title: 2004/689/: Padomes Lēmums (2004. gada 4. oktobris), ar ko izveido Sociālās aizsardzības komiteju un atceļ Lēmumu 2000/436/EK

text:
               13.10.2004

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 314/8

      PADOMES LĒMUMS

   (2004. gada 4. oktobris),
   ar ko izveido Sociālās aizsardzības komiteju un atceļ Lēmumu 2000/436/EK
   (2004/689/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 144. pantu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Komisija 1999. gada 14. jūlija paziņojumā “Saskaņota stratēģija sociālās aizsardzības modernizācijai” izvirzīja priekšlikumus sadarbības uzlabošanai sociālās aizsardzības jomā, cita starpā izveidojot augsta līmeņa ierēdņu grupu.

               (2)

               Eiropas Parlaments 2000. gada 16. februāra Rezolūcijā izteica gandarījumu par Komisijas paziņojumu un šādas grupas izveidi.

               (3)

               Padome 1999. gada 17. decembra Secinājumos par sadarbības stiprināšanu attiecībā uz sociālās aizsardzības modernizāciju un pilnveidošanu (2) atbalstīja Komisijas priekšlikumu izveidot mehānismu ciešākai sadarbībai ar šīs rīcības īstenošanai radītās augsta līmeņa ierēdņu grupas darba starpniecību. Padome uzsvēra, ka šādai sadarbībai būtu jāaptver visas sociālās aizsardzības un palīdzības formas dalībvalstīs, lai vajadzības gadījumā pilnveidotu un stiprinātu to sociālās aizsardzības sistēmas saskaņā ar attiecīgās valsts prioritātēm. Tā arī atgādināja dalībvalstu kompetenci attiecībā uz sociālās aizsardzības organizēšanu un finansēšanu un pieņēma Komisijas noteiktos četrus vispārējos mērķus sociālās aizsardzības modernizācijai: proti, noteikt darba samaksu un paredzēt garantētus ienākumus, nodrošināt pensijas un stabilas pensiju sistēmas, veicināt sociālo integrāciju un nodrošināt augstas kvalitātes un pastāvīgu veselības aprūpi; tā arī uzsvēra, ka visos pasākumos šo četru mērķu sasniegšanai jānodrošina sieviešu un vīriešu līdztiesība. Visbeidzot, Padome atzina, ka ar finansēm saistītie aspekti ir kopīgi visiem iepriekš minētajiem mērķiem.

               (4)

               Eiropadome 2000. gada 23. un 24. marta Lisabonas sanāksmes secinājumos atzina sociālās aizsardzības nozīmīgumu aktīvu un dinamisku labklājības valstu turpmākā attīstībā un modernizācijā Eiropā un aicināja Padomi stiprināt dalībvalstu sadarbību, īstenojot pieredzes un labākās prakses apmaiņu, balstoties uz uzlabotiem informācijas tīkliem.

               (5)

               Nicā un turpmākajās sanāksmēs Eiropadome ir regulāri atbalstījusi Sociālās aizsardzības komitejas padarīto darbu, veicinot Kopienas politikas apmaiņu sociālās aizsardzības jomā.

               (6)

               Sociālās aizsardzības komiteja, kas izveidota ar Padomes 2000. gada 29. jūnija Lēmumu 2000/436/EK (3), ir skaidri parādījusi savu kā Padomes un Komisijas padomdevējas struktūras lietderību un ir aktīvi piedalījusies Lisabonas Eiropadomes sanāksmē izveidotajā atklātās koordinācijas metodes izstrādāšanā.

               (7)

               Pēc Nicas Līguma spēkā stāšanās 2003. gada 1. februārī Sociālās aizsardzības komitejai ar papildu pienākumiem vajadzētu aizstāt esošo komiteju ar tādu pašu nosaukumu, lai dotu iespēju turpināt tās aizsākto darbu. Tādēļ no dienas, kad jaunā Sociālās aizsardzības komiteja sāks pildīt savus pienākumus, būtu jāatceļ Lēmums 2000/436/EK,

         IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Ar šo ir izveidota Sociālās aizsardzības komiteja (turpmāk – “Komiteja”), kurai ir padomdevējas statuss, lai veicinātu sadarbību sociālās aizsardzības politikas jomā dalībvalstu starpā un ar Komisiju, pilnīgā saskaņā ar Līgumu un ievērojot Kopienas iestāžu un struktūru pilnvaras.
   2.   Komitejai ir šādi uzdevumi:

               a)

               uzraudzīt sociālo situāciju un sociālās aizsardzības politikas attīstību dalībvalstīs un Kopienā;

               b)

               veicināt informācijas, pieredzes un labas prakses apmaiņu starp dalībvalstīm un ar Komisiju;

               c)

               neskarot Līguma 207. pantu, sagatavot ziņojumus, sniegt atzinumus vai veikt citus darbus saskaņā ar savu kompetenci vai nu pēc Padomes, vai Komisijas lūguma, vai arī pēc savas iniciatīvas.

         3.   Komiteja vajadzības gadījumā strādā sadarbībā ar citām attiecīgajām iestādēm un komitejām, kas nodarbojas ar sociālās un ekonomikas politikas lietām, piemēram, ar Nodarbinātības komiteju un Ekonomikas politikas komiteju.
   4.   Pildot savas pilnvaras, Komiteja dibina noderīgus kontaktus ar sociālajiem partneriem un nevalstiskajām organizācijām sociālajā jomā, ņemot vērā to attiecīgās lomas un atbildību sociālās aizsardzības jomā. Par Komitejas darbību informē arī Eiropas Parlamentu.
   2. pants
   1.   Komitejā ir divi pārstāvji no katras dalībvalsts un divi Komisijas pārstāvji. Pārstāvjiem var palīdzēt divi aizstājēji.
   Dalībvalstis un Komisija veic visu iespējamo, lai panāktu dzimumu līdzsvaru delegāciju sastāvā.
   2.   Komiteja var pieaicināt neatkarīgus ekspertus, ja to prasa darba kārtības jautājumi.
   3.   Komiteja nodibina kontaktu ar kandidātvalstu pārstāvjiem.
   3. pants
   1.   Komiteja no dalībvalstu pārstāvju vidus ievēlē priekšsēdētāju uz diviem gadiem, un šis pilnvaru termiņš nav pagarināms.
   Priekšsēdētājam palīdz četri priekšsēdētāja vietnieki, no kuriem divus ievēlē Komiteja no savu locekļu vidus uz diviem gadiem. Trešais vietnieks ir Padomes prezidējošās dalībvalsts pārstāvis, un ceturtais vietnieks ir Padomes nākamās prezidējošās dalībvalsts pārstāvis.
   2.   Komitejas sanāksmes sasauc priekšsēdētājs pēc savas ierosmes vai pēc vismaz puses Komitejas locekļu lūguma.
   3.   Komiteja apstiprina savu reglamentu. Izdevumus atmaksā saskaņā ar spēkā esošajiem administratīvajiem noteikumiem.
   4.   Komisija sniedz Komitejai analītisko un organizatorisko atbalstu. Tā ieceļ sekretāru no sava personāla locekļu vidus, un tas, palīdzot Komitejai tās uzdevumu veikšanā, rīkojas saskaņā ar Komitejas norādījumiem.
   Attiecībā uz sanāksmēm Komisija sazinās ar Padomes Ģenerālsekretariātu.
   4. pants
   Komiteja konkrētu jautājumu izskatīšanu var uzticēt tās locekļu aizstājējiem vai izveidot šim nolūkam darba grupas. Šādos gadījumos darba grupas vada Komitejas loceklis vai aizstājējs vai Komitejas iecelts Komisijas ierēdnis.
   Darba grupas var lūgt ekspertu palīdzību.
   5. pants
   No dienas, kad notiek pirmā Komitejas sanāksme, tiek atcelts Lēmums 2000/436/EK. Komitejas pirmā sanāksme notiek ne vēlāk kā četrus mēnešus pēc šā lēmuma pieņemšanas dienas.

      Luksemburgā, 2004. gada 4. oktobrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         A. J. DE GEUS

      (1)  Atzinums sniegts 2004. gada 10. februārī (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  OV C 8, 12.1.2000., 7. lpp.

      (3)  OV L 172, 12.7.2000., 26. lpp.


title: 2005/845/Euratom: Komisijas Lēmums ( 2005. gada 25. novembris ) par Eiropas Atomenerģijas kopienas pievienošanos Konvencijai par palīdzību situācijā, kad notikusi kodolkatastrofa vai radioloģiska avārija

text:
               30.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 314/27

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2005. gada 25. novembris)
   par Eiropas Atomenerģijas kopienas pievienošanos Konvencijai par palīdzību situācijā, kad notikusi kodolkatastrofa vai radioloģiska avārija
   (2005/845/Euratom)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu, un jo īpaši tā 101. panta otro daļu,
   ņemot vērā Padomes 2005. gada 23. maija lēmumu, ar ko akceptē konvencijas noslēgšanu par palīdzību situācijā, kad notikusi kodolkatastrofa vai radioloģiska avārija,
   tā kā:

               (1)

               Divdesmit trīs dalībvalstis ir līgumslēdzējas puses Konvencijā par palīdzību situācijā, kad notikusi kodolkatastrofa vai radioloģiska avārija.

               (2)

               Eiropas Atomenerģijas kopienai jāpievienojas Konvencijai par palīdzību situācijā, kad notikusi kodolkatastrofa vai radioloģiska avārija,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo tiek apstiprināta Eiropas Atomenerģijas kopienas pievienošanās Konvencijai par palīdzību situācijā, kad notikusi kodolkatastrofa vai radioloģiska avārija.
   Teksts Konvencijai par palīdzību situācijā, kad notikusi kodolkatastrofa vai radioloģiska avārija, un Eiropas Atomenerģijas Kopienas deklarācija saskaņā ar minētās konvencijas 14. panta 5. punkta c) apakšpunktu pievienoti šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Iespējami drīz pēc šā lēmuma pieņemšanas ar vēstuli, ko parakstījis vadītājs Eiropas Komisijas delegācijai starptautiskajās organizācijās Vīnē, pievienošanās instrumentu deponē Starptautiskās atomenerģijas aģentūras ģenerāldirektoram, kas ir depozitārs Konvencijai par palīdzību situācijā, kad notikusi kodolkatastrofa vai radioloģiska avārija.

      Briselē, 2005. gada 25. novembrī

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Andris PIEBALGS

   Deklarācija, kas minēta 14. panta 5. punkta c) apakšpunktā Konvencijā par palīdzību situācijā, kad notikusi kodolkatastrofa vai radioloģiska avārija
   Kopienai ar tās dalībvalstīm ir kopīga kompetence jomās, uz ko attiecas palīdzība kodolkatastrofu un radioloģisko avāriju situācijās, kā paredzēts Eiropas Atomenerģijas Kopienas dibināšanas līguma 2. panta b) apakšpunktā un II sadaļas 3. nodaļas “Veselība un drošība” attiecīgajos pantos.
    ---documentbreak---

               30.11.2005

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 314/28

         KONVENCIJA PAR PALĪDZĪBU SITUĀCIJĀ, KAD NOTIKUSI KODOLKATASTROFA VAI RADIOLOĢISKA AVĀRIJA
   VALSTIS, KAS IR ŠĪS KONVENCIJAS PUSES,
   APZINOTIES, ka daudzās valstīs veic ar kodolenerģijas izmantošanu saistītas darbības,
   ATZĪMĒJOT, ka augsta līmeņa drošības garantēšanai, veicot ar kodolenerģijas izmantošanu saistītas darbības, ir tikuši un tiek īstenoti visaptveroši pasākumi, kas vērsti uz kodolkatastrofu novēršanu un šādu katastrofu seku iespējamu samazināšanu situācijā, ja tāda notiktu,
   VĒLOTIES nostiprināt ciešāku starptautisku sadarbību ar kodolenerģētikas attīstības un kodolenerģijas izmantošanas drošību saistītajos jautājumos,
   APZINOTIES starptautisku noteikumu nepieciešamību par tūlītēju palīdzību situācijā, kad notikusi kodolkatastrofa vai radioloģiska avārija, lai iespējami mazinātu tās radītās sekas,
   ATZĪMĒJOT, cik lietderīgi šajā jomā ir divpusēji un daudzpusēji nolīgumi par savstarpēju palīdzību,
   ATZĪMĒJOT Starptautiskās atomenerģijas aģentūras darbību, izstrādājot pamatnostādnes par tūlītējiem savstarpējās palīdzības pasākumiem kodolkatastrofu vai radioloģisku avāriju gadījumiem,
   IR VIENOJUŠĀS par turpmāko:
   1. pants
   Vispārīgi noteikumi
   1.   Saskaņā ar šīs konvencijas noteikumiem valstis, kas ir tās puses, sadarbojas savstarpēji un ar Starptautisko atomenerģijas aģentūru (turpmāk tekstā “Aģentūra”), lai sniegtu tūlītēju palīdzību situācijā, kad notikusi kodolkatastrofa vai radioloģiska avārija, un iespējami mazinātu tās sekas, aizsargātu cilvēku dzīvību un mantu, kā arī vidi no radioaktīvu izplūžu iedarbības.
   2.   Šādas sadarbības veicināšanai valstis, kas ir šīs konvencijas puses, var noslēgt divpusējus un daudzpusējus nolīgumus par savstarpēju palīdzību vai tos abus, lai novērstu vai iespējami samazinātu postījumus un zaudējumus kodolkatastrofu vai radioloģisku avāriju situācijās.
   3.   Valstis, kas ir šīs konvencijas puses, pieprasa Aģentūrai, kas darbojas, pamatojoties uz tās statūtos noteikto kompetenci, saskaņā ar šo konvenciju darīt visu iespējamo, lai veicinātu un atbalstītu konvencijā paredzēto sadarbību starp valstīm – konvencijas pusēm.
   2. pants
   Palīdzības sniegšana
   1.   Ja valstij, kas ir šīs konvencijas puse, vajadzīga palīdzība kodolkatastrofas vai radioloģiskas avārijas situācijā neatkarīgi no tā, vai šī kodolkatastrofa vai radioloģiskā avārija notiek tās teritorijā, jurisdikcijā vai kontrolē, tā šādu palīdzību var lūgt jebkurai citai valstij – konvencijas pusei tieši vai ar Aģentūras starpniecību, pašai Aģentūrai, vai attiecīgos gadījumos citām starpvaldību starptautiskajām organizācijām (turpmāk tekstā “starptautiskās organizācijas”).
   2.   Valstij, kas ir šīs konvencijas puse, lūdzot palīdzību, jānorāda nepieciešamās palīdzības apjoms un veidi, un, ja iespējams, jāsniedz informācija palīdzības sniedzējai, kas tai var būt vajadzīga, lai noteiktu apjomu, kādā tā pieprasīto palīdzību spēj sniegt. Gadījumos, kad palīdzību lūgusī valsts, kas ir konvencijas puse, nespēj norādīt tai nepieciešamās palīdzības apjomu un veidus, šī palīdzību lūgusī valsts ar palīdzības sniedzēju savstarpējās konsultācijās vienojas par vajadzīgās palīdzības apjomu un veidu.
   3.   Visas valstis – konvencijas puses, saņemot šādu palīdzības lūgumu, nekavējoties pieņem lēmumu, vai tā spēj sniegt prasīto palīdzību, kā arī palīdzības apjomu un nosacījumus, ar kādiem to varētu sniegt, un to palīdzību lūgušajai valstij paziņo tieši vai ar Aģentūras starpniecību.
   4.   Valstis – konvencijas puses savu iespēju robežās izraugās un paziņo Aģentūrai par ekspertiem, iekārtām un materiāliem, kas varētu tikt izmantoti palīdzības sniegšanai kodolkatastrofas vai radioloģiskas avārijas situācijā pārējām valstīm, kas ir konvencijas puses, kā arī par nosacījumiem, jo īpaši finansiālie noteikumiem, saskaņā ar kuriem šādu palīdzību varētu sniegt.
   5.   Valstis, kas ir konvencijas puses, var lūgt palīdzību kodolkatastrofā vai radioloģiskā avārijā cietušo cilvēku ārstēšanai vai pagaidu pārvietošanai uz citas valsts – konvencijas puses teritoriju.
   6.   Aģentūra saskaņā ar saviem statūtiem un, kā noteikts šajā konvencijā, atbild palīdzību lūdzējas valsts, kas ir konvencijas puse, vai dalības valsts lūgumam palīdzēt kodolkatastrofas vai radioloģiskas avārijas situācijā:

               a)

               šim nolūkam piešķirot vajadzīgos resursus;

               b)

               lūgumu nekavējoties nosūtot citām šīs konvencijas valstīm un tām starptautiskajām organizācijām, kurām saskaņā ar Aģentūras rīcībā esošo informāciju varētu būt šim nolūkam vajadzīgie resursi; un

               c)

               pēc palīdzību lūgušās valsts pieprasījuma koordinējot palīdzību starptautiskā līmenī, kas tādējādi var kļūt pieejama.

         3. pants
   Palīdzības virzīšana un kontrole
   Ja nav noteikts citādi:

               a)

               palīdzību lūgušās valsts teritorijā palīdzības vispārējā vadība, kontrole, koordinācija un uzraudzība ir šīs valsts pienākums. Gadījumos, kad palīdzība saistīta ar personālu, puse, kas palīdzību sniedz, apspriežoties ar palīdzību lūgušo valsti, ieceļ atbildīgo personu, kura tieši pārrauga šo personālu un palīdzības sniedzējas puses piegādāto iekārtu darbību. Ieceltā persona šādu pārraudzību veic sadarbībā ar palīdzību lūgušās valsts attiecīgajām institūcijām;

               b)

               palīdzību lūgusī valsts iespēju robežās nodrošina vietējās telpas un iekārtas, kā arī pakalpojumus, kas vajadzīgi pienācīgai un efektīvai palīdzības administrēšanai. Tai jānodrošina arī tā personāla, iekārtu un materiālu drošība, ko šim nolūkam tās teritorijā ievedusi palīdzības sniedzēja valsts, vai kas ievesti palīdzības sniedzējas valsts vārdā;

               c)

               palīdzības laikā nemainās pušu īpašuma tiesības uz piegādātajām iekārtām un materiāliem, un jānodrošina to nodošana atpakaļ;

               d)

               valsts – konvencijas puse, kas, atsaucoties uz lūgumu, sniedz palīdzību saskaņā ar 2. panta 5. punktu, koordinē palīdzības sniegšanu savā teritorijā.

         4. pants
   Kompetentās institūcijas un kontaktiestādes
   1.   Visas valstis, kas ir konvencijas puses, informē Aģentūru, kā arī pārējās valstis – konvencijas puses tieši vai ar Aģentūras starpniecību par kompetentajām institūcijām un kontaktiestādēm, kas pilnvarotas palīdzību lūgt un saņemt, kā arī pieņemt palīdzības piedāvājumus. Šīm kontaktiestādēm un Aģentūras kontaktpunktam jābūt pieejamiem nepārtraukti.
   2.   Valstis – konvencijas puses visas 1. punktā minētās informācijas izmaiņas nekavējoties paziņo Aģentūrai.
   3.   Aģentūra regulāri un bez kavēšanās 1. un 2. punktā minēto informāciju sniedz valstīm, kas ir konvencijas puses, dalības valstīm un attiecīgajām starptautiskajām organizācijām.
   5. pants
   Aģentūras funkcijas
   Valstis – konvencijas puses saskaņā ar tās 1. panta 3. punktu un neskarot konvencijas pārējos noteikumus, Aģentūrai pieprasa:

               a)

               vākt un izplatīt valstīm – konvencijas pusēm un dalības valstīm informāciju par:

                           i)

                           ekspertiem, iekārtām un materiāliem, kas varētu būt izmantojami, notiekot kodolkatastrofai vai radioloģiskai avārijai;

                           ii)

                           pētījumu metodoloģiju, metodiku un rezultātiem, kas saistīti ar rīcību kodolkatastrofu un radioloģisku avāriju situācijās;

               b)

               pēc pieprasījuma palīdzēt valstīm – konvencijas pusēm un dalības valstīm turpmāk minētajos vai citos attiecīgos jautājumos:

                           i)

                           izstrādāt operatīvās rīcības plānus un attiecīgus tiesību aktus kodolkatastrofu un radioloģisku avāriju situācijām;

                           ii)

                           izstrādāt apmācību programmas personāla rīcībai kodolkatastrofu un radioloģisku avāriju situācijās;

                           iii)

                           kodolkatastrofu un radioloģisku avāriju situācijās nodot tālāk palīdzības lūgumus un ar to saistīto informāciju;

                           iv)

                           izstrādāt radiācijas monitoringa programmas, procedūras un standartus;

                           v)

                           veikt pētījumus par pienācīgu radiācijas monitoringa sistēmu izveides tehniskajām iespējām;

               c)

               valstij – konvencijas pusei vai dalības valstij, kas lūdz palīdzību kodolkatastrofas vai radioloģiskas avārijas situācijā, nodot attiecīgus resursus, kas vajadzīgi katastrofas vai avārijas sākotnējai novērtēšanai;

               d)

               kodolkatastrofas vai radioloģiskas avārijas situācijā valstīm – konvencijas pusēm un dalības valstīm piedāvāt savus pakalpojumus un starpniecību;

               e)

               izveidot un uzturēt sakarus ar attiecīgajām starptautiskajām organizācijām, lai iegūtu un apmainītos ar atbilstošu informāciju un datiem, un nodot šo organizāciju sarakstu valstīm – konvencijas pusēm, dalības valstīm un iepriekš minētajām organizācijām.

         6. pants
   Konfidencialitāte un publiski paziņojumi
   1.   Palīdzību lūgusī valsts un palīdzības sniedzēja puse nodrošina konfidenciālas informācijas aizsardzību, kas tiem kļuvusi zināma saistībā ar palīdzību kodolkatastrofas vai radioloģiskas avārijas situācijā. Šāda informācija jāizmanto tikai palīdzības sniegšanai, par kuru panākta vienošanās.
   2.   Palīdzības sniedzējai pusei jādara viss iespējamais, lai ar palīdzību lūgušo valsti pirms publiskošanas saskaņotu visu informāciju par palīdzību, ka sniegta saistībā ar kodolkatastrofu vai radioloģiskas avārijas situāciju.
   7. pants
   Izmaksu atlīdzināšana
   1.   Puse, kas sniedz palīdzību, var par to neprasīt palīdzību pieprasījušajai valstij. Apsverot, vai sniegt šādu palīdzību, palīdzības sniedzējai pusei jāņem vērā:

               a)

               kodolkatastrofas vai radioloģiskās avārijas raksturs;

               b)

               kodolkatastrofas vai radioloģiskās avārijas izcelšanās vieta;

               c)

               attīstības valstu vajadzības;

               d)

               konkrētās to valstu vajadzības, kurām nav kodoliekārtu; kā arī

               e)

               pārējie attiecīgie faktori.

         2.   Gadījumos, kad palīdzību sniedz, pilnīgi vai daļēji atlīdzinot ar to saistītās izmaksas, palīdzību lūgusī valsts atlīdzina palīdzības sniedzējai pusei pakalpojumu izmaksas, ko sniegušas personas vai organizācijas tās vārdā, un visas izmaksas, kas saistītas ar palīdzību tiktāl, ciktāl palīdzību lūgusī valsts pati tās nav tieši apmaksājusi. Ja nav panākta citāda vienošanās, izmaksas jāatlīdzina nekavējoties pēc tam, kad palīdzību sniedzēja puse iesniegusi pieprasījumu palīdzību lūgušajai valstij atlīdzināt ar palīdzības sniegšanu saistītās izmaksas, un attiecībā uz visām izmaksām, izņemot vietējās izmaksas, tās ir brīvi pārvēršamas.
   3.   Neskarot 2. punkta noteikumus, palīdzības sniedzēja puse jebkurā laikā pilnībā vai arī daļēji var atteikties no tiesībām uz atlīdzību, vai vienoties par tās saņemšanu vēlāk. Apsverot atteikšanos no tiesībām saņemt atlīdzību vai atlīdzības saņemšanas termiņa atlikšanu uz vēlāku laiku, palīdzības sniedzējas puses pienācīgi ņem vērā attīstības valstu vajadzības.
   8. pants
   Privilēģijas, imunitātes un atvieglojumi
   1.   Palīdzību lūgusī valsts piešķir palīdzības funkciju izpildei nepieciešamās privilēģijas, imunitātes un atvieglojumus palīdzības sniedzējas puses personālam un personālam, kas darbojas tās vārdā.
   2.   Palīdzības sniedzējas puses personālam un personālam, kas darbojas tās vārdā, un par ko palīdzību lūgušajai valstij ir pienācīgi paziņots un ko tā ir pieņēmusi, palīdzību lūgusī valsts nodrošina šādas privilēģijas un imunitātes:

               a)

               imunitāti no aresta, ieslodzījuma un tiesvedības krimināllietās, civillietās un administratīvajās lietās, kas ir palīdzību lūgušās valsts jurisdikcijā, un ir saistītas ar rīcību vai bezdarbību uzticēto pienākumu veikšanas laikā; un

               b)

               atbrīvojumus no nodokļiem, nodevām un citiem maksājumiem, kas saistīti ar palīdzības funkciju veikšanu, izņemot parasti preču cenā vai maksā par pakalpojumiem iekļautos.

         3.   Palīdzību lūgusī valsts:

               a)

               pusei, kas palīdzību sniedz, piešķir nodokļu, nodevu un citu maksājumu atlaides par iekārtām un īpašumu, ko palīdzību lūgušās valsts teritorijā palīdzības sniegšanai ievedusi palīdzības sniedzēja puse; un

               b)

               šādām iekārtām un īpašumam piešķir imunitāti attiecībā uz ieķīlāšanu, arestu vai rekvizīciju.

         4.   Palīdzību lūgusī valsts nodrošina šādu iekārtu un īpašuma atdošanu. Ja palīdzības sniedzēja puse pieprasa, palīdzību lūgusī valsts savu iespēju robežās pirms atdošanas veic atdodamo iekārtu dezaktivāciju.
   5.   Palīdzību lūgusī valsts atbalsta saskaņā ar 2. punktu paziņotā palīdzības personāla, kā arī palīdzības sniegšanai izmantojamo iekārtu un īpašuma ievešanu savā teritorijā, to uzturēšanos vai atrašanos, un izvešanu no tās.
   6.   Šā panta noteikumi neparedz palīdzību lūgušās valsts pilsoņiem vai pastāvīgajiem iedzīvotājiem piešķirt iepriekšējos punktos minētās privilēģijas un imunitātes.
   7.   Nesakarot privilēģijas un imunitātes, visiem saskaņā ar šo pantu šādas privilēģijas un imunitātes saņēmušajiem ir pienākums ievērot palīdzību lūgušās valsts tiesību aktus un noteikumos. Viņu pienākums arī ir neiejaukties palīdzību lūgušās valsts iekšējās lietās.
   8.   Šā panta noteikumi neskar tiesības un saistības, kas attiecas uz privilēģijām un imunitātēm saskaņā ar citiem starptautiskiem nolīgumiem vai starptautisko paražu tiesību normām.
   9.   Šo konvenciju parakstot, ratificējot, pieņemot, apstiprinot vai tai pievienojoties, valsts var deklarēt, ka tā pilnībā vai daļēji neuzņemas šā panta 2. un 3. punktā paredzētās saistības.
   10.   Konvencijas dalības valsts, kas sniegusi deklarāciju saskaņā ar šā panta 9. punktu, to vienmēr var atsaukt ar paziņojumu depozitāram.
   9. pants
   Personāla, iekārtu un īpašuma tranzīts
   Visām konvencijas dalības valstīm pēc palīdzību lūgušās valsts vai palīdzības sniedzējas puses pieprasījuma jārada iespējas vienkāršot pienācīgi paziņota palīdzības personāla, palīdzības sniegšanai paredzētu iekārtu un īpašuma tranzītu caur to teritorijām uz palīdzību lūgušo valsti un no tās.
   10. pants
   Pretenzijas un kompensācijas
   1.   Valstis – konvencijas puses cieši sadarbojas, lai saskaņā ar šo pantu veicinātu tiesvedību un nokārtotu radušās pretenzijas.
   2.   Ja nav panākta citāda vienošanās, palīdzību lūgusī valsts attiecībā uz personu nāves un miesas bojājumu gadījumiem, kaitējumu īpašumam vai tā zaudējumu, videi nodarītajiem kaitējumiem, kas notikuši tās teritorijā vai citā vietā tās jurisdikcijā vai kontrolē, laikā, kad tiek sniegta palīdzība, kuru tā lūgusi:

               a)

               neierosina nekāda veida tiesvedību pret pusi, kas sniedz palīdzību, kā arī fiziskām vai citām juridiskām personām, kuras darbojas tās vārdā;

               b)

               uzņemas atbildību par trešo personu ierosināto tiesvedību un prasībām pret palīdzības sniedzēju pusi un fiziskām vai citām juridiskām personām, kuras darbojas tās vārdā;

               c)

               novērš kaitējumu, ko palīdzības sniedzējai pusei, fiziskām personām vai citām personām, kuras darbojas tās vārdā, var radīt tiesvedība un b) apakšpunktā minētās prasības; un

               d)

               palīdzības sniedzējai pusei, fiziskajām personām vai citām juridiskajām personām, kas darbojas tās vārdā, sniedz kompensāciju par:

                           i)

                           palīdzības sniedzējas puses personāla vai tās vārdā darbojošos personu nāvi vai miesas bojājumiem;

                           ii)

                           ar palīdzības sniegšanu saistītus iekārtu vai materiālu, kas nav palīgiekārtas vai palīgmateriāli, zaudējumus vai bojājumus;

         izņemot personu apzināti ļaunprātīgas rīcības gadījumus, kuras rezultātā iestājusies nāve, radušies miesas bojājumi, kā arī zaudējumi vai bojājumi.
   3.   Šis pants neparedz nesniegt kompensāciju vai zaudējumu atlīdzību, kas pienākas saskaņā ar spēkā esošiem starptautiskiem nolīgumiem vai atsevišķu valstu attiecīgiem tiesību aktiem.
   4.   Šī panta noteikumi neparedz, ka palīdzību lūgušajai valstij attiecībā uz saviem pilsoņiem un pastāvīgajiem iedzīvotājiem pilnībā vai daļēji jāpiemēro tā 2. punkta noteikumi.
   5.   Šo konvenciju parakstot, ratificējot, pieņemot, apstiprinot vai tai pievienojoties, valsts var deklarēt:

               a)

               ka tā pilnībā vai daļēji neuzņemas 2. punktā paredzētās saistības;

               b)

               ka tā pilnībā vai daļēji nepiemēros 2. punktu personu nolaidības vai rupjas neuzmanības gadījumiem, kuru rezultātā iestājusies nāve, radušies miesas bojājumi, kā arī zaudējumi vai bojājumi.

         6.   Valsts – konvencijas puse, kas sniegusi deklarāciju saskaņā ar šā panta 5. punktu, to vienmēr var atsaukt ar paziņojumu depozitāram.
   11. pants
   Palīdzības sniegšanas pārtraukšana
   Palīdzību lūgusī valsts vai palīdzības sniedzēja puse jebkurā laikā pēc attiecīgām konsultācijām un iesniedzot rakstisku paziņojumu, var lūgt pārtraukt šajā konvencijā paredzētās palīdzības saņemšanu vai tās sniegšanu. Pēc šāda pieprasījuma saņemšanas iesaistītās puses savstarpējās konsultācijās nosaka kārtību, kā beidz palīdzības sniegšanu.
   12. pants
   Saistība ar citiem starptautiskiem nolīgumiem
   Šī konvencija nekādi neietekmē valstu, kas ir tās puses, savstarpējās tiesības un saistības saskaņā ar citiem starptautiskiem nolīgumiem jautājumos, uz kuriem attiecas šī konvencija, vai arī saskaņā ar nākotnē noslēdzamajiem starptautiskajiem nolīgumiem, kas atbilst šīs konvencijas mērķim un nolūkam.
   13. pants
   Domstarpību izšķiršana
   1.   Domstarpību gadījumos starp valstīm, kas ir konvencijas puses, vai valsti – konvencijas pusi un Aģentūru par šīs konvencijas interpretāciju vai piemērošanu, puses, kurām ir domstarpības, apspriežas, lai tās izšķirtu sarunās vai citiem tām pieņemamiem miermīlīgiem līdzekļiem.
   2.   Ja šādas domstarpības valstu starpā, kas ir konvencijas puses, nevar izšķirt viena gada laikā no dienas, kad izteikts priekšlikums veikt savstarpējas konsultācijas saskaņā ar šā panta 1. punktu, pēc jebkuras strīda puses pieprasījuma iesniedz arbitrāžas prasību, vai prasību lēmuma pieņemšanai Starptautiskajā Tiesā. Ja domstarpību izšķiršanai iesniegta arbitrāžas prasība, un strīda puses sešu mēnešu laikā nevar panākt vienošanos par arbitrāžas organizāciju, puse var lūgt Starptautiskās Tiesas priekšsēdētāju vai Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāru izraudzīties vienu vai vairākus papildu arbitrus. Gadījumos, kad strīda puses izsaka pretrunīgas prasības, prioritāte ir Apvienoto Nāciju Organizācijas ģenerālsekretāram iesniegtais pieprasījums.
   3.   Šo konvenciju parakstot, ratificējot, pieņemot, apstiprinot vai tai pievienojoties, valsts var deklarēt, ka tā pilnībā vai daļēji neuzņemas saistības attiecībā uz kādu no šā panta 2. punktā paredzētajām domstarpību izšķiršanas procedūrām, vai tām abām. Pārējām valstīm – konvencijas pusēm nav jāievēro 2. punktā noteiktās domstarpību izšķiršanas procedūras attiecībā uz valsti, kas ir šīs konvencijas puse, par kuru ir spēkā šāda deklarācija.
   4.   Valsts – konvencijas puse, kas sniegusi deklarāciju saskaņā ar šā panta 3. punktu, to vienmēr var atsaukt ar paziņojumu depozitāram.
   14. pants
   Stāšanās spēkā
   1.   Visas valstis un Namībija, ko pārstāv Apvienoto Nāciju Organizācijas Padome Namībijas jautājumā, šo konvenciju var parakstīt Starptautiskās atomenerģijas aģentūras galvenajā mītnē Vīnē un Apvienoto Nāciju Organizācijas galvenajā mītnē Ņujorkā attiecīgi sākot no 1986. gada 26. septembra un 1986. gada 6. oktobra līdz tās spēkā stāšanās dienai vai divpadsmit mēnešu laikā, atkarībā no tā, kurš no minētajiem termiņiem pienāk vēlāk.
   2.   Valstis un Namībija, ko pārstāv Apvienoto Nāciju Organizācijas Padome Namībijas jautājumā, var izteikt piekrišanu uzņemties šajā konvencijā paredzētās saistības, to parakstot vai deponējot ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas instrumentu pēc konvencijas parakstīšanas, kas pēc tam jāratificē, jāpieņem vai jāapstiprina, vai arī deponējot pievienošanās instrumentu. Ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumentus deponē depozitāram.
   3.   Šī konvencija stājas spēkā trīsdesmit dienas pēc tam, kad piekrišanu uzņemties tajā paredzētās saistības izteikušas trīs valstis.
   4.   Valstīm, kas izteikušas piekrišanu uzņemties šajā konvencijā paredzētās saistības pēc tās spēkā stāšanās, tā attiecībā uz konkrēto valsti ir spēkā pēc trīsdesmit dienām no dienas, kad izteikta šāda piekrišana.

               5.

                           a)

                           Ievērojot šā panta noteikumus, konvencijai var pievienoties suverēnu valstu starptautiskas organizācijas un reģionālās integrācijas organizācijas, kas ir kompetentas pārrunāt, noslēgt un piemērot starptautiskus nolīgumus jautājumos, uz kuriem attiecas šī konvencija;

                           b)

                           jautājumos, kas ir to kompetencē, šādas organizācijas pašas savā vārdā var izmantot tiesības un uzņemties saistības, kas šajā konvencijā attiecinātas uz valstīm, kas ir tās puses;

                           c)

                           Deponējot pievienošanās instrumentu, šādas organizācijas sniedz deklarāciju depozitāram, kurā norādītas to kompetences robežas jautājumos, uz kuriem attiecas šī konvencija;

                           d)

                           Dalības valstu balsīm papildus šādām organizācijām pašām savu balsu nav, kas papildinātu to dalības valstu balsis.

         15. pants
   Pagaidu piemērošana
   Konvenciju parakstot vai jebkurā laikā līdz tās spēkā stāšanās dienai attiecīgā valsts var paziņot par šīs konvencijas pagaidu piemērošanu.
   16. pants
   Grozījumi
   1.   Jebkura valsts, kas ir šīs konvencijas puse, var ierosināt tās grozījumus. Ierosinātos grozījumus iesniedz depozitāram, kas tos nekavējoties izplata pārējām valstīm – konvencijas pusēm.
   2.   Ja valstu – konvencijas pušu vairākums depozitāram pieprasa sasaukt konferenci grozījumu izskatīšanai, depozitārs uzaicina visas valstis, kas ir konvencijas puses, uz šādu konferenci, kurai jāsākas ne drīzāk par trīsdesmit dienām pēc ielūgumu nosūtīšanas. Grozījumus, ko konferencē pieņem ar divu trešdaļu valstu – konvencijas pušu vairākumu, nosaka protokolā, ko visas valstis, kas ir konvencijas puses, var parakstīt Vīnē vai Ņujorkā.
   3.   Šāds protokols stājas spēkā trīsdesmit dienas pēc tam, kad piekrišanu uzņemties tajā paredzētās saistības izteikušas trīs valstis. Valstīm, kas izteikušas piekrišanu uzņemties protokolā paredzētās saistības pēc tā spēkā stāšanās, attiecībā uz konkrēto valsti protokols stājas spēkā pēc trīsdesmit dienām no dienas, kad izteikta šāda piekrišana.
   17. pants
   Denonsēšana
   1.   Valstis – konvencijas puses var šo konvenciju denonsēt ar rakstisku paziņojumu depozitāram.
   2.   Denonsēšana stājas spēkā vienu gadu pēc dienas, kurā depozitārs paziņojumu saņēmis.
   18. pants
   Depozitārs
   1.   Šīs konvencijas depozitārs ir Aģentūras ģenerāldirektors.
   2.   Aģentūras ģenerāldirektors nekavējoties informē valstis konvencijas puses, kā arī visas pārējās valstis par:

               a)

               katru šīs konvencijas vai tās grozījumu protokolu parakstīšanas gadījumu;

               b)

               katru šīs konvencijas ratifikācijas, pieņemšanas, apstiprināšanas vai pievienošanās instrumenta vai grozījumu protokola deponēšanu;

               c)

               deklarācijām saskaņā ar 8., 10. un 13. pantu vai to atsaukšanu;

               d)

               šīs konvencijas pagaidu piemērošanu saskaņā ar 15. pantu;

               e)

               šīs konvencijas un to grozījumu stāšanos spēkā; un

               f)

               par denonsēšanas gadījumiem saskaņā ar 17. pantu.

         19. pants
   Autentiskie teksti un apliecinātie noraksti
   Šīs konvencijas oriģinālu, kuras teksts arābu, ķīniešu, angļu, franču, krievu un spāņu valodā ir vienlīdz autentisks, deponē Starptautiskās atomenerģijas aģentūras ģenerāldirektors un nosūta tās apliecinātus norakstus dalības valstīm un visām pārējām valstīm.
   TO APLIECINOT attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo konvenciju, kā noteikts tās 14. panta 1. punktā.
   PIEŅEMTA Starptautiskās Atomenerģijas aģentūras ģenerālkonferences īpašajā sesijā Vīnē, tūkstoš deviņi simti astoņdesmit sestā gada divdesmit sestajā septembrī.


title: Eiropas Parlamenta un padomes iēmums Nr. 451/2003/EK (2003. gada 27. februāris), ar kuru groza Lēmumu Nr. 253/2000/EK, ar ko nosaka otro posmu Kopienas rīcības programmai izglītības jomā Socrates

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003D0451

Oficiālais Vēstnesis L 069 , 13/03/2003 Lpp. 0006 - 0007

		Eiropas Parlamenta un Padomes Liēmums Nr. 451/2003/EK(2003. gada 27. februāris),ar kuru groza Lēmumu Nr. 253/2000/EK, ar ko nosaka otro posmu Kopienas rīcības programmai izglītības jomā "Socrates"EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 149. un 150. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu [2],apspriedušies ar Reģionu komiteju,rīkojoties saskaņā ar Līguma 251. pantā noteikto procedūru [3],tā kā:(1) Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmuma Nr. 253/2000/EK [4] pielikuma IV iedaļas B apakšiedaļas 2. punktā nosaka, ka Kopienas atbalsts atlasīto projektu realizēšanai, kurus Kopienas rīcības programma izglītības jomā "Socrates" izraugās finansēt (turpmāk tekstā — "programma"), parasti nepārsniegs 75 % no projekta kopējām izmaksām, izņēmums ir papildu pasākumi.(2) Eiropas Parlamenta un Padomes 1995. gada 14. marta Lēmums Nr. 819/95/EK, ar ko nosaka Kopienas rīcības programmu "Socrates" [5], nenosaka līdzfinansējuma minimālo apjomu.(3) Projektus saistībā ar programmas decentralizētām darbībām nevar īstenot bez nozīmīga ieguldījuma, tāda kā personāla laiks un infrastruktūras atbalsts no organizācijām, kuras ir iesaistītas projekta partnerībā. Šiem projektiem piešķirtā Kopienas palīdzība nesedz šāda personāla ieguldījumu izmaksas, bet tā var segt līdz 100 % citu izmaksu, kas radušās, īstenojot projektu.(4) Šādu projektu mērķgrupas galvenokārt ir mazas iestādes, tādas kā skolas un pieaugušo izglītības iestādes, kurām parasti ir ierobežoti administratīvie resursi.(5) Kopiena nav iepriekš pieprasījusi iestādēm, kuras piedalās projektos saistībā ar programmas decentralizētām darbībām, sniegt informāciju par tā personāla ieguldījuma izmaksām, ko tās nodarbina projektu īstenošanai.(6) Summas, ko projektiem kā Kopienas palīdzību piešķir saistībā ar programmas decentralizētām darbībām, ir mazas — 2000. gadā vidēji EUR 3315.(7) Eiropas Parlaments 2002. gada 28. februāra rezolūcijā par "Socrates" programmas īstenošanu ir izteicis bažas par nesamērīgi apgrūtinošām administratīvām procedūrām tiem labuma guvējiem, kas saņem mazas dotācijas, īpaši saistībā ar "Comenius" darbībām, un aicināja Komisiju ierosināt izmaiņas tiesību aktos, kas vajadzīgas, lai atceltu līdzfinansēšanas prasību šādām dotācijām.(8) Komisija Baltās grāmatas II daļas Rīcības plānā ar virsrakstu "Komisijas reformas" apņēmās uzlabot un vienkāršot tās iekšējās un ārējās procedūras, ciktāl tās attiecas uz citām iestādēm, dalībvalstīm un pilsoņiem.(9) Ar vienkāršošanas un proporcionalitātes principiem nav savienojama jaunu prasību piemērošana par to, ka iestādēm, kuras piedalās projektos saistībā ar programmas decentralizētām darbībām, jāatskaitās par to, kā šajās iestādes strādājošais personāls īsteno ieguldījumu, vienīgi tādēļ, lai norādītu, ka Kopienas atbalsts parasti nepārsniedz 75 % no projekta kopējām izmaksām.(10) Tāpēc jāgroza noteikums, kas ietverts Lēmuma Nr. 253/2000/EK pielikuma IV iedaļas B apakšiedaļas 2. punktā, lai pieļautu atbilstīgu elastību šā līdzfinansējuma prasības piemērošanā,IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.1. pantsLēmuma Nr. 253/2000/EK pielikuma IV iedaļas B apakšiedaļas 2. punkta pirmo daļu aizstāj ar šādu tekstu:"Parasti Kopienas finansiālais atbalsts, ko saskaņā ar šo programmu piešķir projektiem, ir paredzēts, lai daļēji segtu paredzamās izmaksas, kuras vajadzīgas, lai veiktu attiecīgās darbības, un kuras var aptvert ne vairāk kā trīs gadus; to sasniegumus periodiski pārbauda. Saskaņā ar līdzfinansējuma principu, saņēmēja ieguldījums var būt personāla un/vai projekta īstenošanai vajadzīgās infrastruktūras nodrošināšana. Palīdzību var piešķirt iepriekš, lai varētu notikt sagatavošanās braucieni attiecībā uz konkrētajiem projektiem."2. pantsŠis lēmums stājas spēkā 20. dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.Briselē, 2003. gada 27. februārīEiropas Parlamenta vārdā —priekšsēdētājsP. CoxPadomes vārdā —priekšsēdētājsM. Chrisochoïdis[1] OV C 203 E, 27.8.2002., 133. lpp.[2] OV C 241, 7.10.2002., 97. lpp.[3] Eiropas Parlamenta 2002. gada 3. septembra atzinums (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī) un Padomes 2003. gada 27. februāra lēmums.[4] OV L 28, 3.2.2000., 1. lpp.[5] OV L 87, 20.4.1995., 10. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 68/2000/EK (OV L 10, 14.1.2000., 1. lpp.).--------------------------------------------------


title: Padomes Lēmums (ES) 2016/1062 (2016. gada 24. maijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Libērijas Republiku un tā īstenošanas protokolu

text:
               1.7.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 177/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2016/1062
   (2016. gada 24. maijs)
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Libērijas Republiku un tā īstenošanas protokolu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta otrās daļas a) apakšpunktu un 218. panta 7. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
   tā kā:

               (1)

               Savienība un Libērijas Republika ir risinājušas sarunas par ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu (turpmāk “nolīgums”) un tā īstenošanas protokolu (turpmāk “protokols”), ar ko Savienības kuģiem piešķir zvejas iespējas ūdeņos, kuri attiecībā uz zveju ir Libērijas Republikas suverenitātē vai jurisdikcijā.

               (2)

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2015/2312 (2) nolīgums un protokols ir parakstīti un tiek provizoriski piemēroti no 2015. gada 9. decembra.

               (3)

               Ar nolīgumu ir izveidota Apvienotā komiteja, kuras uzdevums ir uzraudzīt nolīguma izpildi, interpretāciju un piemērošanu. Turklāt Apvienotā komiteja var apstiprināt dažus protokola grozījumus. Lai atvieglotu šādu grozījumu apstiprināšanu, ir lietderīgi, ievērojot īpašus nosacījumus, pilnvarot Komisiju tos apstiprināt vienkāršotā procedūrā.

               (4)

               Nolīgums un protokols būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgums starp Eiropas Savienību un Libērijas Republiku un tā īstenošanas protokols.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz nolīguma 16. pantā un protokola 13. pantā paredzētos paziņojumus (3).
   3. pants
   Ievērojot šā lēmuma pielikumā izklāstītos noteikumus un nosacījumus, Komisija tiek pilnvarota Apvienotajā komitejā Savienības vārdā apstiprināt protokola grozījumus.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā trešajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2016. gada 24. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         A.G. KOENDERS

      (1)  2016. gada 10. maija piekrišana (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

      (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/2312 (2015. gada 30. novembris) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu ilgtspējīgas zivsaimniecības partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Libērijas Republiku un tā īstenošanas protokolu (OV L 328, 12.12.2015., 1. lpp.).

      (3)  Nolīguma spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      PIELIKUMS

         Pilnvarojuma tvērums un Savienības nostājas procedūra Apvienotajā komitejā

                  1.

                  Komisija tiek pilnvarota risināt sarunas ar Libērijas Republiku un – vajadzības gadījumā un ievērojot šā pielikuma 3. punktu – vienoties par protokola grozījumiem attiecībā uz šādiem jautājumiem:

                              a)

                              zvejas iespēju un attiecīgi atbilstīgā finansiālā ieguldījuma pārskatīšana un lēmums par eksperimentālo zveju saskaņā ar protokola 6. un 7. pantu;

                              b)

                              lēmums par nozares atbalsta īstenošanas kārtību saskaņā ar protokola 4. pantu;

                              c)

                              lēmums veikt pasākumus, lai nodrošinātu zvejas resursu ilgtspējīgu pārvaldību saskaņā ar protokola 5. panta 5. punktu;

                              d)

                              lēmums par protokola un tā pielikuma tehniskiem noteikumiem saskaņā ar protokola 6. panta 2. punktu.

                  2.

                  Apvienotajā komitejā Savienība:

                              a)

                              rīkojas atbilstīgi mērķiem, kurus Savienība tiecas sasniegt kopējās zivsaimniecības politikas satvarā;

                              b)

                              ievēro Padomes 2012. gada 19. marta secinājumus par paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju;

                              c)

                              veicina nostāju, kas atbilst attiecīgajiem reģionālo zvejniecības pārvaldības organizāciju pieņemtajiem noteikumiem kontekstā ar piekrastes valstu kopīgu pārvaldību.

                  3.

                  Ja Apvienotās komitejas sanāksmē ir plānots pieņemt lēmumu par 1. punktā minētajiem protokola grozījumiem, veic vajadzīgos pasākumus, lai nostājā, ko paredzēts paust Savienības vārdā, tiktu ņemti vērā jaunākie statistikas un bioloģijas dati un cita attiecīgā informācija, kas nosūtīta Komisijai.
                  Šajā nolūkā un pamatojoties uz minēto informāciju, Komisijas dienesti pietiekami ilgā laikā pirms attiecīgās Apvienotās komitejas sanāksmes Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām izskatīšanai un apstiprināšanai nosūta dokumentu, kurā izklāstīta sīkāka informācija par ierosināto Savienības nostāju.
                  Jautājumos, kas minēti 1. punkta a) apakšpunktā, paredzēto Savienības nostāju pieņem Padome ar kvalificētu balsu vairākumu. Pārējos gadījumos sagatavošanas dokumentā paredzēto Savienības nostāju uzskata par apstiprinātu, ja vien dalībvalstu skaits, kas atbilst bloķējošajam mazākumam, neiebilst Padomes darba sagatavošanas struktūras sanāksmē vai 20 dienu laikā pēc sagatavošanas dokumenta saņemšanas atkarībā no tā, kurš datums ir pirmais. Ja ir iebildumi, jautājumu nodod Padomei.
                  Ja turpmāko sanāksmju laikā, tostarp klātienē, nav iespējams panākt vienošanos, lai Savienības nostājā iekļautu jaunos elementus, šo jautājumu nodod Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām.

                  4.

                  Komisija tiek aicināta savlaicīgi pieņemt pasākumus, kas ir vajadzīgi kā Apvienotās komitejas lēmuma turpinājums, vajadzības gadījumā ietverot attiecīgā lēmuma publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un jebkura tāda priekšlikuma iesniegšanu, kas ir vajadzīgs minētā lēmuma īstenošanai.


title: 2009/914/EK: Padomes Lēmums ( 2009. gada 30. novembris ), ar kuru groza ar 1990. gada Šengenas Konvenciju izveidotās Izpildu komitejas lēmumu, ar ko groza Finanšu regulu par Šengenas Informācijas sistēmas ( C.SIS ) tehniskā atbalsta funkcijas ierīkošanas un darbības izmaksām

text:
               10.12.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 323/6

      PADOMES LĒMUMS

   (2009. gada 30. novembris),
   ar kuru groza ar 1990. gada Šengenas Konvenciju izveidotās Izpildu komitejas lēmumu, ar ko groza Finanšu regulu par Šengenas Informācijas sistēmas (C.SIS) tehniskā atbalsta funkcijas ierīkošanas un darbības izmaksām
   (2009/914/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā 119. pantu Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas nolīgumu (1985. gada 14. jūnijs) starp Beniluksa Ekonomikas savienības valstu valdībām, Vācijas Federatīvās Republikas valdību un Francijas Republikas valdību par pakāpenisku kontroles atcelšanu pie kopīgām robežām (1990. gada Šengenas Konvencija) (1),
   tā kā:

               (1)

               1990. gada Šengenas Konvencijas 119. pantā paredzēts, ka 92. panta 3. punktā minētās C.SIS ierīkošanas un darbības izmaksas kopīgi sedz līgumslēdzējas puses.

               (2)

               Finanšu saistības, kas izriet no C.SIS ierīkošanas un darbības, reglamentē ar īpašu finanšu regulu, kurā grozījumi izdarīti ar Šengenas Izpildu komitejas 1997. gada 15. decembra Lēmumu par grozījumiem C.SIS finanšu regulā (2) (turpmāk “C.SIS finanšu regula”).

               (3)

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/777/EK (3)
                  C.SIS finanšu regula attiecas uz Dāniju, Somiju un Zviedriju, kā arī uz Islandi un Norvēģiju, un saskaņā ar Padomes Lēmumu 2007/471/EK (4) tā attiecas uz Čehijas Republiku, Igaunijas Republiku, Latvijas Republiku, Lietuvas Republiku, Ungārijas Republiku, Maltas Republiku, Polijas Republiku, Slovēnijas Republiku un Slovākijas Republiku, un saskaņā ar Padomes Lēmumu 2008/421/EK (5) – uz Šveici.

               (4)

               Saistībā ar SIS 1+ Bulgārija un Rumānija jāintegrē pirmās paaudzes Šengenas Informācijas sistēmā (SIS 1+) dienā, ko nosaka Padome saskaņā ar 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktu.

               (5)

               No minētās dienas Bulgārijai un Rumānijai būtu jāievēro C.SIS finanšu regula.

               (6)

               Ir pieņemami, ka Bulgārija un Rumānija palīdz segt vēsturiskās C.SIS izmaksas. Tomēr tā kā minētās valstis Eiropas Savienībai pievienojās tikai 2007. gadā, būtu pareizāk, ja tām būtu jāpalīdz segt vēsturiskās izmaksas par C.SIS ierīkošanu, kuras radušās kopš 2007. gada 1. janvāra. Tāpat uzskata par pieņemamu, ka tām būtu jāpalīdz segt vēsturiskās darbības izmaksas no 2010. gada 1. janvāra.

               (7)

               Šengenas acquis noteikumus, kuri attiecas uz Šengenas Informācijas sistēmu, Lihtenšteina piemēro no dienas, ko nosaka Padome saskaņā ar 10. pantu Protokolā starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam, kas noslēgts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā. No minētās dienas Lihtenšteinai būtu jāievēro C.SIS finanšu regula.

               (8)

               Ir pieņemami, ka Lihtenšteina palīdz segt vēsturiskās izmaksas. Tomēr tā kā Protokols tika parakstīts 2008. gada 28. februārī, būtu pareizāk, ja tai būtu jāpalīdz segt vēsturiskās izmaksas par C.SIS ierīkošanu, kuras radušās kopš 2008. gada 1. janvāra. Tāpat uzskata par pieņemamu, ka tai būtu jāpalīdz segt darbības izmaksas no 2010. gada 1. janvāra.

               (9)

               Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (6), šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta 1. panta G punktā Padomes Lēmumā 1999/437/EK (1999. gada 17. maijs) (7) par dažiem pasākumiem minētā nolīguma piemērošanai.

               (10)

               Attiecībā uz Šveici – saskaņā ar Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (8) - šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta G punktā, to lasot saistībā ar 3. pantu Padomes Lēmumā 2008/146/EK (9) un Padomes Lēmumā 2008/149/TI (10).

               (11)

               Attiecībā uz Lihtenšteinu – saskaņā ar Protokolu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā – šis lēmums ir to Šengenas acquis noteikumu pilnveidošana, kuri attiecas uz jomu, kas minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta G punktā, to lasot saistībā ar 3. pantu Padomes Lēmumā 2008/261/EK (11) un Padomes Lēmumā 2008/262/TI (12).

               (12)

               Saskaņā ar 5. pantu Protokolā par Šengenas acquis iekļaušanu Eiropas Savienības sistēmā, kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, un 8. panta 2. punktu Padomes Lēmumā 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (13) Apvienotā Karaliste piedalās šajā lēmumā.

               (13)

               Saskaņā ar 5. pantu Protokolā par Šengenas acquis iekļaušanu Eiropas Savienības sistēmā, kurš pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Eiropas Kopienas dibināšanas līgumam, un 6. panta 2. punktu Padomes Lēmumā 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (14) Īrija piedalās šajā lēmumā.

               (14)

               Attiecībā uz Kipras Republiku šis lēmums ir tiesību akts, kas pamatojas uz Šengenas acquis vai ir citādi ar to saistīts 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punkta izpratnē.

               (15)

               Šis lēmums ir pieņemts saskaņā ar Šengenas acquis vai kā citādi ir saistīts ar to nozīmē, kas ir paredzēta 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punktā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants

      C.SIS finanšu regulas I sadaļas 3. punktam pievieno šādus ievilkumus:

               “—

               attiecībā uz Bulgāriju un Rumāniju iemaksas aprēķina, ņemot vērā tikai no 2007. gada 1. janvāra radušās C.SIS ierīkošanas izmaksas. Minētās valstis arī palīdz segt C.SIS darbības izmaksas no 2010. gada 1. janvāra;

               —

               attiecībā uz Lihtenšteinu iemaksas aprēķina, ņemot vērā tikai no 2008. gada 1. janvāra radušās C.SIS ierīkošanas izmaksas. Lihtenšteina arī palīdz segt C.SIS darbības izmaksas no 2010. gada 1. janvāra.”.

         2. pants
   II sadaļas 2. punkta pēdējā daļā un III sadaļas 2. punkta astotajā daļā saņēmēju aizstāj ar šādu saņēmēju:

      “Ministère de l'Intérieur, Direction des systèmes d'information et de communications

      (Iekšlietu ministrija, Informācijas un komunikāciju sistēmu departaments).”

   3. pants
   Lēmuma tekstā terminus “franki” un “Francijas franki” visos locījumos aizstāj ar terminu “euro”.
   4. pants
   Grozījumi attiecībā uz Lihtenšteinu ir piemērojami, kad stājies spēkā Protokols starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam, kas noslēgts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā.
   5. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   To publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2009. gada 30. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         B. ASK

      (1)  OV L 239, 22.9.2000., 19. lpp.

      (2)  OV L 239, 22.9.2000., 444. lpp.

      (3)  OV L 309, 9.12.2000., 24. lpp.

      (4)  OV L 179, 7.7.2007., 46. lpp.

      (5)  OV L 149, 7.6.2008., 74. lpp.

      (6)  OV L 176, 10.7.1999., 36. lpp.

      (7)  OV L 176, 10.7.1999., 31. lpp.

      (8)  OV L 53, 27.2.2008., 52. lpp.

      (9)  Padomes Lēmums 2008/146/EK (2008. gada 28. janvāris) par to, lai Eiropas Kopienas vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (OV L 53, 27.2.2008. 1. lpp.).

      (10)  Padomes Lēmums 2008/149/TI (2008. gada 28. janvāris) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (OV L 53, 27.2.2008. 50. lpp.).

      (11)  Padomes Lēmums 2008/261/EK (2008. gada 28. februāris) par Protokola parakstīšanu Eiropas Kopienas vārdā starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā un par dažu tā noteikumu provizorisku piemērošanu (OV L 83, 26.3.2008., 3. lpp.).

      (12)  Padomes Lēmums 2008/262/EK (2008. gada 28. februāris ) par Protokola parakstīšanu Eiropas Savienības vārdā starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā un par dažu tā noteikumu provizorisku piemērošanu (OV L 83, 26.3.2008., 5. lpp.).

      (13)  OV L 131, 1.6.2000., 43. lpp.

      (14)  OV L 64, 7.3.2002., 20. lpp.


title: 2010/811/ES: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums ( 2010. gada 15. decembris ) par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (Vācijas pieteikums EGF/2010/018 DE /Heidelberger Druckmaschinen )

text:
               28.12.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 342/23

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
   (2010. gada 15. decembris)
   par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izmantošanu saskaņā ar 28. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (Vācijas pieteikums EGF/2010/018 DE/Heidelberger Druckmaschinen)
   (2010/811/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (1) un jo īpaši tā 28. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1927/2006 par Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fonda izveidi (2) un jo īpaši tās 12. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fondu (EGF) izveidoja, lai sniegtu papildu atbalstu darba ņēmējiem, kuri atlaisti no darba tādēļ, ka globalizācijas dēļ ir notikušas lielas strukturālas izmaiņas pasaules tirdzniecības modeļos, un lai palīdzētu viņiem no jauna iesaistīties darba tirgū.

               (2)

               Attiecībā uz pieteikumiem, kas iesniegti, sākot no 2009. gada 1. maija, EGF darbības joma ir paplašināta, tajā iekļaujot atbalstu darba ņēmējiem, kuru atlaišana ir tieši saistīta ar pasaules finanšu un ekonomikas krīzi.

               (3)

               Saskaņā ar 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu EGF līdzekļus var izmantot, nepārsniedzot EUR 500 miljonu maksimālo apjomu gadā.

               (4)

               Vācija 2010. gada 27. maijā iesniedza pieteikumu par EGF izmantošanu attiecībā uz atlaišanas gadījumiem uzņēmumā Heidelberger Druckmaschinen un 2010. gada 1. jūlijā pieteikumu papildināja, iesniedzot jaunu informāciju. Šis pieteikums atbilst Regulas (EK) Nr. 1927/2006 10. pantā minētajām prasībām par finansiālā ieguldījuma noteikšanu. Tādēļ Komisija ierosina izmantot summu EUR 8 308 555 apmērā.

               (5)

               Tādēļ EGF būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu ieguldījumu saistībā ar Vācijas iesniegto pieteikumu,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības 2010. finanšu gada vispārējā budžetā izmanto Eiropas Globalizācijas pielāgošanas fondu, lai piešķirtu EUR 8 308 555 saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2010. gada 15. decembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. BUZEK

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         O. CHASTEL

      (1)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

      (2)  OV L 406, 30.12.2006., 1. lpp.


title: 2009/123/EK: Padomes Lēmums ( 2009. gada 10. februāris ), ar ko ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļa aizstājēju no Portugāles

text:
               13.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 42/17

      PADOMES LĒMUMS

   (2009. gada 10. februāris),
   ar ko ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļa aizstājēju no Portugāles
   (2009/123/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 263. pantu,
   ņemot vērā Portugāles valdības priekšlikumu,
   Tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 24. janvārī pieņēma Lēmumu 2006/116/EK, ar ko laikposmam no 2006. gada 26. janvāra līdz 2010. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (1).

               (2)

               Pēc Vasco CORDEIRO kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa aizstājēja vieta,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2010. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā par locekļa aizstājēju tiek iecelts:

               —

                  André Jorge DIONÍSIO BRADFORD kungs, Secretário Regional da Presidência, Ponta Delgada, Açores.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2009. gada 10. februārī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         M. KALOUSEK

      (1)  OV L 56, 25.2.2006., 75. lpp.


title: 2013/442/ES: Komisijas Lēmums ( 2013. gada 21. augusts ) par gada prioritāšu sarakstu izveidošanu tīkla kodeksu un pamatnostādņu izstrādāšanai 2014. gadam  Dokuments attiecas uz EEZ

text:
               22.8.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 224/14

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2013. gada 21. augusts)
   par gada prioritāšu sarakstu izveidošanu tīkla kodeksu un pamatnostādņu izstrādāšanai 2014. gadam
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2013/442/ES)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulu (EK) Nr. 714/2009 par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi tīklam elektroenerģijas pārrobežu tirdzniecībā un par Regulas (EK) Nr. 1228/2003 atcelšanu (1) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2009. gada 13. jūlija Regulu (EK) Nr. 715/2009 par nosacījumiem attiecībā uz piekļuvi dabasgāzes pārvades tīkliem un par Regulas (EK) Nr. 1775/2005 atcelšanu (2) un jo īpaši to 6. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2011. gada 4. februārī noteica mērķi pabeigt elektroenerģijas un gāzes iekšējā tirgus izveidi līdz 2014. gadam. Trešā enerģētikas pakete ir svarīgs elements virzībā uz šo mērķi. Tomēr, lai visā Eiropā varētu notikt brīva gāzes un elektroenerģijas aprite, vēl ir daudz darāmā. Trešajā paketē paredzētie tīkla kodeksi un pamatnostādnes nodrošinās šai tālākai attīstībai vajadzīgos noteikumus.

               (2)

               Pirmais solis saistošu Eiropas mēroga tīkla kodeksu sagatavošanā ir gada prioritāšu saraksts, kurā nosaka tīkla kodeksu izstrādē iekļaujamās jomas un kuru sagatavo Komisija saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 714/2009 (“Elektroenerģijas regulas”) 6. panta 1. punktu un Regulas (EK) Nr. 715/2009 (“Gāzes regulas”) 6. panta 1. punktu. Nosakot prioritātes, Komisijai jāapspriežas ar Energoregulatoru sadarbības aģentūru (ACER), atbildīgo pārvades sistēmu operatoru Eiropas tīklu (ENTSO) un citām attiecīgajām ieinteresētajām personām. Šajā lēmumā ir noteiktas prioritātes, ko nolēmusi Komisija, pamatojoties uz sabiedriskās apspriešanas rezultātiem.

               (3)

               Resursu plānošanas labad ir svarīgi ik gadu noteikt svarīgākās jomas tīkla kodeksu un pamatnostādņu izstrādei. Kad joma pirmo reizi ir noteikta kā svarīga, jāsāk situācijas apzināšanas darbs, lai saprastu, ciktāl ir nepieciešama harmonizācija. Tiks turpināts un pabeigts jau sāktais darbs pie tīkla kodeksiem un pamatnostādnēm svarīgākajās jomās.

               (4)

               Sabiedriskā apspriešana, ko paredz Elektroenerģijas regulas un Gāzes regulas 6. panta 1. punkts, noritēja no 2013. gada 2. aprīļa līdz 13. maijam. Komisija saņēma 22 atbildes (3).

               (5)

               Sabiedriskajā apspriešanā tika sniegti šādi galvenie vispārējie komentāri:

                           a)

                           sabiedriskajā apspriešanā kļuva skaidrs, ka ieinteresētās personas atbalsta Komisijas mērķtiecīgo pieeju darba prioritāšu noteikšanā, lai nodrošinātu galvenos elementus, kas vajadzīgi iekšējā enerģijas tirgus izveides pabeigšanai. Ieinteresētās personas uzskata, ka Komisija apspriešanā ir norādījusi svarīgākos uzdevumus, kas jāveic, lai ciešāk integrētu iekšējo enerģijas tirgu, un ka 2014. gada prioritāšu sarakstos nevajadzētu iekļaut vēl citus uzdevumus;

                           b)

                           vairākas ieinteresētās personas uzsver, ka ļoti svarīgi ir pienācīgi īstenot jau pieņemtos tīkla kodeksus, un dažas no tām aicina Komisiju un ACER aktīvāk iesaistīties saskaņotas īstenošanas nodrošināšanā. Turklāt ieinteresētās personas vēlas gūt skaidrību par pieņemto tīkla kodeksu grozījumiem nākotnē un to pārvaldību. Viena no ieinteresētajām personām norādījusi, ka akūti nepieciešams vispārējs un vienots definīciju saraksts, kas būtu piemērojams visiem tīkla kodeksiem;

                           c)

                           vairākas ieinteresētās personas uzsvēra: svarīgi, lai process būtu pārredzams, efektīvs un saskaņots un būtu garantēta ieinteresēto personu aktīva iesaiste jau no paša sākuma. Tāpat tika minēta nepieciešamība atvēlēt atbilstošus laikposmus kvalitatīvu tīkla kodeksu izstrādei, paredzot pietiekamu laiku apspriedēm ar attiecīgajām iesaistītajām personām. Šajā sakarā ieinteresētās personas ierosinājušas galveno pamatnostādņu un tīkla kodeksu priekšlikumu projektiem pievienot attiecīgo ietekmes novērtējumu, kura sagatavošanā notikusi apspriešanās ar ieinteresētajām personām.

               (6)

               Par gada 2014. gada prioritāšu sarakstu attiecībā uz elektroenerģijas tīkla noteikumiem sabiedriskajā apspriešanā tika saņemti šādi galvenie komentāri:

                           a)

                           vairākas ieinteresētās personas pauda bažas, ka izstrādes posmā esošie tīkla kodeksi nenodrošina pienācīgu harmonizāciju Eiropas līmenī, norādot, ka daudzi lēmumi (piemēram, par vērtībām un metodēm) tiek pieņemti nevis pašā kodeksā, bet gan vēlākā lēmumu pieņemšanas/apstiprināšanas procesā, ko īsteno pārvades sistēmu operatori un valsts regulatīvās iestādes. Ieinteresētās personas ir nobažījušās, ka tas varētu novest pie papildu regulatīvā slāņa Eiropas līmenī, tādējādi palielinot tīklu pārvaldības un tirgus izveides noteikumu pašreizējo dažādību, nevis to novēršot;

                           b)

                           dažas ieinteresētās personas pauda bažas par dažādu tīkla kodeksu iespējamo savstarpējo neatbilstību un norādīja, ka vairāku tīkla kodeksu izstrāde atbilstīgi vienām un tām pašām galvenajām pamatnostādnēm nav izrādījusies visefektīvākā pieeja Eiropas noteikumu ieviešanai, tāpēc šīs personas ierosināja izstrādāt tikai vienu tīkla kodeksu atbilstīgi attiecīgajām galvenajām pamatnostādnēm. Dažas ieinteresētās personas uzsvēra, ka savstarpējās atbilstības nodrošināšanai vismaz daži tīkla kodeksi jāizstrādā kopā – piemēram, noteikumi par prasībām ģeneratoriem, noteikumi par ilgāka termiņa (iepriekšparedzētu) jaudas sadali, balansēšanas noteikumi un noteikumi par prasībām, kas piemērojamas ārkārtas situācijās;

                           c)

                           vairākas ieinteresētās personas atbalsta ieceri izstrādāt noteikumus par harmonizētām pārvades tarifu struktūrām, jo tarifu struktūru pašreizējā daudzveidība rada nevienlīdzību ES elektroenerģijas ģeneratoru vidū – piemēram, dažiem ģeneratoriem ir jāmaksā tīkla tarifi, bet citiem tas nav jādara;

                           d)

                              ENTSO-E pauda bažas, ka 2014. gada prioritāšu sarakstā nav ietverti noteikumi par investīciju stimuliem, kas bija iekļauti 2013. gada sarakstā. ENTSO-E uzskata, ka paļaušanās uz procesu, kas izveidots ar jauno regulu par Eiropas energoinfrastruktūras pamatnostādnēm (4) (TEN-E regulu), kura ietvaros EK var pieņemt pamatnostādnes, ja tā uzskata, ka metodoloģija, kas valsts regulatīvajām iestādēm jāpublisko līdz 2014. gada 31. martam, pamatojoties uz ACER sniegtajiem paraugprakses ieteikumiem, nav pietiekama, lai nodrošinātu kopīgu interešu projektu laicīgu īstenošanu un apdraud visas TEN-E regulas efektivitāti.

               (7)

               Par 2014. gada prioritāšu sarakstu attiecībā uz gāzes tīkla noteikumiem sabiedriskajā apspriešanā tika saņemti šādi galvenie komentāri:

                           a)

                           vairums ieinteresēto personu pozitīvi uztver jaudas palielinājuma jautājuma iekļaušanu 2014. gada prioritāšu sarakstā un uzsver, ka par noteikumiem to izstrādes procesā detalizēti jāapspriežas ar ieinteresētajām personām un ka šiem noteikumiem jābūt saskaņā ar tīkla kodeksu par jaudas sadales mehānismiem. Vairākas ieinteresētās personas, tostarp ENTSO-G, norāda uz ciešo mijiedarbību starp noteikumiem par tarifiem un pakāpenisku jaudas palielinājumu, kā arī to, ka jāvelta uzmanība abu jomu savstarpējai atbilstībai;

                           b)

                           vairākas ieinteresētās personas, tostarp ENTSO-G, atbalsta ieceri 2014. gadā apzināt tirdzniecības noteikumu situāciju, lai noteiktu, vai ir nepieciešami saskaņoti Eiropas noteikumi par jaudas produktu un līgumu izstrādi attiecībā uz jaudas konstantumu, sadales ierobežojumiem un sekundārajiem tirgiem. Situācijas apzināšanā tiks ņemta vērā pieredze, kas gūta, īstenojot tīkla kodeksu par jaudas sadales mehānismiem un par balansēšanu, kā arī potenciālā ietekme, ko varētu radīt aizvien lielākā atjaunojamo energoresursu klātbūtne elektroenerģijas tirgos. Viena no ieinteresētajām personām ierosina sistemātiski analizēt atšķirības līgumu nosacījumos un pārvades sistēmu operatoru procesos katrā starpsavienojuma punktā. ENTSO-G aicina atzīt, ka jaudas un dažādu konstantuma līmeņu neatbilstība ir ieejas–izejas sistēmu izmantošanas nenovēršamas sekas. Viena no ieinteresētajām personām izteica stingrus iebildumus pret jaudas produktu un līgumu izstrādes lielāku harmonizāciju, jo tā neesot nepieciešama un novestu pie nepietiekama konstantas jaudas piedāvājuma un galu galā arī pie investīciju neefektivitātes. Tika arī norādīts, ka tirdzniecības noteikumiem nevajadzētu padarīt sarežģītāku Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 1227/2011 (5) par enerģijas vairumtirgus integritāti un pārredzamību īstenošanu;

                           c)

                           viena no ieinteresētajām personām aicina izstrādāt tīkla kodeksu par gāzes kvalitāti un tīkla kodeksu par etalonefektivitāti, tostarp tarifiem, lai sasniegtu mērķi – iekšējā tirgus izveidi – efektīvi un rezultatīvi, un ierosina vispirms uzdot ACER salīdzināt visus Eiropas pārvades sistēmu operatorus, kā arī visus to sniegtos pakalpojumus;

                           d)

                           viena no ieinteresētajām personām ierosina prioritāšu sarakstā paredzēt pamatnostādņu izstrādi vēsturisko līgumu problēmas risināšanai saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 715/2009 23. panta 1. punktu.

               (8)

               Lai gan ar šo lēmumu tiek noteikti tikai 2014. gada prioritāšu saraksti, Komisija ir konsultējusies ar ieinteresētajām personām arī par tīkla kodeksu un pamatnostādņu nepieciešamību un iespējamo tvērumu jomās, ko varētu izvirzīt kā svarīgākās jomas pēc 2014. gada, lai ACER varētu paredzēt situācijas apzināšanas darbu savā 2014. gada darba programmā.

               (9)

               Attiecībā uz elektroenerģijas tīkla noteikumiem sabiedriskajā apspriešanā tika saņemti šādi galvenie komentāri par tīkla kodeksu un pamatnostādņu iespējamo darbības jomu un nepieciešamību laikposmā pēc 2014. gada:

                           a)

                           dažas ieinteresētās personas uztver pozitīvi noteikumus par principu noteikšanu, lai izvērtētu pārvades tīklu jaudas pietiekamību un līdz ar to prasības trešām pusēm. Citas ieinteresētās personas norāda, ka noteikumi par rezervēm, tīkla jaudas pietiekamību un jaudas mehānismiem nav iekļauti Elektroenerģijas regulas un Gāzes regulas 8. panta 6. punktā un līdz ar to, šķiet, nav juridiski pamatoti un būtu valstu valdību ziņā;

                           b)

                           vairākas ieinteresētās personas vēlas saņemt precīzāku informāciju par to, kas tiks iekļautos noteikumos par darbības koordināciju;

                           c)

                           viena no ieinteresētajām personām ierosina izstrādāt noteikumus par palīgpakalpojumu, kā arī visu veidu elastības un kapacitātes pakalpojumu iegādi, tirdzniecību un pārvaldību ar vispārējo mērķi izveidot tīkla atbalsta pakalpojumu – tostarp balansēšanas un visu veidu elastības pakalpojumu – Eiropas tirgu.

               (10)

               Attiecībā uz gāzes tīkla noteikumiem sabiedriskajā apspriešanā tika saņemti šādi galvenie komentāri par tīkla kodeksu un pamatnostādņu iespējamo darbības jomu un nepieciešamību laikposmā pēc 2014. gada:

                           a)

                           vairākas ieinteresētās personas pauda viedokli, ka noteikumiem par tīkla pieslēgumu un ārkārtas situāciju procedūrām jābūt saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 994/2010 (6) par gāzes piegādes drošības aizsardzības pasākumiem;

                           b)

                           ieinteresētās personas pauda bažas par tīkla pieslēguma noteikumu darbības jomu attiecībā uz novietojumsignālu sniegšanu un neatbalstīja šādu noteikumu izstrādi.

               (11)

               Ņemot vērā ieinteresēto personu atbildes, kurās atbalstīta darba prioritāšu izvirzīšana, lai nodrošinātu galvenos elementus, kas vajadzīgi, lai līdz 2014. gadam pabeigtu iekšējā enerģijas tirgus izveidi, un apzinoties dažādās darbības, kas jāveic, lai pabeigtu tā izveidi, resursu ierobežojumus, to, ka būs vajadzīgi resursi jau pieņemto tīkla kodeksu un pamatnostādņu pienācīgai īstenošanai, kā arī to, ka jauna joma, kas pievienota 2014. gada prioritāšu sarakstam, ne vienmēr nozīmē pamatnostādņu vai tīkla kodeksa pieņemšanu līdz 2014. gadam,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Komisija harmonizētu elektroenerģijas noteikumu izstrādei nosaka šādu 2014. gada prioritāšu sarakstu:

               —

               jaudas sadales un pārslodzes novēršanas noteikumi, tostarp par nākamās dienas un tās pašas dienas tirgu pārvaldību, ieskaitot jaudas aprēķinu (posms: pieņemšana Komisijā),

               —

               tīkla pieslēguma noteikumi:

                           —

                           noteikumi par prasībām ģeneratoriem (posms: pieņemšana Komisijā),

                           —

                           noteikumi par sadales sistēmas operatora un rūpnieciskās slodzes pieslēgumu (posms: pieņemšana Komisijā),

                           —

                           noteikumi par augstsprieguma līdzstrāvas pārvades sistēmas pieslēgumu (tīkla kodeksa pabeigšana un sākums posmam, kurā to pieņem Komisijā),

               —

               sistēmas ekspluatācijas noteikumi (7):

                           —

                           noteikumi par operatīvo drošību (posms: pieņemšana Komisijā),

                           —

                           noteikumi par operatīvo plānošanu un grafika sastādīšanu (posms: pieņemšana Komisijā),

                           —

                           noteikumi par slodzes/frekvences kontroli un rezervēm (posms: pieņemšana Komisijā),

                           —

                           noteikumi par prasībām un procedūrām ārkārtas situācijām (tīkla kodeksa pabeigšana un sākums posmam, kurā to pieņem Komisijā),

               —

               balansēšanas noteikumi, tostarp ar tīklu saistītās rezerves jaudas noteikumi (posms: pieņemšana Komisijā),

               —

               noteikumi par ilgāka termiņa (iepriekšparedzētu) jaudas sadali (posms: pieņemšana Komisijā),

               —

               noteikumi par harmonizētām pārvades tarifu struktūrām (ACER veikta situācijas apzināšana, lai sagatavotu galvenās pamatnostādnes (8)).

         2. pants
   Tā kā ir paredzēts, ka harmonizētie jaudas sadales un balansēšanas noteikumi tiks pieņemti 2013. gadā, Komisija harmonizētu gāzes noteikumu izstrādei nosaka šādu 2014. gada prioritāšu sarakstu:

               —

               savstarpējās savietojamības un datu apmaiņas noteikumi (posms: pieņemšana Komisijā),

               —

               noteikumi par harmonizētām pārvades tarifu struktūrām (tīkla kodeksa projekts, ko gatavo ENTSO-G),

               —

               noteikumi par ES mēroga tirgorientētu pieeju jaunbūvētas gāzes pārvades jaudas sadalei (tīkla kodeksa par jaudas sadales mehānismiem grozījumu projekts, ko gatavo ACER un ENTSO-G, kā arī attiecīgo tarifu noteikumu iekļaušana tīkla kodeksā par pārvades tarifu struktūrām),

               —

               tirdzniecības noteikumi attiecībā uz tīkla piekļuves pakalpojumu un sistēmas balansēšanas tehniskajiem un operatīvajiem noteikumiem (ACER apzinās situāciju, lai noskaidrotu, vai ir nepieciešami saistoši ES noteikumi, lai vairāk harmonizētu jaudas produktu un līgumu izstrādi attiecībā uz jaudas konstantumu, ierobežojumiem saistībā ar sadali vai sekundārajiem tirgiem, ņemot vērā pamatnostādņu par pārslodzes novēršanas procedūrām un tīkla kodeksu par jaudas sadales mehānismiem un par balansēšanu īstenošanu).

         3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2013. gada 21. augustā

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 211, 14.8.2009., 15. lpp.

      (2)  OV L 211, 14.8.2009., 36. lpp.

      (3)  Atbildes ir publicētas šeit:
   http://ec.europa.eu/energy/gas_electricity/consultations/20130513_network_codes_en.htm

      (4)  OV L 115, 25.4.2013., 39. lpp.

      (5)  OV L 326, 8.12.2011., 1. lpp.

      (6)  OV L 295, 12.11.2010., 1. lpp.

      (7)  Pēc tam sekos noteikumi par operatīvajām mācībām un par prasībām un operatīvajām procedūrām, kas piemērojamas ārkārtas situācijās.

      (8)  Attiecībā uz noteikumiem par investīciju stimuliem TEN-E regula – konkrētāk, tās 13. pants – paredz noteikumus, kuru mērķis ir nodrošināt, lai tiktu piešķirti pienācīgi stimuli kopīgu interešu infrastruktūras projektiem gāzes un elektroenerģijas jomā, kas pakļauti lielākam riskam nekā parasti. Šajā sakarā TEN-E regula nosaka šādus uzdevumus:

               —

               katrai valsts regulatīvajai iestādei līdz 2013. gada 31. jūlijam jāiesniedz ACER ziņas par savu metodoloģiju un kritērijiem, ko izmanto, lai novērtētu investīcijas un ar tām saistīto augstāko risku, ja tie ir pieejami,

               —

                  ACER līdz 2013. gada 31. decembrim jāveicina paraugprakses apmaiņa un jāsniedz ieteikumi,

               —

               katrai valsts regulatīvajai iestādei līdz 2014. gada 31. martam jāpublisko sava metodoloģija un kritēriji, ko izmanto, lai novērtētu investīcijas un to radīto augstāko risku.

         Pamatojoties uz iepriekšminēto uzdevumu ietvaros saņemto informāciju, Eiropas Komisija lems par to, vai jāpieņem juridiski saistošas pamatnostādnes.