title: 2012/568/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2012. gada 10. maijs ) par Kopienas Zivsaimniecības kontroles aģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu#Eiropas Parlamenta Rezolūcija ( 2012. gada 10. maijs ) ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Kopienas Zivsaimniecības kontroles aģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               17.10.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 286/169

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2012. gada 10. maijs)
   par Kopienas Zivsaimniecības kontroles aģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2012/568/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Kopienas Zivsaimniecības kontroles aģentūras 2010. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Kopienas Zivsaimniecības kontroles aģentūras 2010. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2012. gada 21. februāra ieteikumu (06083/2012 – C7–0051/2012),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2005. gada 26. aprīļa Regulu (EK) Nr. 768/2005, ar ko izveido Kopienas Zivsaimniecības kontroles aģentūru (3), un jo īpaši tās 36. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Zivsaimniecības komitejas atzinumu (A7-0130/2012),

               1.

               sniedz Kopienas Zivsaimniecības kontroles aģentūras izpilddirektoram apstiprinājumu par Aģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, Eiropas Zivsaimniecības kontroles aģentūras (iepriekš minēta kā Kopienas Zivsaimniecības kontroles aģentūra) izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 366, 15.12.2011., 1. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 128, 21.5.2005., 1. lpp.

      (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
      (2012. gada 10. maijs)
      ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Kopienas Zivsaimniecības kontroles aģentūras 2010. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
      EIROPAS PARLAMENTS,

                  —

                  ņemot vērā Kopienas Zivsaimniecības kontroles aģentūras 2010. finanšu gada galīgos pārskatus,

                  —

                  ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Kopienas Zivsaimniecības kontroles aģentūras 2010. finanšu gada pārskatiem, ar Aģentūras atbildēm (1),

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2012. gada 21. februāra ieteikumu (06083/2012 – C7–0051/2012),

                  —

                  ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2005. gada 26. aprīļa Regulu (EK) Nr. 768/2005, ar ko izveido Kopienas Zivsaimniecības kontroles aģentūru (3), un jo īpaši tās 36. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 94. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

                  —

                  ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Zivsaimniecības komitejas atzinumu (A7-0130/2012),

                  A.

                  tā kā Revīzijas palāta norādīja, ka tā ir guvusi pamatotu pārliecību, ka Kopienas Zivsaimniecības kontroles aģentūras (Aģentūras) gada pārskati par 2010. finanšu gadu ir ticami un ka pakārtotie darījumi ir likumīgi un pareizi;

                  B.

                  tā kā 2011. gada 10. maijā Parlaments sniedza Aģentūras izpilddirektoram apstiprinājumu par Aģentūras 2009. finanšu gada budžeta izpildi (5) un lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu pievienotajā rezolūcijā cita starpā:

                              —

                              mudināja Aģentūru uzlabot gada darba programmu, iekļaujot tajā konkrētus un izmērāmus politiskos un darbības līmeņa mērķus un izstrādājot SMART rādītājus,

                              —

                              mudināja izpilddirektoru pilnībā veikt pienākumu budžeta izpildes apstiprinātājiestādei paredzētajā ziņojumā, kurā ir sniegts kopsavilkums par Iekšējās revīzijas dienesta ziņojumu, iekļaut visus formulētos ieteikumus un norādīt visus saistībā ar tiem veiktos pasākumus,

                              —

                              aicināja Aģentūru pārbaudīt savu iekšējās kontroles sistēmu (IKS), lai pamatotu izpilddirektora gada ticamības deklarāciju, un pārbaudīt visas – gan administratīvās, gan darbības – procedūras, pēc tam dokumentējot darbaplūsmu un galvenās pārbaudes;

                  C.

                  tā kā Aģentūras 2010. gada kopējais budžets bija EUR 11 000 000 salīdzinājumā ar EUR 10 100 000 2009. gadā, kas ir par 8,9 % vairāk;

                  D.

                  tā kā Savienības sākotnējā iemaksa Aģentūras 2010. gada budžetā bija EUR 7 695 223, kas salīdzinājumā ar tās sākotnējo iemaksu 2009. gadā ir par 34,9 % vairāk (6),

         Budžeta un finanšu pārvaldība

                  1.

                  atgādina, ka Savienības sākotnējā iemaksa Aģentūras 2010. gada budžetā bija EUR 7 695 223; tomēr norāda, ka šai summai tika pievienoti EUR 714 777 no pārpalikuma atgūšanas, un līdz ar to Savienības kopējā iemaksa bija EUR 8 410 000;

                  2.

                  iepazīstoties ar Aģentūras 2010. finanšu gada galīgajiem pārskatiem, konstatē, ka Aģentūra uzņēmās saistības 98,3 % apmērā no piešķirtā finansējuma un izmaksāja 85,6 % no pieejamajām maksājumu apropriācijām (neskaitot izdevumus no citiem ieņēmumu avotiem); atzinīgi vērtē to, ka Aģentūra 2010. gada darbības pārskatā sniedza budžeta izpildes apstiprinātājiestādei informāciju par vispārējo budžeta izpildes līmeni attiecībā uz saistībām un maksājumiem;

                  3.

                  turklāt, iepazīstoties ar Iekšējās revīzijas dienesta ziņojumu, pieņem zināšanai, ka attiecībā uz 2010. finanšu gadu Aģentūra uz 2011. gadu automātiski pārnesa EUR 1 160 393 (nesamaksātās saistības) un EUR 629 517,41 (maksājumu apropriācijas) un ka Aģentūras neautomātisko pārnesumu summa bija EUR 530 875,59; mudina Revīzijas palātu ziņojumā par Aģentūras 2011. finanšu gada pārskatiem norādīt informāciju par pārnestajām apropriācijām;

                  4.

                  mudina Aģentūru ievērot gada pārskata principu; pieņem zināšanai jo īpaši to, ka dažas Aģentūras 2010. gada budžeta saistības attiecās uz 2011. gada projektiem paredzētajiem izdevumiem; pauž nožēlu par to, ka Revīzijas palātas ziņojumā par Aģentūras 2010. gada pārskatiem budžeta izpildes apstiprinātājiestādei netika sniegta papildinformācija par šo jautājumu;

         Grāmatvedības sistēma

                  5.

                  iepazīstoties ar 2010. finanšu gada galīgajiem pārskatiem, konstatē, ka Aģentūras budžeta uzskaiti kārto, izmantojot sistēmu ABAC, un vispārējo uzskaiti veic, izmantojot sistēmu SAP, kurai ir tieša saskarne ar Komisijas vispārējās grāmatvedības sistēmu saskarni;

                  6.

                  tomēr mudina Aģentūru ar deleģēšanas lēmumu deleģētajiem kredītrīkotājiem nodrošināt vienādas piekļuves tiesības sistēmai ABAC;

                  7.

                  turklāt norāda, ka Aģentūra pārskatīja visas aprites lapas, modeļus un veidlapas, ko izmanto procedūrās, cenšoties rast uzlabojuma iespējas un novēršot dublēšanos;

         Iepirkuma procedūras

                  8.

                  aicina Aģentūru veikt nepieciešamos pasākumus, lai nodrošinātu iepirkuma dokumentu pienācīgu parakstīšanu un datēšanu; norāda, ka Revīzijas palāta ir konstatējusi nepilnības šajā ziņā;

         Cilvēkresursi

                  9.

                  mudina Aģentūru uzlabot darbā pieņemšanas procedūru pārredzamību; norāda, ka Revīzijas palāta ir konstatējusi nepilnības šajā ziņā; jo īpaši pieņem zināšanai, ka attiecībā uz darbinieku atlases procedūrām kritēriji kandidātu uzaicināšanai uz atlases interviju vai iekļaušanai rezerves sarakstā nebija iepriekš definēti;

                  10.

                  iepazīstoties ar Aģentūras gada darbības pārskatu, konstatē, ka ir aizpildītas 10 no 11 pagaidu darbinieku vakancēm, proti, 98 % no 2010. gada štatu sarakstā paredzētajām štata vietām (52 no 53 pagaidu darbinieku štata vietām);

                  11.

                  iepazīstoties ar gada darbības pārskatu, pieņem zināšanai, ka ir notikusi tikai šāda kadru mainība – 2 līgumdarbinieki ir aizgājuši no darba, un 1 pagaidu darbinieks ir pensionējies;

                  12.

                  pauž gandarījumu par Revīzijas palātas paziņojumu, ka Aģentūras 2010. finanšu gada pārskatu pamatā esošie darījumi visos būtiskajos aspektos ir likumīgi un pareizi;

         Darbības rezultāti

                  13.

                  konstatē, ka 2010. gada 19. oktobrī Aģentūra pieņēma daudzgadu darba programmu 2011.–2015. gadam; uzsver šā dokumenta nozīmību, lai Aģentūra varētu veikt efektīvus organizatoriskos pasākumus nolūkā īstenot savu stratēģiju un sasniegt izvirzītos mērķus;

                  14.

                  atkārtoti aicina Aģentūru ieviest Ganta diagrammu visu tās pamatdarbību plānošanā, lai ātri varētu noteikt, cik daudz laika katrs darbinieks pavada, strādājot pie konkrēta projekta, un sekmētu uz rezultātiem orientētu pieeju; tomēr atzīst, ka Aģentūra sniedza budžeta izpildes apstiprinātājiestādei grafiku ar prasīto informāciju;

                  15.

                  atzinīgi vērtē Aģentūras iekšējās revīzijas struktūras (IRS) īstenoto iniciatīvu izstrādāt iekšējo mācību kursu un nodrošināt nepieciešamo apmācību par ētiku un godprātību Aģentūrā; jo īpaši atzinīgi vērtē to, ka šīs mācības ir obligātas visiem darbiniekiem, lai radītu izpratni par ētikas un organizācijas vērtībām, jo īpaši attiecībā uz ētisku rīcību, interešu konfliktu un krāpšanas novēršanu un ziņošanu par pārkāpumiem;

                  16.

                  uzsver Aģentūras uzdevumu nozīmīgumu un atzinīgi vērtē tās efektīvo un produktīvo darbu, ar ko Zivsaimniecības komitejai bija iespējams iepazīties, apmeklējot Aģentūru 2010. gada jūnijā; plāno atkal veikt šādu pārbaudi nākamā apmeklējuma laikā 2012. gadā;

         Iekšējā revīzija

                  17.

                  atzinīgi vērtē Aģentūras iniciatīvu, 2008. gadā izveidojot iekšējās revīzijas dienestu (iepriekš minēto IRS), kura uzdevums ir atbalstīt un konsultēt Aģentūras izpilddirektoru un vadību iekšējās kontroles, riska novērtēšanas un iekšējās revīzijas jautājumos; konstatē, ka Aģentūra nevis nodarbina iekšējās revīzijas struktūru uz pilnu slodzi, bet gan ar Lisabonā esošo Eiropas Jūras drošības aģentūru (EMSA) šo dienestu izmanto kopīgi; šajā sakarībā pieņem zināšanai, ka Aģentūras un EMSA pakalpojuma līmeņa līgums tika parakstīts 2008. gada 17. jūnijā;

                  18.

                  iepazīstoties ar Aģentūras gada darbības pārskatu, konstatē, ka Iekšējās revīzijas dienests saskaņā ar stratēģisko plānu 2010.–2012. gadam veica revīziju par budžeta izpildes procesu Aģentūrā, kā arī IT riska novērtējumu;

                  19.

                  pieņem zināšanai, ka 2010. gadā Iekšējās revīzijas dienests veica revīziju par budžeta izpildi, lai novērtētu, vai iekšējā kontroles sistēma sniedz pienācīgu pārliecību par juridiskā pamata ievērošanu, procesa efektivitāti un lietderīgumu, kā arī par pārvaldības uzraudzībā izmantojamās informācijas uzticamību;

                  20.

                  aicina Aģentūru veikt nepieciešamos pasākumus saistībā ar šādiem jautājumiem:

                              —

                                 ABAC piekļuves tiesību pielāgošana deleģētajiem kredītrīkotājiem,

                              —

                              maksājumu izpildes kavējumi,

                              —

                              politika attiecībā uz rīcību izņēmuma gadījumos un centrāla izņēmumu reģistra izveide;

                        norāda, ka Aģentūra ir paziņojusi, ka abi ļoti svarīgie Iekšējās revīzijas dienesta ieteikumi, proti, ABAC piekļuves tiesību pielāgošana deleģētajiem kredītrīkotājiem un politikas izstrāde un īstenošana attiecībā uz rīcību izņēmuma gadījumos un centrālu izņēmumu reģistru, ir īstenoti un pašlaik Iekšējās revīzijas dienests veic to pārskatīšanu; tomēr aicina Aģentūru informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par veiktajiem pasākumiem un panāktajiem rezultātiem;

                  21.

                  aicina Aģentūru nekavējoties rīkoties un informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par veiktajiem pasākumiem saistībā ar turpmāk norādītajiem jautājumiem:

                              —

                              riska pārvaldības sistēmas īstenošana,

                              —

                              iekšējās kontroles sistēmas regulāras pārskatīšanas ieviešana;

                  22.

                  vērš uzmanību uz Parlamenta iepriekšējos budžeta izpildes apstiprinājuma ziņojumos ietvertajiem ieteikumiem, kas izklāstīti šīs rezolūcijas pielikumā;

                  23.

                  norāda, ka lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu ir pievienoti arī horizontāla rakstura konstatējumi, kas iekļauti 2012. gada 10. maija (7) rezolūcijā par aģentūru darbību, finanšu pārvaldību un kontroli.

         (1)  OV C 366, 15.12.2011., 1. lpp.

         (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

         (3)  OV L 128, 21.5.2005., 1. lpp.

         (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         (5)  OV L 250, 27.9.2011., 135. lpp.

         (6)  OV L 64, 12.3.2010., 837. lpp.

         (7)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2012)0164 (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 388. lpp.).

      PIELIKUMS

         EIROPAS PARLAMENTA IEPRIEKŠĒJO GADU IETEIKUMI

                  Kopienas Zivsaimniecības kontroles aģentūra
                  (izveidota 2007. g.)

                  2007

                  2008

                  2009

                  Darbības rezultāti

                  Nav

                              —

                              Aicina Aģentūru sākt šajā un iepriekšējos gados veikto pamatdarbību diahronisku analīzi.

                              —

                              Aicina Aģentūru arī apsvērt iespēju katras pamatdarbības plānošanā izmantot Ganta diagrammu.

                              —

                              Aicina Aģentūru izstrādāt daudzgadu darba programmu.

                              —

                              Aicina Aģentūru salīdzināt veikumu tajā finanšu gadā, attiecībā uz kuru ir jāapstiprina budžeta izpilde, ar veikumu iepriekšējā finanšu gadā, lai budžeta izpildes apstiprinātājiestāde varētu labāk novērtēt Aģentūras darbību no gada gadā.

                              —

                              Mudina Aģentūru uzlabot gada darba programmu, iekļaujot tajā konkrētus un izmērāmus politiskos un darbības līmeņa mērķus un izstrādājot SMART rādītājus.

                              —

                              Aicina Aģentūru izstrādāt galvenos izpildes rādītājus attiecībā uz administratīvā atbalsta uzdevumiem.

                              —

                              Aicina Aģentūru apsvērt iespēju katras pamatdarbības plānošanā izmantot Ganta diagrammu.

                  Budžeta un finanšu vadība

                  Vēl nav dokumentētas iekšējās kontroles procedūras, kas jāveic saskaņā ar Finanšu regulas 38. pantu, lai nodrošinātu pārredzamību un pareizu finanšu vadību, t. i., nav kontroles standartu un iepirkuma procedūru.

                  Aģentūrā netiek stingri ievērots specifikācijas princips – tai ir jānovērš darbību plānošanas nepilnības; neievērojot Finanšu regulas prasības, dažos gadījumos juridisko saistību uzņemšanās (par kopējo summu EUR 1 400 000) notikusi pirms atbilstošo budžeta saistību noteikšanas.

                  Nav

                  Cilvēkresursi

                  Nav

                  Aicina Aģentūru labāk uzraudzīt budžeta izpildi, jo īpaši cilvēkresursu jomā.

                  Aicina Aģentūru novērst nepilnības, plānojot darbā pieņemšanu.

                  Iekšējā revīzija

                  Nav

                  Aicina Aģentūru izpildīt 15 Iekšējās revīzijas dienesta ieteikumus, kas saistīti ar nepieciešamību izstrādāt rādītāju kopumu par visām Aģentūras darbībām, iekšējās organizācijas un procedūru struktūru, kas veicinātu pārvaldības uzticamību, cilvēkresursu vadību un nepieciešamību ieviest iekšējas procedūras, lai samazinātu kavējumus saistībā ar Aģentūras maksājumu izpildi.

                              —

                              Aicina Aģentūru informēt budžeta izpildes apstiprinātājiestādi par Iekšējā revīzijas dienesta sniegtajiem ieteikumiem un Aģentūras veiktajiem pasākumiem.

                              —

                              Mudina Aģentūras izpilddirektoru pilnībā veikt savu pienākumu budžeta izpildes apstiprinātājiestādei paredzētajā ziņojumā, kurā ir sniegts pārskats par Iekšējās revīzijas dienesta ziņojumu, iekļaut visus formulētos ieteikumus.

                              —

                              Aicina Aģentūru pārbaudīt tās iekšējās kontroles sistēmu, lai pamatotu izpilddirektora gada ticamības deklarāciju, un pārbaudīt visas – gan administratīvās, gan izpildes – procedūras, pēc tam dokumentējot darbaplūsmu un galvenās pārbaudes.

                              —

                              Mudina Aģentūru izveidot riska pārvaldības funkciju, lai reģistrētu risku un izstrādātu izmaksu samazināšanas plānus.


title: 2010/649/ES: Padomes Lēmums ( 2010. gada 7. oktobris ) par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Pakistānas Islāma Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi#Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Pakistānas Islāma Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi

text:
               4.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 287/50

         PADOMES LĒMUMS
   (2010. gada 7. oktobris)
   par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Pakistānas Islāma Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi
   (2010/649/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 79. panta 3. punktu saistībā ar tā 218. panta 6. punkta a) apakšpunkta v) punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija Eiropas Kopienas vārdā ir veikusi sarunas par nolīgumu ar Pakistānas Islāma Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi (turpmāk “Nolīgums”).

               (2)

               Ņemot vērā tā iespējamo noslēgšanu, Nolīgumu Eiropas Kopienas vārdā parakstīja 2009. gada 26. oktobrī.

               (3)

               Tā kā 2009. gada 1. decembrī stājās spēkā Lisabonas līgums, Eiropas Savienība ir aizstājusi Eiropas Kopienu un ir tās pēctece.

               (4)

               Nolīgums būtu jāapstiprina.

               (5)

               Ar Nolīgumu izveido Apvienoto atpakaļuzņemšanas komiteju, kas var pieņemt savu reglamentu. Šajā jautājumā ir lietderīgi paredzēt vienkāršotu procedūru Eiropas Savienības nostājas izstrādāšanai.

               (6)

               Saskaņā ar 3. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, attiecībā uz brīvības, drošības un taisnīguma telpu Apvienotā Karaliste ir paziņojusi, ka tā vēlas piedalīties šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (7)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, attiecībā uz brīvības, drošības un taisnīguma telpu un neskarot minētā protokola 4. pantu, Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, šis lēmums nav tai saistošs un nav jāpiemēro.

               (8)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums nav tai saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Pakistānas Islāma Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi (turpmāk “Nolīgums”).
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs sniedz Nolīguma 20. panta 2. punktā paredzēto paziņojumu (1), lai uzliktu saistības Savienībai, un sniedz šādu paziņojumu:

         “Tā kā 2009. gada 1. decembrī stājās spēkā Lisabonas līgums, Eiropas Savienība ir aizstājusi Eiropas Kopienu un ir tās pēctece, un no minētās dienas īsteno visas Eiropas Kopienas tiesības un uzņemas visus tās pienākumus. Tādēļ atsauces uz “Eiropas Kopienu” Nolīguma tekstā attiecīgā gadījumā jālasa kā atsauces uz “Eiropas Savienību”.”

   3. pants
   Nolīguma 16. pantā paredzētajā Apvienotajā atpakaļuzņemšanas komitejā Savienību pārstāv Komisija, kam palīdz eksperti no dalībvalstīm, kuri ir uzaicināti pēc Komisijas pieprasījuma.
   4. pants
   Apspriedusies ar Padomes izraudzītu īpašu komiteju, Komisija pieņem Savienības nostāju Apvienotajā atpakaļuzņemšanas komitejā attiecībā uz tās reglamenta pieņemšanu saskaņā ar Nolīguma 16. panta 2. punktu.
   5. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   6. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Luksemburgā, 2010. gada 7. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. WATHELET

      (1)  Nolīguma par atpakaļuzņemšanu spēkā stāšanās datumu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      NOLĪGUMS
      starp Eiropas Kopienu un Pakistānas Islāma Republiku par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kuras uzturas nelikumīgi
      AUGSTĀS LĪGUMSLĒDZĒJAS PUSES,
      EIROPAS KOPIENA,
      turpmāk “Kopiena”,
      un
      PAKISTĀNAS ISLĀMA REPUBLIKA,
      turpmāk “Pakistāna”,
      katra no tām turpmāk saukta “puse” un abas kopā – “puses”,
      VĒLOTIES nostiprināt sadarbību, lai efektīvi apkarotu nelegālo imigrāciju,
      VĒLOTIES ar šo nolīgumu un uz savstarpīguma pamata paredzēt ātras un efektīvas procedūras, lai varētu identificēt un drošā, pienācīgā veidā nosūtīt atpakaļ personas, kuras neatbilst vai vairs neatbilst ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nosacījumiem attiecībā uz Pakistānas vai kādas Eiropas Savienības dalībvalsts teritoriju, un sadarbības garā veicināt šādu personu tranzītu,
      UZSVEROT, ka šis nolīgums neskar Eiropas Savienības dalībvalstu un Pakistānas tiesības, pienākumus un atbildību, kas noteikta ar starptautiskajiem tiesību aktiem,
      ŅEMOT VĒRĀ, ka Eiropas Kopienas dibināšanas līguma IV sadaļas noteikumi un visi tiesību akti, kas pieņemti, pamatojoties uz šo sadaļu, netiek piemēroti Dānijas Karalistei,
      IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
      1. pants
      Definīcijas
      Šajā nolīgumā:

                  a)

                  “dalībvalsts” ir jebkura Eiropas Savienības dalībvalsts, izņemot Dānijas Karalisti;

                  b)

                  “dalībvalsts valstspiederīgais” ir jebkura persona, kurai ir kādas dalībvalsts valstspiederība, kā noteikts Kopienā;

                  c)

                  “Pakistānas valstspiederīgais” ir jebkura persona, kurai ir Pakistānas valstspiederība;

                  d)

                  “trešās valsts valstspiederīgais” ir jebkura persona, kurai ir tādas valsts valstspiederība, kas nav Pakistāna vai kāda no dalībvalstīm;

                  e)

                  “bezvalstnieks” ir jebkura persona, kurai nav valstspiederības;

                  f)

                  “uzturēšanās atļauja” ir jebkāda veida atļauja, ko izdevusi Pakistāna vai kāda no dalībvalstīm un kas dod tiesības personai uzturēties izdevējas valsts teritorijā;

                  g)

                  “vīza” ir Pakistānas vai kādas dalībvalsts izsniegta atļauja vai pieņemts lēmums, kas ir nepieciešams, lai ieceļotu tās teritorijā vai šķērsotu to. Tas neietver lidostas tranzīta vīzu;

                  h)

                  “pieteikuma iesniedzēja valsts” ir valsts (Pakistāna vai kāda no dalībvalstīm), kura iesniedz atpakaļuzņemšanas pieteikumu saskaņā ar 2. un 3. pantu vai tranzīta pieteikumu saskaņā ar 12. pantu;

                  i)

                  “pieteikuma saņēmēja valsts” ir valsts (Pakistāna vai kāda no dalībvalstīm), kura saņem atpakaļuzņemšanas pieteikumu saskaņā ar 2. un 3. pantu vai tranzīta pieteikumu saskaņā ar 12. pantu.

            I IEDAĻA
      ATPAKAĻUZŅEMŠANAS PIENĀKUMI
      2. pants
      Valstspiederīgo atpakaļuzņemšana
      1.   Pēc pieteikuma iesniedzējas valsts pieteikuma un pēc tam, kad saskaņā ar 6. pantu ir pierādīta valstspiederība, pieteikuma saņēmēja valsts uzņem atpakaļ visas personas, kuras neatbilst vai vairs neatbilst ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nosacījumiem pieteikuma iesniedzējā valstī.
      2.   Personai, kuras atpakaļuzņemšana ir pieņemta, pieteikuma saņēmēja valsts pēc vajadzības un bez kavēšanās izsniedz ceļošanas dokumentu, kurš vajadzīgs, lai attiecīgo personu varētu uzņemt atpakaļ, un kura derīguma termiņš ir vismaz seši mēneši. Ja juridisku vai faktisku iemeslu dēļ attiecīgo personu nevar pārvietot ceļošanas dokumenta derīguma termiņa laikā, attiecīgā pieteikuma saņēmēja valsts 14 kalendāro dienu laikā izsniedz jaunu ceļošanas dokumentu ar tādu pašu derīguma termiņu.
      3. pants
      Trešās valsts valstspiederīgo un bezvalstnieku atpakaļuzņemšana
      1.   Pēc pieteikuma iesniedzējas valsts pieteikuma un bez papildu formalitātēm, izņemot šajā nolīgumā paredzētās, uzņem atpakaļ trešās valsts valstspiederīgos vai bezvalstniekus, kas neatbilst vai vairs neatbilst spēkā esošajiem ieceļošanas vai uzturēšanās nosacījumiem pieteikuma iesniedzējas valsts teritorijā, ja:

                  a)

                  atpakaļuzņemšanas pieteikuma iesniegšanas laikā attiecīgajai personai ir derīga vīza vai uzturēšanās atļauja, ko izsniegusi pieteikuma saņēmēja valsts; vai

                  b)

                  šīs personas pieteikuma iesniedzējā valstī ir ieradušās nelikumīgi tieši no pieteikuma saņēmējas valsts teritorijas. Tiek uzskatīts, ka persona ir ieradusies tieši no pieteikuma saņēmējas valsts teritorijas šā apakšpunkta nozīmē, ja tā ir ieradusies pieteikuma iesniedzējas valsts teritorijā vai, ja pieteikuma saņēmēja valsts ir Pakistāna, kādas dalībvalsts teritorijā pa gaisu vai pa jūru, pa ceļam nešķērsojot nevienu citu valsti.

            2.   Šā panta 1. punktā noteiktais atpakaļuzņemšanas pienākums neattiecas uz gadījumiem, kad:

                  a)

                  trešās valsts valstspiederīgais vai bezvalstnieks bijis tikai gaisa ceļojuma tranzītā caur starptautisko lidostu pieteikuma saņēmējā valstī; vai

                  b)

                  pieteikuma iesniedzēja valsts trešās valsts valstspiederīgajam vai bezvalstniekam ir izsniegusi vīzu vai uzturēšanās atļauju pirms ieceļošanas tās teritorijā, izņemot gadījumus, kad šai personai ir vīza vai uzturēšanās atļauja, ko izsniegusi pieteikuma saņēmēja valsts un kam ir garāks derīguma termiņš.

            3.   Ja pieteikuma saņēmēja valsts ir dalībvalsts, 1. punktā noteiktais atpakaļuzņemšanas pienākums tiek uzlikts dalībvalstij, kas ir izsniegusi vīzu vai uzturēšanās atļauju. Ja divas vai vairākas dalībvalstis izsniegušas vīzu vai uzturēšanās atļauju, 1. punktā minētais atpakaļuzņemšanas pienākums attiecas uz dalībvalsti, kas izsniegusi dokumentu, kam ir garāks derīguma termiņš, vai – ja vienai vai vairākām no tām beidzies derīguma termiņš – dokumentu, kas joprojām ir derīgs. Ja visiem dokumentiem beidzies derīguma termiņš, 1. punktā minētais atpakaļuzņemšanas pienākums attiecas uz dalībvalsti, kas izsniegusi dokumentu, kam ir nesenākais derīguma termiņš.
      4.   Personai, kuras atpakaļuzņemšana ir apstiprināta, pieteikuma saņēmēja valsts pēc vajadzības un bez kavēšanās izsniedz ceļošanas dokumentu, kurš vajadzīgs, lai attiecīgā persona atgrieztos, un kura derīguma termiņš ir vismaz seši mēneši. Ja juridisku vai faktisku iemeslu dēļ attiecīgo personu nevar pārvietot ceļošanas dokumenta derīguma termiņa laikā, attiecīgā pieteikuma saņēmēja valsts 14 dienu laikā izsniedz jaunu ceļošanas dokumentu ar tādu pašu derīguma termiņu.
      II IEDAĻA
      ATPAKAĻUZŅEMŠANAS KĀRTĪBA
      4. pants
      Principi
      1.   Saskaņā ar 2. punktu, lai pārsūtītu personu, kas jāuzņem atpakaļ, balstoties uz 2. un 3. pantā minētajiem pienākumiem, iesniedz atpakaļuzņemšanas pieteikumu pieteikuma saņēmējas valsts kompetentajai iestādei.
      2.   Neskarot 2. panta 1. punktu un 3. panta 1. punktu, atpakaļuzņemšanas pieteikums nav vajadzīgs, ja personai, kas jāuzņem atpakaļ, ir derīgs ceļošanas dokuments un, ja nepieciešams, pieteikuma saņēmējas valsts derīga vīza vai uzturēšanās atļauja.
      3.   Nevienu personu neuzņem atpakaļ, pamatojoties tikai uz prima facie valstspiederības pierādījumiem.
      5. pants
      Atpakaļuzņemšanas pieteikums
      1.   Atpakaļuzņemšanas pieteikumā iekļauj šādu informāciju:

                  a)

                  ziņas par personu, kura jāuzņem atpakaļ (piemēram, vārds, uzvārds, dzimšanas datums, dzimšanas vieta un pēdējā dzīvesvieta);

                  b)

                  norādes par pierādījumiem attiecībā uz valstspiederību, tranzītu, trešās valsts un bezvalstnieku atpakaļuzņemšanas nosacījumiem un nelikumīgu ieceļošanu un uzturēšanos.

            2.   Atpakaļuzņemšanas pieteikums satur arī, ciktāl iespējams, šādu informāciju:

                  a)

                  paziņojums par to, ka personai, kura jāuzņem atpakaļ, var būt vajadzīga palīdzība vai aprūpe, ja attiecīgā persona nepārprotami piekritusi šādam paziņojumam;

                  b)

                  jebkurš cits aizsardzības vai drošības pasākums, kas varētu būt vajadzīgs konkrētajā atpakaļuzņemšanas gadījumā.

            3.   Kopējā veidlapa, kas izmantojama atpakaļuzņemšanas pieteikumiem, ir pievienota šim nolīgumam kā V pielikums.
      6. pants
      Pierādījumu līdzekļi attiecībā uz valstspiederību
      1.   Valstspiederību nevar pierādīt ar viltotiem dokumentiem.
      2.   Saskaņā ar 2. panta 1. punktu valstspiederību var pierādīt ar jebkuru šā nolīguma I pielikumā minēto dokumentu, pat ja beidzies tā derīguma termiņš. Ja uzrāda šādus dokumentus, pieteikuma saņēmēja valsts un pieteikuma iesniedzēja valsts savstarpēji atzīst attiecīgo valstspiederību, neprasot papildu izmeklēšanu.
      3.   Kā tas noteikts saskaņā ar 2. panta 1. punktu, valstspiederību var pierādīt ar jebkuru šā nolīguma II pielikumā minēto dokumentu, pat ja beidzies tā derīguma termiņš. Ja šādi dokumenti ir iesniegti, pieteikuma saņēmēja valsts uzsāk procedūru attiecīgās personas valstspiederības noteikšanai.
      4.   Ja nav iespējams iesniegt nevienu no I vai II pielikumā minētajiem dokumentiem, pieteikuma iesniedzējas valsts kompetentā iestāde un pieteikuma saņēmējas valsts diplomātiskā vai konsulārā pārstāvniecība pēc pieprasījuma un bez liekas kavēšanas intervē personu, attiecībā uz kuru ir iesniegts pieteikums par atpakaļuzņemšanu.
      7. pants
      Pierādījumu līdzekļi attiecībā uz trešās valsts valstspiederīgajiem un bezvalstniekiem
      1.   Nolīguma 3. panta 1. punktā paredzēto trešās valsts valstspiederīgo un bezvalstnieku atpakaļuzņemšanas nosacījumu izpildi var īpaši pierādīt ar šā nolīguma III pielikumā minētajiem pierādījumu līdzekļiem. To nevar pierādīt ar viltotiem dokumentiem. Šādu pieprasījumu pamatā ir elementi, ko savstarpēji atzīst pieteikuma saņēmēja un pieteikuma iesniedzēja valsts.
      2.   Nolīguma 3. panta 1. punktā paredzēto trešās valsts valstspiederīgo un bezvalstnieku atpakaļuzņemšanas nosacījumu izpildi var pierādīt arī ar šā nolīguma IV pielikumā minētajiem pierādījumu līdzekļiem. Ja šādi pierādījumu līdzekļi ir iesniegti, pieteikuma saņēmēja valsts uzskata tos par piemērotiem izmeklēšanas uzsākšanai.
      3.   Ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nelikumību konstatē no attiecīgās personas ceļošanas dokumentiem, kuros trūkst vajadzīgās vīzas vai citas uzturēšanās atļaujas attiecībā uz pieteikuma iesniedzējas valsts teritoriju. Pieteikuma iesniedzējas valsts paziņojums par konstatējumu, ka attiecīgajai personai nav vajadzīgo ceļošanas dokumentu, vīzas vai uzturēšanās atļaujas, var būt nelikumīgas ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās prima facie pierādījums.
      8. pants
      Termiņi
      1.   Atpakaļuzņemšanas pieteikums jāiesniedz saņēmējas valsts kompetentajai iestādei ne vēlāk kā gadu pēc tam, kad pieteikuma iesniedzējas valsts kompetentā iestāde ir ieguvusi informāciju par to, ka trešās valsts valstspiederīgais vai bezvalstnieks neatbilst vai vairs neatbilst spēkā esošajiem ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nosacījumiem. Ja juridisku vai faktisku šķēršļu dēļ pieteikumu nevar iesniegt laikus, šo termiņu pēc pieprasījuma var pagarināt, bet tikai līdz brīdim, kad šie šķēršļi vairs nepastāv.
      2.   Uz atpakaļuzņemšanas pieprasījumu jāatbild bez nepamatotas kavēšanās un jebkurā gadījumā ne vēlāk kā pēc 30 kalendārajām dienām; atpakaļuzņemšanas pieteikuma noraidījums ir jāpamato. Šis termiņš sākas no atpakaļuzņemšanas pieteikuma saņemšanas dienas. Ja ir kādi juridiski vai faktiski šķēršļi, lai savlaicīgi atbildētu uz pieprasījumu, termiņu pēc pamatota lūguma var pagarināt, bet ne vairāk kā līdz 60 kalendārajām dienām, izņemot gadījumus, kad pieteikuma saņēmējas valsts tiesību aktos noteiktais maksimālais aizturēšanas laiks ir īsāks par 60 dienām vai tieši 60 dienas. Ja šajā termiņā atbilde nav saņemta, uzskata, ka pārsūtīšana ir apstiprināta.
      3.   Pēc apstiprinājuma saņemšanas vai attiecīgi pēc šā panta 2. punktā minētā termiņa beigām attiecīgo personu pārsūta trīs mēnešu laikā. Pēc pieprasījuma šo termiņu var pagarināt uz laiku, kas vajadzīgs juridisku vai praktisku šķēršļu novēršanai.
      9. pants
      Pārsūtīšanas kārtība un transportēšanas veids
      Pirms personas atgriešanas Pakistānas un attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes iepriekš rakstiski vienojas par pārsūtīšanas datumu, ieceļošanas punktu, iespējamiem konvojiem un transporta līdzekļiem.
      10. pants
      Kļūdaina atpakaļuzņemšana
      Pakistāna bez kavēšanās pieņem atpakaļ jebkuru personu, kuru atpakaļuzņēmusi dalībvalsts, un dalībvalsts bez kavēšanās pieņem atpakaļ jebkuru personu, kuru atpakaļuzņēmusi Pakistāna, ja tiek konstatēts, ka trīs mēnešos pēc attiecīgās personas pārsūtīšanas šā nolīguma 2. un 3. pantā minētās prasības nav izpildītas. Šādos gadījumos Pakistānas un attiecīgās dalībvalsts kompetentās iestādes arī apmainās ar visu pieejamo informāciju saistībā ar atpakaļuzņemamās personas faktisko identitāti, valstspiederību un tranzīta maršrutu.
      III IEDAĻA
      TRANZĪTA OPERĀCIJAS
      11. pants
      Principi
      1.   Pieteikuma saņēmēja valsts var atļaut trešās valsts valstspiederīgā vai bezvalstnieka tranzītu, ja šis valstspiederīgais vai persona nevar tikt nosūtīts uz galamērķa valsti uzreiz pēc tam, kad, pamatojoties uz rakstiskiem pierādījumiem, ir apliecināts, ka galamērķa valsts ir apņēmusies uzņemt atpakaļ savu valstspiederīgo vai attiecīgo personu.
      2.   Pieteikuma saņēmēja valsts var atsaukt savu piekrišanu, ja turpmākais ceļojums iespējamās tranzītvalstīs vai atpakaļuzņemšana galamērķa valstī vairs nav nodrošināta. Šādos gadījumos pieteikuma iesniedzēja valsts uzņem atpakaļ trešās valsts valstspiederīgo vai bezvalstnieku uz sava rēķina.
      12. pants
      Tranzīta procedūra
      1.   Pieteikums par tranzīta operāciju jāiesniedz kompetentajai iestādei rakstiskā veidā, un tas ietver šādu informāciju:

                  a)

                  tranzīta veids, citas iespējamās tranzītvalstis un paredzētais galamērķis;

                  b)

                  attiecīgās personas dati (piemēram, vārds, uzvārds, dzimšanas datums un, ja iespējams, dzimšanas vieta, valstspiederība, ceļošanas dokumenta veids un numurs);

                  c)

                  paredzamā robežšķērsošanas vieta, pārvešanas laiks un iespējamā konvoja izmantošana.

            Kopējā veidlapa, kas izmantojama tranzīta pieteikumiem, ir pievienota šim nolīgumam kā VI pielikums.
      2.   Pieteikuma saņēmēja valsts 14 kalendāro dienu laikā rakstiski informē pieteikuma iesniedzēju valsti par savu lēmumu un, ja tā atļauj tranzītu, apstiprina robežšķērsošanas vietu un paredzamo tranzīta laiku.
      3.   Ja tranzīta operāciju īsteno gaisa transportā, personu, kura jāpārved, un iespējamos pavadītājus atbrīvo no pienākuma saņemt lidostas tranzīta vīzu.
      4.   Pieteikuma saņēmējas valsts kompetentās iestādes pēc savstarpējām apspriedēm atbalsta tranzīta operācijas, konkrēti – sniedzot palīdzību attiecīgo personu novērošanā un nodrošinot šim nolūkam piemērotus līdzekļus saskaņā ar saviem normatīvajiem aktiem.
      IV IEDAĻA
      IZMAKSAS
      13. pants
      Transporta un tranzīta izmaksas
      Neskarot kompetento iestāžu tiesības atgūt ar atpakaļuzņemšanu saistītās izmaksas no atpakaļ uzņemtajām personām vai trešām personām, visas transporta izmaksas līdz galamērķa valsts robežai, kas radušās saistībā ar atpakaļuzņemšanu un tranzīta operācijām saskaņā ar šo nolīgumu, sedz pieteikuma iesniedzēja valsts. Ja ir notikusi kļūdaina atpakaļuzņemšana saskaņā ar 10. pantu, šīs izmaksas sedz valsts, kurai ir jāuzņem atpakaļ attiecīgā persona.
      V IEDAĻA
      DATU AIZSARDZĪBA UN SASKAŅOTĪBA AR CITIEM JURIDISKIEM PIENĀKUMIEM
      14. pants
      Personas dati
      1.   Personas datus apstrādā tikai tad, ja šāda datu apstrāde ir vajadzīga Pakistānas vai dalībvalstu kompetentajām iestādēm, lai īstenotu šo nolīgumu. Šā panta nolūkiem piemēro Direktīvas 95/46/EK (1) 2. pantā minētās definīcijas. Ja datu apstrādes iestāde ir dalībvalsts kompetentā iestāde, datu apstrādei piemēro Direktīvu 95/46/EK un attiecīgās dalībvalsts tiesību aktus, kas pieņemti saskaņā ar minēto direktīvu, tostarp noteikumus par personas datu nodošanu trešām valstīm.
      2.   Turklāt attiecībā uz personas datu apstrādi, īstenojot šo nolīgumu, jo īpaši saistībā ar personas datu nodošanu no Pakistānas uz dalībvalsti un otrādi, ievēro šādus principus:

                  a)

                  personas datu apstrāde jāveic godīgi un likumīgi;

                  b)

                  personas dati jāvāc konkrētam, precīzi formulētam un likumīgam šā nolīguma īstenošanas nolūkam, un ne paziņotāja iestāde, ne saņēmēja iestāde nedrīkst tos turpmāk apstrādāt veidā, kas nav saderīgs ar šo nolūku;

                  c)

                  personas datiem jābūt adekvātiem, atbilstīgiem un apjoma ziņā samērīgiem ar nolūku, kādiem tie savākti un/vai tālāk apstrādāti, konkrēti, paziņotie personas dati var skart tikai:

                              —

                              atpakaļ nosūtāmās personas datus (piemēram, uzvārds, vārds, agrāk lietotie vārdi, iesaukas vai pseidonīmi, dzimšanas datums un vieta, dzimums, pašreizējā valstspiederība un visas iepriekšējās valstspiederības),

                              —

                              pasi vai personas apliecību (numurs, derīguma termiņš, izdošanas datums, izdevēja iestāde, izdošanas vieta),

                              —

                              pieturvietas un maršrutus,

                              —

                              citas ziņas, kas vajadzīgas, lai identificētu pārvietojamo personu vai lai pārbaudītu atpakaļuzņemšanas prasības saskaņā ar šo nolīgumu;

                  d)

                  personas datiem jābūt precīziem un nepieciešamības gadījumā atjauninātiem;

                  e)

                  personas dati jāglabā tādā veidā, kas ļauj identificēt datu subjektus tikai tik ilgi, cik tas vajadzīgs, lai sasniegtu mērķi, kura dēļ šie dati savākti vai pakļauti tālākai apstrādei;

                  f)

                  gan izplatītāja iestāde, gan saņēmēja iestāde veic visus pamatotos pasākumus, lai nodrošinātu personas datu pienācīgu izlabošanu, dzēšanu vai bloķēšanu, ja apstrāde neatbilst šā panta noteikumiem, jo īpaši – ja dati nav adekvāti, atbilstīgi, precīzi vai ja tie ir pārlieku apjomīgi, ņemot vērā apstrādes nolūku. Tas ietver paziņošanu otrai pusei par jebkādu datu labošanu, dzēšanu un bloķēšanu;

                  g)

                  saņēmēja iestāde pēc pieprasījuma informē izplatītāju iestādi par izplatīto datu izmantošanu un par iegūtajiem rezultātiem;

                  h)

                  personas datus drīkst paziņot tikai kompetentajām iestādēm. To tālāka nosūtīšana citām iestādēm notiek tikai ar paziņotājas iestādes iepriekšēju piekrišanu;

                  i)

                  nosūtītājas un saņēmējas iestādes pienākums ir rakstiski reģistrēt personas datu nosūtīšanu un saņemšanu.

            15. pants
      Saskaņotība ar citiem juridiskiem pienākumiem
      1.   Šis nolīgums neskar Kopienas, dalībvalstu un Pakistānas tiesības, pienākumus un atbildību saskaņā ar starptautiskajiem tiesību aktiem un starptautiskiem līgumiem, kuriem tās ir pievienojušās.
      2.   Nekas šajā nolīgumā neliedz nosūtīt atpakaļ personu saskaņā ar citu divpusēju vienošanos.
      3.   Šis nolīgums neskar tiesiskās aizsardzības līdzekļus un tiesības, kas personai ir pieejamas saskaņā ar mītnes valsts tiesību aktiem, tostarp starptautiskajiem tiesību aktiem.
      VI IEDAĻA
      ĪSTENOŠANA UN PIEMĒROŠANA
      16. pants
      Apvienotā atpakaļuzņemšanas komiteja
      1.   Puses sniedz savstarpēju palīdzību šā nolīguma piemērošanā un interpretēšanā. Tālab tās izveido Apvienoto atpakaļuzņemšanas komiteju (turpmāk “komiteja”), kas jo īpaši:

                  a)

                  uzrauga šā nolīguma piemērošanu;

                  b)

                  lemj par tehniskiem pasākumiem, kas ir nepieciešami vienotai nolīguma izpildei, konkrēti, par III un IV pielikuma grozījumiem;

                  c)

                  regulāri apmainās ar informāciju par īstenošanas protokoliem, kurus saskaņā ar 17. pantu izstrādājušas atsevišķas dalībvalstis un Pakistāna;

                  d)

                  ierosina šā nolīguma un I un II pielikuma grozījumus.

            2.   Komiteja lēmumus pieņem vienbalsīgi un attiecīgi īsteno.
      3.   Komitejas sastāvā ir Kopienas un Pakistānas pārstāvji. Kopienu pārstāv Eiropas Komisija, kurai palīdz dalībvalstu eksperti.
      4.   Komitejas sanāksmes notiek, ja vajadzīgs, pēc vienas puses pieteikuma, parasti – reizi gadā.
      5.   Domstarpības, ko nevar atrisināt komiteja, atrisina abu pušu apspriedēs.
      6.   Komiteja pieņem savu reglamentu, kurā nosaka arī abām pusēm kopēju darba valodu.
      17. pants
      Īstenošanas protokoli
      1.   Pakistāna un dalībvalsts var izstrādāt īstenošanas protokolu, kurā ietver noteikumus par:

                  a)

                  kompetento iestāžu norīkošanu, robežšķērsošanas punktiem un kontaktpunktu apmaiņu;

                  b)

                  nosacījumiem konvojētām atpakaļnosūtīšanām, tostarp trešo valstu valstspiederīgo un bezvalstnieku tranzītu konvoja pavadībā;

                  c)

                  līdzekļiem un dokumentiem papildus tiem, kas uzskaitīti šā nolīguma I līdz IV pielikumā.

            2.   Īstenošanas protokoli, kas minēti 1. punktā, stājas spēkā tikai pēc tam, kad par tiem paziņots komitejai, kas minēta 16. pantā.
      18. pants
      Saistība ar dalībvalstu divpusējiem atpakaļuzņemšanas nolīgumiem vai režīmiem
      Šā nolīguma noteikumiem ir priekšroka attiecībā pret jebkura divpusēja nolīguma vai režīma noteikumiem par tādu personu atpakaļuzņemšanu, kas uzturas neatļauti, kurš ir noslēgts vai var tikt noslēgts saskaņā ar 17. pantu starp atsevišķām dalībvalstīm un Pakistānu, ciktāl tā noteikumi ir nesaderīgi ar šo nolīgumu.
      VII IEDAĻA
      NOBEIGUMA NOTEIKUMI
      19. pants
      Teritoriālā piemērošana
      1.   Ievērojot 2. punktu, šo nolīgumu piemēro attiecībā uz teritoriju, kurā ir piemērojams Eiropas Kopienas dibināšanas līgums, un Pakistānas teritoriju.
      2.   Šo nolīgumu nepiemēro Dānijas Karalistes teritorijā.
      20. pants
      Spēkā stāšanās, termiņš un izbeigšana
      1.   Šo nolīgumu puses apstiprina vai ratificē saskaņā ar savām attiecīgajām procedūrām.
      2.   Šis nolīgums stājas spēkā pirmajā dienā otrajā mēnesī pēc tā mēneša, kad puses viena otrai paziņo par 1. punktā minēto procedūru pabeigšanu.
      3.   Neskarot starptautiskajās paražu tiesībās paredzētos pušu pienākumus uzņemt atpakaļ savus valstspiederīgos, šo nolīgumu un tā īstenošanas protokolus piemēro personām, kas Pakistānas un dalībvalstu teritorijās ir ieceļojuši pēc tā stāšanās spēkā.
      4.   Katra puse jebkurā laikā var pārtraukt šo līgumu, oficiāli par to paziņojot otrai pusei. Nolīgums zaudē spēku pēc sešiem mēnešiem no šāda paziņojuma dienas.
      21. pants
      Pielikumi
      Šā nolīguma I līdz VI pielikums ir tā sastāvdaļa.

         Nolīgums ir sagatavots Briselē divtūkstoš devītā gada divdesmit sestajā oktobrī divos eksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā, un visi teksti ir vienlīdz autentiski.

            За Европейската общност
            Por la Comunidad Europea
            Za Evropské společenství
            For Det Europæiske Fællesskab
            Für die Europäische Gemeinschaft
            Euroopa Ühenduse nimel
            Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
            For the European Community
            Pour la Communauté européenne
            Per la Comunità europea
            Eiropas Kopienas vārdā
            Europos bendrijos vardu
            Az Európai Közösség részéről
            Għall-Komunità Ewropea
            Voor de Europese Gemeenschap
            W imieniu Wspólnoty Europejskiej
            Pela Comunidade Europeia
            Pentru Comunitatea Europeană
            Za Európske spoločenstvo
            Za Evropsko skupnost
            Euroopan yhteisön puolesta
            För Europeiska gemenskapen

            За Ислямска република Пакистан
            Por la República Islámica de Pakistán
            Za Pákistánskou islámskou republiku
            For Den Islamiske Republik Pakistan
            Für die Islamische Republik Pakistan
            Pakistani Islamivabariigi nimel
            Για την Ισλαμική Δημοκρατία του Πακιστάν
            For the Islamic Republic of Pakistan
            Pour la République islamique du Pakistan
            Per la Repubblica islamica del Pakistan
            Pakistānas Islāma Republikas vārdā
            Pakistano Islamo Respublikos vardu
            A Pakisztáni Iszlám Köztársaság részéről
            Għar-Repubblika Iżlamika tal-Pakistan
            Voor de Islamitische Republiek Pakistan
            W imieniu Islamskiej Republiki Pakistanu
            Pela República Islâmica do Paquistão
            Pentru Republica Islamică Pakistan
            Za Pakistanskú islamskú republiku
            Za Islamsko republiko Pakistan
            Pakistanin islamilaisen tasavallan puolesta
            För Islamiska republiken Pakistan

         (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 95/46/EK (1995. gada 24. oktobris) par personu aizsardzību attiecībā uz personas datu apstrādi un šādu datu brīvu apriti (OV L 281, 23.11.1995., 31. lpp.).

         I PIELIKUMS
         Kopējais to dokumentu saraksts, kuru uzrādīšana ir uzskatāma par valstspiederības pierādījumu (2. panta 1. punkts saistībā ar 6. panta 2. punktu)

                     —

                     Jebkāda veida īstas pases (valsts pases, diplomātiskās pases, dienesta pases, grupu pases un aizvietotājpases, to skaitā bērnu pases),

                     —

                     valsts izsniegtās datorizētās personas apliecības,

                     —

                     īstas pilsonības apliecības.

         II PIELIKUMS
         To dokumentu saraksts, kuru uzrādīšana ir iemesls uzsākt valstspiederības noteikšanas procedūru (2. panta 1. punkts saistībā ar 6. panta 3. punktu)

                     —

                     Digitālie pirkstu nospiedumi vai citi biometriskie dati,

                     —

                     valsts izsniegtas pagaidu un provizoriskās personas apliecības, militārā dienesta apliecības un dzimšanas apliecības, ko izsniegusi pieteikuma saņēmējas puses valdība,

                     —

                     jebkuru šā nolīguma I pielikumā minēto dokumentu fotokopijas (1),

                     —

                     autovadītāja apliecības vai to fotokopijas (1),

                     —

                     fotokopijas (1) no cita veida oficiāliem dokumentiem, kuros minēta vai norādīta pilsonība (piemēram dzimšanas apliecībām),

                     —

                     dienesta apliecības, jūrnieka grāmatiņas, kapteiņa dienesta apliecības vai šo dokumentu fotokopijas (1),

                     —

                     attiecīgās personas paziņojumi.

            (1)  Šajā pielikumā “fotokopijas” ir Pakistānas vai dalībvalstu iestāžu oficiāli apliecinātas fotokopijas.

         III PIELIKUMS
         Kopējais to dokumentu saraksts, kurus uzskata par pierādījumu līdzekļiem trešo valstu valstspiederīgo un bezvalstnieku atpakaļuzņemšanas nosacījumiem (3. panta 1. punkts saistībā ar 7. panta 1. punktu)

                     —

                     Ieceļošanas/izceļošanas zīmogs/atzīme attiecīgās personas ceļošanas dokumentā,

                     —

                     derīga vīza un/vai uzturēšanās atļauja, ko ir izsniegusi pieteikuma saņēmēja dalībvalsts.

         IV PIELIKUMS
         Kopējais to dokumentu saraksts, kurus uzskata par pierādījumu līdzekļiem, ka jāuzsāk izmeklēšana par trešās valsts valstspiederīgo un bezvalstnieku atpakaļuzņemšanu (3. pants saistībā ar 7. panta 2. punktu)

                     —

                     Oficiāli paziņojumi, jo īpaši tādi, kurus veikuši robežkontroles dienesta darbinieki un citi ierēdņi vai bona fide liecinieki (piemēram, aviolīniju darbinieki), kas var liecināt, ka attiecīgā persona ir šķērsojusi robežu,

                     —

                     pieteikuma iesniedzējas valsts kompetento iestāžu sniegts vietas un apstākļu apraksts, kuros attiecīgā persona ir pārtverta pēc ieceļošanas pieteikuma iesniedzējas valsts teritorijā,

                     —

                     starptautiskas organizācijas sniegtas ziņas par personas identitāti un/vai tās uzturēšanos (piemēram, ANO Augstais komisārs bēgļu jautājumos),

                     —

                     ģimenes locekļu sniegtie paziņojumi/informācijas apstiprinājumi,

                     —

                     attiecīgās personas paziņojums,

                     —

                     uz personas vārda izsniegtas biļetes, kā arī jebkāda veida apliecinājumi un rēķini (piemēram, viesnīcas rēķini, ārsta/zobārsta apmeklējuma kartes, valsts/privātu iestāžu ieejas kartes u. c.), kas skaidri liecina, ka attiecīgā persona ir uzturējusies pieteikuma saņēmējas valsts teritorijā,

                     —

                     uz personas vārda izsniegtas lidmašīnu vai kuģu reisu biļetes un/vai pasažieru saraksti, kas liecina par maršrutu pieteikuma saņēmējas dalībvalsts teritorijā,

                     —

                     liecības tam, ka attiecīgā persona ir izmantojusi kurjerdienesta vai ceļojumu aģentūras pakalpojumus.

         V PIELIKUMS

         VI PIELIKUMS

         KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR 1. PANTA f) PUNKTU
         Puses vienojas, ka, piemērojot 1. panta f) punktu, uzturēšanās atļaujas neietver pagaidu atļaujas, kas atļauj uzturēties to teritorijā saistībā ar patvēruma pieteikuma vai uzturēšanās atļaujas pieteikuma izskatīšanu.

         KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR 2. PANTA 1. PUNKTU
         Puses ņem vērā, ka saskaņā ar spēkā esošo Pakistānas 1951. gada Likumu par pilsonību un saskaņā ar to izdotajiem noteikumiem Pakistānas pilsonis nevar atteikties no savas pilsonības, neiegūstot citas valsts pilsonību vai nesaņemot derīgu dokumentu, ar kuru tiek garantēta citas valsts pilsonības vai valstspiederības piešķiršana.
         Puses vienojas par savstarpēju apspriešanos, ja un kad tas ir vajadzīgs.

         KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR 3. PANTU
         Saskaņā ar 3. pantu puses principiāli centīsies katru trešās valsts valstspiederīgo vai bezvalstnieku, kurš neatbilst vai vairs neatbilst spēkā esošajiem ieceļošanas, atrašanās vai uzturēšanās nosacījumiem attiecībā uz jebkuras puses teritoriju, atgriezt viņa izcelsmes valstī.

         KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR 3. PANTA 1. PUNKTA b) APAKŠPUNKTU
         Puses vienojas, ka tikai tranzīta uzturēšanos lidostas kontrolējamā teritorijā neuzskata par “starpieceļošanu citā valstī” šo noteikumu nozīmē.

         KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR 8. PANTA 2. PUNKTU
         Puses vienojas, ka attiecībā uz to dalībvalstu iesniegtajiem atpakaļuzņemšanas pieprasījumiem, kurās ar šo valstu tiesību aktiem maksimālais aizturēšanas laiks ir īsāks par vai vienāds ar 30 dienām, 8. panta 2. punktā noteiktais 30 kalendāro dienu termiņš, ja atbilde uz atpakaļuzņemšanas pieprasījumu ir pozitīva, ietver personas atpakaļuzņemšanai nepieciešamā ceļošanas dokumenta izsniegšanu, kā noteikts nolīguma 2. panta 2. punktā un 3. panta 4. punktā.

         EIROPAS KOMISIJAS UN PAKISTĀNAS KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR LIKUMĪGU MIGRĀCIJU
         Ņemot vērā, ka Pakistāna vēlas izmantot likumīgas migrācijas iespējas, kas pastāv Eiropas Savienības dalībvalstīs, puses vienojās, ka šā nolīguma piemērošana būs būtisks faktors, kas rosinās atsevišķas dalībvalstis piedāvāt likumīgas migrācijas iespējas Pakistānas pilsoņiem. Šajā kontekstā Eiropas Komisija aicina dalībvalstis atbilstīgi to tiesību aktiem uzsākt sarunas ar Pakistānu par likumīgas migrācijas iespējām Pakistānas pilsoņiem.

         KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR TEHNISKO PALĪDZĪBU
         Puses apņemas īstenot šo nolīgumu, pamatojoties uz kopīgu atbildību un līdzsvarotām partnerattiecībām solidaritātes garā, lai pārvaldītu migrācijas plūsmas starp Eiropas Savienību un Pakistānu.
         Šajā kontekstā Eiropas Savienība ar Kopienas palīdzības programmām, jo īpaši Aeneas programmu, atbalstīs visu šā nolīguma komponentu īstenošanu, tostarp atbalstot atpakaļuzņemto personu readaptāciju un labklājību.
         Šāds atbalsts var ietvert arī saikni starp migrāciju un attīstību, likumīgās ekonomiskās migrācijas organizēšanu un veicināšanu, nelikumīgās migrācijas problēmu risināšanu un migrantu aizsardzību pret ekspluatāciju un izslēgšanu.

         KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR DĀNIJU
         Puses ņem vērā, ka šo nolīgumu nepiemēro Dānijas Karalistes teritorijai, kā arī Dānijas Karalistes valstspiederīgajiem. Šādos apstākļos Pakistānai un Dānijai būtu lietderīgi noslēgt atpakaļuzņemšanas nolīgumu ar tādiem pašiem noteikumiem kā šajā nolīgumā.

         KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR ISLANDI UN NORVĒĢIJU
         Puses ņem vērā ciešās attiecības starp Eiropas Kopienu un Islandi un Norvēģiju, jo īpaši atbilstīgi 1999. gada 18. maija nolīgumam par šo valstu iesaistīšanos Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un attīstībā. Šādos apstākļos ir lietderīgi, ka Pakistāna ar Islandi un Norvēģiju noslēdz atpakaļuzņemšanas nolīgumu ar tādiem pašiem noteikumiem kā šajā nolīgumā.

         KOPĪGĀ DEKLARĀCIJA PAR VISAPTVEROŠU DIALOGU PAR MIGRĀCIJAS PĀRVALDĪBU
         Puses apņemas uzsākt visaptverošu dialogu par migrācijas pārvaldību ar Apvienotās Komisijas starpniecību, kuru izveidos saskaņā ar EK un Pakistānas trešās paaudzes sadarbības nolīgumu. Šis dialogs ietvers jautājumus par vīzu politiku nolūkā vienkāršot tiešos personiskos kontaktus.


title: 2011/580/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2011. gada 10. maijs ) par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu#Eiropas Parlamenta Rezolūcija ( 2011. gada 10. maijs ), ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no Lēmuma par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               27.9.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 250/162

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2011. gada 10. maijs)
   par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2011/580/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2009. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2009. finanšu gada pārskatiem, ar Iestādes atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2011. gada 15. februāra ieteikumu (05892/2011 – C7-0052/2011),

               —

               ņemot vērā EK līguma 276. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002 (3), ar ko izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi, un jo īpaši tās 44. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 94. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu (A7-0146/2011),

               1.

               sniedz Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes izpilddirektorei apstiprinājumu par Iestādes 2009. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes izpilddirektorei, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Jerzy BUZEK

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 338, 14.12.2010., 108. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
      (2011. gada 10. maijs),
      ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no Lēmuma par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2009. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
      EIROPAS PARLAMENTS,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2009. finanšu gada galīgos pārskatus,

                  —

                  ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes 2009. finanšu gada pārskatiem, ar Iestādes atbildēm (1),

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2011. gada 15. februāra ieteikumu (05892/2011 – C7-0052/2011),

                  —

                  ņemot vērā EK līguma 276. pantu un Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 178/2002 (3), ar ko izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi, un jo īpaši tās 44. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4), un jo īpaši tās 94. pantu,

                  —

                  ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

                  —

                  ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komitejas atzinumu (A7-0146/2011),

                  A.

                  tā kā Revīzijas palāta norādīja, ka tā ir guvusi pamatotu pārliecību par to, ka gada pārskati par 2009. finanšu gadu ir ticami un ka pakārtotie darījumi ir likumīgi un pareizi;

                  B.

                  tā kā 2010. gada 5. maijā Parlaments sniedza Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādes izpilddirektorei apstiprinājumu par iestādes 2008. finanšu gada budžeta izpildi (5) un lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu pievienotajā rezolūcijā cita starpā:

                              —

                              norādīja, ka trešo gadu pēc kārtas Revīzijas palāta konstatēja apropriāciju pārnešanu uz nākamo gadu (23 % no 2008. gada budžeta apropriācijām pārnestas uz 2009. gadu, 16 % no 2007. gada budžeta apropriācijām – uz 2008. gadu, 20 % no 2006. gada budžeta apropriācijām – uz 2007. gadu),

                              —

                              norādīja, ka no 25 ieteikumiem, ko sniedzis Iekšējās revīzijas dienests (IRD) un iekšējās revīzijas struktūra (IRS), īstenoti 20 ieteikumi (80 %),

                              —

                              norādīja, ka 2008. gada oktobrī tika uzsākta otrā darbinieku aptauja, lai novērtētu darba vidi Iestādē;

                  C.

                  tā kā Iestādes 2009. finanšu gada budžets bija EUR 71 400 000, t. i., par 7,5 % lielāks nekā 2008. finanšu gadā,

         Darbība

                  1.

                  norāda, ka 2009. gadā Iestādes budžets sasniedza EUR 71 400 000 salīdzinājumā ar EUR 66 400 000 iepriekšējā gadā;

                  2.

                  uzsver, ka 2009. gada budžeta procedūras laikā budžeta lēmējinstitūcija iekļāva rezervē kopumā EUR 4 546 000 no Iestādes budžeta; atzinīgi vērtē to, ka 2009. gada novembrī EUR 2 000 000 no rezervē iekļautajiem līdzekļiem tika atļauts izmantot Iestādes IT attīstības un infrastruktūras projektu īstenošanai, jo tā attiecīgajai komitejai bija iesniegusi darbinieku aptaujas rezultātus, kas bija priekšnoteikums līdzekļu izņemšanai no rezerves;

                  3.

                  norāda arī to, ka atlikusī rezerves daļa tika piešķirta tai pašai politikas jomai, lai veicinātu efektīvus atbildes pasākumus saistībā ar H1N1 pandēmiju; apzinās, ka Iestāde nav pieprasījusi šos līdzekļus darbā pieņemšanas procedūrām, jo tās tika atliktas uz 2010. gadu;

                  4.

                  pauž gandarījumu par to, ka Iestāde Revīzijas palātas 2009. gada ziņojumam pievienotajā tabulā salīdzināja 2009. gada un 2008. gada darbību, kas ļauj budžeta izpildes apstiprinātājiestādei efektīvāk izvērtēt tā darbību pa gadiem; atzinīgi vērtē Iestādes tematisko izdevumu un īsu politikas pārskatu skaita palielināšanos;

                  5.

                  konstatē, ka Iestāde ir diferencējusi apropriācijas zinātniskiem grantiem un zinātniskiem sadarbības projektiem 2009. gadā, kā rezultātā tika atceltas maksājumu apropriācijas EUR 6 000 000 apmērā; iesaka Iestādei pastiprināt ar apropriāciju diferencēšanu saistīto budžeta procesu plānošanu un uzraudzību;

                  6.

                  uzsver, ka Iestādei ir jānodrošina augstas kvalitātes un neatkarīgas konsultācijas, lai panāktu atbilstību Savienības drošuma standartiem, kā arī nodrošinātu zinātnisko izcilību un neatkarību visos jautājumos, kas tieši vai netieši skar pārtikas un barības nekaitīgumu un augu aizsardzību; jo īpaši pārredzamības nolūkā iesaka veikt pasākumus, lai pastiprinātu un uzraudzītu atbilstību iekšējiem noteikumiem par Iestādes darbinieku un piesaistīto ekspertu interešu deklarācijām;

                  7.

                  prasa Revīzijas palātai veikt Iestādes darbības rezultātu revīzijas;

         Budžeta un finanšu pārvaldība

                  8.

                  aicina Iestādi stingrāk īstenot ar diferencētajām apropriācijām saistītos budžeta procesus un šo apropriāciju daudzgadu izpildes plānošanu un uzraudzību; konstatē – Revīzijas palāta ziņoja, ka no diferencētajām apropriācijām, kas bija paredzētas zinātniskiem grantiem un zinātniskās sadarbības projektiem, nācies atcelt EUR 6 000 000 (75 %), EUR 3 100 000 no kuriem bija piešķirti, pārsniedzot Iestādes noteiktās vajadzības; atzinīgi vērtē Iestādes ieceri rīkoties, ņemot vērā pieredzi, ko tā guvusi 2009. gadā – pirmajā gadā, kad tika ieviesta zinātniskiem sadarbības projektiem paredzētu diferencētu apropriāciju koncepcija;

                  9.

                  turklāt mudina Iestādi uzlabot budžeta pārvaldību, lai samazinātu pārnesto līdzekļu ievērojamo apjomu; uzsver, ka ceturto gadu pēc kārtas Revīzijas palāta ir konstatējusi apropriāciju pārnešanu uz nākamo gadu (13 % no 2009. gada budžeta apropriācijām pārnestas uz 2010. gadu, 23 % no 2008. gada budžeta apropriācijām – uz 2009. gadu, 16 % no 2007. gada budžeta apropriācijām – uz 2008. gadu un 20 % no 2006. gada budžeta apropriācijām – uz 2007. gadu); it īpaši norāda, ka tas liecina par nepilnībām procedūrās, saskaņā ar kurām Iestāde veic līgumu pārvaldību, kā arī atskaišu un izmaksu deklarāciju iesniegšanas uzraudzību;

                  10.

                  pauž nožēlu par to, ka trešo gadu pēc kārtas Revīzijas palāta ir norādījusi, ka nācies atcelt pamatdarbībai paredzētās saistību apropriācijas, kas bija pārnestas no iepriekšējā gada (19 % pamatdarbībai paredzēto saistību apropriāciju pārnestas no 2008. gada, 37 % – no 2007. gada un 26 % – no 2006. gada); mudina Iestādi mainīt šo situāciju un informēt Revīzijas palātu par veiktajiem pasākumiem;

                  11.

                  turklāt norāda uz Revīzijas palātas konstatēto, proti, ka bijis grūti īstenot 2009. gada darba programmu; tādēļ aicina Iestādi veikt šo trūkumu novēršanai vajadzīgos pasākumus;

         Iekšējā revīzija

                  12.

                  apstiprina, ka Iestāde ir iesniegusi budžeta izpildes apstiprinātājiestādei izpilddirektores sagatavotu ziņojumu, kurā atbilstoši Finanšu pamatregulas 72. panta 5. punktam īsumā izklāstīts IRD ieteikumu saturs; tomēr pauž bažas it īpaši par to, ka no 48 ieteikumiem viens ir “neatliekams” (par grantu pārvaldību), 27 – “ļoti svarīgi” un 20 – “svarīgi”, tomēr budžeta izpildes apstiprinātājiestāde par šo ieteikumu saturu nav informēta; tādēļ mudina Iestādes izpilddirektori sniegt šo informāciju;

                  13.

                  apstiprina, ka Iestāde ir informējusi, ka 2009. gada pēdējā ceturksnī IRD padziļināti novērtēja revīzijas risku, lai noteiktu revīzijas prioritātes un IRD revīzijas darba plānu nākamajiem trijiem gadiem, kā arī veica interešu deklarāciju revīziju un 2009. gadā īstenoto darbā pieņemšanas procedūru revīziju;

                  14.

                  uzskata, ka Iestādes 2006. gadā izveidotā revīzijas komiteja sniedz būtisku atbalstu Administratīvajai valdei, nodrošinot, ka IRD un IRS pareizi veic savu darbu un ka Administratīvā valde un izpilddirektore to pienācīgi ņem vērā; tāpēc uzskata, ka šī Iestādes revīzijas komiteja varētu būt paraugs citām aģentūrām;

                  15.

                  atkārtoti prasa Iestādei veikt attiecīgus pasākumus interešu konflikta gadījumā; aicina Iestādi izvērtēt tās vadošo zinātnieku un valdes un ekspertu grupu locekļu varbūtējos interešu konfliktus, lai varētu atklāt iespējamu informācijas nenorādīšanu interešu deklarācijās un laikus uz to reaģēt;

                  16.

                  attiecībā uz pārējiem konstatējumiem, kas pievienoti lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu un kas ir horizontāla rakstura konstatējumi, norāda uz 2011. gada 10. maija rezolūciju (6) par aģentūru darbību, finanšu pārvaldību un kontroli.

         (1)  OV C 338, 14.12.2010., 108. lpp.

         (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

         (3)  OV L 31, 1.2.2002., 1. lpp.

         (4)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

         (5)  OV L 252, 25.9.2010., 155. lpp.

         (6)  Pieņemtie teksti, P7_TA(2011)0163 (sk. šā Oficiālā Vēstneša 269. lpp.).


title: 2011/213/ES: Padomes Lēmums ( 2011. gada 9. marts ) par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību#Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību

text:
               6.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 90/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 9. marts)
   par to, lai noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību
   (2011/213/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 186. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunkta v) punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija Eiropas Kopienas vārdā ir risinājusi sarunas ar Japānas valdību par Nolīgumu par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību.

               (2)

               Minēto nolīgumu pušu pārstāvji parakstīja Briselē 2009. gada 30. novembrī, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               (3)

               Līdz ar Lisabonas līguma stāšanos spēkā 2009. gada 1. decembrī Eiropas Savienība ir aizstājusi Eiropas Kopienu un ir tās pēctece.

               (4)

               Nolīgums būtu jānoslēdz Savienības vārdā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Savienības vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Komisija pieņem nostāju, kādu Savienība ieņem ar nolīguma 6. panta 1. punktu izveidotajā Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumiem, kurus nolīgumā izdara atbilstīgi tā 13. panta 5. punktam.
   3. pants
   Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz nolīguma 13. panta 1. punktā paredzēto paziņojumu un sniedz Japānas valdībai šādu paziņojumu:

      “Lisabonas līgumam stājoties spēkā 2009. gada 1. decembrī, Eiropas Savienība ir aizstājusi Eiropas Kopienu, ir tās pēctece un no minētās dienas īsteno visas Eiropas Kopienas tiesības un uzņemas visus tās pienākumus. Tāpēc nolīguma tekstā esošās atsauces uz “Eiropas Kopienu” attiecīgos gadījumos jālasa kā atsauces uz “Eiropas Savienību”.”

   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2011. gada 9. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         CSÉFALVAY Z.

      NOLĪGUMS
      starp Eiropas Kopienu un Japānas valdību par zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību
      EIROPAS KOPIENA (turpmāk “Kopiena”)
      un
      JAPĀNAS VALDĪBA,
      VĒLOTIES turpmāk veicināt ciešās un draudzīgās attiecības starp Japānu un Kopienu un apzinoties zinātnes atziņu straujo attīstību un to pozitīvo devumu divpusējas un starptautiskas sadarbības sekmēšanā,
      VĒLOTIES paplašināt zinātniskās un tehnoloģiskās sadarbības jomu vairākās kopīgu interešu sfērās, veidojot produktīvu partnerību miermīlīgiem nolūkiem un savstarpējam izdevīgumam,
      UZSKATOT, ka šāda sadarbība un šādas sadarbības rezultātu izmantošana veicinās Japānas un Kopienas ekonomisko un sociālo attīstību,
      VĒLOTIES izveidot oficiālu pamatu vispārējo sadarbības pasākumu īstenošanai, kas nostiprinās zinātnisko un tehnoloģisko sadarbību starp Pusēm,
      IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
      1. pants
      1.   Puses veicina, izstrādā un atvieglo miermīlīgiem mērķiem paredzētus sadarbības pasākumus, ko saskaņā ar šo nolīgumu veic zinātnes un tehnoloģijas jomās.
      2.   Saskaņā ar šo nolīgumu sadarbības pasākumus veic, pamatojoties uz šādiem principiem:

                  a)

                  savstarpēji un līdzvērtīgi ieguldījumi un izdevīgums;

                  b)

                  vieszinātnieku piekļuve attiecīgās otras Puses pētniecības un attīstības programmām un projektiem, un iekārtām;

                  c)

                  savlaicīga apmaiņa ar informāciju, kas varētu ietekmēt sadarbības pasākumus, kurus veic saskaņā ar šo nolīgumu;

                  d)

                  uz zināšanām balstītas sabiedrības izveides sekmēšana Japānas un Kopienas ekonomiskās un sociālās attīstības labā.

            2. pants
      1.   Sadarbības pasākumi, ko veic saskaņā ar šo nolīgumu, ir tieši sadarbības pasākumi un netieši sadarbības pasākumi.
      2.   Šajā nolīgumā:

                  a)

                  “Puses” ir Japānas valdība un Kopiena;

                  b)

                  “tieši sadarbības pasākumi” ir sadarbības pasākumi, ko veic Puses vai to aģentūras;

                  c)

                  “netieši sadarbības pasākumi” ir sadarbības pasākumi, ko Japānas un Kopienas personas veic saskaņā ar pētniecības un attīstības programmām un projektiem;

                  d)

                  “pētniecības un attīstības programmas un projekti” ir Kopienas īstenotā Pamatprogramma pētniecībai un tehnoloģiju attīstībai vai Japānas valdības, tās aģentūru vai oficiālu iestāžu īstenotas pētniecības un attīstības programmas un projekti, kam ir uz konkurenci balstītas finansēšanas sistēmas;

                  e)

                  “persona” ir:

                              i)

                              attiecībā uz Japānu – ikviens Japānas valstspiederīgais vai ikviena juridiska persona, kas nodibināta saskaņā ar Japānas tiesību aktiem; un

                              ii)

                              attiecībā uz Kopienu – ikviens Kopienas dalībvalstu valstspiederīgais vai ikviena juridiska persona, kas nodibināta saskaņā ar Kopienas dalībvalstu tiesību aktiem vai Kopienas tiesību aktiem;

                  f)

                  “aģentūra” ir:

                              i)

                              attiecībā uz Japānu – Japānas valdības aģentūras; un

                              ii)

                              attiecībā uz Kopienu – Eiropas Komisija;

                  g)

                  “oficiālas iestādes” ir oficiālas iestādes, kuru budžetu un darbības plānu ir apstiprinājuši Japānas valdības kompetentie ministri un kuru pētniecības un attīstības programmas un projekti, kam ir uz konkurenci balstīta finansēšanas sistēma, ar viņu piekrišanu ir iekļauti attiecīgajās programmās un projektos netiešiem sadarbības pasākumiem;

                  h)

                  “intelektuālā īpašuma tiesības” ir “intelektuālais īpašums” tādā nozīmē, kāda noteikta 2. pantā Konvencijā par Pasaules intelektuālā īpašuma organizācijas dibināšanu, kas parakstīta 1967. gada 14. jūlijā Stokholmā.

            3. pants
      1.   Var būt šāda veida tiešie sadarbības pasākumi:

                  a)

                  dažāda veida sanāksmes, piemēram, ekspertu tikšanās, lai apspriestos un apmainītos ar informāciju par vispārīgu vai specifisku tematu zinātniskiem un tehnoloģiskiem aspektiem un lai noteiktu pētniecības un attīstības programmas un projektus, kurus būtu lietderīgi īstenot sadarbībā;

                  b)

                  apmainīšanās ar informāciju par pasākumiem, politiku, praksi, normatīvajiem aktiem attiecībā uz pētniecību un attīstību;

                  c)

                  zinātnieku, tehnisko darbinieku vai citu speciālistu apmeklējumi un apmaiņa saistībā ar vispārīgiem vai specifiskiem jautājumiem;

                  d)

                  jebkura cita veida sadarbības pasākumi, kuru īstenošanu var noteikt, ierosināt un nolemt šā nolīguma 6. pantā minētā Zinātniskās un tehnoloģiskās sadarbības apvienotā komiteja.

            2.   Lai izstrādātu netiešus sadarbības pasākumus, jebkura vienas Puses persona var saskaņā ar otras Puses normatīvajiem aktiem un šā nolīguma I un II pielikumu piedalīties pētniecības un attīstības programmās un projektos, ko īsteno attiecīgā otra Puse, tās aģentūras vai oficiālas iestādes.
      4. pants
      Puses, to aģentūras vai oficiālas iestādes, kuras piedalās sadarbības pasākumā, ko veic saskaņā ar šo nolīgumu, var pieņemt kopīgu lēmumu par minētā sadarbības pasākuma elementiem un kārtību.
      5. pants
      Ikviena Puse vai tās aģentūras, attiecīgā gadījumā ar otras Puses vai tās aģentūru piekrišanu, var atļaut pētniekiem un organizācijām no visām pētniecības jomām, arī no privātā sektora, piedalīties tiešos sadarbības pasākumos, ko veic saskaņā ar šo nolīgumu.
      6. pants
      1.   Lai nodrošinātu šā nolīguma faktisku īstenošanu, Puses izveido Zinātniskās un tehnoloģiskās sadarbības apvienoto komiteju (turpmāk “Apvienotā komiteja”). Apvienotās komitejas līdzpriekšsēdētāji ir Japānas Ārlietu ministrijas un Eiropas Komisijas ierēdņi.
      2.   Apvienotajai komitejai ir šādas funkcijas:

                  a)

                  apmainīties ar informāciju un viedokļiem par zinātnes un tehnoloģijas politikas jautājumiem;

                  b)

                  noteikt, ierosināt un nolemt īstenot sadarbības pasākumus saskaņā ar šo nolīgumu;

                  c)

                  pārskatīt un apspriest saskaņā ar šo nolīgumu veikto sadarbības pasākumu rezultātus;

                  d)

                  sniegt Pusēm konsultācijas un atbalstu saistībā ar šā nolīguma īstenošanu;

                  e)

                  regulāri pārskatīt savstarpējo piekļuvi pētniecības un attīstības programmām un projektiem un pasākumus vieszinātnieku uzņemšanai un izvērtēt konkrētus pasākumus, lai uzlabotu minēto piekļuvi un nodrošinātu šā nolīguma 1. pantā minētā savstarpīguma principa faktisku īstenošanu.

            3.   Apvienotās komitejas lēmumus pieņem, savstarpēji vienojoties.
      4.   Apvienotā komiteja tiekas savstarpēji izdevīgos laikos, vēlams vismaz reizi divos gados.
      5.   Apvienotās komitejas sanāksmes pārmaiņus rīko Japānas valdība un Kopiena, ja vien nevienojas citādi.
      6.   Apvienotās komitejas sanāksmes dalībnieku ceļa un uzturēšanās izdevumus sedz tā Puse, kuru tie pārstāv. Visas pārējās ar Apvienotās komitejas sanāksmēm saistītās izmaksas sedz uzņēmēja Puse.
      7.   Apvienotā komiteja pieņem savu reglamentu.
      8.   Ārpus sesijām Apvienotā komiteja var pieņemt lēmumus ar diplomātisko kanālu starpniecību.
      7. pants
      Šā nolīguma īstenošana ir atkarīga no atvēlēto līdzekļu pieejamības un katras Puses piemērojamajiem normatīvajiem aktiem.
      8. pants
      1.   Zinātnisko un tehnoloģisko informāciju, uz ko neattiecas īpašumtiesības un kas rodas tiešu sadarbības pasākumu rezultātā, ikviena Puse var darīt pieejamu sabiedrībai, izmantojot ierastos kanālus un ievērojot iesaistīto aģentūru parastās procedūras.
      2.   Intelektuālā īpašuma tiesības un neizpaužamu informāciju, kas rodas, tiek pieteikta vai iegūta saskaņā ar šo nolīgumu veiktos sadarbības pasākumos, izmanto atbilstīgi šā nolīguma II pielikuma noteikumiem.
      9. pants
      Puses saskaņā ar saviem normatīvajiem aktiem pieliek visas pūles, lai personām, kuras veic sadarbības pasākumus saskaņā ar šo nolīgumu, nodrošinātu visas iespējas, kas atvieglotu minētajos sadarbības pasākumos iesaistīto pētnieku brīvu pārvietošanos un uzturēšanos un atvieglotu minētajiem sadarbības pasākumiem paredzētu materiālu, datu vai aprīkojuma ievešanu to teritorijā vai izvešanu no tās.
      10. pants
      Šā nolīguma noteikumi neskar tiesības un pienākumus saskaņā ar esošiem un jauniem sadarbības nolīgumiem starp Pusēm vai starp Japānas valdību un jebkuras Kopienas dalībvalsts valdību.
      11. pants
      Visus jautājumus vai domstarpības saistībā ar šā nolīguma interpretāciju vai īstenošanu risina, Pusēm savstarpēji apspriežoties.
      12. pants
      Šā nolīguma I un II pielikums ir šā nolīguma sastāvdaļa.
      13. pants
      1.   Šis nolīgums stājas spēkā dienā, kad Puses apmainās ar diplomātiskajām notām, informējot viena otru, ka ir pabeigtas to attiecīgās iekšējās procedūras, kas vajadzīgas, lai šis nolīgums stātos spēkā.
      2.   Šis nolīgums ir spēkā piecus gadus un paliek spēkā arī pēc tam, ja vien kāda no Pusēm to neizbeidz sākotnējā piecu gadu termiņa beigās vai jebkurā laikā pēc tā beigām, vismaz sešus mēnešus iepriekš iesniedzot otrai Pusei rakstisku paziņojumu par savu nodomu izbeigt šo nolīgumu.
      3.   Šā nolīguma izbeigšana neskar ne sadarbības pasākumus, kas uzsākti saskaņā ar šo nolīgumu un nav pilnībā pabeigti šā nolīguma izbeigšanas brīdī, ne īpašas tiesības un pienākumus, kas iegūti atbilstīgi šā nolīguma II pielikumam.
      4.   Katra Puse var ik pēc pieciem gadiem novērtēt šā nolīguma un saskaņā ar šo nolīgumu veikto pasākumu ietekmi, un Puse, kura to veic, informē otru Pusi par novērtēšanas rezultātiem. Katra Puse pieliek visas pūles, lai atvieglotu otras Puses veikto novērtēšanu.
      5.   Šo nolīgumu var grozīt pēc Pušu savstarpējas vienošanās, tām apmainoties ar diplomātiskajām notām. Grozījumi stājas spēkā saskaņā ar tiem pašiem nosacījumiem, kas minēti 1. punktā, ja vien nevienojas citādi.
      Šis nolīgums un šā nolīguma I un II pielikums ir sagatavoti divos oriģināleksemplāros angļu, bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, polu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu, zviedru un japāņu valodā, visiem šiem tekstiem esot vienlīdz autentiskiem. Atšķirīgas interpretācijas gadijurnā teksts angļu un japāņu valodā ir noteicošais attiecībā pret tekstiem citās valodās.

         TO APLIECINOT, Eiropas Kopienas un Japānas valdības pilnvarotie ir parakstījuši šo nolīgumu.
         Briselē, 2009. gada trīsdesmitajā novembrī

               Eiropa Kopienas vārdā –

               Japānas valdības vārdā –

         I PIELIKUMS

            NOTEIKUMI PERSONU LĪDZDALĪBAI PĒTNIECĪBAS UN ATTĪSTĪBAS PROGRAMMĀS UN PROJEKTOS

                     I.

                     Ja saskaņā ar šo nolīgumu Puse, tās aģentūras vai oficiālas iestādes ar otras Puses personu noslēdz līgumu par pētniecības un attīstības programmām un projektiem, otra Puse pēc pieprasījuma cenšas sniegt saprātīgu un iespējamu palīdzību, kas varētu būt vajadzīga vai noderīga pirmajai minētajai Pusei, tās aģentūrām vai oficiālām iestādēm, lai veicinātu šāda līguma vienmērīgu īstenošanu.

                     II.

                     Japānas personas var piedalīties Kopienas īstenotajā Pamatprogrammā pētniecībai un tehnoloģiju attīstībai. Šāda Japānas personu līdzdalība notiek saskaņā ar noteikumiem par līdzdalību pamatprogrammā, tās īstenošanu un rezultātu izplatīšanu.

                     III.

                     Kopienas personas var piedalīties Japānas valdības, tās aģentūru vai oficiālu iestāžu pētniecības un attīstības programmās un projektos, kam ir uz konkurenci balstīta finansēšanas sistēma un ko veic zinātnes un tehnoloģijas jomās, kuras ir līdzīgas Pamatprogrammas pētniecībai un tehnoloģiju attīstībai jomām. Šāda Kopienas personu līdzdalība notiek saskaņā ar Japānas normatīvajiem aktiem un attiecīgajiem noteikumiem par līdzdalību konkrētajā programmā vai projektā, to īstenošanu un rezultātu izplatīšanu.

         II PIELIKUMS

            INTELEKTUĀLĀ ĪPAŠUMA TIESĪBAS UN NEIZPAUŽAMA INFORMĀCIJA

         I.   Tiešos sadarbības pasākumos iesaistīto Pušu intelektuālā īpašuma tiesības

                     1.

                     Intelektuālā īpašuma tiesībām, kas rodas tiešu sadarbības pasākumu rezultātā, izņemot 3. punktā minētās autortiesības un blakustiesības, piemēro šādus noteikumus:

                                 a)

                                 intelektuālā īpašuma tiesības pieder Pusei vai tās aģentūrām, kuras rada attiecīgo intelektuālo īpašumu. Ja intelektuālais īpašums ir radīts kopīgi, Puses vai to aģentūras apspriežas, lai vienotos par intelektuālā īpašuma tiesību piederību vai sadalījumu, ņemot vērā Pušu vai to aģentūru ieguldītā darba daļu;

                                 b)

                                 Puse vai tās aģentūras, kam pieder intelektuālā īpašuma tiesības, piešķir otrai Pusei vai tās aģentūrām licenci šādu tiesību izmantošanai ikvienā tiešas sadarbības pasākumā, ja tas ir vajadzīgs, lai otra Puse vai tās aģentūras varētu veikt to darbu konkrētā projektā saskaņā ar šo nolīgumu. Attiecībā uz patentiem un funkcionāliem modeļiem šo licenci piešķir bez atlīdzības. Licenci jebkuru intelektuālā īpašuma tiesību izmantošanai saskaņā ar šo apakšpunktu piešķir, ievērojot katras Puses piemērojamos normatīvos aktus, kā arī nosacījumus, par ko Pusēm vai to aģentūrām jāvienojas pirms projekta uzsākšanas.

                     2.

                     Puse vai tās aģentūras, kam pieder intelektuālā īpašuma tiesības, kuras pieteiktas tiešu sadarbības pasākumu laikā, piešķir otrai Pusei vai tās aģentūrām licenci šādu tiesību izmantošanai jebkurā tiešā sadarbības pasākumā, ja tas ir vajadzīgs, lai otra Puse vai tās aģentūras varētu veikt to darbu konkrētā projektā saskaņā ar šo nolīgumu. Licenci jebkuru intelektuālā īpašuma tiesību izmantošanai saskaņā ar šo punktu piešķir, ievērojot katras Puses piemērojamos normatīvos aktus, kā arī nosacījumus, par ko Pusēm vai to aģentūrām jāvienojas pirms projekta uzsākšanas.

                     3.

                     Pušu vai to aģentūru autortiesībām un blakustiesībām piemēro šādus noteikumus:

                                 a)

                                 ja zinātniskus un tehniskus datus, informāciju un rezultātus, kas rodas tiešu sadarbības pasākumu rezultātā, Puse vai tās aģentūras publisko, izmantojot žurnālus, rakstus, ziņojumus, grāmatas, videolentes un digitālās atmiņas ierīces, Puse pieliek visas pūles, lai visās valstīs, kurās ir pieejama autortiesību aizsardzība, iegūtu otrai Pusei neekskluzīvu, neatsaucamu un bezmaksas licenci šādu darbu tulkošanai, pavairošanai, adaptēšanai, pārraidīšanai un publiskai izplatīšanai;

                                 b)

                                 visos ar autortiesībām aizsargāta darba eksemplāros, kas publiski izplatīti saskaņā ar a) apakšpunktu, norāda darba autoru vai autorus, ja vien kāds no autoriem skaidri nepaziņo, ka nevēlas, lai viņa vārdu norādītu. Tajos ir arī skaidri redzama norāde par Pušu kopīgu atbalstu.

               II.   Neizpaužama informācija tiešos sadarbības pasākumos

         Pušu vai to aģentūru neizpaužamai informācijai piemēro šādus noteikumus.

                     1.

                     Paziņojot otrai Pusei vai tās aģentūrām informāciju, kas vajadzīga tiešu sadarbības pasākumu veikšanai, katra Puse norāda informāciju, kuru tā vēlas saglabāt neizpaustu.

                     2.

                     Puse vai tās aģentūras, kas saņem neizpaužamu informāciju, var uz savu atbildību paziņot šādu neizpaužamu informāciju savām aģentūrām vai tai piederīgām vai tās nodarbinātām personām, ja tas ir vajadzīgs, lai šīs aģentūras vai personas varētu veikt savu darbu konkrētajā projektā saskaņā ar šo nolīgumu.

                     3.

                     Ar neizpaužamu informāciju sniegušās Puses vai tās aģentūru iepriekšēju rakstisku piekrišanu otra Puse vai tās aģentūras drīkst izplatīt šādu neizpaužamu informāciju plašāk, nekā atļauts 2. punktā. Puses vai to aģentūras sadarbojas, izstrādājot kārtību, kādā pieprasa un saņem iepriekšēju rakstisku piekrišanu šādai plašākai izplatīšanai, un Puses dod šādu piekrišanu, ciktāl tas atļauts ar to normatīvajiem aktiem.

                     4.

                     Informāciju, kas iegūta saskaņā ar šo nolīgumu organizētos semināros, sanāksmēs, darbinieku norīkojumos un iekārtu izmantošanā, ir uzskatāma par konfidenciālu, ja šādas neizpaužamas vai citas konfidenciālas vai iekšējas informācijas saņēmējs ir atbilstīgi 1. punktam brīdināts par tam paziņotās informācijas konfidenciālo raksturu šādas informācijas paziņošanas brīdī, un šādu informāciju izmanto atbilstīgi 2. un 3. punktam.

                     5.

                     Ja viena no Pusēm apzinās, ka tā nespēs, vai ir pamats domāt, ka tā varētu nespēt izpildīt 2., 3. un 4. punktā izklāstītos izplatīšanas ierobežojumus un nosacījumus, tā nekavējoties par to informē otru Pusi. Puses pēc tam apspriežas, lai vienotos par atbilstīgu rīcību.

               III.   Netiešos sadarbības pasākumos iesaistītu personu intelektuālā īpašuma tiesības

         Katra Puse nodrošina to, ka intelektuālā īpašuma tiesības otras Puses personai, kas piedalās pētniecības un attīstības programmās un projektos, kuras īsteno pirmā minētā Puse, tās aģentūras vai oficiālas iestādes, un blakustiesības un pienākumi, kas rodas šādas līdzdalības rezultātā, atbilst attiecīgajām starptautiskajām konvencijām, kuras ir saistošas Japānas valdībai un Kopienai vai visām tās dalībvalstīm, tostarp Nolīgumam par intelektuālā īpašuma tiesībām, kas saistītas ar tirdzniecību, 1.C pielikumā Marrākešas nolīgumam, ar ko izveido Pasaules Tirdzniecības organizāciju, kā arī Parīzes 1971. gada 24. jūlija aktam Bernes Konvencijā par literatūras un mākslas darbu aizsardzību un Stokholmas 1967. gada 14. jūlija aktam Parīzes Konvencijā par rūpnieciskā īpašuma aizsardzību.