title: Komisijas Lēmums (ES) 2016/2393 (2016. gada 4. jūlijs) par valsts atbalstu SA.33754 (2013/C) (ex 2013/NN), ko Spānija sniegusi Real Madrid CF (izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 4080) (Dokuments attiecas uz EEZ )

text:
               29.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 358/3

         KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2016/2393
   (2016. gada 4. jūlijs)
   par valsts atbalstu SA.33754 (2013/C) (ex 2013/NN), ko Spānija sniegusi Real Madrid CF

         (izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 4080)

   (Autentisks ir tikai teksts spāņu valodā)
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
   pēc tam, kad tā uzaicinājusi ieinteresētās personas sniegt piezīmes saskaņā ar Līguma 108. panta 2. punktu (1) un ņēmusi vērā to piezīmes,
   tā kā:
   1.   PROCEDŪRA

               (1)

               2011. gada oktobrī un novembrī preses ziņojumi un iedzīvotāju nosūtītā informācija radīja Komisijai aizdomas, ka ir sniegts valsts atbalsts Real Madrid Club de Fútbol (turpmāk – Real Madrid) izdevīgas īpašuma nodošanas veidā. 2011. gada 20. decembrī Spānijai tika lūgts sniegt piezīmes par šo informāciju, un Spānija tās sniedza 2011. gada 23. decembrī un 2012. gada 20. februārī. Pēc Komisijas 2012. gada 2. aprīļa lūguma pēc papildinformācijas Spānija to sniedza 2012. gada 18. jūnijā.

               (2)

               2013. gada 18. decembra vēstulē Komisija informēja Spāniju par lēmumu sākt Līguma 108. panta 2. punktā noteikto procedūru attiecībā uz minēto atbalstu. Spānija 2014. gada 16. janvāra vēstulē sniedza savas piezīmes par šo lēmumu.

               (3)

               Komisijas lēmums sākt procedūru (turpmāk – procedūras sākšanas lēmums) tika publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
                   (2). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par minēto pasākumu.

               (4)

               Komisija saņēma piezīmes no ieinteresētajām personām. Tā pārsūtīja piezīmes Spānijai, kurai tika dota iespēja uz tām atbildēt. Komisija saņēma Spānijas piezīmes 2014. gada 17. novembra vēstulē. 2015. gada 4. novembrī un 2016. gada 14. martā Komisija tikās ar Real Madrid pārstāvjiem. 2015. gada 6. novembrī norisinājās Komisijas telefonkonference ar Madrides pilsētas domes pārstāvjiem. 2016. gada 9. martā Spānija nosūtīja papildinformāciju.

               (5)

               2015. gada 22. aprīlī Komisija nosūtīja Spānijai neatkarīgam zemes novērtēšanas uzņēmumam CEIAM Cabré Alegret (turpmāk – CEIAM) pasūtīto zemes novērtējumu, lai Spānija varētu par to iesniegt piezīmes. Spānija 2015. gada 15. jūnija vēstulē nosūtīja savus apsvērumus par minēto novērtējumu. Real Madrid savus apsvērumus par minēto novērtējumu nosūtīja 2015. gada 9. jūlija vēstulē.

         2.   APSTRĪDĒTĀ PASĀKUMA SĪKS APRAKSTS

               (6)

               2011. gada 29. jūlijā Madrides pilsētas dome (Ayuntamiento de Madrid) un Real Madrid parakstīja līgumu, ar kuru tika atrisināts to juridiskais strīds par 1991. gada līgumu un nekustamā īpašuma apmaiņu, par ko abas puses bija noslēgušas papildu līgumus 1996. un 1998. gadā (turpmāk – 2011. gada strīda atrisināšanas līgums vai izskatāmais pasākums).

               (7)

               1991. gada 20. decembrī Madrides pilsētas dome, Gerencia Municipal de Urbanismo un Real Madrid noslēdza līgumu par Real Madrid stadiona Santiago Bernabéu pārveidi (turpmāk – 1991. gada līgums). Šajā līgumā Real Madrid apņēmās nodrošināt pazemes autostāvvietas izbūvi. Real Madrid šīs saistības neizpildīja.

               (8)

               1996. gada 29. novembrīReal Madrid un Madrides autonomais apgabals (Comunidad de Madrid) noslēdza līgumu par zemes apmaiņu (convenio de permuta de suelo) (turpmāk – 1996. gada apmaiņas līgums). Šajā līgumā Real Madrid piekrita nodot Madrides autonomajam apgabalam un Madrides pilsētas domei 30 000 kvadrātmetru plašu zemesgabalu, kas atrodas teritorijā Ciudad Deportiva. Savukārt Madrides pilsētas dome apmaiņā pret to apņēmās piešķirt Real Madrid dažus valsts īpašumā esošus zemesgabalus, kā arī tiesības attiecībā uz citiem valsts zemesgabaliem. Zemesgabalus un tiesības, kas Madrides pilsētas domei bija jānodod, bija paredzēts precizēt vēlāk. Puses noteica, ka apmaiņas darījuma vērtība ir EUR 27 miljoni.

               (9)

               1998. gada 29. maijāReal Madrid ar Madrides pilsētas domi noslēdza jaunu līgumu, lai īstenotu 1996. gada apmaiņas līgumā paredzēto apmaiņu (turpmāk – 1998. gada īstenošanas līgums). Šajā līgumā bija noteikts, ka pusi Ciudad Deportiva zemesgabala (15 000 kvadrātmetru) pārņems Madrides autonomais apgabals, bet pārējos 15 000 kvadrātmetrus – Madrides pilsētas dome. Pēc tam Real Madrid nodeva šos Ciudad Deportiva zemesgabalus. Savukārt Madrides pilsētas dome apņēmās nodrošināt Real Madrid zemi, kas atbilstu domes saistībām pret klubu, proti, nodot tam zemesgabalus aptuveni EUR 13 500 000 vērtībā. Šajā nolūkā bija paredzēts Real Madrid nodot zemesgabalus, kas atrodas teritorijā Julian Camarillo Sur (33. un 34. zemesgabals), un zemesgabalu B-32, kas atrodas teritorijā Las Tablas (zemesgabals B-32). Zemesgabala B-32 platība ir 70 815 kvadrātmetru.

               (10)

               Šīs apmaiņas vajadzībām Madrides pilsētas pārvaldes tehniskie dienesti bija noteikuši, ka zemesgabala B-32 vērtība 1998. gadā bija EUR 595 194. Šis novērtējums tika veikts, pamatojoties uz tiesību aktu, kas nosaka pilsētas nekustamā īpašuma vērtības noteikšanas metodiku (Real Decreto 1020/1993 (3)). Spānija apgalvo, ka Madrides pilsētas pārvaldes tehniskie dienesti zemesgabala B-32 1998. gada novērtējumā bija ņēmuši vērā šīs teritorijas attīstības līmeni un attīstības potenciālu. Tie jo īpaši bija ņēmuši vērā to, ka bija pabeigta tikai šīs teritorijas pilsētplānošana, bet ne pilsētvides attīstība un ka tajā vēl nebija sākti būvdarbi.

               (11)

               Vēlāk, 1998. gadā, Madrides pilsētas dome nodeva klubam 33. un 34. zemesgabalu. Zemesgabals B-32 vēl nebija nodots, jo 1998. gadā Madrides pilsētas domei šis zemesgabals vēl juridiski nepiederēja. Šajā jautājumā 1998. gada īstenošanas līgumā bija teikts, ka zemesgabals tiks nodots septiņas dienas pēc tam, kad Madrides pilsētas dome būs reģistrēta Spānijas Īpašumu reģistrā (Registro de la Propiedad) kā zemesgabala B-32 īpašniece. 2000. gada 28. jūlijā Madrides pilsētas dome kļuva par zemesgabala B-32 juridisko īpašnieci. Tomēr zemesgabals B-32 tika reģistrēts Īpašumu reģistrā kā Madrides pilsētas domes īpašums tikai 2003. gada 11. februārī.

               (12)

               Zemesgabals B-32 galu galā netika nodots. Saskaņā ar pilsētplānošanas noteikumiem zemesgabals B-32 ir klasificēts kā izmantojams pamata sporta vajadzībām (equipamiento básico deportivo). Šī klasifikācija sākotnēji bija norādīta 1995. gada 28. jūlija teritorijas detālplānojumā (plan parcial) “UZI 0.08 Las Tablas”. Pēc tam tā tika norādīta Madrides zemes lietojuma plānā (Plan General de Ordenación Urbana de Madrid, turpmāk – PGOU), ko 1997. gada 17. aprīlī apstiprināja Madrides pilsētas dome un Madrides autonomais apgabals.

               (13)

               1998. gada īstenošanas līguma puses bija informētas, ka zemesgabals B-32 ir klasificēts kā izmantojams pamata sporta vajadzībām, tomēr, kā norādījusi Spānija, tās uzskatīja, ka tas, ka zemesgabals klasificēts kā izmantojams sportam, neliegs to nodot privātā īpašumā, un, tā kā Real Madrid bija paredzējis šai vietā ierīkot sporta infrastruktūru, Madrides pilsētas dome pieņēma, ka zemesgabalu B-32 būs iespējams nodot, ja Real Madrid garantēs un ņems vērā šā zemesgabala kā sportam izmantojama zemesgabala klasifikāciju.

               (14)

               Tomēr 2001. gada 17. jūlija Likuma Nr. 9/2001 par Madrides autonomā apgabala zemi (Ley 9/2001 del Suelo de la Comunidad de Madrid, turpmāk – Likums Nr. 9/2001) 64. pantā tika noteikts, ka visi zemesgabali, iekārtas, konstrukcijas un ēkas ir jāizmanto atbilstoši to kvalifikācijai, klasifikācijai vai pilsētvides juridiskajam statusam. PGOU 7.7.2. panta a) apakšpunktā ir minēts, ka zemesgabali, kas klasificēti kā izmantojami sportam, ir valstij piederoši zemesgabali. Kad Madrides pilsētas dome 2003. gadā tika reģistrēta kā zemesgabala B-32 īpašniece un tai bija pienākums nodot zemesgabalu Real Madrid, Likums Nr. 9/2001 jau bija stājies spēkā. Saskaņā ar Likumu Nr. 9/2001 zemesgabalam, kas klasificēts kā izmantojams pamata sporta vajadzībām, jābūt valsts īpašumā. Tā kā šis ir sabiedriska izmantojuma zemesgabals (bien de naturaleza demanial) un tāpēc ir neatsavināms, to nebija iespējams nodot privātpersonai. Tāpēc Madrides pilsētas dome uzskatīja, ka nav juridiski iespējams nodot zemesgabalu B-32 Real Madrid. Šā iemesla dēļ 1998. gada īstenošanas līgumā paredzētā zemesgabala nodošana 2003. gadā nenotika.

               (15)

               Turklāt 2004. gadā Tribunal Superior de Justicia de Madrid lēma, ka pilsētvides plānos, piemēram, PGOU, paredzētā klasifikācija liedz privātpersonām būt par tādas teritorijas juridiskajām īpašniecēm, kas klasificēta tā kā zemesgabals B-32 (4). Ar šo spriedumu tika precizēts, kā juridiski interpretējami pilsētplānošanas principi. Tā rezultātā zemesgabals B-32 netika nodots Real Madrid.

               (16)

               2011. gada strīda atrisināšanas līgumā Madrides pilsētas dome un Real Madrid atzina, ka juridiski nav iespējams nodot zemesgabalu B-32 Real Madrid (“Existe, aunque no una imposibilidad fisica, sí una imposibilidad jurídica de entregar la parcela”). Tāpēc Madrides pilsētas dome piekrita kompensēt Real Madrid savu nespēju īstenot 1998. gada līgumā paredzēto zemesgabala B-32 nodošanu, piešķirot klubam summu, kas atbilst zemesgabala B-32 vērtībai 2011. gadā. Madrides pilsētas domes tehniskie dienesti, kas bija atbildīgi par zemes novērtēšanu, 2011. gada 27. jūlijā izdotajā novērtējuma ziņojumā norādīja, ka zemesgabala B-32 vērtība 2011. gadā ir EUR 22 693 054,44. Šajā zemesgabala B-32 novērtējumā tika izmantoti tie paši vispārējie pašvaldības īpašumu vērtības noteikšanas kritēriji kā 1998. gadā, ņemot vērā to pašu zemes klasifikāciju un pieņemot, ka zemesgabals ir nododams tālāk.

               (17)

               Puses vienojās, ka kompensācija tiks piešķirta, Madrides pilsētas domei zemesgabala B-32 vietā nododot Real Madrid vairākus citus zemesgabalus. Šie zemesgabali bija 3 600 kvadrātmetrus plašs nekustamais īpašums, kas atrodas starp ielām Rafael Salgado, Paseo de la Castellana un Concha Espina, vairāki teritorijas Mercedes Arteaga, Jacinto Verdaguer zemesgabali rajonā Carabanchel, kuru kopējā platība ir 7 966 kvadrātmetri, un 3 035 kvadrātmetrus plašs gabals teritorijā Ciudad Aeroportuaria Parque de Valdebebas. Madrides pilsētas domes tehniskie dienesti, kas bija atbildīgi par zemes novērtēšanu, noteica, ka šo zemesgabalu kopējā vērtība ir EUR 19 972 348,96.

               (18)

               Puses arī vienojās, ka Real Madrid ir parādā Madrides pilsētas domei EUR 2 812 735,03 kā kompensāciju par to, ka tas nav izpildījis 1991. gada līgumā paredzētās saistības, proti, nav izbūvējis pazemes autostāvvietu.

               (19)

               2011. gada strīda atrisināšanas līgumā Real Madrid un Madrides pilsētas dome vienojās dzēst savstarpējos parādus. Vispirms Real Madrid prasījumam – EUR 22 693 054,44 par zemesgabalu B-32 – tika pieskaitīti EUR 92 037,59, ko Real Madrid kopš 2002. gada bija samaksājis kā nekustamā īpašuma nodokli par zemesgabalu B-32. Pēc tam no Real Madrid prasījuma tika atņemts nesamaksātais parāds EUR 2 812 735,03, kas izriet no 1991. gada līguma, tādējādi Real Madrid prasījuma pret Madrides pilsētas domi summa samazinājās līdz EUR 19 972 357,00. Šis prasījums tika dzēsts ar EUR 19 972 348,96 vērtajiem nekustamajiem īpašumiem, kas Real Madrid tika piešķirti kā kompensācija par nespēju nodot zemesgabalu B-32. Atlikušais Real Madrid neto prasījums pret Madrides pilsētas domi bija EUR 8,04.

               (20)

               Pēc tam 2011. gada septembrī Madrides pilsētas dome ar Real Madrid noslēdza līgumu (turpmāk – 2011. gada pilsētvides attīstības līgums), kurā Real Madrid apņēmās nodot atpakaļ Madrides pilsētas domei Mercedes Arteaga/Jacinto Verdaguer īpašumus, kas bija daļa no nekustamā īpašuma, kurš tika nodots Real Madrid saskaņā ar 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu, nodot Madrides pilsētas domei klubam piederošu tirdzniecības centra kompleksu un izmaksāt Madrides pilsētas domei vienreizēju summu EUR 6,6 miljonu apmērā. Savukārt Madrides pilsētas dome apņēmās nodot Real Madrid tai piederošu 5 216 kvadrātmetru plašu zemesgabalu, kas atrodas pie Real Madrid stadiona Bernabéu un kur Real Madrid plānoja uzbūvēt tirdzniecības centru un viesnīcu. Saistībā ar pēdējo minēto nodošanas gadījumu dome un Madrides autonomais apgabals grozīja PGOU, pārkvalificējot pie stadiona esošo teritoriju tā, lai tajā būtu atļauta blīvāka apbūve un lai to būtu atļauts izmantot komerciāliem mērķiem. Tomēr nesen ar Tribunal Superior de Justicia de Madrid2015. gada 2. februāra spriedumu (5) šie PGOU grozījumi tika atcelti.

         3.   OFICIĀLĀS IZMEKLĒŠANAS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS PAMATOJUMS

               (21)

               Procedūras sākšanas lēmumā Komisijas sākotnējais uzskats bija tāds, ka kompensācija, ko Madrides pilsētas dome 2011. gada strīda atrisināšanas līguma ietvaros piešķīra Real Madrid, ir valsts atbalsts Real Madrid Līguma 107. panta 1. punkta izpratnē.

               (22)

               Piezīmēs, ko Spānija iesniedza Komisijai pirms formālās izmeklēšanas procedūras sākuma, Spānija apgalvoja, ka, tā kā Madrides pilsētas domei juridiski nebija iespējas izpildīt 1998. gada īstenošanas līgumā paredzēto pienākumu nodot zemesgabalu B-32 Real Madrid, domei bija juridisks pienākums piešķirt Real Madrid kompensāciju attiecīgā zemesgabala 2011. gada vērtības apmērā. Saistībā ar to Komisijai radās jautājums, vai patiešām nebija iespējams nodot zemesgabalu Real Madrid un kādas ir Spānijas civiltiesībās paredzētās sekas gadījumos, kad viena līguma puse nespēj izpildīt savas līgumsaistības.

               (23)

               Procedūras sākšanas lēmumā Komisijas uzskats bija tāds, ka no Spānijas Civilkodeksa noteikumiem par līgumu spēkā neesību neizriet, ka pusei, kura nespēj izpildīt savas saistības, būtu obligāts pienākums izmaksāt kompensāciju.

               (24)

               Komisija arī uzskatīja, ka 2011. gada strīda atrisināšanas līgumā norādītā zemesgabala B-32 vērtība, visticamāk, neatspoguļoja tirgus cenu. Lai gan Spānijas iestādes iesniedza novērtējuma ziņojumus, kuros bija apliecināta par līdzīgiem uzskatāmu zemesgabalu, kas paredzēti, piemēram, dažādam izmantojumam, bet nav paredzēti sabiedriskām vajadzībām, augstā vērtība, tos nevar vienkārši salīdzināt, jo Spānijas norādītās teritorijas bija iespējams nodot privātpersonām un tādējādi tās bija tirgojamas.

               (25)

               Procedūras sākšanas lēmumā Komisija pauda šaubas par ievērojamo norādītās zemesgabala B-32 vērtības pieaugumu 2011. gadā salīdzinājumā ar 1998. gadu. Šā zemesgabala vērtība, kas tā iegādes brīdī bija EUR 595 194, esot pieaugusi par vairāk nekā EUR 22 miljoniem, proti, 37 reizes. Komisija vaicāja Spānijas iestādēm, kāpēc Madrides pilsētas dome necentās izvairīties no vairāk nekā EUR 22 miljonu liela prasījuma.

               (26)

               Komisija arī apšaubīja to, ka to īpašumu vērtība, kas atrodas pie kluba stadiona Bernabéu un kas tika nodoti Real Madrid 2011. gada pilsētvides attīstības līguma ietvaros veiktajā turpmākajā zemesgabalu apmaiņā, atbilda to tirgus vērtībai. Tāpēc Komisija uzskatīja, ka arī šajos darījumos varētu būt sniegts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

               (27)

               Komisija arī pauda šaubas par iespējamā atbalsta saderību ar iekšējo tirgu. Tā kā nav īpašu pamatnostādņu par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu komerciāliem sporta pasākumiem, novērtējumā būtu jāpamatojas tieši uz Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu. Saskaņā ar šo noteikumu atbalstu var uzskatīt par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību atbilstoši kopīgām interesēm. Komisija pauda šaubas par kopīgu interešu mērķa pastāvēšanu, kas varētu pamatot selektīvu atbalstu ļoti spēcīgam dalībniekam tautsaimniecības nozarē ar ārkārtīgi augstu konkurences līmeni.

               (28)

               Tāpēc Komisija aicināja Spāniju un ieinteresētās personas sniegt attiecīgu informāciju par to, vai Madrides pilsētas domei tiešām nebija juridiskas iespējas nodot zemesgabalu B-32 Real Madrid, kā tas bija paredzēts 1998. gada īstenošanas līgumā, un par šādas neiespējamības varbūtējām sekām, kas izriet no Spānijas tiesību aktiem. Komisija arī aicināja iesniegt piezīmes par to zemesgabalu vērtību, uz kuriem attiecās 2011. gada strīda atrisināšanas līgums un 2011. gada pilsētvides attīstības līgums.

         4.   SPĀNIJAS PIEZĪMES

   4.1.   Piezīmes per neiespējamību nodot zemesgabalu B-32

               (29)

               Spānija apstiprināja, ka nodot zemesgabalu B-32 nebija un nav juridiski iespējams. Spānija apgalvo, ka 1998. gada līguma noslēgšanas brīdī juridiskā situācija attiecībā uz zemesgabala nododamību bija, vienkārši izsakoties, neskaidra. Tas, ka zemesgabalu nodot nebūs juridiski iespējams, galu galā kļuva skaidrs 2004. gadā līdz ar Tribunal Superior de Justicia de Madrid spriedumu Nr. 77/2015, kas minēts 20. apsvērumā. Spānija uzskata, ka šis spriedums attiecās uz tiesību aktiem, kas bija spēkā jau 1998. gadā, kad Madrides pilsētas dome ar Real Madrid noslēdza 1998. gada īstenošanas līgumu. Tāpēc Spānija piekrīt, ka zemesgabala B-32 nodošana jau ab initio bija neiespējama. Spānija apgalvo, ka saskaņā ar Civilkodeksa 1303. pantu šādas juridiskas neiespējamības rezultātā līgumslēdzējām pusēm būtu jāatdod vienai otrai tas, ko tās viena no otras saņēmušas. Civilkodeksa 1307. pantā ir teikts, ka tad, ja lietu, kas ir spēkā neesošā līguma priekšmets, nav iespējams atdot, jo tā ir zudusi, pusei jāatlīdzina lietas vērtība, kāda tā bijusi tās zuduma brīdī. Mērķis būtu panākt tādu situāciju, kāda tā būtu bijusi, ja līgums nebūtu noslēgts.

               (30)

               Spānija apgalvo, ka līgums, kas attiecas uz vairākiem priekšmetiem un saistībām, būtu jāuzskata par spēkā neesošu pilnībā, ja vien nevar pieņemt, ka puses būtu gribējušas saglabāt līguma atlikušo daļu. Tas ir atkarīgs no hipotētiskās pušu gribas. Spānija uzskata, ka nekas neliecina par to, ka Madrides pilsētas dome un Real Madrid būtu turpinājuši īstenot 1998. gada īstenošanas līguma atlikušo daļu, ja tie būtu zinājuši par to, ka zemesgabala B-32 nodošana minētā līguma ietvaros nav juridiski iespējama.

               (31)

               Ņemot to vērā, Spānija pieņem, ka nav spēkā viss 1998. gada līgums, un secina, ka Real Madrid un Madrides pilsētas domei būtu jāatdod arī pārējie zemesgabali, uz kuriem attiecas 1996. gada apmaiņas līgums un 1998. gada īstenošanas līgums. Tomēr, tā kā pa šo laiku minētie zemesgabali ir pārdoti un tos nevar atdot natūrā, Madrides pilsētas domei būtu jāatlīdzina minēto zemesgabalu vērtība, kāda tā bijusi to pārdošanas brīdī. Citiem vārdiem sakot, Madrides pilsētas domei ir jāsamaksā Real Madrid summa, kas atbilst 15 000 kvadrātmetrus plašā teritorijas Ciudad Deportiva zemesgabala vērtībai, kāda tā bijusi zemesgabala pārdošanas brīdī, proti, EUR 53 578 623 – saskaņā ar Spānijas aprēķiniem. Šāds iznākums būtu daudz labvēlīgāks Real Madrid un daudz nelabvēlīgāks Madrides pilsētas domei nekā 2011. gada strīda atrisināšanas līgumā paredzētā vienošanās.

               (32)

               Spānija arī atsaucas uz judikatūru, kas apstiprina tās viedokli par to, ka Madrides pilsētas domei būtu jāpiešķir Real Madrid kompensācija par 1998. gada īstenošanas līgumā paredzēto domes saistību neizpildi. Tā atsaucas uz spriedumiem par ex post neiespējamību, ko tīši vai aiz nolaidības radījusi kāda no pusēm. Spānija apgalvo, ka šī judikatūra aplūko situāciju, kad līgums vēl ir spēkā un kāda no pusēm to nepilda; puse, kura pilda savas saistības, ir tiesīga uz lietas, ko tā nav saņēmusi, tagadnes vērtību, jo normālas līguma izpildes gadījumā šī lieta būtu tās īpašumā. Šis prasījums pastāvētu neatkarīgi no kreditora nolūkiem vai vainas. Spānija atsaucas uz Civilkodeksa 1124. pantu, saskaņā ar kuru puse var pieprasīt kompensāciju no otras puses, ja otra puse nepilda spēkā esošu divpusēju līgumu, gadījumā, kad vairs nav iespējama konkrētā izpilde. Tādējādi ar 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu Madrides pilsētas dome izpildīja savas spēkā esošās, 1998. gada īstenošanas līgumā paredzētās saistības pret Real Madrid.

               (33)

               Jautājumā par iespējamajām zemesgabala B-32 paredzētā lietojuma izmaiņām PGOU Spānija apstiprina, ka principā Madrides pilsētas dome ir pilnvarota ierosināt Madrides autonomajam apgabalam PGOU grozījumus. Tomēr Spānija apgalvo, ka šādas izmaiņas jāveic sabiedrības interesēs. Tā atsaucas uz sabiedriskā izmantojuma zemes juridisko apsaimniekošanas principu, kas liedz pārdot valsts īpašumā esošu zemi, tās vietā neiegūstot jaunu līdzīgu zemi. Nolūks izvairīties no lielas kompensācijas prasījuma šajā gadījumā nebūtu pietiekams pamatojums zemes zonējuma izmainīšanai, jo šādas izmaiņas būtu patvaļīgas. Likuma Nr. 9/2001 67. panta 2. punktā ir aizliegums pārkvalificēt sabiedriskam lietojumam paredzētu zemi, neīstenojot kompensācijas pasākumus tai pašā teritorijā.

               (34)

               Visbeidzot, Spānija piemetināja, ka tad, ja zemesgabals būtu nonācis Real Madrid īpašumā 2011. gadā, valsts atbalsts nebūtu ietverts, tāpēc kompensācija, ko tas 2011. gada strīda atrisināšanas līguma ietvaros saņēmis no Madrides pilsētas domes par to, ka tā nav nodevusi zemesgabalu, nevar būt valsts atbalsts, jo šī kompensācija ir līdzvērtīga zemesgabala vērtībai 2011. gadā.

         4.2.   Piezīmes per zemesgabala B-32 novērtēšanu

               (35)

               Jautājumā par zemes novērtēšanu Spānija skaidro, ka novērtējumu veikuši Madrides pašvaldības tehniskie dienesti, pamatojoties uz iedibinātiem kritērijiem, ko piemēro visām pašvaldības īpašumā esošajām zemēm. Šajos dienestos nodarbinātajiem ekspertiem ir pienākums ievērot objektivitātes, profesionālisma un taisnīguma principus. Saskaņā ar tiesību aktiem valsts pārvaldes iestādēm zemes vērtības noteikšanā vispirms ir jāizmanto pašu ierēdņi un dienesti.

               (36)

               Pamatojoties uz aprēķina modeli (Módulo básico de repercusión de suelo, turpmāk – MBR), Madridē ir noteikta cena par kvadrātmetru. Zemesgabala B-32 vērtība 2011. gadā tika noteikta šādi:

                           a)

                           platība: 70 815 kvadrātmetru, no kuriem 35 407 kvadrātmetrus ir atļauts apbūvēt;

                           b)

                           cena, kas aprēķināta, izmantojot MBR saskaņā ar Ekonomikas un rūpniecības ministrijas Rīkojumu EHA/1213/2005: EUR 588 par kvadrātmetru;

                           c)

                           indeksācijas koeficients: 1,09. Aprēķina 35 407 × 588 × 1,09 rezultāts ir EUR 22 693 054,44.

               (37)

               Spānija arī atsaucas uz Finanšu ministrijas 2011. gada ziņojumu, kurā aplēstā zemesgabala B-32 vērtība ir EUR 25 776 296. Spānija uzsver, ka tai ir juridisks pienākums sava inventāra saraksta vajadzībām noteikt visu tās īpašumā esošo zemesgabalu vērtību neatkarīgi no tā, vai juridiski tie uzskatāmi par sabiedriskām vai privātām vajadzībām paredzētiem zemesgabaliem.

               (38)

               Spānija kritizē pētījumu, ko Komisijas vajadzībām sagatavojis CEIAM, jo viens no pētījumā izmantotajiem novērtēšanas scenārijiem balstās uz pieņēmumu, ka zemesgabals paredzēts sociālo mājokļu būvniecībai. Šāds izmantojums nav visvērienīgākais un vislabākais iespējamais šā zemesgabala izmantojums. Tāpēc pētījumā aprēķinātā vērtība ir par 50 % zemāka nekā vērtība, kāda tam būtu, ja būtu ņemts vērā tā izmantojums sabiedriskajiem pakalpojumiem (uso lucrativo de interés general, equipamiento singular: izglītības, kultūras pakalpojumiem un iestādēm, slimnīcām, baznīcām), kas ir sabiedriskiem mērķiem paredzētas zemes visvērienīgākais un vislabākais izmantojums. Zemesgabala vērtība tad, ja to būtu paredzēts izmantot privātām vajadzībām, piemēram, mājokļiem vai birojiem, būtu vēl par 30 % augstāka.

               (39)

               Spānija ierosina aprēķināt zemes vērtību ar vienkāršo kapitalizācijas metodi, pieņemot, ka zemi paredzēts izmantot sabiedriskajiem pakalpojumiem. Aprēķinā izmanto gaidāmo pārdošanas cenu par apbūves kvadrātmetru, kura izriet no līdzīgiem 2011. gada projektiem tai pašā Madrides daļā. Atņēmusi būvniecības izmaksas, kas noteiktas pēc Madrides pašvaldības izmantotā standarta modeļa, Spānija iegūst vērtību EUR 22 708 633,52. Tomēr šis novērtējums ir veikts, pieņemot, ka zeme ir klasificēta kā “izmantojama dažādu veidu sabiedriskiem pakalpojumiem”, un Spānija atzīst, ka zeme pašlaik nav klasificēta kā “izmantojama dažādu veidu sabiedriskiem pakalpojumiem”, bet gan kā “izmantojama sportam” un ka, lai zemi varētu izmantot citu veidu darbībām, būtu jāveic izmaiņas pašvaldības zemes klasifikācijas plānā, izdarot tajā oficiālus grozījumus.

               (40)

               Spānija arī piedāvā salīdzinājumu ar citu zemesgabalu, kas klasificēts kā izmantojams slimnīcām. Neatkarīgā novērtējumā noteiktā vērtība šim zemesgabalam ir EUR 900 par apbūves platības kvadrātmetru.

               (41)

               Jautājumā par 1998. un 2011. gadā noteiktās zemes vērtības atšķirību Spānija skaidro, ka ievērojamā atšķirība radusies tāpēc, ka 1998. gadā zemes pilsētvides attīstība bija nupat sākusies un īstenota tikai pamata līmenī. Tajā brīdī bija pabeigta tikai plānošana. Madrides pilsētas domei zeme vēl bija jāiegūst un jāattīsta. Tādējādi paietu vairāki gadi, līdz uz zemes būtu iespējams kaut ko būvēt. 2011. gadā situācija bija pavisam citāda. Abos gadījumos novērtēšanā tika ievēroti parastie standarti, ko Madrides pilsētas dome izmanto zemes vērtības noteikšanā.

         4.3.   Piezīmes par zemes, kas atrodas pie stadiona Bernabéu, vērtību

               (42)

               Attiecībā uz nekustamā īpašuma darījumiem, ko bija plānots īstenot 2011. gada pilsētvides attīstības līguma ietvaros, Spānija uzskata, ka ar Tribunal Superior de Justicia de Madrid2015. gada 2. februāra spriedumu Nr. 77/2015 ir atcelts PGOU grozījums attiecībā uz zemi pie stadiona Bernabéu un tādējādi 2011. gada pilsētvides attīstības līgums nevar stāties spēkā.

         5.   IEINTERESĒTO PERSONU PIEZĪMES

               (43)

               Pēc procedūras sākšanas lēmuma publicēšanas Komisija saņēma apsvērumus no Real Madrid, apvienības Ecologistas en Acción, Asociación para la Defensa del Estado de Derecho un iedzīvotājiem, kuri bija informējuši Komisiju par izskatāmo nekustamā īpašuma darījumu.

         5.1.
         Real Madrid piezīmes

   5.1.1.   Piezīmes par to, kādas sekas ir Madrides pilsētas domes nespējai nodot zemesgabalu B-32

               (44)

               Attiecībā uz 1998. gada īstenošanas līguma pamatojumu Real Madrid skaidro, ka Madrides pilsētas dome bija ieinteresēta Ciudad Deportiva, jo tā plānoja attīstīt šo centrālo teritoriju, savukārt Real Madrid bija jāatbrīvojas no pamatlīdzekļiem, lai atmaksātu parādus.

               (45)

                  Real Madrid apgalvo, ka tas bija vairākkārt lūdzis Madrides pilsētas domi nodot zemesgabalu B-32. Real Madrid pierīt, ka tas, ka zemesgabals klasificēts kā izmantojams “pamata sporta vajadzībām” (deportivo de carácter básico), rada juridiskus šķēršļus zemesgabala pārdošanai privātpersonām. Tomēr tas uzskata, ka zemesgabalu varētu būt bijis iespējams nodot. Pilsētvides plānošanas klasifikāciju bija iespējams mainīt, un tā bija Madrides pilsētas domes pārziņā. Madrides pilsētas domei bija iespējas svītrot zemesgabalu no pašreizējās klasifikācijas (desafectación) un ietvert to citā klasifikācijā. Tādējādi zemesgabals tiktu pārcelts no sabiedriskā izmantojuma kategorijas uz privātā izmantojuma kategoriju, lai dotu iespēju izpildīt līgumsaistības, kas paredz zemesgabala nodošanu Real Madrid.

               (46)

               1998. gadā šādas izmaiņas pašreizējā klasifikācijā būtu bijis iespējams veikt, nesaskaroties ar īpašiem juridiskajiem šķēršļiem. Tomēr 2001. gadā, kad spēkā stājās Likums Nr. 9/2001, situācija mainījās. Likuma Nr. 9/2001 67. panta 2. punktā ir teikts, ka, pieņemot lēmumu par sabiedriskām vajadzībām paredzētas zemes pārkvalificēšanu (desafecte el suelo de un destino público), jāparedz kompensācijas pasākumi, lai skartajā teritorijā saglabātu šādu sabiedrisku resursu kvalitāti un kvantitāti (6). Tādējādi 2003. gadā, kad bija pienācis laiks izpildīt pienākumu nodot zemesgabalu B-32, Madrides pilsētas dome nevarēja pārkvalificēt zemesgabalu, neparedzot pasākumus, ar kuriem tiktu saglabāta teritorijas Las Tablas pamata sporta iekārtu kvalitāte un kvantitāte.

               (47)

               Lai to paveiktu, Madrides pilsētas domei būtu bijis jāiegādājas teritorijā Las Tablas esošs zemesgabals, kura platība būtu līdzīga zemesgabala B-32 platībai, un jāklasificē tas kā “izmantojams pamata sporta vajadzībām”. Tas būtu ļoti dārgi, jo visi pieejamie zemesgabali šai teritorijā 2011. gadā bija klasificēti kā “dzīvojamo namu” vai “komerciāli” zemesgabali. Šādi klasificētai zemei bija daudz augstāka tirgus cena nekā zemei, kas klasificēta kā “izmantojama pamata sporta vajadzībām”. Real Madrid iesniegtajā pētījumā ir aplēsts, ka šādi kompensācijas pasākumi Madrides pilsētas domei būtu izmaksājuši EUR 58–240 miljonus, kas ir daudz vairāk nekā EUR 22 693 054,44 kompensācija, par kuru bija panākta vienošanās 2011. gada strīda atrisināšanas līgumā (7).

               (48)

               Tāpēc no juridiskā viedokļa, ja Madrides pilsētas dome būtu gribējusi, tā būtu varējusi pārvarēt šķēršļus, kas kavēja tās līgumsaistību izpildi. Šajā saistībā Real Madrid apgalvo, ka, lai līgumsaistības tiktu atzītas par spēkā neesošām saskaņā ar Spānijas privāttiesību doktrīnu par sākotnējo neiespējamību, šķēršļiem, kas kavē izpildi, jābūt spēkā jau no paša sākuma, tiem jābūt absolūtiem, pastāvīgiem un ārpus pušu kontroles.

               (49)

               Šā iemesla dēļ Madrides pilsētas dome nevarēja, atsaucoties uz Spānijas tiesību doktrīnu par pēcāku neiespējamību (imposibilidad sobrevenida), izvairīties no savām līgumsaistībām pret klubu, saskaņā ar kurām tai bija jānodod zemesgabals B-32. Madrides pilsētas dome būtu varējusi izvairīties no saistībām tikai tad, ja šķēršļi, kas kavēja izpildi, būtu bijuši nepārvarami un pilnīgi ārpus tās kontroles.

               (50)

               Ja Madrides pilsētas dome 2011. gadā būtu izpildījusi savas līgumsaistības, saskaņā ar kurām tai bija jānodod zemesgabals B-32 Real Madrid, Real Madrid būtu ieguvis zemi ar tirgus vērtību EUR 22 693 054,44. Tādējādi Real Madrid tiesību pieprasīt līguma izpildi ekonomiskā vērtība bija tāda pati kā zemesgabala B-32 tirgus vērtība 2011. gadā.

               (51)

                  Real Madrid apgalvo, ka tam nebūtu bijis loģiska pamatojuma pieņemt tādu strīda atrisinājumu, saskaņā ar kuru tā līgumiskajām tiesībām uz zemesgabalu B-32 tiktu piešķirta tāda vērtība, kas būtu zemāka par zemesgabala toreizējo tirgus vērtību. Real Madrid nebūtu vēlējies pieņemt strīda atrisinājumu, saskaņā ar kuru tā tiesības uz zemesgabalu B-32 tiktu izteiktas ar zemesgabala 1998. vai 2003. gada tirgus vērtību. Real Madrid būtu ierosinājis lietu tiesā, lai saglabātu pilnu vērtību, kas bija tā tiesībām pieprasīt 1998. gada īstenošanas līguma izpildi.

               (52)

               2011. gada strīda atrisināšanas līguma vietā Real Madrid būtu varējis uzstāt uz savām līgumiskajām tiesībām. Tādējādi tas saskaņā ar Civilkodeksa 1101. pantu varētu pieprasīt kompensāciju par līguma pārkāpumu, kas izdarīts tīši vai aiz nolaidības. Tā rezultātā tiktu pieprasīta kompensācija par summu, kas atbilstu zemes vērtībai sprieduma brīdī, un šī vērtība būtu tā pati, kas norādīta 2011. gada strīda atrisināšanas līgumā. Real Madrid arī būtu varējis lauzt līgumu saskaņā ar Civilkodeksa 1124. pantu, kā rezultātā tam saskaņā ar Civilkodeksa 1123. pantu būtu tiesības uz sākotnējā stāvokļa atjaunošanu un tas varētu pieprasīt kompensāciju par zaudējumiem.

               (53)

                  Real Madrid uzsver, ka 2011. gada strīda atrisināšanas līgums Madrides pilsētas domei ir izdevīgāks par sākotnējā stāvokļa atjaunošanu pilnā apmērā. Sākotnējā stāvokļa atjaunošanas gadījumā būtu jāatgriežas pie tāda stāvokļa, kāds tas bijis pirms 1998. gada īstenošanas līguma. Principā Madrides pilsētas domei būtu jāatdod Real Madrid15 000 kvadrātmetru, ko tā bija ieguvusi teritorijā Ciudad Deportiva, un Real Madrid būtu jāatdod atpakaļ Madrides pilsētas domei 33. un 34. zemesgabals. Tomēr atdot atpakaļ zemesgabalus kā tādus nebūtu iespējams. Puses pārdeva zemi pirms daudziem gadiem trešām personām, kas zemi labticīgi iegādājās. Šādos gadījumos saskaņā ar Spānijas tiesībām pusei jāatlīdzina otrai pusei atpakaļ atdodamās zemes vērtība, kāda tā ir sprieduma pasludināšanas brīdī.

               (54)

                  Real Madrid, pamatojoties uz juridiskajām konsultācijām un zemes novērtējuma ziņojumu, ko tas 2014. gada aprīlī saņēma no nekustamā īpašuma konsultantu uzņēmuma Aguirre Newman (turpmāk – Aguirre Newman ziņojums), skaidro, kā saskaņā ar Spānijas privāttiesībām notiktu tāda sākotnējā stāvokļa atjaunošana, kāds tas bijis pirms 2011. gada līguma, un kādas būtu sākotnējā stāvokļa atjaunošanas finansiālās sekas. Real Madrid apgalvo, ka sākotnējā stāvokļa atjaunošana būtu ietvērusi šādus Madrides pilsētas domes un Real Madrid savstarpējos maksājumus: Madrides pilsētas domei būtu jāmaksā Real Madrid summa, kas atbilstu toreizējai (2011. gada) teritorijas Ciudad Deportiva15 000 kvadrātmetru vērtībai; Aguirre Newman noteicis, ka šī vērtība ir EUR 65,346 miljoni (8); Real Madrid būtu jāmaksā Madrides pilsētas domei summa, kas atbilstu 33. un 34. zemesgabala 2011. gada vērtībai; Aguirre Newman noteicis, ka šī vērtība ir EUR 32,246 miljoni (9). Tādējādi neto summa, kas Madrides pilsētas domei sākotnējā stāvokļa atjaunošanas rezultātā būtu jāmaksā Real Madrid, ir EUR 33,1 miljons, kas ir par EUR 10,407 miljoniem vairāk, nekā klubs saņēma 2011. gada strīda atrisināšanas līguma ietvaros. Tas nozīmē, ka, piekrītot noslēgt 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu, Real Madrid būtībā atteicās no papildu EUR 10,407 miljonu prasījuma pret Madrides pilsētas domi.

               (55)

               Tāpēc Real Madrid apgalvo, ka 2011. gadā Madrides pilsētas domei bija reāls un materiāls risks, ka varētu tikt lauzts 1998. gada īstenošanas līgums un paredzēta tāda sākotnējā stāvokļa, kāds tas bijis pirms minētā līguma un 1996. gada apmaiņas līguma, atjaunošana pilnā apmērā. Madrides pilsētas dome, noslēdzot 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu, izvairījās no minētā riska par cenu, kas bija aptuveni par EUR 10,407 miljoniem zemāka nekā summa, ko Real Madrid būtu varējis pieprasīt, ja tas būtu lauzis 1998. gada īstenošanas līgumu un pieprasījis sākotnējā stāvokļa atjaunošanu.

               (56)

               Visbeidzot, Real Madrid apgalvo, ka tas būtu varējis pieprasīt kompensāciju par jebkuriem zaudējumiem, kas radušies tāpēc, ka Madrides pilsētas dome pārkāpusi līgumu. Saskaņā ar Civilkodeksa 1124. pantu un iedibināto judikatūru līguma laušana un kompensācija par līgumsaistību pārkāpumu radītajiem zaudējumiem ir savstarpēji saderīgi tiesībaizsardzības līdzekļi. Šādas kompensācijas mērķis ir ļaut nonākt kreditoram tādā situācijā, kādā tas būtu bijis, ja debitors būtu izpildījis savas līgumsaistības.

               (57)

                  Real Madrid apgalvo, ka tad, ja pieņemtu, ka 1998. gada īstenošanas līgums nav spēkā, līguma spēkā neesības juridiskās sekas saskaņā ar Civilkodeksa 1303. pantu būtu tādas, ka būtu jāatgriežas pie sākotnējā stāvokļa, kāds tas bijis pirms darbībām, ko puses veikušas vairs spēkā neesošā līguma ietvaros. Civilkodeksa 1307. pantā ir teikts, ka tad, ja lietu nav iespējams atdot, jo tā ir zudusi, būtu jāatlīdzina lietas vērtība, kāda tā bijusi lietas zuduma brīdī, un procenti. Labticīga pārdošana trešajai personai ir pielīdzināma zudumam (10), tādējādi zemesgabaliem, kas pārdoti kopš 1998. gada īstenošanas līguma noslēgšanas, principā būtu jāpiešķir nevis to tagadnes vērtība, bet gan vērtība, kāda tiem bijusi brīdī, kad tie pārdoti trešajām personām.

               (58)

               Ja tiktu izmantota šī pieeja, būtu jāveic šādi Madrides pilsētas domes un Real Madrid savstarpējie maksājumi: Madrides pilsētas domei būtu jāsamaksā Real Madrid summa, kas atbilst ieņēmumiem, kurus tā guvusi, 2003. gadā pārdodot Ciudad Deportiva teritorijas 15 000 kvadrātmetrus, proti, aptuveni EUR 53 miljoni, kā arī procenti no minētā datuma; Real Madrid būtu jāsamaksā Madrides pilsētas domei summa, kas atbilst ieņēmumiem, kurus tas guvis, 1999. gadā pārdodot 33. un 34. zemesgabalu, proti, aptuveni EUR 12,9 miljoni, kā arī procenti. Tādējādi šādas sākotnējā stāvokļa atjaunošanas neto rezultāts 2011. gadā būtu tāds, ka Madrides pilsētas domei būtu jāsamaksā Real Madrid EUR 40,1 miljons (neņemot vērā procentus). Šī summa ir aptuveni par EUR 17,407 miljoniem lielāka nekā kompensācija, kas klubam tika samaksāta 2011. gada strīda atrisināšanas līguma ietvaros, un aptuveni par EUR 7 miljoniem lielāka nekā summa, kas Madrides pilsētas domei būtu jāatdod klubam, ja tāpēc, ka Madrides pilsētas dome ir pārkāpusi 1998. gada īstenošanas līgumu, tas tiktu lauzts.

         5.1.2.   Piezīmes per zemesgabala B-32 vērtību

               (59)

               1998. gadā pieņemtās zemes vērtības noteica pieredzējuši, lietpratīgi Madrides pilsētas domes Pilsētvides attīstības departamenta (Gerencia Municipal de Urbanismo) ierēdņi, izmantojot Spānijas tiesību aktos izklāstīto vērtības noteikšanas metodiku. Saskaņā ar šiem novērtējumiem klubam nododamie zemesgabali kopā bija tikpat vērtīgi kā Madrides pilsētas domei nododamā 15 000 kvadrātmetru platība.

                  1. tabula

                  1998. gada īstenošanas līgumā noteiktās vērtības

                           Madrides pilsētas dome

                           Real Madrid

                              Real Madrid nododamā zeme

                           Vērtība
                           (EUR)

                           Madrides pilsētas domei nododamā zeme

                           Vērtība
                           (EUR)

                           Zemesgabals B-32

                           595 194

                           15 000  m2 teritorijā Ciudad Deportiva

                           13 522 772

                           Zemesgabali B-33 un B-34

                           12 927 578

                              Kopā

                              13 522 772

                              Kopā

                              13 522 772

               (60)

               Tādējādi noteiktās vērtības, ko Madrides pilsētas dome 1998. gadā izmantoja zemesgabalu B-32, B-33 un B-34 nodošanā, neliecināja par to, ka tā pārmaksā Real Madrid.

               (61)

                  Real Madrid noraida viedokli, ka vērtības, ko noteikuši Pilsētvides attīstības departamenta tehniskie eksperti saskaņā ar valsts tiesību aktiem, nav noteiktas neatkarīgi. Tas atsaucas uz Komisijas Paziņojumu par valsts atbalsta elementiem, publiskajām iestādēm pārdodot zemi un ēkas (11) (Zemes pārdošanas paziņojums), kurā atzīts, ka valsts novērtēšanas biroji un valsts amatpersonas vai darbinieki tiek uzskatīti par neatkarīgiem, ja netiek pieļauta nepamatota ietekme uz viņu atzinumiem.

               (62)

               Novērtēšanas metodiku, kas tika izmantota 1998. gada līgumā ietverto zemesgabalu vērtības noteikšanai, izmanto valsts varas iestādes visā Spānijā, lai objektīvi noteiktu zemes vērtību (12). Ierēdņi, kas sagatavo novērtējuma ziņojumus, ir lietpratēji šajā jomā, un tiem ir personisks pienākums rīkoties saskaņā ar piemērojamajiem tiesību aktiem un procedūrām un ievērot objektivitātes, neitralitātes un taisnīguma principus. To sagatavotie novērtējumi tiek uzskatīti par patiesiem un precīziem, tostarp arī tad, kad tos izmanto tiesas procesos Spānijas tiesās. Saskaņā ar Spānijas tiesību aktiem patvaļīga vērtības pielāgošana (paaugstināšana vai pazemināšana) nolūkā sniegt labumu privātpersonai uz valsts pārvaldes rēķina ir nelikumīga.

               (63)

               Tāpēc Real Madrid uzskata, ka novērtējumi, kas 1998. gadā veikti 1998. gada īstenošanas līguma vajadzībām, bija neatkarīgu ekspertu novērtējumi Zemes pārdošanas paziņojuma nozīmē.

               (64)

               Arī Aguirre Newman ziņojumā ir aplēsta zemesgabala B-32 un teritorijas Ciudad Deportiva15 000 kvadrātmetru tirgus vērtība 1998. gadā. Aguirre Newman ziņojuma rezultāti nedaudz atšķiras no novērtējumiem, kas tika pieņemti 1998. gada īstenošanas līgumā. Tomēr šie rezultāti apstiprina viedokli, ka Real Madrid 1998. gadā netika pārmaksāts. Ziņojumā ir norādīts, ka 1998. gada īstenošanas līgumā teritorijas Ciudad Deportiva15 000 kvadrātmetru 1998. gada vērtība bija novērtēta par zemu, bet zemesgabala B-32 un 33. un 34. zemesgabala tā paša gada vērtība – par augstu.

                  2. tabula

                  1998. gada īstenošanas līgumā noteiktās vērtības salīdzinājumā ar Aguirre Newman ziņojumā noteiktajām

                           Madrides pilsētas dome

                           Real Madrid

                              Real Madrid nododamā zeme

                           Vērtība (Aguirre Newman)
                           (EUR)

                           Vērtība (1998. gada līgums)
                           (EUR)

                           Atšķirība
                           (Δ%)

                           Madrides pilsētas domei nododamā zeme

                           Vērtība (Aguirre Newman)
                           (EUR)

                           Vērtība (1998. gada līgums)
                           (EUR)

                           Atšķirība
                           (Δ%)

                           Zemesgabals B-32

                           574 000

                           595 194

                           + 3,69 %

                           15 000  m2 teritorijā Ciudad Deportiva

                           13 850 000

                           13 522 772

                           – 2,04

                           Zemesgabali B-33 un B-34

                           12 869 000

                           12 927 578

                           + 0,46 %

                              Kopā

                              13 443 000

                              13 522 772

                              + 0,59 %

                              Kopā

                              13 850 000

                              13 522 772

                              – 2,04

               (65)

               Šie elementi apstiprina uzskatu, ka Madrides pilsētas dome, noslēdzot 1996. gada zemes apmaiņas līgumu un 1998. gada īstenošanas līgumu, rīkojās kā privāts pircējs un nesniedza Real Madrid nekādu ieguvumu. Tas, ka pēc tam teritorija Ciudad Deportiva tika pārdota par EUR 53 miljoniem, apstiprina, ka Real Madrid nepārprotami netika pārmaksāts, kad klubs pārdeva Ciudad Deportiva. Turklāt tas, ka zemi, kas atrodas Julián Camarillo Sur, Real Madrid 1999. gadā pārdeva trešajām personām par cenu, kas bija gandrīz tāda pati kā 1998. gada īstenošanas līgumā zemei piešķirtā vērtība, apstiprina Madrides pilsētas domes novērtējumu precizitāti.

               (66)

               Jautājumā par zemesgabala B-32 2011. gada novērtējumu Real Madrid uzskata, ka arī Madrides pilsētas domes Pilsētvides attīstības departamenta tehnisko dienestu veiktais novērtējums ir neatkarīgs. Real Madrid lūdza Aguirre Newman noteikt arī zemesgabala B-32 2011. gada vērtību. Novērtējums, ko uzņēmums veica saskaņā ar iedibinātiem starptautiskiem novērtēšanas principiem, liecina, ka zemesgabala B-32 tirgus vērtība 2011. gadā bija EUR 22 690 000, kas gandrīz sakrīt ar 2011. gada strīda atrisināšanas līguma vajadzībām noteikto vērtību.

               (67)

                  Real Madrid arī norāda uz to, ka vērtība, ko zemesgabalam B-32 2011. gadā noteica Nekustamā īpašuma kadastrs (Catastro Inmobiliario), bija vēl augstāka – EUR 25 776 296. Nekustamā īpašuma kadastrs ir valsts iestāde, kas ir Finanšu un valsts pārvaldes ministrijas pakļautībā. Tas nav atkarīgs ne no Madrides pilsētas domes, ne no kādas citas Madrides pašvaldības iestādes vai struktūras. Real Madrid pat uzskata par pamatotu pieņemt, ka kadastra darbinieki nezināja par Real Madrid un Madrides pilsētas domes sarunām, kuru rezultātā tika noslēgts 2011. gada strīda atrisināšanas līgums. Kadastrālā vērtība pēc likuma nedrīkst pārsniegt attiecīgās zemes tirgus vērtību un pamatojas, piemēram, uz informāciju par faktiskiem tirgus darījumiem. Tātad zemesgabala B-32 2011. gada tirgus vērtībai nevajadzētu būt bijušai zemākai par EUR 25 776 296.

               (68)

               Attiecībā uz vērtības pieaugumu salīdzinājumā ar 1998. gadu Real Madrid skaidro, ka 1998. gadā zemesgabals B-32 bija neproduktīva zeme pilnīgi neattīstītā teritorijā. Lai gan Madrides pilsētas dome 1997. gadā bija apstiprinājusi pilsētvides attīstības plānu, šāds apstiprinājums negarantē zemes faktisku attīstību, kurai ir nepieciešami ievērojami ieguldījumi no riskēt gataviem privātiem ieguldītājiem. Pirmās būvatļaujas attiecībā uz teritoriju Las Tablas tika izsniegtas tikai 2001. gadā.

               (69)

               Tai laikā aizsākās ievērojami būvdarbi, un kļuva aizvien skaidrāks, ka teritorija Las Tablas, visticamāk, būs veiksmīgs attīstības projekts. Uzņēmums Telefónica pārcēla savu globālo galveno biroju uz teritoriju Las Tablas, un šim piemēram sekoja citi lieli uzņēmumi. 2011. gadā šī teritorija bija pilnīgi attīstīta un kļuvusi par ļoti iecienītu dzīvojamo un komerciālo zonu. Pamatīgās pārmaiņas, kā rezultātā Las Tablas pārtapa par pilnīgi attīstītu un apbūvētu teritoriju, kuru ieskauj dārgi daudzdzīvokļu nami un starptautisku uzņēmumu galvenās mītnes, būtiski ietekmēja zemesgabala B-32 vērtību.

               (70)

               Jautājumā par zemes novērtējumu, kas veikts pētījumā, kuru Komisijas vajadzībām sagatavojis CEIAM, Real Madrid norāda, ka pētījuma rezultātā nav iegūta atbilstoša tirgus vērtība, kuru ieinteresēts un iegādāties gatavs pircējs būtu gatavs maksāt. Tā vietā CEIAM pētījumā tikai noteikta ieguldījuma vērtība, kas, kā norāda Real Madrid, ir īpašuma vērtība īpašniekam vai potenciālajam īpašniekam, kurš paredz īpašumu izmantot individuālam ieguldījumam un darbības mērķiem, un šo ieguldījuma vērtību CEIAM ieguvis, izmantojot novērtēšanas metodi (turpmāk – Rīkojums ECO 805/2003), kā rezultātā tiek iegūta hipotekārā vērtība. Hipotekārās vērtības pamatprincips ir piesardzības princips. Tas ir saistīts ar to, ka šī ir īpaši piesardzīga noturīgas ilgtermiņa vērtības aplēse, savukārt tirgus vērtības jēdziens attiecas uz vērtību nesaistītu pušu darījumā starp iegādāties gatavu pircēju un pārdot gatavu pārdevēju. Tirgus vērtība atspoguļo cenu, ko varētu iegūt par īpašumu tā novērtēšanas dienā.

               (71)

               Savukārt iecerētais hipotekārās vērtības mērķis ir atspoguļot noturīgu ilgtermiņa vērtību kā stabilu pamatu, ko varētu izmantot, spriežot par īpašuma piemērotību izmantošanai par hipotekārā aizdevuma ķīlu, un kas būtu noturīga pret iespējamām tirgus svārstībām. Madrid Real apgalvo, ka šī vērtība, visticamāk, ir zemāka par tirgus vērtību. Real Madrid uzskata par piemērotāku izmantot statisko atlikumvērtības noteikšanas metodi, kuras pamatā ir infrastruktūras un būvniecības izmaksu aplēses un uzbūvējamo vienību paredzamā pārdošanas cena.

               (72)

                  Real Madrid norāda uz dažādajiem CEIAM ziņojumā izmantotajiem scenārijiem, jo īpaši uz scenāriju, kurā pieņemts, ka zemesgabals paredzēts izmantošanai sporta vajadzībām. Real Madrid to vērtē kā kļūdu pilnu. Real Madrid uzskata, ka CEIAM ziņojumā, kurā zemesgabala B-32 novērtējumā zemesgabals uzskatīts par sporta iekārtu, galvenās kļūdas ir šādas:

                           a)

                           nav ņemts vērā optimālais zemes un iekārtu izmantojums: CEIAM neņem vērā, piemēram, ieņēmumu plūsmas no tiem 25 % zemes, ko zemes īpašnieks saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem varētu izmantot veikaliem un autostāvvietām;

                           b)

                           par zemu novērtēts sporta infrastruktūras lietotāju toreizējais pieprasījums: 2011. gadā Las Tablas jau bija pievilcīga un plaukstoša zona, kurā jau atradās vai bija plānoti daudzu lielu uzņēmumu galvenie biroji;

                           c)

                           zemesgabala apbūvētā platība, kas ņemta vērā CEIAM aprēķinā, ir mazāka par zemes klasifikācijā atļauto (apbūves platība);

                           d)

                              CEIAM nosaka vērtību saskaņā ar scenāriju, kurā paredzētas tikai zemes izmantošanas tiesības (derecho de superficie), tomēr pienācīgā tirgus vērtības aplēsē būtu jāpamatojas uz pieņēmumu, ka tiek nodotas pilnas īpašumtiesības un zeme pāriet pilntiesīgā valdījumā.

         5.1.3.   Piezīmes par zemi, kas atrodas pie stadiona Bernabéu

               (73)

               Jautājumā par PGOU grozījumu, kas saskaņā ar 2011. gada pilsētvides attīstības līgumu bija jāizdara attiecībā uz stadiona Bernabéu un rajona Carabanchel apkārtējo teritoriju, Real Madrid skaidro, ka ar paredzēto pilsētvides attīstības plāna grozījumu bija plānots palielināt apbūves platību (edificabilidad), lai stadionu varētu paplašināt un apjumt. Saskaņā ar Spānijas tiesību aktiem, lai kompensētu šos attīstības pasākumus, īpašniekam jānodod 10 % no apbūves platības palielinājuma vērtības (aprovechamiento) valsts varas iestādei. Šajā gadījumā bija paredzēts attīstību kompensēt, nododot Madrides pilsētas domei zemesgabalus, kas atrodas Mercedes Arteaga/Jacinto Verdaguer un kas tiktu pārklasificēti no dzīvojamās zonas (residencial) par zaļo zonu un sabiedriskajām iekārtām (equipamiento público).

               (74)

               Tomēr ar neseno Tribunal Superior de Justicia de Madrid2015. gada 2. februāra spriedumu Nr. 77/2015 šie PGOU 2011. gada grozījumi tika atcelti. Spriedums ir kļuvis saistošs un liedz stāties spēkā 2011. gada pilsētvides attīstības līgumam. Real Madrid uzsver, ka šim līgumam nav nekādas saistības ar 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu. Līdz šim Madrides pilsētas dome un Real Madrid 2011. gada pilsētvides attīstības līguma ietvaros viens otram nav nodevuši nevienu zemesgabalu. Attiecīgie pušu plāni ir atcelti.

         5.2.   Citu ieinteresēto personu piezīmes

               (75)

                  Ecologistas en acción apgalvo, ka arī 1998. gadā zemesgabalus, kuri klasificēti kā paredzēti sabiedriskajiem pakalpojumiem, piemēram, sabiedriskām sporta vajadzībām, nebūtu bijis iespējams nodot privātpersonām. Šis aizliegums attiektos arī uz zemi, ko pašvaldība vēl nebija ieguvusi, bet kas, šādi klasificēta, bija iekļauta pilsētas plānos. Šajā ziņā ar Likumu Nr. 9/2001 netika ieviestas nekādas izmaiņas.

               (76)

               Tāpat kā Real Madrid, arī Ecologistas en acción vērš Komisijas uzmanību uz Tribunal Superior de Justicia de Madrid2015. gada 2. februāra spriedumu Nr. 77/2015, ar kuru tika atcelti PGOU grozījumi attiecībā uz zemi ap stadionu Bernabéu. Tribunal Superior konstatēja, ka ar zemi ap stadionu saistītās pilsētvides plānošanas izmaiņas nevar pamatot ar sabiedrības interesēm, kas ir minēts arī lēmuma par procedūras sākšanu 18. punktā. Minētā tiesa konstatēja, ka Real Madrid un Madrides pilsētas domes darījumā nebija ievērotas pašvaldības teritorijas sabiedrības intereses, bet gan tikai kluba vajadzības, kas saistītas ar tā stadiona modernizācijas projektu.

               (77)

                  Tribunal Superior de Justicia de Madrid uzsvēra, ka atbildīgo iestāžu lēmumos par pilsētvides plānošanu ir objektīvi jāievēro sabiedrības intereses, nevis viena vai vairāku zemes īpašnieku intereses un pat ne pašas pašvaldības intereses.

               (78)

               Pārējās ieinteresētās personas nesniedza papildu informāciju par faktiem vai tiesisko regulējumu.

         6.   ATBALSTA NOVĒRTĒJUMS

   6.1.   Sākotnējās piezīmes par 2011. gada pilsētvides attīstības līgumu

               (79)

               No Spānijas un Real Madrid sniegtās informācijas izriet, ka ar Tribunal Superior de Justicia de Madrid2015. gada 2. februāra spriedumu Nr. 77/2015 tika atcelti PGOU grozījumi attiecībā uz zemi ap Real Madrid stadionu Bernabéu. Pēc šā sprieduma tika atcelts pušu noslēgtais 2011. gada pilsētvides attīstības līgums. Tātad minētā līguma īstenošana netiks turpināta un Komisijai vairs nav nepieciešamības novērtēt 2011. gada pilsētvides attīstības līgumu.

               (80)

               Tāpēc šajā lēmumā tiks skatīts tikai 2011. gada strīda atrisināšanas līgums no valsts atbalsta noteikumu viedokļa.

         6.2.   Atbalsta esība

               (81)

               Līguma 107. panta 1. punktā par nesaderīgu ar iekšējo tirgu ir atzīts ikviens atbalsts, ko piešķir dalībvalsts vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm.

         6.2.1.   Apstākļi, kas liecina par valsts atbalstu

               (82)

               No iedibinātās judikatūras izriet, ka pasākumu var uzskatīt par atbalstu Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē, ja ir izpildīti visi minētajā normā paredzētie nosacījumi (13). Tātad ir skaidri noteikts, ka pasākumu var uzskatīt par valsts atbalstu minētās normas nozīmē tad, ja, pirmkārt, tajā ir iejaukusies valsts vai piesaistīti valsts līdzekļi, otrkārt, šī iejaukšanās var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm, treškārt, ar iejaukšanos uzņēmumam tiek nodrošinātas selektīvas priekšrocības un, ceturtkārt, šī iejaukšanās rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus (14).

               (83)

               Tomēr priekšnosacījums valsts atbalsta noteikumu piemērošanai ir tāds, ka iespējamā atbalsta saņēmējam jābūt uzņēmumam Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē. Saskaņā ar judikatūru uzņēmums ir struktūra, kas iesaistījusies saimnieciskā darbībā, neatkarīgi no tās juridiskā statusa un finansēšanas veida (15). Ņemot vērā Eiropas Savienības mērķus, Eiropas Savienības konkurences tiesības attiecas uz sportu tikai tiktāl, ciktāl tas ir saimnieciska darbība (16). Šajā gadījumā Real Madrid peļņas gūšanas nolūkā vada profesionālu futbola klubu, par kuru tas gūst ieņēmumus no biļešu pārdošanas, tirgvedības darbībām, pārraides tiesībām, tirdzniecības veicināšanas, sponsorēšanas utt. Tāpēc Real Madrid būtu jāuzskata par uzņēmumu Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

               (84)

               Runājot par pārējiem nosacījumiem, kas jāizpilda, lai varētu secināt, ka ir sniegts valsts atbalsts, jānorāda, ka 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu noslēdza Madrides pilsētas dome, kas ir valsts varas iestāde, un tā rezultātā Madrides pilsētas dome savu nespēju ievērot līgumsaistības, saskaņā ar kurām tai bija jānodod zemesgabals, kompensēja Real Madrid, nododot tam citus zemesgabalus ar kopējo vērtību EUR 19 972 348,96. Tātad pirmais nosacījums, kas ļauj konstatēt atbalstu, ir izpildīts, jo par 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu ir atbildīga Madrides pilsētas dome un tā rezultātā Real Madrid ir nodoti valsts līdzekļi Madrides pilsētas domes īpašumā esošu zemesgabalu veidā.

               (85)

               Attiecībā uz otro nosacījumu, kas ļauj konstatēt valsts atbalstu, jānorāda, ka jebkurš atbalsts, kas piešķirts Real Madrid var ietekmēt Savienības iekšējo tirdzniecību, jo Real Madrid gūst ieņēmumus no biļešu pārdošanas, tirgvedības darbībām, tirdzniecības veicināšanas, pārraides tiesībām un sponsorēšanas ne vien Spānijā, bet no avotiem visā Savienībā. Turklāt tas ekonomiskā ziņā sacenšas ar profesionāliem futbola klubiem visā Savienībā un Spānijā par iepriekš minētajiem ieņēmumiem, kā arī par futbola spēlētāju ieguvi, tāpēc jebkurš atbalsts, kas tam piešķirts, var ietekmēt ES iekšējo tirdzniecību un radīt konkurences izkropļojumus, jo šīs palīdzības piešķiršanas rezultātā nostiprinās Real Madrid finansiālais stāvoklis salīdzinājumā ar tā konkurentu stāvokli profesionālā futbola tirgū (17). Tātad šajā gadījumā ir izpildīts arī otrais nosacījums, kas ļauj konstatēt valsts atbalstu.

               (86)

               Runājot par trešo un pēdējo nosacījumu, kas jāizpilda, lai varētu konstatēt valsts atbalstu, jānorāda, ka 2011. gada līgums ir selektīvs, jo tas tika noslēgts tikai ar Real Madrid. Vēl tikai jāatbild uz pēdējo jautājumu, vai ar līgumu Real Madrid ir piešķirta ekonomiska priekšrocība; Komisija šo jautājumu sīkāk izskatījusi turpmāk tekstā.

         6.2.2.   Tirgus ekonomikas dalībnieka princips

               (87)

               Priekšrocība Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē ir ikviens saimniecisks labums, ko uzņēmums nebūtu guvis parastos tirgus apstākļos, t. i., bez valsts iejaukšanās (18).

               (88)

               Lai noteiktu, vai Real Madrid 2011. gada strīda atrisināšanas līguma rezultātā guva ekonomisku priekšrocību, ir jāizskata, vai Real Madrid tādu pašu priekšrocību kā to, kura tam tika piešķirta ar valsts resursiem, būtu varējis iegūt tirgū. Saskaņā ar judikatūru saimnieciski darījumi, ko veic valsts iestāde vai valsts uzņēmums, nepiešķir priekšrocību tās vai tā darījumu partnerim un tāpēc nenozīmē atbalstu, ja tos veic atbilstoši parastajiem tirgus apstākļiem (19). Lai noteiktu, vai valsts varas iestāde veikusi konkrētu darījumu atbilstoši parastajiem tirgus apstākļiem, ir jāsalīdzina attiecīgās valsts varas iestādes rīcība ar tāda hipotētiska “tirgus ekonomikas dalībnieka” rīcību, kurš ir līdzīgā stāvoklī un darbojas parastos tirgus apstākļos. Ja šis “tirgus ekonomikas dalībnieks” būtu iesaistījies attiecīgajā darījumā ar līdzīgiem noteikumiem, var noraidīt pieņēmumu, ka minētajā darījumā ir sniegta priekšrocība (20).

               (89)

               Lai varētu piemērot šo tirgus ekonomikas dalībnieka principu (turpmāk “TEDP”), valsts varas iestādei ir jāpierāda, ka tā rīkojusies tā, kā līdzīgos apstākļos būtu rīkojies piesardzīgs tirgus ekonomikas dalībnieks. Jebkurš piesardzīgs tirgus ekonomikas dalībnieks parasti veiktu pats savu ex ante novērtējumu par komerciālajiem apsvērumiem, uz kuru pamata tas vēlētos noslēgt konkrētu līgumu (21). Tātad, ja dalībvalsts apgalvo, ka konkrēts darījums atbilst TEDP, šaubu gadījumā šai dalībvalstij ir jāiesniedz pierādījumi, kas apliecina, ka lēmums veikt darījumu tai laikā tika pieņemts, pamatojoties uz rūpīgiem ekonomiskajiem novērtējumiem, kuri līdzīgi tiem, ko ar mērķi noteikt darījuma rentabilitāti vai ekonomiskās priekšrocības līdzīgos apstākļos būtu veicis racionāls privātā sektora dalībnieks, kura iezīmes ir līdzīgas attiecīgās valsts iestādes iezīmēm. Tāpēc novērtējumi, kuri veikti pēc darījuma sākuma un kuru pamatā ir retrospektīvs konstatējums par to, ka darījums faktiski ir bijis ekonomiski racionāls, vai vēlāki pamatojumi faktiski veiktās rīcības izvēlei, šajā gadījumā nav derīgi (22).

               (90)

               Šajā lietā izskatītais pasākums ir valsts varas iestādes un ekonomikas dalībnieka noslēgts līgums, ar kuru tiek atrisināts juridisks strīds. Pamatojoties uz šo līgumu, Real Madrid piekrita necensties gūt tiesību aizsardzību tiesā pret Madrides pilsētas nespēju izpildīt 1998. gada īstenošanas līgumā paredzētos pienākumus, ja Madrides pilsētas dome Real Madrid izmaksā kompensāciju.

               (91)

               Spānija apgalvo, ka, tā kā Madrides pilsētas dome juridisku iemeslu dēļ nespēja izpildīt 1998. gada īstenošanas līgumā tai noteikto pienākumu nodot Real Madrid zemesgabalu B-32, domei saskaņā ar Spānijas tiesību aktiem bija pienākums par savu nespēju izpildīt minēto līgumu piešķirt Real Madrid kompensāciju attiecīgā zemesgabala tagadnes vērtības apmērā. Tāpēc Madrides pilsētas dome nolēma noslēgt 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu, kurā tā uzņēmās pilnu juridisko atbildību par savu nespēju izpildīt minēto pienākumu un kompensēja Real Madrid savu nespēju, tam piešķirot EUR 22 693 054,44, kas atbilst zemesgabala B-32 2011. gada vērtībai, kā to novērtējuši par zemes novērtēšanu atbildīgie Madrides pilsētas domes tehniskie dienesti.

               (92)

               No tirgus ekonomikas dalībnieka viedokļa raugoties, tas, vai šāda strīda atrisināšanas līguma noslēgšana atbilst tirgus apstākļiem, ir atkarīgs no diviem faktoriem: pirmkārt, no iespējamības, ka tas tiks saukts pie atbildības par nespēju izpildīt savas līgumsaistības (kas ir juridiskā strīda iemesls), un, otrkārt, no tā, cik liels tam ir šādas konstatētās atbildības maksimālais finansiālais risks. Abi faktori ļauj konstatēt, vai strīda atrisināšanas līguma noslēgšana atbilst tirgus apstākļiem un ar kādiem noteikumiem, proti, ar kādu juridiskā strīda atrisināšanai piedāvātās kompensācijas summu, tā atbilst šiem apstākļiem.

               (93)

               Pēc abu minēto faktoru piemērošanas šai lietai Komisija uzskata, ka tirgus ekonomikas dalībnieks, kas atrastos līdzīgā situācijā kā Madrides pilsētas dome, nebūtu noslēdzis 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu. Pirmkārt, tā kā 2011. gadā bija juridiska neskaidrība jautājumā par to, vai Madrides pilsētas domei ir jākompensē Real Madrid sava nespēja nodot zemesgabalu B-32, kā tas bija paredzēts 1998. gada īstenošanas līgumā, tirgus ekonomikas dalībnieks, kas būtu tādā pašā situācijā kā Madrides pilsētas dome, pirms 2011. gada strīda atrisināšanas līguma noslēgšanas būtu lūdzis juridiskas konsultācijas, lai noskaidrotu, kāda ir iespējamība, ka tam tik tiešām jākompensē šī nespēja, tomēr Madrides dome šādas konsultācijas nebija lūgusi. Otrkārt, tirgus ekonomikas dalībnieks, kas būtu līdzīgā situācijā kā Madrides pilsētas dome, nebūtu piekritis šāda līguma ietvaros maksāt Real Madrid kompensāciju EUR 22 693 054,44 apmērā, jo šī summa ievērojami pārsniedz maksimumu, ko tai nāktos maksāt, uzņemoties juridisko atbildību par nespēju nodot zemesgabalu B-32.

         6.2.2.1.   Madrides pilsētas domes atbildība par nespēju izpildīt savas līgumsaistības

               (94)

               Jautājumā par to, kāda ir iespējamība, ka Madrides pilsētas dome tiesas procesā tiktu atzīta par atbildīgu, Komisija lūdza Spānijai iesniegt informāciju par juridiskajām konsultācijām, ko Madrides pilsētas dome ir lūgusi pirms 2011. gada īstenošanas līguma noslēgšanas un kas apliecina, ka dome, visticamāk, tiktu atzīta par atbildīgu par nespēju nodot zemesgabalu B-32, kā bija paredzēts 1998. gada īstenošanas līgumā, tomēr Spānija šādu informāciju nespēja sniegt (23). Tā kā nav informācijas par juridiskajām konsultācijām, Komisija uzskata, ka hipotētiskais tirgus ekonomikas dalībnieks līdzīgā situācijā atšķirībā no Madrides pilsētas domes nebūtu uzņēmies pilnu juridisko atbildību par savu nespēju izpildīt līgumsaistības, ņemot vērā juridiskās neskaidrības jautājumā par potenciālo neiespējamību izpildīt šīs saistības, šīs potenciālās neiespējamības juridiskās sekas un Madrides pilsētas domes iespēju šo juridisko neiespējamību vērst par labu ar citiem līdzekļiem.

               (95)

               Pirmkārt, nav skaidrs, vai 1998. gada īstenošanas līguma noslēgšanas laikā Madrides pilsētas dome no juridiskā viedokļa varēja uzņemties pienākumu nodot zemesgabalu B-32. Spānija un Real Madrid apgalvo, ka 1998. gada īstenošanas līguma puses zināja, ka zeme ir klasificēta kā izmantojama pamata sporta vajadzībām, un līguma noslēgšanas laikā pieņēma, ka šādi klasificētu zemi ir iespējams nodot privātpersonai, ja šī persona plāno izmantot zemesgabalu sporta vajadzībām. Tomēr nekas neliecina, ka šis pieņēmums 1998. gada īstenošanas līguma noslēgšanas laikā bija pareizs.

               (96)

               Pēc Likuma Nr. 9/2001 pieņemšanas pusēm noteikti būtu bijis jāapšauba šis pieņēmums, jo saskaņā ar minēto likumu sabiedriskā izmantojuma zemei ir jāpaliek valsts īpašumā. Komisija šajā saistībā norāda, ka Madrides pilsētas dome kļuva par reģistrēto zemesgabala B-32 īpašnieci tikai 2003. gadā un saskaņā ar 1998. gada īstenošanas līgumu Madrides pilsētas domei bija pienākums nodot minēto zemesgabalu septiņas dienas pēc tam, kad tā kļuvusi par reģistrēto zemesgabala īpašnieci.

               (97)

               Turklāt pēc Tribunal Superior de Justicia de Madrid 2004. gada sprieduma (24) abām pusēm vajadzētu būt bijis skaidri zināmam, ka tādus zemesgabalus kā zemesgabalu B-32 no juridiskā viedokļa nav iespējams nodot privātpersonai vai privātai struktūrai. Tāpēc laikā, kad Madrides pilsētas dome 2011. gada strīda atrisināšanas līguma ietvaros piekrita uzņemties pilnu juridisko atbildību par savu nespēju nodot zemesgabalu B-32, kā tas bija paredzēts 1998. gada īstenošanas līgumā, abām pusēm vajadzētu būt bijis pilnīgi skaidram, ka zemesgabalu B-32 no juridiskā viedokļa nav iespējams nodot.

               (98)

               Otrkārt, 2011. gada strīda atrisināšanas līguma noslēgšanas laikā no juridiskā viedokļa nebija arī skaidrs, kādas sekas būtu tam, ka Madrides pilsētas domei juridiski nav iespējas izpildīt 1998. gada īstenošanas līgumā noteikto tās pienākumu nodot zemesgabalu B-32, ja Real Madrid pieprasītu kompensāciju. Spānija apgalvo, ka saskaņā ar Spānijas civiltiesību vispārīgajiem noteikumiem, ja juridiski nav iespējams izpildīt līgumu, šis līgums saskaņā ar privāttiesībām zaudē spēku. Šādā gadījumā, tā kā līgums vairs nav spēkā, nav skaidrs, vai tā vietā, lai pieprasītu atjaunot sākotnējo stāvokli, kāds tas bijis pirms līguma ietvaros veiktajām darbībām, cietusī puse varētu pieprasīt kompensāciju par zaudējumiem. Šajā saistībā Spānija un Real Madrid apgalvo, ka, tā kā Madrides pilsētas domei juridiski nebija iespējas nodot zemesgabalu B-32, spēku zaudē viss 1998. gada īstenošanas līgums un ir jāatdod visi zemesgabali, uz kuriem attiecies minētais līgums un 1996. gada apmaiņas līgums, vai, ja tas nav iespējams, jāatdod to vērtība, kāda tā bijusi to zaudēšanas, t. i., pārdošanas, brīdī.

               (99)

               Tomēr nav skaidrs, vai saskaņā ar Spānijas civiltiesībām spēku zaudē viss līgums, ja viena līguma puse nespēj izpildīt tikai vienu no 1998. gada īstenošanas līgumā noteiktajiem pienākumiem. Spānijas civiltiesībās daļēja spēka zaudēšana ir sarežģīts jautājums, un Madrides pilsētas dome pirms 2011. gada strīda atrisināšanas līguma noslēgšanas nesaņēma juridiskās konsultācijas.

               (100)

               Šajā saistībā Komisija norāda, ka, pirmkārt, saskaņā ar 1998. gada īstenošanas līgumu Madrides pilsētas domei bija jānodod Real Madrid trīs atsevišķi zemesgabali par kopējo vērtību EUR 13 522 772 un viens no šiem zemesgabaliem – zemesgabals B-32 – atrodas citā vietā un tādējādi nav savienots ar abiem pārējiem nododamajiem zemesgabaliem (33. un 34. zemesgabalu, kas atrodas teritorijā Julian Camarillo Sur). Turklāt zemesgabala B-32 vērtība bija EUR 595 194, kas ir mazāk nekā 5 % no 1998. gada īstenošanas līguma kopējās vērtības.

               (101)

               Otrkārt, Komisija norāda, ka Madrides pilsētas dome noslēdza 1998. gada īstenošanas līgumu, lai izpildītu savu pienākumu atlīdzināt Real Madrid par to, ka tas 1996. gada apmaiņas līguma ietvaros nodevis pilsētas domei teritoriju Ciudad Deportiva. 1996. gada apmaiņas līgums skaidri liecina par to, ka Madrides pilsētas dome bija īpaši ieinteresēta iegūt Ciudad Deportiva, ko apstiprina arī Real Madrid, un ir skaidrs, ka 1998. gada īstenošanas līgums tika noslēgts tāpēc, lai Madrides pilsētas dome varētu izpildīt 1996. gada apmaiņas līgumā tai noteikto pienākumu nodot Real Madrid zemes ar noteiktu vērtību kā kompensāciju par Ciudad Deportiva. Tātad Real Madrid nebija īpaši ieinteresēts 1998. gada īstenošanas līgumā iekļaut zemesgabalu B-32, un, ja puses 1998. gada īstenošanas līguma noslēgšanas laikā būtu zinājušas par juridisko neiespējamību nodot minēto zemesgabalu, šis zemesgabals, visticamāk, tiktu aizstāts ar citu līdzīgas vērtības zemesgabalu.

               (102)

               Treškārt, pats 2011. gada īstenošanas līgums liecina, ka puses vēlējās risināt zemesgabala B-32 nodošanas juridisko neiespējamību atsevišķi no visa 1998. gada īstenošanas līguma izpildes un neapšaubīja pārējo minētajā līgumā ietverto zemesgabalu nodošanas spēkā esību. Turklāt informācijā, ko Spānija iesniedza 2012. gada 18. jūnijā šīs lietas sākotnējās izmeklēšanas laikā, tā paziņoja, ka 2011. gada strīda atrisināšanas līguma puses vēlējās saglabāt spēkā 1998. gada īstenošanas līguma daļas, kas neattiecas uz zemesgabalu B-32.

               (103)

               Ceturtkārt, 2011. gada strīda atrisināšanas līguma noslēgšanas laikā nebija skaidrs, vai Madrides pilsētas dome būtu varējusi novērst 1998. gada īstenošanas līgumā paredzētās zemesgabala nodošanas juridisko neiespējamību, pārkvalificējot minēto zemi, kas saskaņā ar pilsētvides plānošanas noteikumiem bija paredzēta pamata sporta vajadzībām. Real Madrid apgalvoja, ka šādas izmaiņas būtu bijušas iespējamas. Madrides pilsētas dome 2011. gada pilsētvides attīstības līguma ietvaros tiešām piedāvāja šādu PGOU grozījumu.

               (104)

               Tomēr Spānija paskaidroja, ka Madrides pilsētas dome pati nevarēja veikt šādas izmaiņas, tai būtu bijis jāiesniedz PGOU grozījuma priekšlikums Madrides autonomajam apgabalam. Turklāt šādām izmaiņām jāatbilst sabiedrības interesēm. Šo viedokli apstiprināja Tribunal Superior de Justicia ar 2015. gada spriedumu, ar kuru tika atcelts PGOU grozījums attiecībā uz stadiona Bernabéu apkārtējo zemi, uz ko attiecās 2011. gada pilsētvides attīstības līgums. Tomēr, tā kā 2011. gada pilsētvides attīstības līgums tika noslēgts neilgi pēc 2011. gada strīda atrisināšanas līguma, šķiet, ka tai laikā šis juridiskais jautājums nebija pienācīgi atrisināts, tāpēc pastāvēja juridiska nenoteiktība attiecībā uz to, vai Madrides pilsētas dome būtu varējusi novērst 1998. gada īstenošanas līgumā paredzētās zemesgabala nodošanas juridisko neiespējamību, pārkvalificējot zemesgabalu B-32.

               (105)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka piesardzīgs tirgus ekonomikas dalībnieks, saskardamies ar tādu pašu juridisko nenoteiktību, pirms 2011. gada strīda atrisināšanas līguma noslēgšanas un pilnas juridiskās atbildības uzņemšanās par nespēju nodot zemesgabalu B-32, kā tas bija paredzēts 1998. gada īstenošanas līgumā, būtu lūdzis juridiskās konsultācijas, tomēr Madrides pilsētas dome konsultācijas nelūdza.

         6.2.2.2.   Iespējamais kompensācijas apmērs

               (106)

               Attiecībā uz kompensācijas apmēru, ko Madrides pilsētas dome piekrita samaksāt Real Madrid, lai atrisinātu no 1998. gada īstenošanas līguma izrietošo juridisko strīdu, Komisija uzskata, ka EUR 22 693 054,44, ko Madrides pilsētas dome piekrita samaksāt par zemesgabalu B-32 saskaņā ar 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu, ievērojami pārsniedz maksimumu, kas tai būtu bijis jāmaksā, uzņemoties juridisko atbildību par nespēju nodod minēto zemesgabalu Real Madrid.

               (107)

               Madrides tehniskie dienesti noteica, ka zemesgabala B-32 vērtība 2011. gadā bija EUR 22 693 054,44, izmantojot tos pašus pašvaldības īpašumu vērtības noteikšanas vispārīgos kritērijus, kas tika izmantoti jau 1998. gadā. Spānija norāda, ka novērtējumā atspoguļota kadastrālā vērtība, ko izmanto par atsauces bāzi, lai, piemēram, uzliktu nodokļus zemes nodošanai, vai par iekšējo vērtību pašvaldības grāmatvedības vajadzībām. Spānija un Real Madrid šajā saistībā atsaucas uz Finanšu ministrijas 2011. gada ziņojumu, kurā aplēstā zemesgabala B-32 kadastrālā vērtība bija EUR 25 776 296. Spānija uzsver, ka tai ir juridisks pienākums sava inventāra saraksta vajadzībām noteikt visu tās īpašumā esošo zemesgabalu vērtību neatkarīgi no tā, vai juridiski tie uzskatāmi par sabiedriskām vai privātām vajadzībām paredzētiem zemesgabaliem. Real Madrid norāda uz vērtību EUR 22 690 000, kas noteikta Aguirre Newman ziņojumā, kuru sagatavoja pēc procedūras sākšanas lēmuma pieņemšanas.

               (108)

               Komisija norāda, ka visu šo novērtējumu pamatā ir maldīgs pieņēmums, ka zemesgabalu B-32 2011. gadā būtu bijis iespējams nodot – kā paskaidrots iepriekš 97. apsvērumā, tas, šķiet, juridiski nebūtu bijis iespējams. Pieņemot, ka Madrides pilsētas domi nevarētu saukt pie atbildības par šādu juridisku neiespējamību, par kuru dome tā arī nelūdza juridiskās konsultācijas, varētu vismaz apgalvot, ka zemesgabala tirgus vērtība domes attiecībās ar Real Madrid bija nulle, jo attiecīgo zemi nebija iespējams nodot.

               (109)

               Tomēr Komisija pieņem, ka strīda atrisināšanas līguma noslēgšanas mērķis ir gūt juridisko noteiktību apmaiņā pret kompensāciju. Ja pieņem, ka Madrides pilsētas domi varētu saukt pie pilnas atbildības par neiespējamību nodot zemesgabalu B-32 Real Madrid, tās finanšu risks, ko rada šī atbildība, nevar pārsniegt zemesgabala vērtību, kāda tā bijusi 2011. gada strīda atrisināšanas līguma noslēgšanas brīdī.

               (110)

               Šajā saistībā Spānija atzīst, ka Madrides pilsētas domes tehniskie dienesti, 2011. gadā sagatavojot novērtējumu, neizmantoja pareizo zemesgabala B-32 klasifikāciju (izmantojams sabiedriskām sporta vajadzībām), bet gan ierindoja zemesgabalu kategorijā “izmantojams dažādu veidu sabiedriskajiem pakalpojumiem”. Turklāt Spānijas un Real Madrid norādītā kadastrālā vērtība EUR 25 776 296 cita starpā bija balstīta uz informāciju par faktiskajiem tirgus darījumiem atsauces teritorijā, savukārt Aguirre Newman ziņojumā norādītā vērtība EUR 22 690 000 tika iegūta ar statisko atlikumvērtības noteikšanas metodi, pamatojoties uz situāciju, kad dažādas vienības tiek pārdotas neilgi pēc sporta infrastruktūras ierīkošanas minētajā zemesgabalā.

               (111)

               Tā kā 2011. gadā zemesgabals B-32 bija klasificēts kā izmantojams sporta vajadzībām un Real Madrid plānoja izmantot zemesgabalu B-32 sporta vajadzībām, Komisija uzskata, ka zemesgabala novērtējumā būtu pareizi uzskatīt, ka zemesgabals tiks ilgtermiņā izmantots sporta vajadzībām. Ņemot to vērā, Komisijas pasūtītais CEIAM pētījums, uzskatot, ka zemesgabalu B-32 plānots izmantot sporta vajadzībām, ir sākts ar pieņēmumu, ka ieguldītājs iegādājas zemi, ierīko dažādu veidu sportam vajadzīgo infrastruktūru un gūst ienākumus, iekasējot maksu no lietotājiem. CEIAM piedāvātais scenārijs šķiet pamatots, jo, ņemot vērā zemesgabala klasifikāciju, kas nosaka tā izmantojumu un liedz to pārdot tālāk, vienīgā reālistiskā iespēja ir tāda, ka viens ekonomikas dalībnieks ilgtermiņā ekspluatē zemesgabalā B-32 ierīkoto sporta infrastruktūru.

               (112)

                  CEIAM pētījumā norādītā zemesgabala B-32 2011. gada vērtība, kas iegūta, pamatojoties uz šo pieņēmumu, ir EUR 4 275 000 (25).

               (113)

               Spānija kritizē to, ka vienā no scenārijiem, kas izmantots CEIAM pētījumā zemesgabala novērtēšanas vajadzībām, pieņemts, ka zemesgabals tiks izmantots sociālajiem mājokļiem, kā rezultātā iegūta vērtība no EUR 12 245 000 līdz EUR 18 000 000, jo šis scenārijs neatspoguļo visvērtīgāko un vislabāko zemesgabala izmantojumu (26). Spānija apgalvo, ka CEIAM pētījumā aprēķinātā vērtība ir par 50 % zemāka nekā tāda līdzīga zemesgabala vērtība, kuru paredzēts izmantot sabiedriskajiem pakalpojumiem (uso lucrativo de interés general: izglītības, kultūras pakalpojumiem un iestādēm, slimnīcām, baznīcām), kas ir sabiedriskiem mērķiem paredzētas zemes visvērienīgākais un vislabākais izmantojums.

               (114)

               Atbildot uz šo apgalvojumu, Komisija norāda, ka šis alternatīvais scenārijs CEIAM pētījumā tika izmantots salīdzinājumam. Īstais pētījuma gala iznākums izriet no scenārija, kurā pieņemts, ka zemesgabals izmantojams sporta vajadzībām, jo Madrides pilsētas dome nenomainīja zemesgabala B-32 kā sabiedriskiem pakalpojumiem izmantojama zemesgabala klasifikāciju un 104. apsvērumā minēto iemeslu dēļ tā no juridiskā viedokļa arī nebūtu varējusi nomainīt klasifikāciju “paredzēts sporta izmantojumam” uz citu.

               (115)

                  Real Madrid kritizē vairākus CEIAM pētījuma aspektus (27).

               (116)

               Pirmkārt, tas kritizē alternatīvo scenāriju (to, kuros pieņemts, ka zemesgabals tiks izmantots citām vajadzībām, nevis sportam) novērtējumu, jo tie ir balstīti uz pārāk daudz subjektīvu un brīvi izvēlētu elementu un tajos pieņemts tāds zemesgabala B-32 izmantojums, kas neatbilst privātīpašuma iespējamā īpašnieka rīcībai, kura būtu vērsta uz maksimālas peļņas gūšanu.

               (117)

               Otrkārt, attiecībā uz novērtējumu, kas balstīts uz pieņēmumu, ka zemesgabals tiks izmantots sporta vajadzībām, Real Madrid secina, ka pētījuma rezultāts neatbilst patiesajai tirgus vērtībai. CEIAM izmantojis valstī paredzēto novērtēšanas metodi (“Rīkojums ECO 805/2003”), kā rezultātā iegūta tikai hipotekārā vērtība, kas ir īpaši piesardzīga noturīgas ilgtermiņa vērtības aplēse un parasti ir zemāka par tirgus vērtību – vērtību nesaistītu pušu darījumā starp iegādāties gatavu pircēju un pārdot gatavu pārdevēju. Šī tirgus vērtība būtu jānosaka ar statisko atlikumvērtības noteikšanas metodi, kas aprakstīta 110. apsvērumā.

               (118)

               Treškārt, Real Madrid kritizē CEIAM arī tāpēc, ka:

                           a)

                           tas nav ņēmis vērā optimālo zemes un iekārtu izmantojumu. CEIAM nav ņēmis vērā, piemēram, ieņēmumu plūsmas no tiem 25 % zemes, ko zemes īpašnieks saskaņā ar spēkā esošajiem noteikumiem varētu izmantot veikaliem un autostāvvietām;

                           b)

                           tā pieņēmumos likumīgās zemesgabala apbūves iespējas nav ņemtas vērā pilnā apmērā;

                           c)

                           tas par zemu novērtējis pieprasījumu pievilcīgā un plaukstošā zonā. Real Madrid apstrīd CEIAM aplēsto to iedzīvotāju daļu, kas nodarbojas ar sportu (42,9 %), un piedāvā rādītāju 50 %, kurā atspoguļots arī iespējamais pieprasījums no daudziem darbiniekiem, kas strādā šai zonā;

                           d)

                           zemes novērtējuma scenārijā pieņemts, ka tiek piešķirtas tikai zemes izmantošanas tiesības (derecho de superficie), nevis tiek nodotas pilnas īpašumtiesības un zeme pāriet pilntiesīgā valdījumā.

               (119)

               Šī kritika nav pārliecinoša.

               (120)

               Pirmkārt, runājot par hipotētiskajiem alternatīva izmantojuma scenārijiem, jānorāda, ka, kā paskaidrots 114. apsvērumā, tie ir izmantoti tikai tāpēc, lai salīdzinātu dažādus hipotētiskus zemes izmantojuma viedus, jo zemes klasifikācija “izmantojama sporta vajadzībām” nav tikusi un nevar tikt mainīta. Šī analīze liecina, ka zemesgabala B-32 vērtība varētu vismaz pietuvoties Madrides pilsētas domes pieņemtajai vērtībai, ja zemesgabalam būtu piešķirta klasifikācija ar lielāku komerciālo potenciālu. Tomēr, tā kā Madrides pilsētas dome zemesgabalu B-32 nepārklasificēja un no juridiskā viedokļa tā nebūtu varējusi mainīt zemesgabala klasifikāciju “izmantojuma sporta vajadzībām” uz citu, pareizais scenārijs, no kura izriet pētījuma gala iznākums, ir scenārijs, kurā pieņemts, ka zemesgabals paredzēts sporta vajadzībām.

               (121)

               Otrkārt, attiecībā uz Real Madrid apgalvojumu, ka zemes novērtējums esot balstīts uz hipotekāro vērtību vai pieņēmumu, ka piešķirtas tikai zemes izmantošanas tiesības, jānorāda, ka CEIAM pētījumā šādi pieņēmumi nav izmantoti. Gluži pretēji – kā paskaidrots tās pētījuma daļas 2.5. iedaļā, kura attiecas uz scenāriju, kur pieņemts, ka zemesgabalu paredzēts izmantot sporta vajadzībām, pētījumā vērtība ir noteikta, pamatojoties uz zemes ieguldījuma vērtību – zemes vērtību esošajam vai potenciālajam īpašniekam. CEIAM pētījuma 2.3.2. iedaļā ir paskaidrots, ka metode, kas aprakstīta Rīkojumā ECO/805/2003 un ko kritizējis Real Madrid, ir izmantota, lai noteiktu zemesgabala tirgus vērtību (28). Neatkarīgi no tā, kādā nolūkā tiek piemērots Rīkojums ECO/805/2003, tajā ir aprakstīta metode, ar ko var noteikt vērtību zemei, no kuras var gūt ienākumus konkrētā saimnieciskā darbībā, un tam nav nekāda sakara ar hipotekāro vērtību. Šai nolūkā tajā izmanto vispārpieņemtus standartus, kas nav atkarīgi no novērtēšanas iemesla. Šo metodi var izmantot, ja ir ieguldījuma projekts, jo vērtību nosaka pēc visticamākā ieguldījuma projekta (zemesgabalam B-32 tas būtu sporta infrastruktūras izbūve un ekspluatācija) nākotnes ilgtermiņa naudas plūsmu neto pašreizējās vērtības.

               (122)

               Atšķirībā no statiskās atlikumvērtības noteikšanas metodes, kas izmantota Real Madrid iesniegtajā Aguirre Newman ziņojumā, CEIAM pētījumā aprēķini ir balstīti nevis uz summu, ko sporta infrastruktūras ieguldītājs iegūtu, pārdodot infrastruktūru īstermiņā, bet gan uz summu, ko tas iegūtu infrastruktūras komerciālajā ekspluatācijā nākamajās desmitgadēs. CEIAM piedāvātā metode zemesgabalam B-32 ir īpaši piemērota, jo, tā kā šīs zemes izmantojuma veids un valsts īpašumtiesības ir noteiktas ilgtermiņā, nav nekādas iespējas pārdot šo zemi ar infrastruktūru. Real Madrid piedāvātā statiskā atlikumvērtības noteikšanas metode nav piemērota, ja ir paredzēts sporta infrastruktūru ekspluatēt, par tās izmantošanu no lietotājiem iekasējot maksu. Šo metodi var izmantot tikai tad, ja zemi un infrastruktūru uz tās var pārdot un ja tā tiek pārdota uzreiz pēc būvniecības.

               (123)

               Zemesgabala pašreizējās vērtības noteikšanā ar mērķi noteikt kompensācijas prasījuma vērtību, kas ir atkarīga no minētās vērtības, nešķiet piemēroti pieņemt vai noteikt hipotētisku vērtību, kas balstīta uz pazīmēm, kuras ietekmē zemes vērtību, bet faktiski neeksistē. Ja Madrides pilsētas domei tiktu pieprasīta kompensācija, zemesgabala B-32 attiecīgā vērtība būtu atbilstoša tam, cik tas ir vērtīgs Madrides pilsētas domei, kam nebūtu nekāda labuma no hipotētiskas zemesgabala vērtības, kāda tam būtu, ja to būtu iespējams nodot tālāk.

               (124)

               Treškārt, CEIAM pētījumā ir sīki izstrādāts un rūpīgs salīdzinājums ar citām dažāda raksturojuma un dažādas pievilcības sporta iekārtām, kura mērķis ir aplēst izmaksas un ieņēmumus.

               (125)

               Attiecībā uz apgalvojumu, ka nav ņemtas vērā ieņēmumu plūsmas no citām darbībām, kas nav sporta darbības, un ka nav pilnā apmērā ņemtas vērā zemes apbūves iespējas, jānorāda, ka pētījuma 1.6.4. iedaļā ir sīki izklāstīta hipotēze par to, kā zemi varētu izmantot dažādām sporta infrastruktūras kombinācijām. Tajā attiecībā uz dažādu veidu infrastruktūru ir sīki aplūkots arī izmantojums autostāvvietām, veikaliem un restorāniem un gaidāmie ieņēmumi no maksas, kas iekasēta no lietotājiem.

               (126)

               Pētījuma 1.6.5. iedaļā CEIAM paskaidro, ka tas apzinās, ka tā aplēsēs likumīgās zemesgabala apbūves iespējas nav ņemtas vērā pilnā apmērā. Pilsētplānošanā parasti nosaka ļoti augstus šos zemes izmantojuma rādītājus, lai dotu iespēju reaģēt uz vajadzību izmaiņām gadu gaitā, līdz īstenojas paredzētais izmantojums. Attiecībā uz sabiedriskām vajadzībām izmantojamu zemi tas nebūtu nekas neparasts, jo bieži vien noteiktie maksimālie procentuālie rādītāji šajos gadījumos netiek sasniegti. Zemes izmantojuma intensitāte būtu atkarīga no piedāvāto sporta pasākumu vai infrastruktūras gaidāmā pieprasījuma un veida. Ņemot to vērā, pētījumā izmantotā scenārija izstrādes vajadzībām CEIAM analizēja 22 līdzīgus sporta kompleksus.

               (127)

               Runājot par personu, kuras šajā rajonā nodarbojas ar sportu, procentuālo daļu, ko Real Madrid uzskata par pārāk zemu, jānorāda, ka pētījumā tika izmantoti pieejamie oficiālie statistikas dati, kas atspoguļo iedzīvotāju sportisko aktivitāti zonā, kuru apkalpo Madrides zemesgabala B-32 sporta iekārtas, un kas citēti pētījuma informatīvā pielikuma 3.2. iedaļā. Pētījumā ir ņemts vērā arī iespējamais pieprasījums no apkārtējo biroju darbiniekiem. Tā kā Real Madrid šajā jautājumā nespēj sniegt rādītājus, kas būtu balstīti tirgus izpētē attiecīgajā rajonā un kas pamatotu tā apgalvojumu, ka norādītā iedzīvotāju, kas nodarbojas ar sportu, procentuālā daļa ir pārāk zema, Komisijai nākas pieņemt CEIAM aplēses, kas ir piesardzīgākas.

               (128)

               Visbeidzot, attiecībā uz to, ka zemes vērtība ir noteikta, pamatojoties uz scenāriju, kurā ir pieņemts, ka tiek piešķirtas tikai zemes izmantošanas tiesības (derecho de superficie), nevis tiek nodotas pilnas īpašumtiesības un zeme pāriet pilntiesīgā valdījumā, Komisija atsaucas uz 111. apsvērumu, jo īpaši uz secinājumu, ka nav nekādas iespējas pārdot zemi ar infrastruktūru, jo zemes izmantojuma veids un valsts īpašumtiesības ir noteiktas ilgtermiņā.

               (129)

               Ņemot vērā visu iepriekš minēto, Komisija uzskata, ka Spānijas un Real Madrid paustā kritika par CEIAM pētījumu nav pamatota. Real Madrid nespēj parādīt, cik lielā apmērā CEIAM ziņojuma iespējamie trūkumi ir ietekmējuši novērtējumu, kā rezultātā noteiktā zemesgabala vērtība ir ievērojami zemāka, nekā vajadzētu būt. Tātad nevarēja pieņemt, ka zemesgabala B-32 2011. gada vērtība ir augstāka par EUR 4 275 000, kā aplēsts CEIAM pētījumā, tāpēc piesardzīgs tirgus ekonomikas dalībnieks līdzīgos apstākļos nebūtu noslēdzis 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu, kurā Madrides pilsētas dome piekrita izmaksāt Real Madrid kompensāciju EUR 22 693 054,44, lai atpirktos no skaidri nenoteiktas juridiskās atbildības par savu nespēju izpildīt 1998. gada īstenošanas līgumā noteikto pienākumu nodot zemesgabalu B-32.

               (130)

               Ņemot vērā to, ka nav īsti skaidrs, vai Madrides pilsētas dome būtu atzīta par atbildīgu par nespēju nodot zemesgabalu B-32, kā tas bija paredzēts 1998. gada īstenošanas līgumā, un ievērojamo atšķirību starp summu, ko Madrides pilsētas dome piekrita izmaksāt kā kompensāciju Real Madrid 2011. gada strīda atrisināšanas līgumā (EUR 22 693 054,44), un maksimālo summu, kas tai būtu bijis jāmaksā, uzņemoties juridisko atbildību (EUR 4 275 000), Komisija secina, ka piesardzīgs tirgus ekonomikas dalībnieks, kura darbības apstākļi ir līdzīgi Madrides pilsētas domes darbības apstākļiem, nebūtu noslēdzis 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu.

               (131)

               Tāpēc Komisija secina, ka Madrides pilsētas dome, noslēgdama 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu ar Real Madrid, nerīkojās tā, kā līdzīgos apstākļos būtu rīkojies tirgus ekonomikas dalībnieks. Tātad būtu jāuzskata, ka ar 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu Real Madrid ir piešķirta ekonomiska priekšrocība, kas atbilst starpībai starp kompensācijas summu un maksimālo summu, kura domei būtu jāmaksā, uzņemoties juridisko atbildību, un ka tādējādi ir sniegts valsts atbalsts Līguma 107. panta 1. punkta nozīmē.

               (132)

               Visbeidzot, runājot par Spānijas apgalvojumu, ka tad, ja Madrides pilsētas dome būtu nodevusi zemesgabalu B-32 Real Madrid 2011. gadā, atbalsts nebūtu sniegts, Komisija uzskata, ka šis apgalvojums ir nebūtisks attiecībā uz Komisijas secinājumu, ka ar 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu Real Madrid tika piešķirta ekonomiska priekšrocība. Madrides pilsētas dome būtu varējusi nodot zemesgabalu B-32 tikai tad, ja tai būtu bijušas juridiskas tiesības to darīt. Ja tai būtu bijušas šādas tiesības, nebūtu bijis nepieciešams noslēgt 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu, turklāt Real Madrid būtu faktiski saņēmis zemesgabalu, uz kuru tam bija tiesības saskaņā ar 1998. gada īstenošanas līgumu, tāpēc nebūtu vajadzības novērtēt, vai kompensācija, kas piešķirta Real Madrid šā zemesgabala vietā, atbilst zemesgabala vērtībai. Citiem vārdiem sakot, Madrides pilsētas dome būtu izpildījusi 1998. gada īstenošanas līgumu, uz kuru šis lēmums neattiecas.

         6.3.   Atbalsta saderība

               (133)

               Valsts atbalsts tiek uzskatīts par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja tas atbilst kādai no Līguma 107. panta 2. punktā uzskaitītajām kategorijām (29), un tas var tiks uzskatīts par saderīgu ar iekšējo tirgu, ja Komisija konstatē, ka tas atbilst kādai no Līguma 107. panta 3. punktā uzskaitītajām kategorijām (30). Tomēr dalībvalstij, kas piešķīrusi atbalstu, ir pienākums pierādīt, ka tās piešķirtais valsts atbalsts ir saderīgs ar iekšējo tirgu saskaņā ar Līguma 107. panta 2. vai 3. punktu (31).

               (134)

               Nedz Spānija, nedz Real Madrid nav apgalvojis, ka šajā gadījumā tiktu piemērots kāds no Līguma 107. panta 2. un 3. punktā uzskaitītajiem izņēmumiem.

               (135)

               Komisija šajā jautājumā norāda, ka, tā kā šā atbalsta rezultātā Real Madrid tika radīts ienākums, kuru tas nebūtu guvis parastos savas darbības apstākļos, ir uzskatāms, ka ar 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu Real Madrid ir piešķirts darbības atbalsts. Parasti šādu atbalstu nevar uzskatīt par saderīgu ar iekšējo atbalstu saskaņā ar Līguma 107. panta 3. punkta c) apakšpunktu, jo tas neveicina konkrētu saimniecisko darbību attīstību.

               (136)

               Tādējādi valsts atbalsts, kas piešķirts Real Madrid ar 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu, nav saderīgs ar iekšējo tirgu.

         7.   ATBALSTA NELIKUMĪBA

               (137)

               Saskaņā ar Līguma 108. panta 3. punktu dalībvalstīm ir jādara zināmi Komisijai plāni piešķirt atbalstu (paziņošanas pienākums) un tās nedrīkst īstenot ierosinātos atbalsta pasākumus, kamēr Komisija nav pieņēmusi galīgo lēmumu par nostāju attiecībā uz izskatāmo atbalstu (nogaidīšanas pienākums).

               (138)

               Komisija norāda, ka Spānija nepaziņoja Komisijai par plānu piešķirt atbalstu ar 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu un ka tā arī neievēroja nogaidīšanas pienākumu, kas paredzēts Līguma 108. panta 3. punktā. Tāpēc saskaņā ar Padomes Regulas (ES) 2015/1589 (32) 1. panta f) punktu 2011. gada strīda atrisināšanas līgums ir atzīstams par nelikumīgu atbalstu, kas ieviests, pārkāpjot Līguma 108. panta 3. punktu.

         8.   ATGŪŠANA

               (139)

               Atbilstīgi Līgumam un Tiesas iedibinātajai judikatūrai, ja Komisija konstatējusi atbalsta nesaderību ar iekšējo tirgu, tai ir tiesības pieprasīt attiecīgajai dalībvalstij atcelt vai pārveidot šo atbalstu (33). Tāpat Tiesa ir pastāvīgi lēmusi, ka dalībvalstij pienākumu atcelt atbalstu, ko Komisija uzskata par nesaderīgu ar iekšējo tirgu, nosaka, lai atjaunotu iepriekšējo stāvokli (34). Šajā saistībā Tiesa ir noteikusi, ka minētais mērķis ir sasniegts, ja saņēmējs ir atmaksājis nelikumīgā atbalsta summas un tādējādi zaudējis priekšrocību, kas tam bijusi tirgū attiecībā pret konkurentiem, un ir atjaunots stāvoklis, kāds bijis pirms atbalsta piešķiršanas (35).

               (140)

               Regulas (ES) 2015/1589 16. panta 1. punktā Komisijai ir noteikts pienākums uzdot nelikumīga un nesaderīga atbalsta atgūšanu. Minētajā noteikumā arī norādīts, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu par nesaderīgu atzītu nelikumīgu atbalstu. Regulas (ES) 2015/1589 16. panta 2. punktā ir noteikts, ka atbalsts jāatgūst ar procentiem, kas maksājami no dienas, kad nelikumīgais atbalsts nodots saņēmēja rīcībā, līdz tā faktiskās atgūšanas dienai. Komisijas Regulā (EK) Nr. 794/2004 (36) ir izklāstītas metodes, kas izmantojamas atmaksāšanas procentu aprēķināšanai. Visbeidzot, Regulas (ES) 2015/1589 16. panta 3. punktā paredzēts, ka “atgūšanu īsteno tūlīt un saskaņā ar attiecīgās dalībvalsts likumos paredzētajām procedūrām, ja vien tās nodrošina tūlītēju un efektīvu Komisijas lēmuma izpildi”.

               (141)

               Savienības tiesību aktos nav paredzēts, ka Komisijai, uzdodot atgūt atbalstu, kas atzīts par nesaderīgu ar iekšējo tirgu, būtu skaitliski jāizsaka precīza atgūstamā atbalsta summa. Pietiek ar to, ka Komisijas lēmumā tiek norādīta informācija, kas dod lēmuma adresātam iespēju pašam bez pārliekām grūtībām noteikt minēto summu (37).

               (142)

               Tomēr šajā lietā Komisija uzskata, ka 2011. gada strīda atrisināšanas līguma ietvaros sniegtajam atbalstam, kas Spānijai jāatgūst no Real Madrid, jābūt vienādam ar starpību starp 2011. gada strīda atrisināšanas līgumā noteikto zemesgabala B-32 vērtību (EUR 22 693 054,44) un maksimālo summu, kas domei būtu bijis jāmaksā, uzņemoties juridisko atbildību par 1998. gada īstenošanas līgumu (EUR 4 275 000, kas pieņemta par pareizo zemesgabala B-32 2011. gada tirgus vērtību). Tātad, lai likvidētu priekšrocību, kas piešķirta Real Madrid ar 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu, Spānijai no minētā uzņēmuma jāatgūst EUR 18 418 054,44.

         9.   SECINĀJUMS

               (143)

               Nobeigumā Komisija secina, ka Spānija ar 2011. gada strīda atrisināšanas līgumu, ko Madrides pilsētas dome noslēgusi ar Real Madrid, ir nelikumīgi piešķīrusi valsts atbalstu Real Madrid, pārkāpjot Līguma 108. panta 3. punktu, un saskaņā ar Regulas (ES) 2015/1589 16. pantu Spānijai ir jāatgūst šis atbalsts no Real Madrid,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Valsts atbalsts EUR 18 418 054,44 apmērā, ko Spānijas Karaliste 2011. gada 29. jūlijā nelikumīgi piešķīrusi Real Madrid Club de Fútbol, pārkāpjot Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 3. punktu, nav saderīgs ar iekšējo tirgu.
   2. pants
   1.   Spānijas Karaliste no saņēmēja atgūst 1. pantā minēto atbalstu.
   2.   Atgūstamās summas ietver procentus par laikposmu no dienas, kad summas nodotas saņēmēja rīcībā, līdz to faktiskajai atgūšanai.
   3.   Procentus aprēķina pēc salikto procentu formulas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 794/2004 V nodaļu un Komisijas Regulu (EK) Nr. 271/2008 (38), ar ko groza Regulu (EK) Nr. 794/2004.
   4.   Spānijas Karaliste no šā lēmuma pieņemšanas dienas atceļ visas neizmaksātās 1. pantā minētā atbalsta summas.
   3. pants
   1.   Šā lēmuma 1. pantā minētā atbalsta atgūšana ir tūlītēja un spēkā esoša.
   2.   Spānijas Karaliste nodrošina, ka šis lēmums tiek īstenots četru mēnešu laikā no tā paziņošanas dienas.
   4. pants
   1.   Divos mēnešos no šā lēmuma paziņošanas Spānijas Karaliste iesniedz Komisijai šādu informāciju:

               a)

               no saņēmēja atgūstamā kopējā summa (pamatsumma un atmaksāšanas procenti);

               b)

               sīks apraksts par pasākumiem, kas jau veikti un ko plānots veikt, lai izpildītu šo lēmumu;

               c)

               dokumenti, kas apliecina, ka saņēmējam ir pieprasīts atmaksāt atbalstu.

         2.   Spānijas Karaliste regulāri informē Komisiju par šā lēmuma izpildei īstenoto valsts pasākumu norisi, līdz 1. pantā minētais atbalsts ir pilnībā atgūts. Tā pēc Komisijas vienkārša pieprasījuma nekavējoties iesniedz informāciju par pasākumiem, kas jau veikti un ko plānots veikt, lai izpildītu šo lēmumu. Tā arī sniedz sīku informāciju par atbalsta summām un atmaksāšanas procentiem, kas jau ir atgūti no saņēmēja.
   5. pants
   Šis lēmums ir adresēts Spānijas Karalistei.

      Briselē, 2016. gada 4. jūlijā

            Komisijas vārdā –

            Komisijas locekle

         Margrethe VESTAGER

      (1)  OV C 69, 7.3.2014., 108. lpp.

      (2)  Sk. 1. zemsvītras piezīmi.

      (3)  Real Decreto 1020/1993, de 25 de junio, por el que se aprueban las Normas Técnicas de Valoración y el Cuadro Marco de Valores del Suelo y de las construcciones para determinar el valor catastral de los bienes inmuebles de naturaleza urbana, BOE de 22 de Julio de 1993.

      (4)  Tribunal Superior de Justicia de Madrid, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Seccion 2a2004. gada 6. oktobra spriedums.

      (5)  Spriedums Nr. 77/2015, Sala de lo Contencioso-Administrativo, Sección Primera.

      (6)  “Toda alteración de la ordenación establecida por un Plan de Ordenación Urbanística que (…), desafecte el suelo de un destino público (…), deberá contemplar las medidas compensatorias precisas para mantener la cantidad y calidad de las dotaciones previstas respecto del aprovechamiento urbanístico del suelo (…).”

      (7)  Real Madrid iesniegtais Aguirre Newman ziņojums, 122. – 126. lpp.

      (8)  Aguirre Newman ziņojums, 113.–117. lpp.

      (9)  Aguirre Newman ziņojums, 106.–112. lpp.

      (10)  Augstākās tiesas 1997. gada 6. jūnija spriedums, apelācija Nr. 1610/1993 (“que por su enajenación a terceros de buena fe la cosa vendida se hizo irreivindicable, no el de la sentencia que así lo declara habida cuenta que esta sentencia es declarativa, no constitutiva, y se limita a constatar una situación preexistente; de ahí que la obligación de restitución surja en el momento en que los vendedores enajenaron las cosas, careciendo de poder dispositivo sobre ellas”).

      (11)  OV C 209, 10.7.1997., 3. lpp.

      (12)  Karaļa 25. jūnija Dekrēts Nr. 1020/1993, kas satur kadastrālā novērtējuma tehniskos standartus un zemes un būvniecības vērtību standarta tabulu (Real Decreto 1020/1993 por el que se aprueban las Normas Técnicas de Valoración y el Cuadro Marco de Valores del Suelo y de las construcciones para determinar el valor catastral de los bienes inmuebles de naturaleza urbana). Likuma Nr. 33/2003 par valsts pārvaldes iestāžu īpašumu (Ley 33/2003, de 3 de noviembre, del Patrimonio de las Administraciones Públicas) 114. panta 1. punktā norādīts, ka valsts zemes novērtējumus šā likuma vajadzībām var veikt i) tās valsts iestādes tehniskie darbinieki, kuras pārvaldībā ir nododamais īpašums vai tiesības vai kura vēlas tos iegūt/nomāt, ii) Finanšu un valsts pārvaldes ministrijas tehniskie darbinieki, iii) novērtēšanas uzņēmumi, kas reģistrēti Spānijas Bankas Novērtēšanas uzņēmumu reģistrā (Registro de Sociedades de Tasación del Banco de España), un citi pienācīgi pilnvaroti novērtēšanas uzņēmumi.

      (13)  Sk. Tiesas spriedumu Komisija pret Deutsche Post, C-399/08 P, ECLI:EU:C:2010:481, 38. punkts, un tajā minēto judikatūru.

      (14)  Sk. Tiesas spriedumu Komisija pret Deutsche Post, C-399/08 P, ECLI:EU:C:2010:481, 39. punkts, un tajā minēto judikatūru.

      (15)  Tiesas spriedums Pavlov un citi, apvienotās lietas C-180/98 līdz C-184/98, ECLI:EU:C:2000:428.

      (16)  Tiesas spriedums Bosman, C-415/93, ECLI:EU:C:1995:463, 73. punkts, spriedums Meca-Medina un Majcen pret Komisiju, C-519/04 P, ECLI:EU:C:2006:492, 22. punkts, spriedums Olympique Lyonnais, C-325/08, ECLI:EU:C:2010:143, 23. punkts.

      (17)  Tiesas spriedums Heiser, C-172/03, ECLI:EU:C:2005:130, 55. punkts, spriedums Comitato “Venezia vuole vivere” un citi pret Komisiju, apvienotās lietas C-71/09 P, C-73/09 P un C-76/09 P, ECLI:EU:C:2011:368, 136. punkts. Sk. arī Tiesas spriedumu Vācija pret Komisiju, C-156/98 P, ECLI:EU:C:2000:467, 30. punkts, un tajā minēto judikatūru.

      (18)  Tiesas spriedums Spānija pret Komisiju, C-342/96, ECLI:EU:C:1999:210, 41. punkts.

      (19)  Tiesas spriedums SFEI un citi, C-39/94, ECLI:EU:C:1996:285, 60. un 61. punkts.

      (20)  Tiesas spriedums Frucona Košice pret Komisiju, C-73/11 P, ECLI:EU:C:2013:32, 71. punkts, un minētā judikatūra.

      (21)  Tiesas spriedums Komisija pret EDF, C-124/10 P, ECLI:EU:C:2012:318, 84., 85. un 105. punkts; pēc analoģijas sk. Komisijas 2014. gada 12. marta lēmumu lietā SA.36249 (2014/N-3) “Spānija: grozījumi CEISS pārstrukturēšanas plānā, saskaņā ar kuru CEISS tiek iekļauta bankā Unicaja Banco”, 59. un 60. apsvērums; OV C 141, 9.5.2014., 1. lpp.

      (22)  Tiesas spriedums Komisija pret EDF, C-124/10 P, ECLI:EU:C:2012:318, 85. punkts.

      (23)  Spānija 2015. gada 6. novembra telefonkonferencē mutiski un 2016. gada 9. martā rakstiski apstiprināja, ka šādas ārējas konsultācijas nav sniegtas.

      (24)  Sk. 4. zemsvītras piezīmi.

      (25)  Ja ņemtu vērā vislabāko iespējamo scenāriju attiecībā uz gaidāmo ieguldījuma ienesīgumu peļņas ziņā, vērtība būtu EUR 6 350 000, bet sliktākā scenārija gadījumā – EUR 2 350 000.

      (26)  Spānijas 2015. gada 15. jūnija piezīmes par CEIAM pētījumu, ko Komisija nosūtīja 2015. gada 22. aprīlī.

      (27)  Real Madrid2015. gada 10. jūlijā iesniegtā informācija.

      (28)  Sk. Orden ECO/805/2003, de 27 de marzo, sobre normas de valoración de bienes inmuebles y de determinados derechos para ciertas finalidades financieras, BOE núm. 85, de 9 de abril de 2003, p. 13678, 24. panta 2. punktu.

      (29)  Līguma 107. panta 2. punktā minētie izņēmumi attiecas uz: a) sociālu atbalstu, ko piešķir individuāliem patērētājiem; b) atbalstu, ko sniedz, lai novērstu kaitējumu, kuru nodarījušas dabas katastrofas vai ārkārtēji notikumi; c) atbalstu, ko sniedz dažiem Vācijas Federatīvās Republikas apvidiem.

      (30)  Līguma 107. panta 3. punktā minētie izņēmumi attiecas uz: a) atbalstu, kas veicina attīstību noteiktos apgabalos; b) atbalstu, kas veicina noteiktu svarīgu projektu īstenojumu visas Eiropas interesēs vai novērš nopietnus traucējumus kādas dalībvalsts tautsaimniecībā; c) atbalstu, kas veicina konkrētu saimniecisko darbību vai konkrētu tautsaimniecības jomu attīstību; d) atbalstu, kas veicina kultūru un mantojuma saglabāšanu; e) atbalstu, ko Padome var noteikt ar lēmumu.

      (31)  Tiesas spriedums Olympiaki Aeroporia Ypiresies pret Komisiju, T-68/03, ECLI:EU:T:2007:253, 34. punkts.

      (32)  Padomes 2015. gada 13. jūlija Regula (ES) 2015/1589, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 248, 24.9.2015., 9. lpp.).

      (33)  Sk. Tiesas spriedumu Komisija pret Vāciju, C-70/72, ECLI:EU:C:1973:87, 13. punkts.

      (34)  Sk. Tiesas spriedumu Spānija pret Komisiju, apvienotās lietas C-278/92, C-279/92 un C-280/92, ECLI:EU:C:1994:325, 75. punkts.

      (35)  Sk. Tiesas spriedumu Beļģija pret Komisiju, C-75/97, ECLI:EU:C:1999:311, 64.–65. punkts.

      (36)  Komisijas 2004. gada 21. aprīļa Regula (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK Līguma 93. panta piemērošanai (OV L 140, 30.4.2004., 1. lpp.).

      (37)  Sk. Tiesas spriedumu Komisija pret Franciju, C-441/06, ECLI:EU:C:2007:616, 29. punkts, un minēto judikatūru.

      (38)  Komisijas 2008. gada 30. janvāra Regula (EK) Nr. 271/2008, ar kuru groza Regulu (EK) Nr. 794/2004, ar ko īsteno Padomes Regulu (EK) Nr. 659/1999, ar kuru nosaka sīki izstrādātus noteikumus EK līguma 93. panta piemērošanai (OV L 82, 25.3.2008., 1. lpp.).