un
   EIROPAS KOPIENA UN EIROPAS ATOMENERĢIJAS KOPIENA,
   še turpmāk – “Kopienas”, kuras pārstāv Eiropas Savienības Padome un Eiropas Komisija,
   no vienas puses,
   un GRUZIJA,
   no otras puses,
   ŅEMOT VĒRĀ Čehijas Republikas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Ungārijas, Maltas, Polijas, Slovēnijas un Slovākijas pievienošanos Eiropas Savienībai 2004. gada 1. maijā,
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀK IZKLĀSTĪTO.
   1. pants
   Čehijas Republika, Igaunija, Kipra, Latvija, Lietuva, Ungārija, Malta, Polija, Slovēnija un Slovākija ir Puses Partnerības un sadarbības nolīgumā, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Gruziju, no otras puses (turpmāk – “Nolīgums”), un kas parakstīts Luksemburgā, 1996. gada 22. aprīlī, un attiecīgi tāpat kā citas Kopienas dalībvalstis pieņem un ņem vērā Nolīgumu un tam pievienoto dokumentu tekstus.
   2. pants
   Lai ņemtu vērā nesenās institucionālās pārmaiņas Eiropas Savienībā, Puses vienojas, ka pēc Eiropas Ogļu un tērauda kopienas dibināšanas līguma spēka zaudēšanas Nolīgumā ietvertos noteikumus, kas attiecas uz Eiropas Ogļu un tērauda kopienu, uzskata par saistošiem Eiropas Kopienai, kura ir pārņēmusi visas Eiropas Ogļu un tērauda kopienas tiesības un pienākumus, ko tā uzņēmusies.
   3. pants
   Šis Protokols ir Nolīguma sastāvdaļa.
   4. pants
   1.   Kopienas, Eiropas Savienības Padome dalībvalstu vārdā un Gruzija šo Protokolu apstiprina atbilstīgi savām procedūrām.
   2.   Puses viena otrai paziņo par attiecīgo iepriekšējā punktā minēto procedūru pabeigšanu. Apstiprināšanas instrumentus deponē Eiropas Savienības Padomes Ģenerālsekretariātam.
   5. pants
   1.   Šis Protokols stājas spēkā tajā pašā dienā, kad stājas spēkā 2003. gada Pievienošanās līgums, ja visi šā Protokola apstiprināšanas instrumenti ir deponēti pirms minētās dienas.
   2.   Ja pirms minētās dienas nav deponēti visi šā Protokola apstiprināšanas instrumenti, šis Protokols stājas spēkā nākamā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad deponēts pēdējais apstiprināšanas instruments.
   3.   Ja pirms 2004. gada 1. maija nav deponēti visi šā Protokola apstiprināšanas instrumenti, šo Protokolu provizoriski piemēro no 2004. gada 1. maija.
   6. pants
   Nolīguma, Nobeiguma akta un visu tam pievienoto dokumentu tekstu sastāda čehu, igauņu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, slovaku, slovēņu un ungāru valodā.
   Tekstus minētajās valodās pievieno (1) šim Protokolam, un tie ir vienlīdz autentiski tekstiem citās valodās, kurās ir sastādīti Nolīguma, Nobeiguma akta un visu tam pievienoto dokumentu teksti.
   7. pants
   Šis Nolīgums ir sastādīts divos eksemplāros angļu, dāņu, čehu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, slovaku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu, zviedru un gruzīnu valodā, un tā teksts visās šajās valodās ir vienlīdz autentisks.

      Hecho en Bruselas, el treinta de abril del dos mil cuatro.
      V Bruselu dne třicátého dubna dva tisíce čtyři.
      Udfærdiget i Bruxelles den tredivte april to tusind og fire.
      Geschehen zu Brüssel am dreißigsten April zweitausendundvier.
      Kahe tuhande neljanda aasta kolmekümnendal aprillil Brüsselis.
      Έγινε στις Βρυξέλλες, στις τριάντα Απριλίου δύο χιλιάδες τέσσερα.
      Done at Brussels on the thirtieth day of April in the year two thousand and four.
      Fait à Bruxelles, le trente avril deux mille quatre.
      Fatto a Bruxelles, addì trenta aprile duemilaquattro.
      Briselē, divi tūkstoši ceturtā gada trīsdesmitajā aprīlī.
      Priimta du tūkstančiai ketvirtų metų balandžio trisdešimtą dieną Briuselyje.
      Kelt Brüsszelben, a kétezer-negyedik év április havának tizenharmadik napján.
      Magħmul fi Brussel fit-tletin jum ta' April tas-sena elfejn u erbgħa.
      Gedaan te Brussel, de dertigste april tweeduizend vier.
      Sporządzono w Brukseli, dnia trzynastego kwietnia roku dwa tysiące czwartego.
      Feito em Bruxelas, em trinta de Abril de dois mil e quatro.
      V Bruseli dňa tridsiateho apríla dvetisícštyri.
      V Bruslju, dne tridesetega aprila leta dva tisoč štiri.
      Tehty Brysselissä kolmantenakymmenentenä päivänä huhtikuuta vuonna kaksituhattaneljä.
      Som skedde i Bryssel den trettionde april tjugohundrafyra.

         Por los Estados miembros
         Za členské státy
         For medlemsstaterne
         Für die Mitgliedstaaten
         Liikmesriikide nimel
         Για τα κράτη μέλη
         For the Member States
         Pour les États membres
         Per gli Stati membri
         Dalībvalstu vārdā
         Valstybių narių vardu
         A tagállamok részéről
         Għall-Istati Membri
         Voor de lidstaten
         W imieniu Państw Członkowskich
         Pelos Estados-Membros
         Za členské štáty
         Za države članice
         Jäsenvaltioiden puolesta
         På medlemsstaternas vägnar
         wevr saxelmwifoTa saxeliT

         Por las Comunidades Europeas
         Za Evropská společenství
         For De Europæiske Fællesskaber
         Für die Europäischen Gemeinschaften
         Euroopa ühenduste nimel
         Για τις Ευρωπαϊκές Κοινότητες
         For the European Communities
         Pour les Communautés européennes
         Per le Comunità europee
         Eiropas Kopienu vārdā
         Europos Bendrijų vardu
         Az Európai Közösségek részéről
         Għall-Komunitajiet Ewropej
         Voor de Europese Gemeenschappen
         W imieniu Wspólnot Europejskich
         Pelas Comunidades Europeias
         Za Európske spoločenstvá
         Za Evropske skupnosti
         Euroopan yhteisöjen puolesta
         På Europeiska gemenskapernas vägnar
         evrogaerTianebaTa saxeliT

         Por Georgia
         Za Gruzii
         For Georgien
         Für Georgien
         Gruusia nimel
         Για τη Γεωργία
         For Georgia
         Pour la Géorgie
         Per la Georgia
         Gruzijas vārdā
         Gruzijos vardu
         Grúzia részéről
         Għall-Ġorġja
         Voor Georgië
         W imieniu Gruzji
         Pela Geórgia
         Za Gruzínsko
         Za Gruzijo
         Georgian puolesta
         På Georgiens vägnar

      (1)  Nolīguma tekstu čehu, igauņu, latviešu, lietuviešu, ungāru, maltiešu, poļu, slovāku un slovēņu valodā publicēs vēlāk īpašā Oficiālā Vēstneša izdevumā.


title: 2005/126/EK: Komisijas Lēmums (2005. gada 11. februāris) par 2003. gadā sākto dažu dekoratīvo augu sugu pavairošanas materiāla salīdzinošo izmēģinājumu un pārbaužu turpināšanu Kopienā 2005. gadā saskaņā ar Padomes Direktīvu 98/56/EK

text:
               12.2.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 42/30

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2005. gada 11. februāris)
   par 2003. gadā sākto dažu dekoratīvo augu sugu pavairošanas materiāla salīdzinošo izmēģinājumu un pārbaužu turpināšanu Kopienā 2005. gadā saskaņā ar Padomes Direktīvu 98/56/EK
   (2005/126/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 1998. gada 20. jūlija Direktīvu 98/56/EK par dekoratīvo augu pavairošanas materiāla tirdzniecību (1),
   ņemot vērā Komisijas 2002. gada 5. septembra Lēmumu 2002/744/EK, ar ko nosaka Kopienas salīdzinošo izmēģinājumu un pārbaužu kārtību dekoratīvo augu pavairojamajam materiālam saskaņā ar Padomes Direktīvu 98/56/EK (2), un jo īpaši tā 3. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Lēmumā 2002/744/EK nosaka salīdzinošo izmēģinājumu un pārbaužu kārtību, kas no 2003. līdz 2005. gadam veicamas saskaņā ar Direktīvu 98/56/EK attiecībā uz Chamaecyparis, Ligustrum vulgare un Euphorbia fulgens.

               (2)

               Izmēģinājumi un pārbaudes, kas veiktas 2003. un 2004. gadā, jāturpina 2005. gadā,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   Vienīgais pants
   Kopienas 2003. gadā sāktos Chamaecyparis, Ligustrum vulgare un Euphorbia fulgens pavairošanas materiāla salīdzinošos izmēģinājumus un pārbaudes turpina 2005. gadā saskaņā ar Lēmumu 2002/744/EK.

      Briselē, 2005. gada 11. februārī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Markos KYPRIANOU

      (1)  OV L 226, 13.8.1998., 16. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2003/61/EK (OV L 165, 3.7.2003., 23. lpp.).

      (2)  OV L 240, 7.9.2002., 63. lpp.


title: 2009/947/EK: Padomes Lēmums ( 2009. gada 30. novembris ) par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Azerbaidžānas Republikas valdību par dažiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem

text:
               15.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 328/39

      PADOMES LĒMUMS

   (2009. gada 30. novembris)
   par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Azerbaidžānas Republikas valdību par dažiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem
   (2009/947/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 80. panta 2. punktu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu un 300. panta 3. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Padome 2003. gada 5. jūnijā pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar trešām valstīm, lai ar Kopienas nolīgumu aizstātu dažus noteikumus spēkā esošajos divpusējos nolīgumos.

               (2)

               Komisija Kopienas vārdā ir risinājusi sarunas par Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Azerbaidžānas Republikas valdību par dažiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem (2) (nolīgums) saskaņā ar mehānismiem un norādījumiem, kas ietverti pielikumā Padomes lēmumam, ar kuru Komisija tiek pilnvarota sākt sarunas ar trešām valstīm, lai ar Kopienas nolīgumu aizstātu dažus noteikumus pašlaik spēkā esošajos divpusējos nolīgumos.

               (3)

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu 2009/741/EK (3) nolīgumu Kopienas vārdā parakstīja 2009. gada 7. jūlijā, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               (4)

               Nolīgums būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Kopienas vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Azerbaidžānas Republikas valdību par dažiem gaisa pārvadājumu pakalpojumu aspektiem.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas sniegt nolīguma 8. panta 1. punktā paredzēto paziņojumu.

      Briselē, 2009. gada 30. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         B. ASK

      (1)  2005. gada 25. oktobra atzinums (OV C 272 E, 9.11.2006., 56. lpp.).

      (2)  OV L 265, 9.10.2009., 25. lpp.

      (3)  OV L 265, 9.10.2009., 24. lpp.


title: 2010/497/ES, Euratom: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2010. gada 5. maijs ) par Veselības un patērētāju aizsardzības izpildaģentūras 2008. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               25.9.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 252/35

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2010. gada 5. maijs)
   par Veselības un patērētāju aizsardzības izpildaģentūras 2008. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2010/497/ES, Euratom)
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Savienības 2008. finanšu gada vispārējo budžetu (1),
   ņemot vērā Eiropas Kopienu galīgos gada pārskatus par 2008. finanšu gadu – I sējums (SEC(2009) 1089 – C7-0172/2009) (2),
   ņemot vērā Veselības un patērētāju aizsardzības izpildaģentūras galīgos gada pārskatus par 2008. finanšu gadu,
   ņemot vērā Komisijas gada ziņojumu Eiropas Parlamentam par paveikto darbu attiecībā uz lēmumiem par 2007. gada budžeta izpildes apstiprināšanu (COM(2009) 0526) un Komisijas dienestu darba dokumentu (SEC(2009) 1427), kas pievienots šim ziņojumam,
   ņemot vērā Komisijas paziņojumu “Kopsavilkuma pārskats par Komisijas sasniegumiem vadības jomā 2008. gadā” (COM(2009) 0256),
   ņemot vērā Komisijas gada ziņojumu budžeta izpildes apstiprinātājiestādei par 2008. gadā veiktajām iekšējām revīzijām (COM(2009) 0419) un Komisijas dienestu darba dokumentu (SEC(2009) 1102), kas pievienots šim ziņojumam,
   ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Veselības un patērētāju aizsardzības izpildaģentūras 2008. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (3),
   ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, kuru Revīzijas palāta sniegusi saskaņā ar EK līguma 248. pantu (4),
   ņemot vērā Komisijas 2008. gada 16. decembra paziņojumu par vispārēju izpratni par pieļaujamā kļūdas riska jēdzienu (COM(2008) 0866) un Komisijas dienestu darba dokumentu (SEC(2008) 3054), kas pievienots šim paziņojumam,
   ņemot vērā Padomes 2010. gada 16. februāra ieteikumu par apstiprinājumu, ko sniedz izpildaģentūrām par 2008. finanšu gada budžeta izpildi (5828/2010 – C7-0055/2010),
   ņemot vērā EK līguma 274., 275. un 276. pantu, Līguma par Eiropas Savienības darbību 317., 318. un 319. pantu un Euratom līguma 179.a un 180.b pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 55., 145., 146. un 147. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 19. decembra Regulu (EK) Nr. 58/2003, ar ko nosaka statūtus izpildaģentūrām, kurām uztic konkrētus Kopienas programmu pārvaldības uzdevumus (6), un jo īpaši tās 14. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Komisijas 2004. gada 21. septembra Regulu (EK) Nr. 1653/2004 par finanšu tipa regulu izpildu aģentūrām, piemērojot Padomes Regulu (EK) Nr. 58/2003 par atsevišķu uzdevumu izpildu aģentūru statūtiem attiecībā uz Kopienas programmu pārvaldi (7), un jo īpaši tās 66. panta pirmo un otro daļu,
   ņemot vērā Komisijas 2004. gada 15. decembra Lēmumu 2004/858/EK, ar kuru izveido Veselības aizsardzības programmas izpildaģentūru Kopienas darbību pārvaldei veselības aizsardzības jomā – atbilstīgi Padomes Regulai (EK) Nr. 58/2003 (8),
   ņemot vērā Komisijas 2008. gada 20. jūnija Lēmumu 2008/544/EK, ar ko groza Lēmumu 2004/858/EK, lai Veselības aizsardzības programmas izpildaģentūru pārveidotu par Veselības un patērētāju izpildaģentūru (9),
   ņemot vērā Reglamenta 76. pantu un VI pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un citu iesaistīto komiteju atzinumus (A7-0099/2010),

               A.

               tā kā saskaņā ar Līguma par ES darbību 317. pantu Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm uzņemas atbildību par budžeta izpildi, ievērojot pareizas finanšu vadības principus,

               1.

               sniedz Veselības un patērētāju aizsardzības izpildaģentūras direktoram apstiprinājumu par Aģentūras 2008. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus rezolūcijā, kas ir neatņemama daļa no lēmumiem par Eiropas Savienības 2008. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija un izpildaģentūras;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu, lēmumu par Eiropas Savienības 2008. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, III iedaļa – Komisija, kā arī rezolūciju, kas ir neatņemama šo lēmumu daļa, nosūtīt Veselības un patērētāju aizsardzības izpildaģentūras direktoram, Padomei, Komisijai, Eiropas Savienības Tiesai un Revīzijas palātai un nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Jerzy BUZEK

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV L 71, 14.3.2008.

      (2)  OV C 273, 13.11.2009., 1. lpp.

      (3)  OV C 304, 15.12.2009., 83. lpp.

      (4)  OV C 273, 13.11.2009., 122. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (6)  OV L 11, 16.1.2003., 1. lpp.

      (7)  OV L 297, 22.9.2004., 6. lpp.

      (8)  OV L 369, 16.12.2004., 73. lpp.

      (9)  OV L 173, 3.7.2008., 27. lpp.


|

32011D0820(04)

Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos Lēmums ( 2011. gada 19. jūlijs ) par noteikumiem attiecībā uz piekļuvi dokumentiem

Oficiālais Vēstnesis C 243 , 20/08/2011 Lpp. 0016 - 0018

		Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos Lēmums( 2011. gada 19. jūlijs)par noteikumiem attiecībā uz piekļuvi dokumentiem2011/C 243/08AUGSTĀ PĀRSTĀVE,ņemot vērā Padomes 2010. gada 26. jūlija Lēmumu, ar ko nosaka Eiropas Ārējās darbības dienesta organizatorisko struktūru un darbību (2010/427/ES), un jo īpaši tā 11. panta 1. punktu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsDarbības joma1. Jebkuram Eiropas Savienības pilsonim vai fiziskai personai, kas dzīvo kādā dalībvalstī, vai juridiskai personai, kuras juridiskā adrese ir kādā dalībvalstī, ir tiesības piekļūt EĀDD dokumentiem, ievērojot Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 1049/2001 [1] ("Regula") noteiktos principus, nosacījumus un ierobežojumus un šajā lēmumā paredzētos īpašos noteikumus. Šīs tiesības piekļūt dokumentiem attiecas uz EĀDD rīcībā esošajiem dokumentiem, proti, dokumentiem, ko tas ir izstrādājis vai saņēmis un kas ir tā rīcībā.2. Atbilstoši Regulas 2. panta 2. punktam ikvienai fiziskai personai, kas nedzīvo pastāvīgi dalībvalstī, vai juridiskai personai, kam tajā nav juridiskās adreses, saskaņā ar šiem pašiem principiem, nosacījumiem un ierobežojumiem ir tādas pašas tiesības piekļūt EĀDD dokumentiem, izņemot tiesības iesniegt sūdzību Eiropas ombudam.2. pantsPieteikuma iesniegšana1. Pieteikumu attiecībā uz piekļuvi EĀDD dokumentam pa pastu nosūta koordinatoram, kurš ir atbildīgs par piekļuvi dokumentiem (Access to Documents Coordinator, CHAR 15/11, European External Action Service, Rue de la Loi 170, Brussels 1046, Belgium) pa e-pastu, izmantojot EĀDD tīmekļa vietnē pieejamo pieteikuma veidlapu, vai pa faksu: +32 22979893.2. Tiklīdz pieteikums ir reģistrēts, pieteikuma iesniedzējam nosūta saņemšanas apstiprinājumu (izņemot, ja tādā pašā termiņā uz pieteikumu var sniegt atbildi pēc būtības).3. pantsTermiņi1. EĀDD uz sākotnējiem un atkārtotiem pieteikumiem atbild piecpadsmit darba dienu laikā no pieteikuma reģistrācijas.2. Ja pieteikums nav skaidri formulēts, kā noteikts Regulas 6. panta 2. punktā, EĀDD lūdz iesniedzēju sniegt papildu informāciju, kas ļautu identificēt pieprasītos dokumentus; atbildes sniegšanas termiņu sāk skaitīt no brīža, kad šī informācija ir EĀDD rīcībā.3. Saskaņā ar Regulas 7. panta 3. punktu vai 8. panta 2. punktu izņēmuma gadījumos termiņu var pagarināt par 15 darba dienām, jo īpaši, jaa) pieteikumi ir sarežģīti vai ļoti apjomīgi,b) saistībā ar pieteikumu jāapspriežas ar Savienības delegāciju, vaic) jāapspriežas ar trešo personu.Pieteikuma iesniedzējs ir jāinformē par ikvienu šādu pagarinājumu un tā iemeslu.4. pantsAtbilžu sniegšana1. Atbildes uz sākotnējiem pieteikumiem sniedz par piekļuvi dokumentiem atbildīgais koordinators.2. Par atkārtotiem pieteikumiem lēmumu pieņem galvenais izpilddirektors, konsultējoties ar koordinatoru, kurš ir atbildīgs par piekļuvi dokumentiem.5. pantsNegatīva atbildeJa atbilde uz pieteikumu ir pat tikai daļēji negatīva, tajā min atteikuma iemeslus, pamatojoties uz vienu no Regulā minētajiem izņēmumiem, un pieteikuma iesniedzēju informē par viņa tiesībām iesniegt atkārtotu pieteikumu (ja tiek sniegta atbilde uz sākotnējo pieteikumu) vai par citiem viņam pieejamajiem tiesiskās aizsardzības līdzekļiem (ja tiek sniegta atbilde uz atkārtotu pieteikumu).6. pantsTrešo personu dokumenti, kas ir EĀDD rīcībā1. Ja EĀDD saņem pieteikumu attiecībā uz dokumentu, kas ir tā rīcībā, bet ko ir izdevusi trešā persona, tas apspriežas ar attiecīgo trešo personu, izņemot gadījumus, kad ir skaidrs, vai drīkst sniegt piekļuvi attiecīgajam dokumentam, ņemot vērā Regulā minētos izņēmumus.2. Piekļuvi sniedz, neapspriežoties ar trešo personu, ja dokumentu tā autors jau ir publicējis, vai tas ir publicēts saskaņā ar Regulu vai analogiem noteikumiem.3. Jebkurā gadījumā ar trešo personu jāapspriežas, ja uz dokumentu attiecas Regulas 9. pants vai to ir izdevusi kāda dalībvalsts, un attiecīgā dalībvalsts saskaņā ar Regulas 4. panta 5. punktu ir lūgusi EĀDD atteikt piekļuvi minētajam dokumentam bez tās iepriekšējas piekrišanas. Dalībvalstij šāds lūgums jāiesniedz rakstiski.4. Ar trešo personu apspriežas rakstiski (tostarp pa e-pastu), un tai nosaka saprātīgu termiņu atbildes sniegšanai, ņemot vērā arī termiņu, kādā EĀDD jāsniedz atbilde saskaņā ar 3. pantu iepriekš. Trešā persona savu viedokli sniedz rakstiski (tostarp pa e-pastu).5. Ja noteiktajā termiņā no trešās personas netiek saņemta atbilde vai ar trešo personu nevar sazināties, vai to nevar identificēt, EĀDD lemj par pieteikumu, ņemot vērā Regulā minētos izņēmumus un ņemot vērā trešās personas likumīgās intereses, pamatojoties uz EĀDD rīcībā esošo informāciju.6. Ja EĀDD plāno sniegt piekļuvi dokumentam, tādējādi rīkojoties pret trešās personas vēlmēm, tas Regulā noteiktajā termiņā informē attiecīgo trešo personu par savu nodomu sniegt piekļuvi dokumentam, kā arī par tiesiskās aizsardzības līdzekļiem, kādi trešai personai ir pieejami, lai iebilstu pret dokumenta atklāšanu.7. pantsApspriešanās ar EĀDD1. Dalībvalsts vai cita Savienības iestāde, organizācija, birojs vai aģentūra, kuras saņēmušas pieteikumu attiecībā uz dokumentu, kas ir to rīcībā, bet kuru izdevis EĀDD, lūgumus apspriesties ar EĀDD pa pastu nosūta koordinatoram, kurš ir atbildīgs par piekļuvi dokumentiem, (Access to Documents Co-ordinator, CHAR 15/11, European External Action Service, Rue de la Loi 170, Brussels 1046, Belgium), pa e-pastu uz EEAS-ACCESS-TO-DOCUMENTS@eeas.europa.eu vai pa faksu: +32 22979893.2. EĀDD nekavējoties sniedz savu viedokli, ņemot vērā termiņus, kādi noteikti atbildes sniegšanai, un vēlākais piecu darbadienu laikā.8. pantsKlasificētie dokumenti1. Ja pieteikums par piekļuvi dokumentam attiecas uz dokumentu, kas ietilpst Regulas 9. panta darbības jomā, vai citu dokumentu, kas ir klasificēts saskaņā ar EĀDD drošības noteikumiem, to izskata amatpersonas, kas drīkst iepazīties ar attiecīgo dokumentu.2. Pamatojoties uz Regulas 4. pantā minētajiem izņēmumiem, norāda iemeslus pilnīgi vai daļēji liegtai piekļuvei klasificētajam dokumentam. Ja piekļuvi pieprasītajam dokumentam nevar atteikt, pamatojoties uz minētajiem izņēmumiem, amatpersona, kas izskata pieprasījumu, nodrošina dokumenta slepenības pakāpes atcelšanu pirms tā nosūtīšanas pieprasītājam.9. pantsPiekļuves kārtība1. Dokumentus, kuriem jāsniedz piekļuve, nosūta pa pastu, faksu vai e-pastu. Ja pieprasītie dokumenti ir apjomīgi vai tos ir sarežģīti pārsūtīt, pieteikuma iesniedzēju var aicināt iepazīties ar tiem uz vietas. Šāda iepazīšanās ar dokumentu ir bezmaksas.2. Ja attiecīgais dokuments ir publicēts, atbilde var ietvert norādes uz publikāciju, tostarp norādi uz tīmekļa vietni, kurā dokuments pieejams.3. Ja pieprasītā dokumenta apjoms pārsniedz divdesmit lappuses, pieteikuma iesniedzējam var prasīt samaksu EUR 0,10 par lapu, kā arī samaksu par sūtīšanas izdevumiem. Ja tiek izmantoti citi informācijas nesēji, maksu nosaka, katru gadījumu izskatot atsevišķi, taču tā nepārsniedz saprātīgu summu.10. pantsDokumentu reģistrs1. Saskaņā ar Regulas 11. pantu EĀDD uztur dokumentu reģistru, kam var piekļūt EĀDD tīmekļa vietnē.2. Saskaņā ar Regulas 9. pantu dokumentus, uz kuriem šis pants attiecas, iekļauj reģistrā tikai ar attiecīgā dokumenta autora piekrišanu.11. pantsSpēkā stāšanāsŠis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.Briselē, 2011. gada 19. jūlijāAugstā pārstāve –C. Ashton[1] OV L 145, 31.5.2001., 43. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas investīciju bankas valdes lēmums (1977. gada 30. decembris), ar ko groza Eiropas Investīciju bankas statūtus, lai ņemtu vērā bankas norēķinu vienības jauno definīciju

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31978D0724(01)

Oficiālais Vēstnesis L 199 , 24/07/1978 Lpp. 0001 - 0002 Speciālizdevums spāņu valodā: Nodaļa 10 Sējums 1 Lpp. 0067  Speciālizdevums portugāļu valodā Nodaļa 10 Sējums 1 Lpp. 0067

		Eiropas investīciju bankas valdes lēmums(1977. gada 30. decembris),ar ko groza Eiropas Investīciju bankas statūtus, lai ņemtu vērā bankas norēķinu vienības jauno definīcijuEIROPAS INVESTĪCIJU BANKAS VALDE,ņemot vērā to, ka 1977. gada 1. oktobrī stājās spēkā Līgums, ar ko groza dažus noteikumus Protokolā par Eiropas Investīciju bankas statūtiem, kurš parakstīts 1975. gada 10. jūlijā,ņemot vērā to, ka, pamatojoties uz jaunajiem noteikumiem, kas izklāstīti 4. panta 1. punktā un 7. panta 4. punktā, Valde, ņemot vērā Direktoru padomes priekšlikumu, vienprātīgi var grozīt norēķinu vienības definīciju un metodi, kuru izmanto norēķinu vienībās izteiktu summu konvertēšanai valstu valūtās un otrādi,ņemot vērā Direktoru padomes 1977. gada 10. novembra priekšlikumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. Bankas Statūtu 4. panta 1. punkta otro daļu, kas definē norēķinu vienību, groza šādi:"Norēķinu vienības vērtība atbilst dalībvalstu valūtu šādai vērtībai:Vācijas marka | 0,828 |Sterliņu mārciņa | 0,0885 |Francijas franks | 1,15 |Itālijas lira | 109 |Nīderlandes guldenis | 0,286 |Beļģijas franks | 3,66 |Luksemburgas franks | 0,14 |Dānijas krona | 0,217 |Īrijas mārciņa | 0,00759" |2. Statūtu 7. panta 3. punktu, kurā definēta metode, ko izmanto norēķinu vienībās izteiktas summas konvertēšanai valstu valūtās un otrādi, groza šādi:"Piemērojot šo pantu, dalībvalsts valūtas paritāti attiecībā pret 4. pantā definēto norēķinu vienību uzskata par norēķinu vienības maiņas kursu šajā valūtā un otrādi, pamatojoties uz tirgus kursu."Saskaņā ar bankas statūtu 7. panta jauno 3. punktu lemj arī šādi:"Metode, ko izmanto bankas norēķinu vienību aprēķināšanai, ir tā pati, kas pieņemta saskaņā ar Eiropas Kopienu Padomes 1975. gada 21. aprīļa Lēmumu par Eiropas norēķinu vienības definīciju un konversiju."Valdes vārdā —priekšsēdētājsK. HeinesenSekretārsH. Lenaert--------------------------------------------------


title: 2013/547/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2013. gada 17. aprīlis ) par Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VI iedaļa – Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja

text:
               16.11.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 308/126

      EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS

   (2013. gada 17. aprīlis)
   par Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VI iedaļa – Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja
   (2013/547/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības konsolidētos gada pārskatus par 2011. finanšu gadu (COM(2012) 436 – C7-0229/2012) (2),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par budžeta izpildi 2011. finanšu gadā, ar iestāžu atbildēm (3),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta iesniegusi par 2011. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 314. panta 10. punktu, kā arī 317., 318. un 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (6) un jo īpaši tās 164., 165. un 166. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0076/2013),

               1.

               sniedz Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas ģenerālsekretāram apstiprinājumu par Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas 2011. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Padomei, Komisijai, Tiesai, Revīzijas palātai, Eiropas Ombudam un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV L 68, 15.3.2011.

      (2)  OV C 348, 14.11.2012., 1. lpp.

      (3)  OV C 344, 12.11.2012., 1. lpp.

      (4)  OV C 348, 14.11.2012., 130. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (6)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA

      (2013. gada 17. aprīlis)
      ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, VI iedaļa – Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteja
      EIROPAS PARLAMENTS,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Savienības 2011. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Savienības konsolidētos gada pārskatus par 2011. finanšu gadu (COM(2012) 436 – C7-0229/2012) (2),

                  —

                  ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par budžeta izpildi 2011. finanšu gadā, ar iestāžu atbildēm (3),

                  —

                  ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta iesniegusi par 2011. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 314. panta 10. punktu, kā arī 317., 318. un 319. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (6) un jo īpaši tās 164., 165. un 166. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

                  —

                  ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0076/2013),

                  1.

                  pauž gandarījumu, ka Revīzijas palāta, pamatojoties uz veikto revīziju, secinājusi, ka kopumā 2011. gada 31. decembrī slēgtajā finanšu gadā izdarītajos maksājumos saistībā ar iestāžu un pārējo struktūru administratīvajiem un citiem izdevumiem būtisku kļūdu nav;

                  2.

                  norāda, ka 2011. gada pārskatā Revīzijas palāta iekļāva konstatējumus par līgumu slēgšanu ar pagaidu darbiniekiem un līgumdarbiniekiem, atklājot, ka pastāv nekonsekvence norādījumos par kategoriju piešķiršanu darbiniekiem un darbā pieņemšanu; aicina Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komiteju (EESK) panākt, lai šāda nekonsekvence vairs neatkārtotos;

                  3.

                  pieņem zināšanai atbildes, kas sniegtas saistībā ar Revīzijas palātas konstatējumiem, un sniegto informāciju par to, kā notiek norādījumu par kategoriju piešķiršanu un pieņemšanu darbā atjaunināšana;

                  4.

                  norāda, ka 2011. gadā EESK rīcībā bija saistību apropriācijas EUR 128 600 000 apmērā (2010. gadā – EUR 123 173 749) un budžeta izpildes līmenis bija 95,4 % (2010. gadā – 98 %); norāda, ka tas galvenokārt ir saistīts ar Padomes lēmumu nepieņemt Komisijas priekšlikumu par 2011. gada algu korekcijām; uzsver, ka EESK budžets ir paredzēts tikai administratīvām vajadzībām, liela daļa līdzekļu tiek tērēta cilvēkiem, kuri strādā šajā iestādē, un pārējais – ēkām, mēbelēm, aprīkojumam un dažādiem darbības izdevumiem;

                  5.

                  atbalsta EESK centienus ierobežot 2013. gada budžetu, saglabājot to 2012. gada līmenī un līdz ar to nodrošinot vienotas likmes pieaugumu;

                  6.

                  pieņem zināšanai novērojumus saistībā ar Parlamenta 2010. gada rezolūciju par budžeta izpildes apstiprināšanu, kas pievienoti EESK gada darbības pārskatam; prasa, lai tam tiktu sniegta informācija par pasākumiem, ko EESK ir veikusi, lai detalizēti pārskatītu savus izdevumus, un par šo pasākumu rezultātiem;

                  7.

                  rezolūcijās, kas pieņemtas 2011. gada maijā un 2012. gada maijā, ar kurām apstiprina EESK budžeta izpildi, Parlaments ir aicinājis Eiropas Ombudu informēt Parlamentu par administratīviem pārkāpumiem, kas pieļauti EESK; pauž bažas par Eiropas Ombuda 2012. gada 6. novembra Lēmumu Nr. 2744/2009(MF)JF, kas sniegts par ļoti nopietnu administratīvu pārkāpumu un kurā ir pausts nodoms nosūtīt lēmumu Parlamenta priekšsēdētājam, lai viņš izlemtu, vai tas iesniedzams kompetentajai Parlamenta komitejai; norāda, ka EESK ir apņēmusies rīkoties un arī veikusi pasākumus, ar kuriem nepieļaut līdzīgu situāciju atkārtošanos nākotnē;

                  8.

                  pauž atzinību EESK par to, ka ir reformēti tās locekļiem piemērojamie finansiālo kompensāciju noteikumi, tostarp noteikumi par transporta biļešu maksas atlīdzināšanu, pamatojoties tikai un vienīgi uz faktiskajiem izdevumiem, un sagaida, ka Padome bez kavēšanās apstiprinās šos jaunos noteikumus; atgādina, ka sistēmai jābūt pilnībā piemērojamai nākamā EESK sastāva pilnvaru termiņa sākumā;

                  9.

                  ar gandarījumu konstatē, ka 2012. gadā tika īstenots lēmums publiskot EESK locekļu finansiālo interešu deklarācijas;

                  10.

                  atzinīgi vērtē to, ka ir pastiprināta sadarbība starp EESK locekļiem un Parlamenta Budžeta kontroles komiteju, īpaši attiecībā uz budžeta izpildes apstiprināšanu;

                  11.

                  ar gandarījumu konstatē, ka saskaņā ar aplēsēm EESK un Reģionu komitejas sadarbības līgums varētu radīt ietaupījumus/sinerģijas apmēram EUR 40 miljonu vērtībā; uzskata, ka būtu interesanti iepazīties ar jaunāku pētījumu par ieguvumiem no šā līguma, jo iepriekš minētie dati ir iegūti 2005. gadā un nav ņemts vērā tas, ka tagad ES ir 27 dalībvalstis;

                  12.

                  pauž atzinību gan EESK, gan Reģionu komitejai par to, ka tās ir saņēmušas EMAS un ISO-14001 sertifikātus;

                  13.

                  vērš uzmanību uz pienākumu publicēt informāciju par enerģijas patēriņu un to, cik liela daļa no patērētās enerģijas ir enerģija no atjaunojamiem energoresursiem; prasa, lai gada darbības pārskatos tiktu sniegta informācija par to, cik liela daļa no patērētās enerģijas ir atjaunojamā enerģija;

                  14.

                  pauž gandarījumu par sasniegumiem tulkošanas jomā, kas ir saistīti ar EESK un Reģionu komitejas sadarbības līguma atjaunošanu; tomēr norāda, ka 2011. gadā salīdzinājumā ar iepriekšējiem gadiem bija lielāks pieprasījums pēc ārējo tulkotāju sniegtajiem tulkošanas pakalpojumiem; mudina EESK turpināt darbu pie tā, lai uzlabotu plānošanu saistībā ar periodiem, kad vienlaikus jātulko liels skaits dokumentu;

                  15.

                  atbalsta EESK un Reģionu komitejas administratīvās sadarbības līguma termiņa vidusposma pārskatīšanas secinājumus; uzskata, ka ir vajadzīgi atsevišķi uzlabojumi, lai racionālāk izmantotu cilvēkresursus kopīgajos tulkošanas dienestos;

                  16.

                  ierosina pieņemt pasākumus, lai uzlabotu sadarbību saistībā ar kopīgo dienestu pārvaldību;

                  17.

                  mudina EESK sniegt savā gada darbības pārskatā informāciju par konkrētiem līdzekļu ietaupījumiem, kas radušies, īstenojot kopīgo līgumu par administratīvajām darbībām;

                  18.

                  vēlas saņemt informāciju par to, kā budžetu ietekmēs EESK videokonferences ar Reģionu komiteju pēc tam, kad šādas videokonferences tiks uzsāktas;

                  19.

                  pieņem zināšanai pasākumus, ko ar Eiropas Publiskās administrācijas institūta palīdzību ESSK ir veikusi, lai izveidotu savas darbības pašnovērtējumu;

                  20.

                  uzskata, ka pozitīvi ir tas, ka ir samazinājies pieprasīto, bet neizmantoto mutiskās tulkošanas pakalpojumu daudzums (2010. gadā 12,3 %, 2011. gadā 8,9 %); atzinīgi vērtē to, ka EESK ir sniegusi šo ļoti vērtīgo informāciju; tomēr norāda, ka neizmantoto pakalpojumu skaits vēl aizvien ir liels, un aicina EESK turpināt strādāt pie tā, lai šo skaitli samazinātu; prasa EESK sekot līdzi panāktajām pārmaiņām un sniegt detalizētu informāciju par to, kā šī problēma tiek risināta;

                  21.

                  iesaka ieviest kopīgu iepirkumu sistēmu tulkošanas pakalpojumiem, kas ļautu iestādēm kopīgi izmantot šos pakalpojumus un palīdzētu nodrošināt, ka tie tiek izmantoti racionāli;

                  22.

                  aicina EESK iekļaut pārskatā sīku informāciju par izdevumiem, kas saistīti ar komunikāciju, un secinājumus, kas šajā sakarā izdarīti;

                  23.

                  norāda uz to, ka komunikācijai paredzētā budžeta, kas 2011. gadā bija EUR 1 712 535, izpildes līmenis bijis ļoti augsts; atzinīgi vērtē to, ka tas ir samazinājies līdz EUR 1 597 200; attiecībā uz 2012. un 2013. gadu pauž atzinību EESK par visām iniciatīvām un pasākumiem, kas izveidoti, lai popularizētu tās darbu un veidotu saikni starp pilsonisko sabiedrību un Savienības iestādēm; uzskata, ka EESK tāpat kā pārējās iestādes var īstenot efektīvu komunikāciju ar mazāku līdzekļu daudzumu;

                  24.

                  pauž nožēlu, ka 2011. gadā tika konstatēta nepieļaujama EESK institucionālās tīmekļa vietnes saite ar EESK ģenerālsekretāra personīgo blogu un ka šo saiti likvidēja tikai pēc tam, kad blogā parādījās komentāri par ģenerālsekretāru; atkārtoti norāda, cik svarīgi ir institucionālu informāciju nošķirt no amatpersonu personīgajiem viedokļiem;

                  25.

                  vēlas, lai gada darbības pārskatā tiktu iekļauta informācija par to, kādā veidā EESK darbinieki var izmantot pirmskolu; norāda uz to, ka negaidīti ir pārtraukts līgums ar Padomi par EESK darbinieku iespējām izmantot bērnu aprūpes iestādes, un aicina EESK izskatīt iespējamos risinājumus;

                  26.

                  vēlas, lai EESK gada darbības pārskatā tiktu iekļauta sīkāka informācija par noteikumiem attiecībā uz telpām, ko savām sanāksmēm izmanto pilsoniskās sabiedrības ārējās organizācijas, kuras sadarbojas ar EESK; atzinīgi vērtē papildu informāciju par šo organizāciju sniegumiem un izmaksām un to, kā tās tiek izraudzītas; atzinīgi vērtē to, ka ir noteikti precīzi šo organizāciju atlases kritēriji un noteikts, ka pasākumam ir jābūt saistītam ar Savienību, tam nedrīkst būt komerciāla vai politiska mērķa un tam ir jāakcentē EESK loma;

                  27.

                  atbalsta iekšējās revīzijas ieteikumus, kas iekļauti EESK gada darbības pārskata B pielikumā;

                  28.

                  atzīst, ka tiek īstenoti projekti dokumentu pārvaldības sistēmas un informāciju tehnoloģiju (IT) infrastruktūras modernizācijai; uzskata, ka dokumentu pārvaldības reforma noris labi un ka tā veicinās EESK darbības uzlabošanu; cer, ka IT reformai būs tādi paši panākumi; prasa, lai informācija par šiem projektiem tiktu iekļauta 2012. gada darbības pārskatā.

         (1)  OV L 68, 15.3.2011.

         (2)  OV C 348, 14.11.2012., 1. lpp.

         (3)  OV C 344, 12.11.2012., 1. lpp.

         (4)  OV C 348, 14.11.2012., 130. lpp.

         (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

         (6)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.


title: Padomes Lēmums (ES) 2016/272 (2016. gada 12. februāris) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Vanuatu Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu

text:
               27.2.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 52/11

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2016/272
   (2016. gada 12. februāris)
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Vanuatu Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punkta a) apakšpunktu saistībā ar tā 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunkta v) punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
   tā kā:

               (1)

               Komisija Eiropas Savienības vārdā ir risinājusi sarunas ar Vanuatu Republiku par nolīgumu par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu (“nolīgums”).

               (2)

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2015/1035 (2) nolīgums ir ticis parakstīts un tiek provizoriski piemērots no 2015. gada 28. maija.

               (3)

               Ar nolīgumu izveido Apvienoto ekspertu komiteju nolīguma pārvaldībai. Savienību minētajā Apvienotajā komitejā pārstāv Eiropas Komisija, kurai palīdz dalībvalstu pārstāvji.

               (4)

               Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK (3); tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (5)

               Šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (4); tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (6)

               Šis nolīgums būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Savienību un Vanuatu Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz nolīguma 8. panta 1. punktā minēto paziņojumu (5).
   3. pants
   Komisija, kurai palīdz dalībvalstu pārstāvji, pārstāv Savienību Apvienotajā ekspertu komitejā, kas izveidota, ievērojot nolīguma 6. pantu.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2016. gada 12. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  Piekrišana sniegta 2015. gada 15. decembrī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

      (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/1035 (2015. gada 7. maijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Nolīgumu starp Eiropas Savienību un Vanuatu Republiku par īstermiņa uzturēšanās vīzu režīma atcelšanu (OV L 173, 3.7.2015., 46. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.).

      (4)  Padomes Lēmums 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.).

      (5)  Nolīguma spēkā stāšanās datumu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: Padomes Lēmums 2014/270/KĀDP ( 2014. gada 12. maijā ), ar ko groza Padomes Lēmumu 2010/231/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Somāliju

text:
               13.5.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 138/106

         PADOMES LĒMUMS 2014/270/KĀDP
   (2014. gada 12. maijā),
   ar ko groza Padomes Lēmumu 2010/231/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Somāliju
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2010. gada 26. aprīlī pieņēma Lēmumu 2010/231/KĀDP (1).

               (2)

               ANO Drošības padome 2014. gada 5. martā pieņēma ANO Drošības padomes Rezolūciju (ANO DPR) 2142 (2014) par situāciju Somālijā, vēlreiz apstiprinot Somālijai uzlikto ieroču embargo un no jauna paužot apņemšanos, ka līdz 2014. gada 25. oktobrim ieroču embargo nav jāpiemēro tādām ieroču, munīcijas vai militārā aprīkojuma piegādēm vai tādu konsultāciju, palīdzības vai apmācības sniegšanai, kas paredzētas vienīgi Somālijas Federālās valdības drošības spēku attīstībai, lai nodrošinātu Somālijas iedzīvotāju drošību, izņemot dažu ANO DPR 2111 (2013) pielikumā izklāstītu priekšmetu piegādi, kam ir vajadzīgs Sankciju komitejas, kura izveidota saskaņā ar ANO DPR 751 (1992), iepriekšējs apstiprinājums.

               (3)

               Ar ANO DPR 2142 (2014) tiek grozītas paziņošanas prasības attiecībā uz ieroču, munīcijas vai militārā aprīkojuma piegādi vai konsultāciju, palīdzības vai apmācības sniegšanu Somālijas drošības spēkiem, kā arī atbrīvojuma procedūru attiecībā uz tādu priekšmetu piegādi, kas izklāstīti ANO DPR 2111 (2013) pielikumā.

               (4)

               Tāpēc attiecīgi būtu jāgroza Lēmums 2010/231/KĀDP.

               (5)

               Ir vajadzīga Savienības papildu rīcība, lai īstenotu konkrētus pasākumus,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu 2010/231/KĀDP ar šo groza šādi:

               1)

               lēmuma 1. panta 3. punkta f) un g) apakšpunktu aizstāj ar šādiem:

                           “f)

                           ieroču un ar tiem saistīto visa veida materiālu piegādei, pārdošanai vai nodošanai, kā arī tiešām vai netiešām tehniskām konsultācijām, finanšu un cita veida palīdzībai un ar militāro darbību saistītām apmācībām, kas paredzētas vienīgi Somālijas Federālās valdības drošības spēku attīstībai, lai nodrošinātu Somālijas iedzīvotāju drošību, izņemot tādu priekšmetu piegādi, kas minēti II pielikumā, ja Sankciju komitejai ir sniegts paziņojums, kā izklāstīts šā panta 4. punktā;

                           g)

                           II pielikumā minēto ieroču un ar tiem saistīto visa veida materiālu piegādei, pārdošanai vai nodošanai Somālijas Federālajai valdībai, ko Sankciju komiteja iepriekš ir apstiprinājusi atsevišķos gadījumos, kā izklāstīts šā panta 4.a punktā;”;

               2)

               lēmuma 1. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:
               “4)   Somālijas Federālās valdības galvenā atbildība ir Sankciju komitejai laicīgi paziņot par jebkādām ieroču, munīcijas vai militārā aprīkojuma piegādēm vai par konsultāciju, palīdzības vai apmācības sniegšanu tās drošības spēkiem, kā izklāstīts 3. punkta f) apakšpunktā. Citā variantā palīdzību sniedzošās dalībvalstis paziņojumu Sankciju komitejai var sniegt vismaz piecas dienas iepriekš, konsultējoties ar Somālijas Federālo valdību, saskaņā ar 3. un 4. punktu ANO DPR 2142 (2014). Ja dalībvalstis izvēlas sniegt paziņojumu Sankciju komitejai, šādā paziņojumā ietver informāciju par ieroču un munīcijas ražotāju un piegādātāju, ieroču un munīcijas aprakstu, tostarp veidu, kalibru un daudzumu, ierosināto piegādes datumu un vietu un visu atbilstīgo informāciju attiecībā uz paredzēto galamērķa vienību Somālijas valsts drošības spēkos vai paredzēto uzglabāšanas vietu. Dalībvalsts, kas piegādā ieročus vai munīciju, var sadarbībā ar Somālijas Federālo valdību ne vēlāk kā 30 dienas pēc šādu priekšmetu nodošanas iesniegt Sankciju komitejai rakstisku apstiprinājumu par piegādes izpildi, tostarp piegādāto ieroču un munīcijas sērijas numurus, informāciju par piegādi pa jūru, kravas zīmi, kravas sarakstus vai iesaiņojuma satura sarakstus un konkrēto uzglabāšanas vietu.”;

               3)

               lēmuma 1. pantā iekļauj šādu punktu:
               “4.a   Somālijas Federālā valdība ir galvenā atbildīgā par to, lai pieprasītu Sankciju komitejas iepriekšēju apstiprinājumu attiecībā uz jebkuru II pielikumā izklāstīto priekšmetu piegādi, kā izklāstīts 3. punkta g) apakšpunktā. Citā variantā dalībvalstis var lūgt Sankciju komitejas iepriekšēju apstiprinājumu, konsultējoties ar Somālijas Federālo valdību, saskaņā ar 3. punktu ANO DPR 2142 (2014).”

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2014. gada 12. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  Padomes Lēmums 2010/231/KĀDP (2010. gada 26. aprīlis) par ierobežojošiem pasākumiem pret Somāliju, un ar ko atceļ Kopējo nostāju 2009/138/KĀDP (OV L 105, 27.4.2010., 17. lpp.).