title: 2012/825/ES: Komisijas Lēmums ( 2012. gada 20. decembris ), ar ko izbeidz antisubsidēšanas procedūru attiecībā uz Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes bioetanola importu un šāda importa reģistrāciju atbilstoši Regulai (ES) Nr. 771/2012

text:
               21.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 352/70

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2012. gada 20. decembris),
   ar ko izbeidz antisubsidēšanas procedūru attiecībā uz Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes bioetanola importu un šāda importa reģistrāciju atbilstoši Regulai (ES) Nr. 771/2012
   (2012/825/ES)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes 2009. gada 11. jūnija Regulu (EK) Nr. 597/2009 par aizsardzību pret subsidētu importu no valstīm, kas nav Eiropas Kopienas dalībvalstis (1) (“pamatregula”), un jo īpaši tās 14. un 15. pantu,
   pēc apspriešanās ar Padomdevēju komiteju,
   tā kā:
   1.   PROCEDŪRA

   1.1.   PROCEDŪRAS SĀKŠANA

               (1)

               Eiropas Komisija (“Komisija”) 2011. gada 25. novembrī, publicējot paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (2), informēja par antisubsidēšanas procedūras (“AS procedūra” jeb “procedūra”) sākšanu attiecībā uz Amerikas Savienoto Valstu (“ASV” jeb “attiecīgā valsts”) izcelsmes bioetanola importu Savienībā.

               (2)

               Tajā pašā dienā Komisija, publicējot paziņojumu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
                   (3), informēja par antidempinga procedūras sākšanu attiecībā uz ASV izcelsmes bioetanola importu Savienībā un sāka atsevišķu izmeklēšanu (“AD procedūra”).

               (3)

               AS procedūra tika sākta pēc tam, kad Eiropas Atjaunojamā etanola ražotāju asociācija (ePURE) (turpmāk “sūdzības iesniedzējs”) 2011. gada 12. oktobrī iesniedza sūdzību to ražotāju vārdā, kuri pārstāv vairāk nekā 25 % no Savienības kopējās bioetanola produkcijas. Sūdzībā bija ietverti prima facie pierādījumi par minētā ražojuma subsidēšanu un no tās izrietošo būtisko kaitējumu, kas tika atzīti par pietiekamiem, lai pamatotu izmeklēšanas sākšanu.

               (4)

               Pirms AS procedūras sākšanas un saskaņā ar pamatregulas 10. panta 7. punktu Komisija paziņoja ASV iestādēm, ka ir saņēmusi pienācīgi dokumentētu sūdzību, kurā apgalvots, ka subsidētais ASV izcelsmes bioetanola imports rada būtisku kaitējumu Savienības rūpniecības nozarei. ASV iestādes tika uzaicinātas uz apspriedēm, lai noskaidrotu situāciju attiecībā uz sūdzības saturu un abpusēji vienotos par risinājumu. ASV iestādes pieņēma uzaicinājumu, un 2011. gada 17. novembrī notika apspriedes. Apspriežu laikā abpusēja vienošanās par risinājumu netika panākta.

         1.2.   PROCEDŪRĀ IESAISTĪTĀS PERSONAS

               (5)

               Ieinteresētajām personām 2012. gada augustā tika darīts zināms informācijas dokuments, kurā bija ietverti būtiskie fakti un apsvērumi, uz kā pamata tika nolemts nepiemērot pagaidu kompensācijas pasākumu (turpmāk “informācijas dokuments”). Vairākas ieinteresētās personas iesniedza rakstiskus dokumentus, kuros tās darīja zināmu savu viedokli par šiem konstatējumiem. Personām, kas to lūdza, tika dota iespēja tikt uzklausītām. Komisija turpināja vākt informāciju, ko tā uzskatīja par nepieciešamu galīgiem konstatējumiem. Mutiskās un rakstveida piezīmes, ko bija iesniegušas ieinteresētās personas, tika izskatītas un attiecīgā gadījumā ņemtas vērā.

               (6)

               Visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata tika plānots ieteikt izbeigt gan antisubsidēšanas izmeklēšanu attiecībā uz ASV izcelsmes bioetanola importu, gan šāda importa reģistrāciju (4). Personām tika arī atvēlēts termiņš, kurā iesniegt savus apsvērumus par minēto galīgo informācijas atklāšanu.

               (7)

               Ņemot vērā eksportētāju/ražotāju iespējami lielo skaitu ASV, paziņojumā par procedūras sākšanu saskaņā ar pamatregulas 27. pantu tika paredzēta atlase.

               (8)

               Lai Komisija varētu izlemt, vai atlase ir nepieciešama, un, ja ir, veidot izlasi, ASV eksportētāji/ražotāji tika aicināti par sevi paziņot Komisijai 15 dienu laikā no izmeklēšanas sākšanas dienas un atbilstoši paziņojumam par procedūras sākšanu sniegt pamatinformāciju par savu darbību saistībā ar bioetanolu periodā no 2010. gada 1. oktobra līdz 2011. gada 30. septembrim (“izmeklēšanas periods” jeb “IP”).

               (9)

               Lai izveidotu reprezentatīvu izlasi, notika arī apspriedes ar attiecīgajām ASV iestādēm.

               (10)

               Pieteicās vairāk nekā 60 uzņēmumu, kas sniedza prasīto informāciju noteiktajā 15 dienu termiņā.

               (11)

               Saskaņā ar pamatregulas 27. pantu Komisija izveidoja izlasi, pamatojoties uz vislielāko reprezentatīvo bioetanola eksporta apjomu uz Savienību, kuru atvēlētajā laikā varēja pienācīgi pārbaudīt. Šādi izveidotajā izlasē bija iekļauti pieci bioetanola ražotāji un viens tirgotājs.

               (12)

               Izmeklēšanā arī tika noskaidrots, ka, lai gan eksportētāji saņemtajā atlases anketā norādīja eksportu uz Savienību, neviens no atlasītajiem ražotājiem neeksportē bioetanolu tieši uz Savienības tirgu, bet pārdod to nesaistītiem maisījumu izgatavotājiem/tirgotājiem ASV, kuri pēc tam to sajauc ar benzīnu un pārdod tālāk. Lai norādītu, kāds ir to eksports uz Savienību, ražotāji atsaucās galvenokārt uz datiem, ko tie bija saņēmuši no nesaistīto maisījumu izgatavotāju/tirgotāju klientiem.

               (13)

               Šajā saistībā jānorāda, ka ASV iestāžu sniegtā informācija parādīja, ka galvenā subsīdiju shēma bija izdevīga attiecībā uz visu bioetanolu, kas pārdots Amerikas Savienotajās Valstīs un eksportēts no tām, jo īpaši tā maisījumos ar benzīnu. Bioetanola subsidēšanu ASV izraisīja tieši jaukšanas darbība un ar nodokli apliekamā maisījuma pārdošana. Šajā gadījumā tika konstatēts, ka galveno subsīdiju, kas identificēta ASV, pieprasīja un saņēma maisījumu izgatavotāji. Atlasītie uzņēmumi bija galvenokārt bioetanola ražotāji, kuri izgatavoja bioetanola maisījumus tikai nelielos apjomos, un tirgotāji/maisījumu izgatavotāji, kas savu produkciju eksportēja arī uz Savienību, saņēma galveno subsīdiju, pamatojoties uz to, ka to izgatavotie maisījumi satur bioetanolu. Tādēļ izlase, kurā pārsvarā ir bioetanola ražotāji, kas tieši uz Savienību neeksportē un bioetanola un degvielas maisījumus pamatā neizgatavo, nebija ticama, lai šajā gadījumā noskaidrotu subsidēšanas līmeni.

         1.2.1.   Savienības ražotāju atlase

               (14)

               Ņemot vērā Savienības ražotāju iespējami lielo skaitu, saskaņā ar pamatregulas 27. pantu paziņojumā par procedūras sākšanu tika paredzēta atlase.

               (15)

               Paziņojumā par procedūras sākšanu Komisija norādīja, ka tā ir izveidojusi Savienības ražotāju pagaidu izlasi. No 19 Savienības ražotājiem, kas bija zināmi pirms izmeklēšanas sākšanas, šajā izlasē iekļāva piecus uzņēmumus un grupas. Izlasi izveidoja, pamatojoties uz bioetanola produkcijas apjomu izmeklēšanas periodā un zināmo ražotāju atrašanās vietu. Šī izlase sasniedza 48 % no kopējā lēstā Savienības produkcijas apjoma izmeklēšanas periodā.

               (16)

               Tomēr izmeklēšanā tika noskaidrots, ka izlasē iekļautās grupas sastāv no vairākiem lieliem uzņēmumiem vai atsevišķiem saimnieciskās darbības veicējiem, kas ražo līdzīgu ražojumu. Šajā gadījumā tas nozīmē, ka būtu bijis jāpārbauda trīspadsmit uzņēmumi. Tādējādi nebija iespējams tos visus pārbaudīt, ņemot vērā izmeklēšanai atvēlēto laiku. Tika nolēmts atkārtoti pārbaudīt datus, kas bija pieejami sākotnējai izlasei. Šīs pārbaudes laikā tika secināts, ka par izlasei jāizmanto vislielākie individuālie uzņēmumi, nevis ražotāju grupas, ievērojot arī atlasīto ražotāju noteiktu ģeogrāfisko izplatību.

               (17)

               Tādējādi beigās tika izveidota galīga izlase, kurā iekļauti seši individuāli ražotāji, kas izvēlēti, pamatojoties uz reprezentativitāti pēc bioetanola produkcijas un pārdošanas apjoma izmeklēšanas periodā un ražotāja ģeogrāfiskās atrašanās vietas. Minētie ražotāji pārstāv 36 % no kopējā lēstā Savienības produkcijas apjoma un 44 % no kopējā produkcijas apjoma, par ko paziņojuši uzņēmumi, kuri iesniedza datus izlases veidošanai. Šī izlase tika uzskatīta par reprezentatīvu attiecībā uz Savienības rūpniecības nozari.

               (18)

               Ieinteresētajām personām tika dota iespēja iesniegt piezīmes par izveidotās izlases atbilstību.

               (19)

               Dažas personas apgalvoja, ka izlase nav tik reprezentatīva kā sākotnējā izlase, kurā bija iekļautas uzņēmumu grupas. Tās uzskatīja, ka objektīvu analīzi par situāciju Savienības ražošanas nozarē var veikt tikai tad, ja izlasē tiek iekļauti visi uzņēmumi, kas ir grupu daļa. Šīs personas jo īpaši apgalvoja, ka izmaksas un ieņēmumi varētu tikt saistīti ar konkrētiem grupas uzņēmumiem, kuros nav veikti apmeklējumi, un tādējādi tie var nebūt iekļauti kaitējuma analīzē.

               (20)

               Šajā saistībā jānorāda, ka Komisija nolūkā pārliecināties, vai visas izmaksas un ieņēmumi, ar ko saistīta atlasīto uzņēmumu ražošanu un pārdošanu, ir pilnībā un pareizi atspoguļoti kaitējuma analīzē, pienācīgi izskatīja un pārbaudīja datus, ko sniedza visi neatlasītie uzņēmumi un jo īpaši uzņēmumi, kuri pieder pie grupām. Turklāt seši galīgi atlasītie ražotāji pārstāvēja 36 % no kopējā lēstā Savienības ražošanas apjoma, un šo īpatsvaru uzskatīja par reprezentatīvu pamatregulas 27. panta mērķiem.

               (21)

               Dažas personas apstrīdēja to Savienības ražotāju iekļaušanu izlasē, kuri ir savas darbības sākumposmā. Tās arī apgalvoja, ka izlasē nevajadzēja iekļaut uzņēmumu, kam 2011. gadā bija ievērojama rezerves jauda un kas atrodas dalībvalstī, kura nav īstenojusi Atjaunojamo energoresursu direktīvu (AED). Personas piebilda, ka tad, ja šie uzņēmumi tomēr tiktu iekļauti izlasē, Komisijai vajadzētu koriģēt to datus, lai ņemtu vērā šos izņēmuma apstākļus.

               (22)

               Tiek uzskatīts, ka tas, ka uzņēmumi ir nesen sākuši vai atsākuši darbību, neliedz tos iekļaut izlasē. Šādu uzņēmumu iekļaušana izlasē nav pretrunā pamatregulas 27. pantā noteiktajiem izlases veidošanas kritērijiem. Attiecībā uz to datu koriģēšanu personas neminēja konkrētu iemeslu vai pierādījumus sava apgalvojuma pamatošanai un nenorādīja, uz kāda pamata būtu veicama šāda koriģēšana. Turklāt izmeklēšanā netika konstatētas izmaksas, piemēram, paātrināta nolietojuma izmaksas, kas būtu jākoriģē, lai izlabotu jebkādu novirzi, kas radusies sakarā ar uzņēmuma darbības sākšanu. Tāpēc šis apgalvojums tiek noraidīts.

               (23)

               Dažas personas arī apstrīdēja to, ka no izlases ir izslēgts viens uzņēmums, kas tika provizoriski atlasīts un atrodas dalībvalstī, kurā ir augsts bioetanola patēriņš un ražošanas apjoms. Tās apgalvoja, ka šā uzņēmuma darbības rādītāji ir īpaši labi un ka tieši tāpēc tas tika izslēgts no izlases. Tās arī norādīja, ka izlases veidošanas mērķis bija kaitējuma konstatēšana. Kā norādīja minētās personas, Komisijai būtu vajadzējis nosūtīt tā dēvētās minianketas visiem ražotājiem, lai savāktu izlases veidošanai atbilstošus datus. Šajā saistībā jānorāda, ka attiecīgais uzņēmums informēja Komisiju, ka tas vairs nevar tikt iekļauts izlasē. Attiecībā uz minianketu nosūtīšanu jānorāda, ka pirms izlases veidošanas Komisija nolūkā savākt izlasei vajadzīgos attiecīgos datus, pieprasīja informāciju no visiem zināmajiem iesaistītajiem Savienības ražotājiem. Minētie apgalvojumi tāpēc tika noraidīti.

               (24)

               Visbeidzot, tika apgalvots, ka izlasē vajadzēja iekļaut uzņēmumus, kas ražo bioetanolu no cukurbietēm, jo ražošana no šīs izejvielas var būt daudz rentablāka nekā, piemēram, no kviešiem. Lai gan šis apgalvojums netika pamatots, pieejamā informācija rāda, ka no cukurbietēm ražots bioetanols veido tikai nelielu īpatsvaru no visas bioetanola produkcijas Savienībā, proti, 2011. gadā tas bija aptuveni 12 %, un ka divi no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem daļēji izmanto cukurbietes kā izejvielu bioetanola ražošanā. Šis apgalvojums tāpēc tika noraidīts.

         1.2.2.   Nesaistīto importētāju atlase

               (25)

               Ņemot vērā procedūrā iesaistīto importētāju iespējami lielo skaitu, paziņojumā par procedūras sākšanu saskaņā ar pamatregulas 27. pantu tika paredzēta importētāju atlase.

               (26)

               Paziņojumā par procedūras sākšanu noteiktajā termiņā tikai trīs importētāji sniedza prasīto informāciju un piekrita iekļaušanai izlasē. Tā kā to importētāju skaits, kuri sadarbojās, bija neliels, atlasi neuzskatīja par nepieciešamu.

         1.2.3.   Atbildes uz anketas jautājumiem un pārbaudes

               (27)

               Komisija nosūtīja anketas visām zināmajām iesaistītajām personām. Tādējādi anketas tika nosūtītas ASV iestādēm, atlasītajiem ASV eksportētājiem/ražotājiem, atlasītajiem Savienības ražotājiem, trim Savienības nesaistītajiem importētājiem, kas sadarbojās, un visiem zināmajiem iesaistītajiem lietotājiem.

               (28)

               Atbildes tika saņemtas no ASV iestādēm, izlasē iekļautajiem ASV eksportētājiem/ražotājiem, atlasītajiem Savienības ražotājiem, diviem nesaistītajiem importētājiem un četriem lietotājiem.

               (29)

               Komisija pieprasīja un pārbaudīja visu ieinteresēto personu sniegto informāciju, ko tā uzskatīja par vajadzīgu, lai konstatētu subsidēšanu, tās nodarīto kaitējumu un Savienības intereses.

               (30)

               Pārbaudes apmeklējumi notika šādās ASV iestādēs:

                  ASV federālās iestādes

                           —

                           Lauksaimniecības ministrija

                           —

                           Tirdzniecības ministrija

                           —

                           Enerģētikas ministrija

                           —

                           Finanšu ministrija

                           —

                           Starptautiskās tirdzniecības administrācija

                           —

                           Amerikas Savienoto Valstu Tirdzniecības pārstāvniecība

               (31)

               Pārbaudes apmeklējumi arī notika šādu uzņēmumu telpās:

                              ASV eksportētāji/ražotāji

                                       —

                                       CHS Inc, Inver Grove Heights, Minnesota

                                       —

                                       Marquis Energy LLC, Hennepin, Illinois

                                       —

                                       Patriot Renewable Fuels LLC, Annawan, Illinois

                                       —

                                       Plymouth Energy Company LLC, Merrill, Iowa

                                       —

                                       POET LLC, Sioux Falls, South Dakota

                                       —

                                       Valero Renewable Fuels Company LLC, San Antonio, Texas

                              Savienības ražotāji

                                       —

                                       Abengoa Energy Netherlands B.V., Rotterdam, Nīderlande

                                       —

                                       BioWanze, S.A., Wanze, Beļģija

                                       —

                                       Crop Energies Bioethanol GmbH, Mannheim, Vācija

                                       —

                                       Ensus, Yarm, Apvienotā Karaliste

                                       —

                                       Lantmännen Energi / Agroetanol, Norrkoping, Zviedrija

                                       —

                                       Tereos BENP, Lillebonne, Francija

                              Nesaistītie importētāji Savienībā

                                       —

                                       Shell Trading Rotterdam B.V., Rotterdam, Nīderlande

                                       —

                                       Greenergy Fuels Limited, London, Apvienotā Karaliste

                              Lietotāji Savienībā

                                       —

                                       Shell Nederland Verkoopmaatschappij B.V., Rotterdam, Nīderlande

         1.3.   IZMEKLĒŠANAS PERIODS

               (32)

               Subsidēšanas un kaitējuma izmeklēšana attiecās uz periodu no 2010. gada 1. oktobra līdz 2011. gada 30. septembrim. Kaitējuma novērtēšanai būtisko tendenču pārbaude attiecās uz periodu no 2008. gada janvāra līdz IP beigām (turpmāk “attiecīgais periods”).

         2.   ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS UN LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS

   2.1.   ATTIECĪGAIS RAŽOJUMS

               (33)

               Attiecīgais ražojums ir bioetanols, reizēm dēvēts par “degvielas etanolu”, t. i., etilspirts, kuru ražo no lauksaimniecības produktiem, denaturēts vai nedenaturēts, izņemot tādus ražojumus, kuros, nosakot atbilstīgi standartam EN 15376, ūdens sastāvs pārsniedz 0,3 % (m/m), kā arī etilspirts, ko ražo no lauksaimniecības produktiem, kas atrodams benzīna maisījumos ar etilspirta saturu virs 10 % (v/v), kā izcelsme ir ASV un ko patlaban klasificē ar KN kodiem ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 11, ex 2710 12 15, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 un ex 3824 90 97.

               (34)

               Bioetanolu var ražot no dažādām lauksaimniecības izejvielām, piemēram, cukurniedrēm, cukurbietēm, kartupeļiem, manioka un kukurūzas. ASV bioetanolu nošķir pēc tā ražošanā izmantotām dažādām izejvielām, kā aprakstīts turpmāk:

                           (a)

                           parastā biodegviela (galvenā ražošanas izejviela ir kukurūza, un to parasti dēvē par “kukurūzas etanolu”), ko definē kā atjaunojamu degvielu, kuru iegūst no kukurūzas cietes, kas izgatavota ražotnēs, kuru būvniecība sākta pēc attiecīgā tiesību akta spēkā stāšanās dienas (2007. gada 19. decembra), un kuru izmantošanā siltumnīcefekta gāzu emisijas (SEG) nākotnē jāsamazina par 20 % salīdzinājumā ar benzīna un dīzeļdegvielas SEG emisiju pamatlīmeni visā dzīves ciklā;

                           (b)

                           uzlabotā biodegviela, ko definē kā atjaunojamu degvielu, izņemot etanolu, kurš ražots no kukurūzas cietes, kas iegūta no atjaunojamas biomasas, un kura SEG emisijas visā dzīves ciklā atbilstoši Enerģētikas politikas likuma (Energy Policy Act ((EPA)) administratora noteikto ir vismaz par 50 % mazākas nekā SEG emisiju pamatlīmenis. Šis jēdziens ietver “celulozes biodegvielu”, piemēram, bioetanolu, un “dīzeļdegvielu uz biomasas bāzes”. Likuma normas par uzlaboto biodegvielas veidu attiecas arī uz celulozes biodegvielu, dīzeļdegvielu uz biomasas bāzes un nediferencētu uzlabotu biodegvielu.

               (35)

               Celulozes biodegvielu (5) konkrētāk definē kā atjaunojamu degvielu, ko iegūst no jebkuras celulozes, hemicelulozes vai lignīna, kuru savukārt iegūst no atjaunojamas biomasas un kura SEG emisijas visā dzīves ciklā, kā noteikusi par Enerģētikas politikas likuma (EPA) īstenošanu atbildīgā iestāde, ir vismaz par 60 % mazākas nekā SEG emisiju pamatlīmenis dzīves ciklā. Celulozes biodegviela ietver bioetanolu. Notiek izpēte un izmēģinājuma projekti, ko pārsvarā atbalsta ASV Federālā valdība, saistībā ar uzlabotas biodegvielas ražošanu un konkrētāk celulozes bioetanola ražošanu, kuru ražo no lauksaimniecības un mežsaimniecības atkritumiem. Kā norādīja ASV amatpersonas un saskaņā ar publiski pieejamiem datiem (6), šā veida biodīzeļdegvielas produkcijas apjoms 2014. gadā sasniegs aptuveni 4 miljardus litru un līdz 2021. gadam — vairāk nekā 50 miljardus litru. Izmeklēšanas periodā celulozes bioetanola ražošanas apjomi bija nelieli.

               (36)

               Izmeklēšanas periodā un līdz šim galvenā izejviela ASV ir bijusi kukurūza, savukārt Savienībā — kvieši.

               (37)

               Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka bioetanolu pārdod pārsvarā tīrā veidā maisījumu izgatavotājiem/tirgotājiem, kas to sajauc (7) ar benzīnu, jo īpaši lai iegūtu augsta līmeņa maisījumus, ko eksportē vai pārdod vietējā tirgū tālākai sajaukšanai un patēriņam. Jaukšana nav ļoti sarežģīta darbība, un to var veikt, sajaucot produktus īpašās tvertnēs un vēlamās procentuālās daļās pievienojot bioetanolu un benzīnu.

               (38)

               Lai identificētu dažādos bioetanola un bioetanola maisījumu veidus, ko izmanto visā pasaulē, etanola degvielas maisījumus apzīmē ar burtu “E” un ciparu, kas norāda etanola degvielas procentuālo saturu maisījumā no kopējā tilpuma. Piemēram, E85 nozīmē, ka tā sastāvā ir 85 % bezūdens etanola un 15 % benzīna. Maisījumi ar zemu etanola saturu, sākot no E5 līdz E25, ir zināmi arī kā gazohols, lai gan starptautiski jēdziens “gazohols” visbiežāk tiek lietots attiecībā uz E10 maisījumu. E10 vai zemākas pakāpes maisījumi līdz 2011. gadam ir izmantoti vairāk nekā divdesmit valstīs visā pasaulē, visvairāk — ASV, kur gandrīz viss 2010. gadā mazumtirdzniecībā pārdotais benzīns bija sajaukts ar 10 % etanola.

               (39)

               Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka visu veidu bioetanolu uzskata par biodegvielu saskaņā ar pašreizējo Valsts Atjaunojamās degvielas standartu programmu (RFS1), kas izveidota atbilstoši 2005. gada Enerģētikas politikas likumam (Energy Policy Act of 2005), ar kuru tika grozīts Tīra gaisa likums (United States Clean Air Act), ieviešot pirmo atjaunojamās degvielas valsts standartu. Lai šo programmu izstrādātu un īstenotu, ASV Kongress noteica ASV Vides aizsardzības aģentūrai (EPA) pienākumu sadarboties ar ASV Enerģētikas ministriju, ASV Lauksaimniecības ministriju un ieinteresētajām personām.

               (40)

               Vairākus gadus īstenojot bioetanola veicināšanas politiku, ASV kopš 2005. gada kļuva par pasaulē lielāko bioetanola ražotāju, saražojot 57,5 % no visas pasaules produkcijas. EPA 2009. gadā paziņoja, ka saskaņā ar Atjaunojamās degvielas standartu lielākajai daļai benzīna pārstrādātāju, importētāju un bezskābekļa maisījumu izgatavotāju būs jāaizstāj apmēram 10 % to izmantotā benzīna ar atjaunojamiem degvielas veidiem, piemēram, etanolu. Šādas prasības mērķis bija nodrošināt, ka 2009. gadā tiek saražoti vismaz 11 miljardi ASV galonu atjaunojamās degvielas, ne tikai lai izpildītu 2007. gada Enerģētiskās neatkarības un energodrošības likumā noteiktos mērķus, bet arī lai eksportētu uz citiem tirgiem.

               (41)

               Saskaņā ar oficiāliem avotiem, tirgus datiem un publiski pieejamās informācijas (8) visu veidu bioetanolu un maisījumos iekļautu bioetanolu, proti, bioetanola un minerālā benzīna maisījumus, ko saražo un pārdod ASV un eksportē, uzskata par bioetanola degvielu, un tie ir daļa no tiesību aktu paketes, kas attiecas uz energoefektivitāti, atjaunojamiem energoresursiem un alternatīviem degvielas veidiem ASV.

               (42)

               Ir konstatēts, ka visiem izmeklējamiem bioetanola veidiem un bioetanola maisījumiem neatkarīgi no iespējamām ražošanai izmantoto izejvielu atšķirībām vai ražošanas procesu atšķirībām ir tādas pašas vai ļoti līdzīgas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības, un tos izmanto vieniem un tiem pašiem mērķiem. Attiecīgā ražojuma iespējamās atšķirības nemaina tā pamatdefinīciju, īpašības vai to, kā dažādas personas to uztver.

               (43)

               Dažas personas apgalvoja, ka attiecīgā ražojuma definīcija nav skaidra, jo īpaši tāpēc, ka tā neļauj atšķirt degvielā izmantojamo bioetanolu no citiem mērķiem paredzētā bioetanola. Tās norādīja, ka tāpēc izmeklēšanā vajadzētu iekļaut visus lietojuma veidus un no visiem avotiem iegūto etanolu, tostarp sintētisko etanolu, kas konkurē ar rūpnieciski izmantojamo bioetanolu.

               (44)

               Kāda cita persona apgalvoja pretējo, proti, ka izmeklēšanā būtu jāiekļauj tikai degvielā izmantojamais bioetanols un ka rūpnieciski izmantojamais bioetanols tāpēc nebūtu jāņem vērā.

               (45)

               Šajā saistībā tiek norādīts, ka attiecīgais ražojums būtu jādefinē, galvenokārt pamatojoties uz tā fizikālajām, tehniskajām un ķīmiskajām pamatīpašībām, nevis lietojuma veidiem. Ražojumam, kam ir dažādi lietojuma veidi, patiešām var būt tādas pašas vai līdzīgas pamatīpašības neatkarīgi no tā turpmākās izmantošanas, un konkrētos apstākļos var būt nepieciešams padziļināt ražojuma definīcijas un ražojuma veida analīzi, ņemot vērā ražošanas nozares un tirgus specifiku.

               (46)

               Šajā gadījumā bija skaidrs, ka paziņojumā par procedūras sākšanu nebija paredzēts ražojuma definīcijā iekļaut sintētisko etanolu. Sintētiskā etanola īpašības atšķiras no bioetanola īpašībām, un tas neatbilst iepriekš minētajiem kritērijiem, kas saistīti ar attiecīgā ražojuma definīciju. Neviens no ražotājiem, kas piedalījās šajā izmeklēšanā, nav pievērsies šā ražojuma ražošanai. Tāpēc sintētisko etanolu nevar iekļaut attiecīgā ražojuma definīcijā, un uz to neattiecas izmeklēšana.

               (47)

               Veicot izmeklēšanu attiecībā uz ASV un Savienības uzņēmējiem, neradās jautājumi par iespējamām problēmām atšķirt bioetanolu, kas paredzēts izmantošanai degvielā, no citiem izmantošanas veidiem paredzētā bioetanola, un tāpēc nevarēja pārbaudīt attiecīgus pierādījumus. Izmeklēšanā apstiprinājās, ka subsidēšana ASV ir paredzēta degvielas bioetanolam, proti, bioetanolam, kas iekļauts degvielas maisījuma sastāvā, un izmeklēšana attiecībā uz Savienības ražotājiem bija vērsta uz bioetanolu, kas paredzēts izmantošanai degvielā, bet ne citiem lietošanas veidiem.

         2.2.   LĪDZĪGAIS RAŽOJUMS

               (48)

               Tika konstatēts, ka Savienības rūpniecības nozares ražotajam bioetanolam, ko pārdod Savienības tirgū, ir līdzīgas fizikālās, ķīmiskās un tehniskās pamatīpašības kā bioetanolam, ko no ASV eksportē uz Savienību.

               (49)

               Kā aprakstīts 34. apsvērumā, bioetanolu var ražot no dažādām izejvielām. Tomēr izmeklēšanā neapstiprinājās, ka izmantotās izejvielas radītu jebkādas gatavā ražojuma atšķirības. Tika konstatēts, ka attiecīgais ražojums, ko ražo ASV un eksportē uz Savienību, ir savstarpēji aizstājams ar ražojumu, ko Savienībā ražo un pārdod Savienības ražotāji. Turklāt nepastāv būtiskas izmantošanas veidu atšķirības un atšķirības attiecībā uz to, kā šo ražojumu uztver uzņēmēji un lietotāji tirgū.

               (50)

               Tāpēc secina, ka bioetanols, ko ražo un pārdod Savienībā, un attiecīgais ražojums ir jāuzskata par līdzīgiem pamatregulas 2. panta c) punkta nozīmē.

         3.   SUBSIDĒŠANA

   3.1.   IEVADS

               (51)

               Pamatojoties uz sūdzībā un atbildēs uz Komisijas anketas jautājumiem ietverto informāciju, tika izvērtētas turpmāk uzskaitītās federālās shēmas, saistībā ar kurām, iespējams, notika subsīdiju piešķiršana.

                  Federālās shēmas:

                           a)

                           nodokļu kredīts par degvielas maisījumiem — akcīzes nodokļa / ienākuma nodokļa kredīti;

                           b)

                           mazo ražotāju ienākuma nodokļa kredīts;

                           c)

                           ienākuma nodokļa kredīts celulozes bioetanola ražotājiem;

                           d)

                           ASV Lauksaimniecības ministrijas Bioenerģijas programma;

                           e)

                              USDA Bioenerģijas programma uzlabotai biodegvielai;

                           f)

                              USDA Biopārstrādes uzņēmumu atbalsta programma;

                           g)

                              USDA Biomasas kultūru audzēšanas atbalsta programma;

                           h)

                              USDA programma “Rural Energy for America”;

                           i)

                           Enerģētikas ministrijas biopārstrādes uzņēmumu projektu dotācijas.

               (52)

               Pamatojoties uz sūdzībā un atbildēs uz Komisijas anketas jautājumiem ietverto informāciju, tika izvērtētas arī turpmāk uzskaitītās štatu shēmas, kurās, iespējams, notika subsīdiju piešķiršana.

                  Štatu shēmas

                           a)

                           Illinois State Bioethanol Incentives

                                       i)

                                       Illinois Biofuels Production Facility Grants;

                                       ii)

                                       E85 Infrastructure Grants;

                           b)

                           Aiova

                                       i)

                                       Iowa Alternate Energy Revolving Loan Program;

                                       ii)

                                       Biofuels Infrastructure Grants;

                           c)

                           Minnesota State Bioethanol Incentives

                                       i)

                                       Minnesota Cellulosic Ethanol Investment Tax Credit;

                                       ii)

                                       E85 Fueling Infrastructure Grants;

                           d)

                           Nebraska Ethanol Production Tax Credit;

                           e)

                           South Dakota Ethanol Production Incentive.

         3.2.   FEDERĀLĀS SHĒMAS
   3.2.1.   Nodokļu kredīti par degvielas maisījumiem — akcīzes nodokļa / ienākuma nodokļa kredīti

   a)   Juridiskais pamats

               (53)

                  U.S.C. (Internal Revenue Code) 26. nodaļas 6426. un 6427. pants ir juridiskais pamats nodokļu kredītiem par degvielas maisījumiem attiecībā uz bioetanolu (“nodokļu kredīti par maisījumiem”).

         b)   Atbilstība

               (54)

               Lai izmeklēšanas periodā varētu pretendēt uz nodokļu kredītiem par maisījumiem, personām vajadzēja ražot bioetanola un ar nodokli apliekamas degvielas (benzīna, dīzeļdegvielas vai petrolejas) maisījumus, ko pēc tam izmanto kā degvielu vai pārdod, lai to izmantotu kā degvielu. Šādām personām (maisījumu izgatavotāji) kredīts bija USD 0,45 par galonu bioetanola, kas sajaukts ar degvielu, kurai piemēro nodokli.

               (55)

               Bioetanola ražotāji šo nodokļu kredītu var pieprasīt tikai tad, ja tie paši veic jaukšanas darbību. Ražotājam ir jāsajauc nejauktais bioetanols, piemēram, ar benzīnu. Arī uzņēmumi, kas nejauktu bioetanolu neražo, bet to iepērk un iejauc bioetanola maisījumā, ir tiesīgi saņemt nodokļu kredītus par maisījumiem. Attiecībā uz tiesībām saņemt šo nodokļu kredītu nav atšķirības starp jauktu bioetanolu, kas paredzēts vietējai pārdošanai, un tādu, kas paredzēts pārdošanai eksportam.

         c)   Īstenošana praksē

               (56)

               Tādējādi tieši jaukšanas darbība ir tā, kas nodrošina iespēju pretendēt uz nodokļu kredītiem par maisījumiem. Par jauktu degvielu piešķirtās subsīdijas summa ir atkarīga no bioetanola īpatsvara maisījumā. Subsīdiju var pieprasīt vai nu kā kredītu pret akcīzes vai ienākuma nodokļa saistībām, vai kā tiešu skaidras naudas maksājumu.

               (57)

               Izmeklēšanas periodā vairākumā (aptuveni 90 %) gadījumu maisījumu izgatavotāji nodokļu kredītus par maisījumiem pieprasīja kā akcīzes nodokļa kredītu, pamatojoties uz veidlapas Nr. 720 “Federālā akcīzes nodokļa ceturkšņa deklarācija” (Quarterly Federal Excise Tax Return) C pielikumu. Kredīts tika piešķirts degvielas nodokļa saistību apmērā, un saskaņā ar minēto veidlapu to varēja pieprasīt jebkurš benzīna nodokļa maksātājs, piemēram, ja bioetanola un benzīna jaukšana tiek veikta uzglabāšanas terminālī pirms nodokļa uzlikšanas benzīnam.

               (58)

               Akcīzes nodokļa kredīta vietā maisījuma izgatavotājs varēja arī pieprasīt atmaksājamu ienākuma nodokļa kredītu vai tiešu maksājumu, bet tikai par summu, par kādu akcīzes nodokļa kredīts pārsniedza kopējās akcīzes nodokļa saistības, t. i., summu, par kādu maksimālā par maisījumu pieļaujamā subsīdija pārsniedza saskaņā ar veidlapu Nr. 720 pieļaujamo kredītu. Jānorāda, ka akcīzes nodokļa kredīts varēja pārsniegt akcīzes nodokļa saistības, ja, piemēram, maisījuma izgatavošanā izmantotais benzīns tika aplikts ar nodokli, pirms maisījuma izgatavotājs to iegādājās. Šādos gadījumos pieprasījumus varēja iesniegt, izmantojot veidlapu Nr. 8849 “Akcīzes nodokļu atmaksas pieprasījums” (Claim for Refund of Excise Taxes).

               (59)

               Nodokļu kredīti par maisījumiem nesummējās, t. i., tie bija tādi paši neatkarīgi no tā, vai subsīdija tika pieprasīta kā akcīzes nodokļa kredīts, ienākuma nodokļa kredīts, tiešs maksājums nodokļu maksātājam vai jebkurš iepriekš minēto apvienojums. Maksājumu nodokļa kredīta pieprasījumi tika iesniegti, izmantojot vai nu veidlapu Nr. 8849, veidlapas Nr. 720 C pielikumu, vai arī, ja tika pieprasīts atmaksājams ienākuma nodokļa kredīts, veidlapu Nr. 4136 “Par degvielu samaksātā federālā nodokļa kredīts” (Credit for Federal Tax Paid on Fuel). Tomēr jānorāda, ka subsīdijas kopējā summa nedrīkstēja pārsniegt USD 0,45 par vienu bioetanola galonu.

               (60)

               Izmeklēšanas periodā bioetanola maisījumu izgatavotājiem bija pieejams arī neatmaksājams ienākuma nodokļa kredīts. Šis maisījumu izgatavotājiem pieejamais neatmaksājamais ienākuma nodokļa kredīts par noteiktu degvielas daudzumu tika samazināts par akcīzes nodokļa kredīta summu, kas bija pieprasīta par to pašu degvielas daudzumu. Tas nozīmē, ka maisījuma izgatavotājs nevarēja pieprasīt gan akcīzes nodokļa kredītu, gan neatmaksājamo ienākuma nodokļa kredītu par vienu un to pašu bioetanola un benzīna maisījuma daudzumu. Piesakoties neatmaksājamam ienākuma nodokļa kredītam, ražotājam vajadzēja apliecināt, ka tas nav pieprasījis akcīzes nodokļa kredītu par to pašu bioetanola daudzumu.

               (61)

               Nodokļu kredītus par maisījumiem par vienu un to pašu bioetanola daudzumu, ko izmantoja maisījuma sagatavošanai, varēja pieprasīt tikai vienreiz, t. i., tos varēja pieprasīt vai nu ražotājs, kas pats jauc maisījumu, vai pircējs, kas uzņemas jaukšanas darbību. Abos gadījumos maisījuma izgatavotājs ir tiesīgs saņemt nodokļa kredītu USD 0,45/galons par bioetanola galonu skaitu, kas izmantots maisījuma izgatavošanā.

               (62)

               Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka vairākumā gadījumu subsīdijas pieprasītājs (“pieprasītājs”) bija maisījuma izgatavotājs/tirgotājs ar akcīzes nodokļa saistībām, piemēram, naftas ķīmijas uzņēmums. Jaukšana patiešām ir atkarīga no vairākiem faktoriem, piemēram, pieejamā tvertnes tilpuma, kā arī attiecīgi pieejamā bioetanola un benzīna ģeogrāfiskās atrašanās vietas. Tika noskaidrots, ka lielākajā daļā gadījumu bioetanola ražotāji nepieprasīja nodokļu kredītus par maisījumiem. Faktiski ir skaidrs, ka jaukšana pārsvarā tika veikta termināļos vai termināļu stendos. Šajā saistībā ir secināms, ka pieprasītājs pārsvarā bija persona ar akcīzes nodokļa saistībām.

               (63)

               Nejauktā bioetanola kā gatavā produkta tirgus nebija liels, un tāpēc bija ekonomiski pamatoti jaukt saražoto bioetanolu un izgatavot maisījumu, par ko varētu saņemt nodokļu kredītus par maisījumiem. Jānorāda, ka nodokļu kredīti par maisījumiem (akcīzes nodokļa / ienākuma nodokļa kredīts) par bioetanolu pastāvēja kopš 1980. gada, t. i., vairāk nekā 30 gadus, un to beidza piemērot 2011. gada decembra beigās (pēc IP).

               (64)

               Izmeklēšanā tika konstatēts, ka divi izlasē iekļauti uzņēmumi izmeklēšanas periodā bija iesnieguši pieprasījumus piešķirt nodokļu kredītus par maisījumiem.

               (65)

               Tomēr, salīdzinot kopējo bioetanola produkciju ASV izmeklēšanas periodā ar kopējo bioetanola daudzumu, par ko tika saņemti nodokļu kredīti par maisījumiem, ir skaidrs, ka par visu ASV saražoto bioetanolu izmeklēšanas periodā tika piešķirta subsīdija atbilstoši šai shēmai. To apstiprina arī attiecīgo ASV iestāžu iesniegtie statistikas dati.

               (66)

               Pamatojoties uz minēto, izmeklēšanas secinājumi skaidri pierādīja, ka izmeklēšanas periodā viss etanols tika subsidēts, piešķirot šādus nodokļu kredītus par maisījumiem.

         d)   Secinājums

               (67)

               Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka izmeklēšanas periodā par visu ASV saražoto bioetanolu tika piešķirti nodokļu kredīti par maisījumiem. Šie nodokļu kredīti par maisījumiem ir jāuzskata par fiskālo stimulu neatkarīgi no tā, vai tie piešķirti kā atskaitījums no nodokļu saistībām vai kā skaidras naudas maksājums.

               (68)

               Šī shēma jāuzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) un ii) punkta nozīmē, jo tā nodrošina finansiālu ieguldījumu, ko ASV valdība piešķir kā tiešas dotācijas (skaidras naudas maksājumus) un nesaņemtus ieņēmumus, kuri citā gadījumā ir maksājami (nodokļu kompensācija). Subsīdija rada priekšrocības uzņēmumiem, kas to saņem.

               (69)

               Šī shēma attiecas tikai uz uzņēmumiem, kas ir iesaistīti bioetanola rūpniecībā, t. i., bioetanola jaukšanā, un tāpēc tā ir uzskatāma par īpašu pamatregulas 4. panta 2. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta nozīmē un ir kompensējama.

         e)   Subsīdijas summas aprēķināšana

               (70)

               Nodokļu kredīti par bioetanola maisījumiem tika piešķirti atkarībā no maisījumā izmantotā bioetanola daudzuma, t. i., USD 0,45 par bioetanola galonu, kas sajaukts ar degvielu, kurai piemēro nodokli.

               (71)

               Uzskata, ka subsīdijas summa ir USD 0,45 par galonu visā valstī, jo galu galā nodokļu kredīti par bioetanola maisījumiem būtu bijis piešķirti par kopējo ASV bioetanola produkciju, ieskaitot eksportu uz Savienību. Tāpēc nav nepieciešams veikt nošķiršanu starp dažādiem uzņēmējiem, jo īpaši tāpēc, ka šo subsīdiju reti piešķir bioetanola ražotājiem, bet pārsvarā to piešķir uzņēmējiem, kas jauc bioetanolu, piemēram, ar benzīnu.

         3.2.2.   Mazo ražotāju ienākuma nodokļa kredīts

   a)   Juridiskais pamats

               (72)

               Mazo ražotāju ienākuma nodokļa kredīta juridiskais pamats ir U.S.C. 26. nodaļas Internal Revenue Code 40. pants.

         b)   Atbilstība

               (73)

               Šī shēma ir pieejama tikai mazajiem bioetanola ražotājiem. Mazu bioetanola ražotāju ir persona, kuras ražošanas jauda nepārsniedz 60 miljonus bioetanola galonu gadā. Izmeklēšanas periodā mazais ražotājs varēja pieprasīt neatmaksājamu vispārēju uzņēmuma ienākuma nodokļa kredītu USD 0,10 par katru saražoto bioetanola galonu. Maisījumu izgatavotājs vai tirgotājs, kas iepērk bioetanolu, bet to neražo, nevar pretendēt uz kredītu. Turklāt, lai varētu saņemt kredītu, produkcijas apjoms nedrīkst pārsniegt 15 miljonus galonu jebkurā taksācijas gadā, un saražotais bioetanols jāizmanto kā degviela, jāpārdod, lai to izmantotu kā degvielu, vai jāizmanto tāda bioetanola un ar nodokli apliekama benzīna maisījuma izgatavošanai, kuru pēc tam izmanto kā degvielu vai pārdod, lai to izmantotu kā degvielu.

         c)   Īstenošana praksē

               (74)

               Mazo ražotāju ienākuma nodokļa kredīta pieprasījumus iesniedz katru gadu, kad tiek iesniegta pieprasītāja ienākuma nodokļa deklarācija. Kredītu par katru bioetanola galonu, ko pieprasītājs saražojis attiecīgajā taksācijas gadā, nepārsniedzot 15 miljonus galonu, kompensē ar pieprasītāja uzņēmuma ienākuma nodokļa saistībām. Ja pieprasītāja nodokļu saistības ir mazākas nekā pieprasītā kredīta summa, atlikušo summu var pārcelt uz nākamajiem taksācijas gadiem.

               (75)

               Atbilstības kritēriju dēļ izmeklēšanas periodā labumu no šīs shēmas guva tikai divi izlasē iekļautie uzņēmumi.

         d)   Secinājums

               (76)

               Šo shēmu uzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē, jo tā nodrošina finansiālu ieguldījumu, ko ASV valdība piešķir kā nesaņemtus ieņēmumus, kuri citā gadījumā ir maksājami. Subsīdija rada priekšrocības uzņēmumiem, kas to saņem.

               (77)

               Šī shēma attiecas tikai uz uzņēmumiem, kas ražo bioetanolu, un tāpēc tā ir uzskatāma par īpašu pamatregulas 4. panta 2. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta nozīmē un ir kompensējama.

               (78)

               ASV iestāžu iesniegtie statistikas dati parādīja, ka atšķirībā no pieprasījumiem, kas iesniegti par nodokļu kredītiem par maisījumiem, mazo ražotāju ienākuma nodokļa kredītu kopumā izmantoja ļoti maz. Salīdzinot kopējo summu, kas pieprasīta atbilstoši šai shēmai, ar kopējo bioetanola produkciju, ir skaidrs, ka kopējais subsidēšanas apjoms izmeklēšanas periodā bija neliels.

         3.2.3.   Ienākuma nodokļa kredīts celulozes bioetanola ražotājiem

   a)   Juridiskais pamats

               (79)

               Bioetanola ražotājiem piešķirtā ienākuma nodokļa kredīta juridiskais pamats ir U.S.C. (Internal Revenue Code) 26. nodaļas 40. pants.

         b)   Atbilstība

               (80)

               Šī shēma ir pieejama tikai celulozes bioetanola ražotājiem.

         c)   Īstenošana praksē

               (81)

               Ienākuma nodokļa kredīta pieprasījumus iesniedz katru gadu, kad tiek iesniegta pieprasītāja ienākuma nodokļa deklarācija.

               (82)

               Līdz 2012. gada 1. janvārim pieejamais kredīts bija USD 0,46 par galonu saražotā celulozes bioetanola. No 2012. gada 1. janvāra kredīts tika palielināts līdz USD 1,01 par galonu.

         d)   Secinājums

               (83)

               Šo shēmu uzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta ii) punkta nozīmē, jo tā nodrošina finansiālu ieguldījumu, ko ASV valdība piešķir kā nesaņemtus ieņēmumus, kuri citā gadījumā ir jāmaksā. Subsīdija rada priekšrocības uzņēmumiem, kas to saņem.

               (84)

               Šī shēma attiecas tikai uz uzņēmumiem, kas ražo bioetanolu, un tāpēc tā ir uzskatāma par īpašu pamatregulas 4. panta 2. punkta pirmās daļas a) apakšpunkta nozīmē un ir kompensējama.

               (85)

               Izmeklēšanas periodā, kas ir arī laiks, kad celulozes bioetanola rūpnieciska ražošana netika veikta līdz pat IP beigām, no celulozes bioetanola ražotājiem netika saņemti ienākuma nodokļa kredīta pieprasījumi.

         3.2.4.   ASV Lauksaimniecības ministrijas Bioenerģijas programma

   a)   Juridiskais pamats

               (86)

               ASV Lauksaimniecības ministrijas (USDA) Bioenerģijas programmu sākotnēji apstiprināja un finansēja USDA Preču kreditēšanas korporācija (CCC) atbilstoši tās vispārējām pilnvarām saskaņā CCC Hartas likuma 5. pantu.

               (87)

               Šī shēma darbojās no 2000. gada 1. decembra līdz 2006. gada jūnijam. To pārvaldīja USDA Lauksaimniecības pakalpojumu aģentūra (Farm Service Agency (FSA)).

         b)   Atbilstība

               (88)

               Laikposmā, kad programma darbojās, tajā bija tiesīgi piedalīties visi komerciālie bioenerģijas ražotāji. Ražotājiem bija jāiesniedz pierādījumi par ražošanu, kā arī pierādījumi par lauksaimniecības produktu pirkšanu un izmantošanu saistībā ar šādu ražošanu. Jo īpaši bioetanola ražotājiem bioetanols bija jāražo un jāpārdod komerciāli.

               (89)

               Lai varētu pretendēt uz kredītu, ražotājam bija jāievēro konkrētas prasības attiecībā uz uzskaites veikšanu un jāsniedz vajadzīgā informācija, kā arī jādod atļauja CCC pārbaudīt šādu informāciju. Attiecīgie noteikumi paredz sīki izstrādātu procedūru, kas jāievēro, lai pierakstītos uz programmu, iesniegtu maksājumu pieteikumus, un ziņošanas procedūras, kas pieprasītājiem jāievēro, lai varētu pretendēt uz maksājumiem.

         c)   Īstenošana praksē

               (90)

               Katrā taksācijas gadā bioetanola ražotāji varēja pierakstīties uz shēmu, iesniedzot attiecīgās veidlapas. Pēc pierakstīšanās bioetanola ražotāji iesniedza ceturkšņa pieteikumus maksājumu saņemšanai. Bioetanola ražotājiem bija jāiesniedz dokumentācija par to ražojumu neto iepirkumu, par kuriem varētu saņemt maksājumus, un saražoto bioetanola neto produkciju attiecīgajos periodos.

               (91)

               Shēma paredzēja maksājumus bioetanola ražotājiem, pamatojoties gan uz bāzes bioetanola produkcijas apjomu, gan palielinātu bioetanola produkcijas apjomu iepriekšējā taksācijas gada attiecīgajā periodā. Par 2006. taksācijas gadu uzņēmumi atvieglojumus saņēma tikai par palielinātu bioetanola produkciju.

               (92)

               Tā kā shēmu izbeidza 2006. gada jūnijā, neviens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem izmeklēšanas periodā nesaņēma atvieglojumus saskaņā ar šo shēmu.

               (93)

               Šķiet, ir bijušas neskaidrības par to, vai šī shēma tika atkārtoti ieviesta par 2009. taksācijas gadu (no 2008. gada oktobra līdz 2009. gada septembrim). Tomēr izmeklēšanās apstiprinājās, ka tā nenotika. Minētā shēma beidza darboties 2006. gadā.

         d)   Secinājums

               (94)

               Tika konstatēts, ka shēmu izbeidza 2006. gada jūnijā un ka izmeklēšanas periodā subsīdijas netika piešķirtas.

         3.2.5.   USDA Bioenerģijas programma uzlabotai biodegvielai

               (95)

               Bioenerģijas programma uzlabotai biodegvielai (ko parasti dēvē par “Uzlabotas degvielas maksājumu programmu”) paredz uz ražošanu balstītus maksājumus atbilstīgajiem “uzlabotas degvielas” ražotājiem. Kā norādījušas ASV iestādes, “uzlabotu degvielas” definīcijā speciāli neiekļauj degvielu, kas iegūta no kukurūzas — galvenās bioetanola ražošanas izejvielas ASV.

         a)   Juridiskais pamats

               (96)

               Bioenerģijas programmas uzlabotai degvielai juridiskais pamats ir 2002. gada Lauksaimniecības nodrošināšanas un investīciju likuma (Farm Security and Rural Investment Act) (2002. gada Lauksaimniecības likums (Farm Bill) IX nodaļas 9005. pants, kas grozīts ar 2008. gada Pārtikas, saglabāšanas un enerģētikas likuma (Food, Conservation, and Energy Act) IX nodaļas 9001. pantu.

         b)   Atbilstība

               (97)

               Pieprasījuma iesniedzējam jābūt “uzlabotas biodegvielas ražotājam”. Jēdzienu “uzlabotas biodegvielas ražotājs” definē šādi: “privātpersona, korporācija, uzņēmuma dibinājums, apvienība, darba organizācija, firma, partnerība, sabiedrība, akciju sabiedrība, grupu organizācijas vai bezpeļņas struktūra, kas ražo un pārdod uzlabotu biodegvielu”. Struktūru, kas jauc vai citādi apvieno uzlabotu biodegvielu ar jauktu biodegvielu, neuzskata par uzlabotas biodegvielas ražotāju saskaņā ar šo programmu.

               (98)

               Minētā 2008. gada Pārtikas, saglabāšanas un enerģētikas likuma 9001. pantā uzlabota biodegviela ir definēta kā “degviela, ko iegūst no atjaunojamas biomasas, izņemot kukurūzas graudu cieti”. Saskaņā ar minēto likumu uzlabota biodegviela ietver konkrēti šādus biodegvielas veidus:

                           —

                           biodegviela, ko iegūst no celulozes, hemicelulozes vai lignīna,

                           —

                           biodegviela, ko iegūst no cukura un cietes (izņemot etanolu, ko iegūst no kukurūzas graudu cietes),

                           —

                           biodegviela, ko iegūst no atkritumiem, tostarp no augu pēcpļaujas atliekām, citiem augu izcelsmes atkritumiem, dzīvnieku izcelsmes atkritumiem, pārtikas atkritumiem un kompostējamiem atkritumiem,

                           —

                           dīzeļdegvielai ekvivalenta degviela, ko iegūst no atjaunojamas biomasas, tostarp augu eļļas un dzīvnieku taukiem,

                           —

                           biogāze, ko iegūst, pārveidojot organiskas vielas no atjaunojamas biomasas,

                           —

                           butanols un citi alkoholi, ko iegūst, pārveidojot organiskas vielas no atjaunojamas biomasas,

                           —

                           cita degviela, ko iegūst no celulozes biomasas.

         c)   Īstenošana praksē

               (99)

               Bioetanola ražotāji var gūt priekšrocības no šīs shēmas. Lai varētu saņemt maksājumus, ražotājiem jāveic uzskaite par visiem attiecīgajiem taksācijas gadiem un ceturkšņiem. Šādā uzskaitē ietver dokumentāciju par iegādātajām izejvielām, bioetanola ražošanu un pārdotā bioetanola cenu un daudzumu. Ražotāji saņem tiešus maksājumus no valdības.

               (100)

               Shēma paredz maksājumus bioetanola ražotājiem, pamatojoties gan uz faktisko produkcijas apjomu, gan palielinātu produkcijas apjomu, t. i., produkcijas palielinājumu salīdzinājumā ar iepriekšējo gadu. Faktiskās produkcijas maksājumus aprēķina reizi ceturksnī, pamatojoties uz faktisko uzlabotā bioetanola produkciju, kas saražota katru ceturksni. Palielinātas produkcijas maksājumus veic par atbilstīgās uzlabotās biodegvielas daudzumu, ko atbilstīgs ražotājs saražojis taksācijas gadā un kas pārsniedz iepriekšējā taksācijas gadā saražoto daudzumu.

               (101)

               Gatavais produkts ir tieši tāds pats neatkarīgi no tā, vai etanols ir iegūts no 98. apsvērumā minētajām izejvielām, vai izgatavots no kukurūzas, kas ir ASV ražotā bioetanola galvenā izejviela.

         d)   Secinājums

               (102)

               Tika konstatēts, ka atbilstoši šai shēmai piešķirtās subsīdijas neradīja labumu nevienam no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Lielākā daļa ražotāju, kas guva labumu no šīs shēmas, ir biodīzeļdegvielas ražotāji. Faktiski tikai 15 no apmēram 155 ASV uzņēmumiem, kas saņēma subsīdijas atbilstoši šai shēmai, 2011. gadā ražoja bioetanolu.

               (103)

               Attiecībā uz izlasē neiekļautajiem uzņēmumiem izmeklēšanā tika noskaidrots, ka subsīdiju kopējā summa, kas piešķirta atbilstoši šai shēmai par bioetanola produkciju, bija neliela salīdzinājumā ar bioetanola kopējo produkciju izmeklēšanas periodā.

               (104)

               Tāpēc nebija nepieciešams turpināt novērtējumu par to, vai šī shēma ir kompensējama.

         3.2.6.   USDA Biopārstrādes uzņēmumu atbalsta programma

               (105)

               Biopārstrādes uzņēmumu atbalsta programma ir paredzēta, lai palīdzētu izstrādāt jaunas un nākotnes tehnoloģijas uzlabotas biodegvielas ieguvei.

         a)   Juridiskais pamats

               (106)

               Biopārstrādes uzņēmumu atbalsta programmas juridiskais pamats ir 2002. gada Lauksaimniecības nodrošināšanas un investīciju likuma (2002. gada Lauksaimniecības likums) IX nodaļas 9003. pants, kas grozīts ar 2008. gada Pārtikas, saglabāšanas un enerģētikas likuma IX nodaļas 9001. pantu.

         b)   Atbilstība

               (107)

               Šo programmu pārvalda atsevišķa Lauksaimniecības ministrijas nodaļa. Programma piedāvā aizdevuma garantijas atbilstīgajiem pieprasītājiem, lai atbalstītu tādu komerciāla mēroga biopārstrādes uzņēmumu attīstīšanu un būvniecību, kuri izmanto atbilstīgu tehnoloģiju, vai tādu esošo uzņēmumu modernizāciju, kuri izmanto atbilstīgu tehnoloģiju. Lai varētu saņemt garantiju atbilstoši šai shēmai, konkrētā projektā jābūt izmantotai tehnoloģijai, kas pielāgota dzīvotspējīgai komerciāla mēroga darbībai, vai arī jāpierāda, ka projektam ir tehnisks un ekonomisks potenciāls, lai to komerciāli izmantotu biopārstrādes uzņēmumā, kas ražo uzlabotu biodegvielu. Projektā uzlabotas biodegvielas un bioloģisku produktu ražošanai jāizmanto atbilstīgas izejvielas. Atbilstīgas izejvielas ir, piemēram, atjaunojama biomasa, bioloģiskas cietvielas, attīrītu notekūdeņu dūņas un celulozes un papīra rūpniecības blakusprodukti. Lielākajai daļai atbilstīgā biopārstrādes uzņēmuma produkcijas jābūt ražotai no uzlabotas degvielas.

         c)   Īstenošana praksē

               (108)

               Bioetanola ražotāji var izmantot šo shēmu, ja tie izpilda atbilstības kritērijus un ja ir pieejami pietiekami valsts līdzekļi. Projektam ir jābūt ar tehnisku vērtību, un aizņēmējam jāatbilst konkrētiem finansiāliem kritērijiem, kas noteikti attiecīgos tiesību aktos. Jābūt arī pamatotai pārliecībai, ka garantētais aizdevums tiks atmaksāts.

               (109)

               Apstiprināts pieprasītājs saņem aizdevuma garantiju, lai tas varētu iegūt nepieciešamos līdzekļus no aizdevēja-trešās personas. Aģentūras (Federālās valdības) maksimālā līdzdalība atbilstīgā projektā ir 90 % aizdevuma garantija, kas sedz līdz 80 % no finansētā projekta attiecināmajām izmaksām. Atlikušie 20 % jānodrošina aizņēmējam. Turklāt, palielinoties aizdevuma summai, maksimālā garantijas procentuālā daļa samazinās.

         d)   Secinājums

               (110)

               Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka neviens uzņēmums vēl nebija saņēmis maksājumus no ASV valdības atbilstoši šai shēmai. Izmeklēšanas periodā trīs uzņēmumi, kas nav iekļauti izlasē, bija pieteikušies aizdevuma garantijai saistībā ar celulozes bioetanola ražošanu, lai gan divi no aizdevuma garantijas pieteikumiem vēl nebija saņemti. Neviens no minētajiem uzņēmumiem neražo bioetanolu, ko iegūst no kukurūzas. Izmeklēšanā arī tika noskaidrots, ka pagaidām vēl nav notikusi bioetanola ražošana, pamatojoties uz šo shēmu.

               (111)

               Tāpat izmeklēšanā tika pierādīts, ka aizdevuma garantiju piešķīrumi nākotnes celulozes bioetanola ražotājiem neietekmēja bioetanola ražošanu un tirdzniecību izmeklēšanas periodā.

               (112)

               Tāpēc šajā izmeklēšanā nav nepieciešams turpināt novērtējumu par to, vai šī shēma ir kompensējama.

         3.2.7.   USDA Biomasas kultūru audzēšanas atbalsta programma

               (113)

                  USDA Biomasas kultūru audzēšanas atbalsta programma (BCAP) atbalsta izejvielu ražošanu nākamās paaudzes uzlabotai biodegvielai. BCAP paredz pabalstus atbilstīgo kultūru ražotājiem vai atbilstīgās zemes platībās izaudzētu biomasas materiālu īpašniekiem. Pabalsti kā tādi tiek piešķirti par tādu kultūru audzēšanu un materiālu ražošanu, ko var izmantot kā izejvielu uzlabotai biodegvielai, bet ne par biodegvielas ražošanu.

               (114)

               Kā norādījušas ASV iestādes, programmā BCAP jo īpaši nav iekļauts no kukurūzas ražots bioetanols, kas veido teju visu ASV bioetanola produkciju un eksportu. ASV iestādes uzskata, ka, ņemot vērā to, ka BCAP ir īpaši vērsta uz uzlaboto biodegvielu, un uzlabotas biodegvielas komerciālas ražošanas trūkumu, šī programma nepiešķīra nekādas priekšrocības bioetanola komerciālajiem ražotājiem Amerikas Savienotajās Valstīs izmeklēšanas periodā.

         a)   Juridiskais pamats

               (115)

                  USDA Biomasas kultūru audzēšanas atbalsta programmas juridiskais pamats ir 2008. gada Pārtikas, saglabāšanas un enerģētikas likuma (2008. gada Lauksaimniecības likums) 9011. pants.

         b)   Atbilstība

               (116)

                  BCAP sastāv no diviem komponentiem, kas katrs paredz specifiskus un atšķirīgus kritērijus. Pirmais, proti, projekta teritorijas komponents, paredz pabalstus “atbilstīgu kultūru” audzētājiem, savukārt otrais — pielāgošanas atbalsta — komponents paredz pabalstus “atbilstīgu materiālu” īpašniekiem. Atbilstīgas kultūras un materiālus izmanto kā izejvielas uzlabotai biodegvielai, siltumenerģijai, elektroenerģijai un bioloģiskiem produktiem. Kā norādījušas ASV iestādes, maksājumus nepiešķir tieši biodegvielas un bioenerģijas ražotājiem.

               (117)

               Atbilstīgu kultūru definē kā jebkuru “atjaunojamas biomasas” kultūru, izņemot kultūras, par ko var saņemt maksājumus atbilstoši 2008. gada Lauksaimniecības likuma I nodaļai. Definīcijā neiekļautās kultūras cita starpā ir kukurūza, graudu sorgo, auzas, rīsi, kvieši, medus un cukurs.

               (118)

               Atbilstīgu materiālu definē kā jebkuru “atjaunojamu biomasu”, izņemot veselus graudus no jebkuras kultūras, kas nav iekļauta iepriekš minēto “atbilstīgo kultūru” definīcijā. Lai gan graudi no neiekļautajām kultūrām (piemēram, kukurūzas) nav iekļauti “atbilstīgu materiālu” definīcijā, šo kultūru atliekas (piemēram, celulozes materiāls) ir “atbilstīgi materiāli”.

               (119)

                  BCAP pirmais komponents paredz pabalstus atbilstīgu kultūru audzētājiem. Lai varētu pretendēt uz pabalstiem, atbilstīgajai kultūrai jābūt izaudzētai ģeogrāfiskā teritorijā, ko apzīmē kā “projekta teritoriju”. BCAP pirmais komponents paredz pielāgošanas maksājumus par atjaunojamas biomasas avotu vai atbilstīgu materiālu savākšanu, novākšanu, uzglabāšanu un transportēšanu.

         c)   Īstenošana praksē

               (120)

               Biomasas pārstrādes uzņēmumi, tostarp bioetanola ražotāji, nesaņem kompensāciju ar BCAP starpniecību. Maksājumus saņem to piegādātāji, kas audzē atbilstīgas kultūras vai kam pieder atbilstīgs materiāls. ASV iestādes norādīja, ka BCAP nav veicinājusi bioetanola, tostarp celulozes bioetanola, ražošanu izmeklēšanas periodā.

               (121)

               Izmeklēšanas periodā par atbilstošām BCAP maksājumu saņemšanai tika atzītas trīs bioetanola ražotnes atbilstoši pētniecības un izstrādes mērķim transportēšanas un uzglabāšanas jomā. Izmeklēšanas periodā 83 materiālu īpašniekiem, kas piegādāja kukurūzu vienai apstiprinātai ražotnei, kopumā tika izmaksāti USD 1,7 miljoni. Maksājumi netika veikti pārējiem materiālu īpašniekiem par materiālu piegādi uz atlikušajiem diviem atbilstošajiem biomasas pārstrādes uzņēmumiem.

               (122)

               Pirms IP bija 458 biomasas pārstrādes uzņēmumi, kas bija atzīti par atbilstošiem, lai saņemtu atbilstīgu materiālu piegādes. Tikai divi no šiem atbilstošajiem uzņēmumiem bija bioetanola ražotāji.

               (123)

               Izmeklēšanas periodā bija noteiktas deviņas projekta teritorijas. Minētajā periodā notika kultūru pieteikšana vai iekļaušana BCAP. Tādējādi tobrīd kultūru savākšana vai novākšana nenotika.

         d)   Secinājums

               (124)

               Kā paskaidrots iepriekš, maksājumus atbilstoši šai shēmai saņem piegādātāji, kas audzē atbilstīgas kultūras vai kam pieder atbilstīgs materiāls. Nebija pierādījumu, kas apstiprinātu, ka labumu netiešā veidā gūst bioetanola ražotāji, un samaksātās summas tādējādi nebija kompensējamas.

         3.2.8.   USDA programma “Rural Energy for America”

               (125)

                  USDA programma “Rural Energy for America” (REAP) paredz aizdevumu garantijas un dotācijas maziem lauku uzņēmumiem un lauksaimniecības produktu ražotājiem atjaunojamu energoresursu sistēmu iegādei un energoefektivitātes uzlabošanai. Tā arī paredz dotācijas priekšizpētes veikšanai par atjaunojamu energoresursu sistēmām, energoaudita veikšanai, kā arī atjaunojamu energoresursu attīstības atbalstu lauksaimniecības produktu ražotājiem un maziem lauku uzņēmumiem. Kā norādījušas ASV iestādes, REAP atbalsta ļoti daudzus lauksaimniecības produktu ražotājus un mazus uzņēmumus, kas cenšas samazināt enerģijas patēriņu; tā neatbalsta kādas konkrētas preces ražošanu un nav vērsta uz konkrētu uzņēmumu vai uzņēmumu grupu.

               (126)

                  REAP sastāv no šādiem trim komponentiem:

                           —

                           Atjaunojamu energoresursu sistēma (RES) un Energoefektivitātes uzlabošanas (EEI) aizdevumu garantiju un dotāciju programma, kas paredz aizdevumu garantijas un/vai dotācijas lauksaimniecības produktu ražotājiem un maziem lauku uzņēmumiem atjaunojamu energoresursu sistēmu iegādei, uzstādīšanai un būvniecībai un energoefektivitātes uzlabošanai;

                           —

                           energoaudita un atjaunojamu energoresursu attīstības atbalsta dotāciju programma, kas paredz dotāciju atbalstu struktūrām, kuras palīdz lauksaimniecības produktu ražotājiem un maziem lauku uzņēmumiem, veicot energoauditus un sniedzot informāciju par atjaunojamu energoresursu attīstības atbalstu;

                           —

                           priekšizpētes dotāciju programma, kas paredz dotāciju atbalstu pieprasītājiem, kuriem jāveic priekšizpēte, kas nepieciešama daudzu valdības enerģētikas programmu īstenošanā.

               (127)

               Ar šo trīs komponentu starpniecību REAP pieejama šādu veidu projektiem: atjaunojamu energoresursu sistēmas, energoefektivitātes uzlabojumi, energoaudits, atjaunojamu energoresursu attīstības atbalsts un priekšizpēte.

         a)   Juridiskais pamats

               (128)

                  USDA programmas “Rural Energy for America” juridiskais pamats ir 2002. gada Lauksaimniecības nodrošināšanas un lauku investīciju likuma (2002. gada Lauksaimniecības likums) IX nodaļas 9006. pants, kā arī 2002. gada Lauksaimniecības likuma IX nodaļas 9007. pants, kas grozīts ar 2008. gada Pārtikas, saglabāšanas un enerģētikas likuma (2008. gada Lauksaimniecības likums) IX nodaļas 9001. pantu.

         b)   Atbilstība

               (129)

               Atbilstības kritēriji atšķiras atkarībā no projekta veida, kā minēts 127. apsvērumā attiecībā uz atjaunojamu energoresursu sistēmu un energoefektivitātes uzlabojumu projektiem — no tā, vai tiek pieprasīta dotācija vai aizdevuma garantija.

         c)   Īstenošana praksē

               (130)

               Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka kopš 2008. gada Lauksaimniecības likuma ieviešanas ar REAP starpniecību ir veikti piešķīrumi vairāk nekā 5 960 projektiem par laikposmu no 2008. gada 1. oktobra līdz 2011. gada 30. septembrim (izmeklēšanas periods). Kā norādījušas ASV iestādes, lielākā daļa šo piešķīrumu tika atvēlēta projektiem, kas nebija saistīti ar biodegvielas veidiem. Starp šādiem projektiem bija saules, vēja enerģijas un energoefektivitātes projekti, bet ne tikai tie.

               (131)

               Izmeklēšanas periodā pabalstus atbilstoši REAP programmām saņēma tikai divi bioetanola ražotāji — katrs kā priekšizpētes dotāciju. Pirms IP viens uzņēmums saņēma dotāciju atjaunojamu energoresursu sistēmu projektam, kas bija saistīts ar bioetanola ražošanu no cukura un atkritumiem uz alkohola bāzes.

         d)   Secinājums

               (132)

               Šo shēmu uzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē, jo tā nodrošina finansiālu ieguldījumu, ko ASV valdība piešķir kā dotāciju. Subsīdija rada priekšrocības uzņēmumiem, kas to saņem.

               (133)

               Tomēr ir arī jānorāda, ka, kā tika secināts, neviena no šīm dotācijām nebija paredzēta kādas konkrētas preces, tostarp bioetanola, ražošanai, un tas nozīmē, ka tās nevar uzskatīt par kompensējamām atbilstoši pamatregulas 4. pantam.

         3.2.9.   Enerģētikas ministrijas biopārstrādes uzņēmumu projektu dotācijas.

               (134)

               Attiecīgie normatīvie akti atļauj finansēt Integrated Biorefinery Demonstration Projects, lai parādītu: tādu integrētu biopārstrādes uzņēmumu komerciālo izmantojumu, kas koncentrējušies uz lignocelulozes izejvielām, biomasas tehnoloģiju komerciālo izmantojumu dažādiem mērķiem, tostarp šķidrā veidā transportējamai degvielai, augstas vērtības bioķīmiskajām vielām, izejvielu un ražojumu uz petrolejas bāzes aizstājējproduktiem un elektroenerģijai vai siltumenerģijai, kā arī dažādu biomasas izejvielu savākšanu un apstrādi.

         a)   Juridiskais pamats

               (135)

               Enerģētikas ministrijas biopārstrādes uzņēmumu projektu dotāciju juridiskais pamats ir 2005. gada Enerģētikas politikas likuma 931. un 932. pants.

         b)   Atbilstība

               (136)

               Uz dotācijām var pretendēt, ja attiecīgās Enerģētikas ministrijas iestādes publicē finansējuma iespējas paziņojumu (FOA) par katru projektu. Attiecībā uz FOA, kas saistīti ar bioetanolu, dotāciju saņēmējiem jāizmanto celulozes biomasa un jāražo biodegviela; konkrētā atbilstīgā biomasa un biodegviela (vai tās veidi) tiek noteikti katrā FOA.

         c)   Īstenošana praksē

               (137)

               Shēma tiek pārvaldīta, izsludinot vairākus ikgadējus piedāvājumus piedalīties konkursā vai publicējot FOA, pamatojoties uz kuriem tiek sadalīti piešķirtie līdzekļi. Konkursos var piedalīties kritērijiem atbilstošie pretendenti no rūpniecības nozares, akadēmiskajām aprindām un valsts laboratorijām. Kritērijiem atbilstošie pretendenti iesniedz piedāvājumus, kas tiek salīdzināti ar FOA noteiktajiem kritērijiem. Kad finansējums ir piešķirts, Enerģētikas ministrijas attiecīgās iestādes uzrauga tā saņēmēja darbību un salīdzina to ar noteikto darbības jomu, grafiku un izmaksām visā finansējuma termiņā. Maksājums par izmaksām, kas finansējuma saņēmējam radušās projekta īstenošanā, ir jāatmaksā.

               (138)

               Finansiāla atbalsta nolīgumi atbilstoši šai programmai neatbalsta kukurūzas bioetanola procesa tehnoloģiju attīstību. Atbalsts tiek sniegts tikai attiecībā uz uzlabotu celulozes biodegvielu.

               (139)

               Finansējuma saņēmējiem jāizmanto celulozes biomasa un jāražo biodegviela; konkrētā atbilstīgā biomasa un biodegviela (vai tās veidi) tiek noteikti katrā FOA.

               (140)

               Izmeklēšanas periodā atbilstoši šai shēmai tika finansēti pieci vērienīgi bioetanola projekti. Labumu no šīs shēmas izmeklēšanas periodā guva viens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem.

         d)   Secinājums

               (141)

               Šo shēmu uzskata par subsīdiju pamatregulas 3. panta 1. punkta a) apakšpunkta i) punkta nozīmē, jo tā nodrošina finansiālu ieguldījumu, ko ASV valdība piešķir kā dotācijas. Subsīdija rada priekšrocības uzņēmumiem, kas to saņem.

               (142)

               Tomēr izmeklēšanā tika secināts, ka izmeklēšanas periodā tirgū netika pārdots komerciāls celulozes bioetanols. Ņemot vērā šā gadījuma konkrētos apstākļus, t. i., to, ka shēma ir vērsta, piemēram, uz celulozes bioetanolu, un celulozes bioetanola ražošanas trūkumu, uzskata, ka izmeklēšanas periodā šī shēma neradīja priekšrocības bioetanola komerciālajiem ražotājiem ASV un tāpēc nav ietekmējusi bioetanola eksportu uz ES izmeklēšanas periodā.

               (143)

               Jānorāda arī, ka, runājot par izlasē iekļauto uzņēmumu apgrozījumu no attiecīgā produkta, atbilstoši šai shēmai piešķirto subsīdiju summa bija neliela.

         3.2.10.   Secinājums par federālajām shēmām

               (144)

               Tika konstatēts, ka izmeklēšanas periodā ASV valdība piešķīra USD 0,45 kredītu par katru bioetanola galonu, kas izmantots spirta degvielas maisījumu izgatavošanai. Tas nozīmē, ka bioetanola maisījumu izgatavotāji guva labumu no nodokļa likmes samazinājuma pārdošanas brīdī vai saņēma tiešu maksājumu kā atskaitījumu no to parastajām saistībām attiecībā uz daļu benzīna degvielas akcīzes nodokļa. Nodokļu kredīti par maisījumiem tika izmantoti mazākā mērā ienākuma nodokļa saistību kompensēšanai. Tas ir finansiāls ieguldījums nesaņemtu valdības ieņēmumu veidā, kas nodrošina tā saņēmējiem labumu, kurš izpaužas kā nodokļu saistību samazinājums. Shēma attiecas tikai uz uzņēmumiem, kas ir iesaistīti bioetanola rūpniecībā, t. i., bioetanola jaukšanā, un tāpēc tā ir uzskatāma par kompensējamu.

               (145)

               Tomēr izmeklēšanā tika konstatēts, ka galvenā subsīdiju shēma — nodokļu kredīts par bioetanola maisījumiem — tika izbeigta 2011. gada beigās un netika ieviesta atkārtoti.

               (146)

               Pēc svarīgāko faktu un apsvērumu izpaušanas Komisija nolēma turpināt izmeklēšanu un nenoteikt pagaidu pasākumus, un viena persona apgalvoja, ka šo subsīdiju dažādās nodokļu deklarācijās saņēmēji joprojām var pieprasīt arī pēc 2011. gada 31. decembra.

               (147)

               Par tiek norādīts, ka izmeklēšanā atklāja, ka maisījuma izgatavotājs nodokļu kredītus par bioetanola maisījumiem pieprasīja pārsvarā kā akcīzes nodokļa kredītu bioetanola un benzīna maisījuma izgatavošanas laikā, lai samazinātu pieprasītāja akcīzes nodokļa saistības. Nodokļu kredītus par bioetanola maisījumiem tikai ierobežotā mērā izmantotu tam, lai kompensētu pieprasītāja ienākuma nodokļa saistības. Ir skaidrs, ka starp maisījuma izgatavošanu un kredīta izmaksu pieprasītājam paiet zināms laiks. Izmeklēšanas periodā sniegto nodokļu kredītu summa par maisījumiem ir saistīta arī maisījumiem, kas izgatavoti pirms izmeklēšanas perioda. Tāpēc, kad 2012. gadā lēma par to, vai noteikt galīgos pasākumus, — ja vien shēma netiek atjaunināta ar atpakaļejošu spēku, — visi pieprasījumi piešķirt nodokļu kredītus par maisījumiem būtu nenozīmīgi. Tādēļ neviens no šiem apsvērumiem neliecina, ka subsidēšana turpinājās.

               (148)

               Tā pati persona apgalvoja, ka no 15. panta 1. punkta ceturtās daļas skaidri izriet, ka subsīdija nav uzskatāma par “atceltu”, līdz persona, pret kuru iesniegta sūdzība, būs sniegusi pārliecinošus pierādījumus tam, ka vairs nav iespējami maksājumi saskaņā ar kādu no subsīdijas shēmām, kas attiecīgā ražojuma ražotājiem/eksportētajiem sniedz priekšrocības. Tomēr jānorāda, ka nodokļu kredīti par bioetanola maisījumiem bija vienīgā subsīdiju shēma, kas izmeklēšanas laikā nodrošināja, iespējams, kompensējamas subsīdijas, un šī shēma vairs nedarbojas. Pārējās izmeklējamās shēmas, kas radīja priekšrocības tieši bioetanola ražošanas nozarei, bija nenozīmīgas. Šis apgalvojums tādēļ tika noraidīts.

               (149)

               Persona turklāt apgalvoja, ka ienākuma nodokļa kredīts celulozes bioetanola ražotājiem, kurš aprakstīts iepriekš 79.–85. apsvērumā, ir shēma, ar ko paredzēts aizstāt nodokļu kredītu par maisījumiem shēmu kā veidu, kā subsidēt attiecīgo ražojumu. Par šo apgalvojumu jānorāda — pirmās paaudzes bioetanola ražošana pārsvarā netiek atbalstīta, bet shēmu otrās paaudzes biodegvielas ražošanas atbalstam ir vairāk. Tomēr otrās paaudzes biodegvielu ražošana ir niecīga, un tādēļ pagaidām piešķirts ļoti maz subsīdiju. Jāprecizē, ka ienākuma nodokļa kredīts celulozes bioetanola ražotājiem neaizstāj nodokļu kredītus par maisījumiem, jo šāda shēma vienkārši jau pastāv. Turklāt, kā jau norāda pats shēmas nosaukums, ienākuma nodokļa kredīts celulozes bioetanola ražotājiem ir stimuls celulozes bioetanola ražotajiem. Savukārt ar nodokļu kredītiem par maisījumiem tiek stimulēti maisījumu izgatavotāji. Izmeklēšanā atklājās, ka pārsvarā gadījumu nodokļu kredītus par maisījumiem pieprasīja tāds maisījumu izgatavotājs/tirgotājs ar akcīzes nodokļa saistībām kā, piemēram, naftas ķīmijas uzņēmums. Tas nozīmē, ka tie nebija bioetanola ražotāji, kas pārsvarā pieprasīja nodokļu kredītus par maisījumiem izmeklēšanas periodā. Tādēļ nevar apgalvot, ka ienākuma nodokļa kredīts celulozes bioetanola ražotājiem aizstāj nodokļu kredītus par maisījumiem. Tāpēc šī sūdzība tika noraidīta.

               (150)

               Noslēgumā persona apgalvoja, ka nodokļu kredītu par maisījumiem shēmas darbības beigās joprojām var gūt priekšrocības, jo tā turpina izmantot pamatlīdzekļus, kas iegūti ar subsīdiju palīdzību. Tika apgalvots, ka tādu priekšrocību aprēķinā, kas uzņēmumam radušās pateicoties atkārtotām subsīdijām, kuras saistītas ar pamatlīdzekļu iegādi, jāņem vērā priekšrocības par iepriekšējiem gadiem amortizācijas perioda laikā. Pirmām kārtām tiek norādīts, ka subsīdija nav saistīta ar pamatlīdzekļu iegādi. Nodokļu kredīti par maisījumiem ir atkārtota subsīdija tādā nozīmē, ka tā ir periodiska, un uzskata, ka priekšrocības uzkrājas gadā, kurā tās piešķirtas. Turklāt, ka iepriekš norādīts, izmeklēšanas periodā pieprasītāju vidū bija tikai daži bioetanola ražotāji. Tāpēc šī sūdzība tika noraidīta.

               (151)

               ASV iestāžu iesniegtie statistikas dati parādīja, ka atšķirībā no pieprasījumiem, kas iesniegti par nodokļu kredītiem par maisījumiem, mazo ražotāju ienākuma nodokļa kredītu kopumā izmantoja ļoti maz. Salīdzinot kopējo summu, kas pieprasīta atbilstoši šai shēmai, ar kopējo bioetanola produkciju, ir skaidrs, ka kopējais subsidēšanas apjoms izmeklēšanas periodā bija neliels.

               (152)

               Izmeklēšanas periodā, kas ir arī laiks, kad celulozes bioetanola rūpnieciska ražošana netika veikta līdz pat IP beigām, no celulozes bioetanola ražotājiem netika saņemti ienākuma nodokļa kredīta pieprasījumi.

               (153)

               Izmeklēšanā tika konstatēts, ka ASV Lauksaimniecības ministrijas Bioenerģijas programma tika izbeigta 2006. gadā un netika ieviesta atkārtoti. Attiecībā uz USDA Bioenerģijas programmu uzlabotai biodegvielai, USDA Biopārstrādes uzņēmumu atbalsta programmu, USDA Biomasas kultūru audzēšanas atbalsta programmu, USDA programmu “Rural Energy for America” un Enerģētikas ministrijas biopārstrādes uzņēmumu projektu dotācijām izmeklēšanā tika noskaidrots, ka, ciktāl šīs sešas shēmas nodrošināja labumu bioetanola ražotājiem izmeklēšanas periodā, piešķirto subsīdiju summa bija neliela.

         3.3.   ŠTATU SHĒMAS
   3.3.1.   Ievads

               (154)

               Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka trīs štatu shēmas, t. i., E85 Infrastructure Grants, ko piemēroja Ilinoisas štats, Biofuels Infrastructure grants, ko piemēroja Aiovas štats, un E85 Fuelling Infrastructure Grans, ko piemēroja Minesotas štats, nav piemērojamas bioetanola ražotājiem. Šīs shēmas nodrošina atbalstu degvielas mazumtirdzniecības uzņēmumiem tādu degvielas sūkņu uzstādīšanā, kas var piegādāt degvielu ar augstu etanola saturu, un attiecas tikai uz bioetanola mazumtirgotājiem. Attiecīgi bioetanola ražotāji negūst labumu no šīm shēmām. Šajā saistībā jānorāda, ka neviens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem neguva ne tiešu, ne netiešu labumu no šīm shēmām.

               (155)

               Turklāt ASV iestādes precizēja, ka Minesotas štatam nav nodokļu kredīta shēmas attiecībā uz celulozes metanolu (Cellulosic Ethanol Investments Tax Credit), kā to apgalvojis sūdzības iesniedzējs. Tika paskaidrots, ka 2010. gada sākumā Minesotas štats pieņēma likumu Small Business Investment Tax Credit, ko dēvē par Angel Investment Tax Credit. Pretēji tam, ko apgalvojis sūdzības iesniedzējs, Angel Investment Tax Credit paredz nodokļa kredītus nevis uzņēmumiem, bet gan ieguldītājiem, kas iegulda mazos uzņēmumos.

         3.3.2.   Ilinoisas biodegvielas ražotņu dotācijas (Illinois Biofuels Production Facility Grants)

               (156)

               Kā norādījušas ASV iestādes, izmeklēšanas periodā šī shēma nedarbojās, tā nav saņēmusi finansējumu kopš 2007. gada jūlija un nedarbojas kopš 2008. gada, kad līdzekļi tika izsmelti. Tās darbības laikā shēma ļāva piešķirt dotācijas jaunu atjaunojamas degvielas ražotņu būvniecībai vai esošo ražotņu darbības paplašināšanai.

               (157)

               Divas dotācijas tika piešķirtas 2008. gadā, kad shēma vēl darbojās, un dotāciju saņēma divi izlasē neiekļauti Ilinoisas uzņēmumi. Tomēr šī shēma vairs nedarbojas, un neviens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem neguva labumu atbilstoši šai shēmai izmeklēšanas periodā.

         3.3.3.   Aiovas Alternatīvās enerģijas atjaunojamo kredītu programma (Iowa Alternate Energy Revolving Loan Programme)

               (158)

               Aiovas kredītu programma Alternate Energy Resolving Loan Program (AERLP) ir apstiprināta ar grozītā Aiovas 1997. gada kodeksa 476.46. pantu. Minētais kodekss nosaka, ka Aiovas enerģētikas centram ir jāievieš un jāpārvalda alternatīvās enerģijas atjaunojamo kredītu programma un pavalsts finanšu rīkotāja birojā jāizveido alternatīvās enerģijas atjaunojamo kredītu fonds, ko pārvalda enerģētikas centrs.

               (159)

                  AERLP fonda līdzekļus var izmantot, lai piešķirtu kredītus tādu alternatīvās enerģijas ražotņu vai mazo hidroelektrostaciju būvniecībai, kas definētas grozītā Aiovas 1997. gada kodeksa 476.46. pantā.

               (160)

               Kā norādījušas Amerikas Savienoto Valstu iestādes, par 2008., 2009., 2010. gadu un izmeklēšanas periodu neviena bioetanola ražotne nesaņēma kredītus atbilstoši AERLP. Neviens no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem neguva labumu no šīs shēmas. Attiecīgi tika nolemts neturpināt šīs shēmas pārbaudi šajā izmeklēšanā.

         3.3.4.   Nebraskas etanola ražošanas nodokļa kredīts (Nebraska Ethanol Production Tax Credit)

               (161)

               Pašreizējā degvielas nodokļa likme Nebraskas štatā ir USD 0,267 par galonu visiem pavalstī pārdotajiem benzīna, gazohola, dīzeļdegvielas, bioetanola un saspiestas gāzes veidiem. Etanola ražošanas nodokļa kredīta shēma, kas bija spēkā izmeklēšanas periodā, paredz nodokļa kredītu USD 0,18 par galonu prasībām atbilstošām etanola ražotnēm, kas darbojās līdz 2004. gada 30. jūnijam ieskaitot.

               (162)

               Termiņš dalības pieteikšanai šajā shēmā bija 2004. gada 16. aprīlis. Atbilstošajai ražotnei bija jāatrodas Nebraskas štatā un jābūt tādai, kas ) vai nu nav veikusi ražošanu laikā līdz 2001. gada 1. septembrim ieskaitot, vai ii) nav saņēmusi kredītus pirms 1999. gada 1. jūnija. Visam fermetācijas, destilācijas un dehidrēšanas procesam jābūt veiktam atbilstošajā ražotnē.

               (163)

               Šī shēma nenodrošināja labumu nevienam no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Visādā ziņā subsīdijas summa bija neliela, salīdzinot ar bioetanola kopējo produkciju ASV.

         3.3.5.   Dienviddakotas etanola ražošanas nodokļa kredīts (South Dakota Ethanol Production Incentive)

               (164)

               Dienviddakotas štats pārvalda bioetanola ražošanas maksājumu programmu, kas paredz finansiālu atbalstu atbilstīgām bioetanola ražotnēm USD 0,20 apmērā par galonu saražotā bioetanola, nepārsniedzot USD 1 miljonu gadā vienai ražotnei.

               (165)

               Etilspirtam jābūt pilnībā destilētam un izgatavotam Dienviddakotā, ar tīrību 99 %, destilētam no labības graudiem un denaturētam. Etanola ražošanas maksājums ir pieejams tikai par prasībām atbilstošu etilspirtu, ko ražo uzņēmumi, kuri sākuši ražošanu laikā līdz 2006. gada 31. decembrim ieskaitot.

               (166)

               Katra atbilstīgā ražotne var saņemt ražošanas kredīta maksājumu līdz USD 83 333 mēnesī. Ja nav pieejami pietiekami līdzekļi, lai samaksātu USD 83 333 mēneša maksājumu katrai bioetanola ražotnei, katra ražotne saņem proporcionālu daļu no līdzekļiem, kas pieejami, pamatojoties uz attiecīgajā mēnesī saražotā etilspirta galonu skaitu attiecībā pret visiem prasībām atbilstošā etilspirta galoniem, kuri saražoti visās atbilstošajās ražotnēs. Katra atbilstošā ražotne ražošanas maksājumos var saņemt ne vairāk kā USD 1 miljonu gadā un ne vairāk kā USD 9 682 000 par visiem gadiem, kuros tā piedalās shēmā. Subsīdijas kā tādas tiek piešķirtas atkārtoti, un uzskata, ka tās ir izmantojamas katrā attiecīgajā gadā.

               (167)

               Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka labumu atbilstoši šai shēmai izmeklēšanas periodā guva divi no izlasē iekļautajiem uzņēmumiem. Abiem uzņēmumiem subsīdijas summa tika aprēķināta, pamatojoties uz izmeklēšanas periodā saņemto maksājumu summu. Pēc tam subsīdijas summa tika sadalīta proporcionāli kopējam bioetanola daudzumam, ko attiecīgie uzņēmumi pārdeva izmeklēšanas periodā, tādējādi aprēķinot atbilstošo saucēju.

               (168)

               Šis aprēķins pierādīja, ka abiem uzņēmumiem piešķirtās subsīdijas summa bija neliela.

         3.3.6.   Secinājums par štatu shēmām

               (169)

               Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka divas sūdzības iesniedzēja norādītās ASV pavalstu shēmas, proti, Nebraskas etanola ražošanas nodokļu kredīts un Dienviddakotas etanola ražošanas nodokļa kredīts, paredzēja subsīdijas par bioetanola ražošanu, kas ir uzskatāmas par finansiālu ieguldījumu, kurš nodrošina labumu ražotājiem minētajos štatos. Lai gan šīs shēmas īpaši attiecas uz minētajiem štatiem, subsīdiju summa ir neliela, salīdzinot ar bioetanola kopējo produkciju ASV. Arī attiecībā uz subsīdijām, ko saņēma izlasē iekļautie uzņēmumi, tika secināts, ka subsidēšanas apjoms bija neliels

         3.4.   IZMEKLĒŠANAS PERIODĀ PIEŠĶIRTO KOMPENSĒJAMO SUBSĪDIJU SUMMA

               (170)

               Izmeklēšanā tika atklāts, ka visas izmeklētās shēmas, izņemot turpmāk 171. apsvērumā minēto, izmeklēšanas periodā bija mazas un nekompensējamas.

               (171)

               Kā minēts iepriekš no 53. līdz 71. apsvērumam, izmeklēšanā tika noskaidrots, ka ASV valdība piešķir USD 0,45 lielu nodokļu kredītu par maisījumiem par katru bioetanola galonu, kas izmantots spirta degvielas maisījumu izgatavošanā, tādējādi radot labumu etanola maisījumu izgatavotājiem.

               (172)

               Subsīdija tika piešķirta par vienu vienību, t. i., atkarībā no izmantotā bioetanola daudzuma. Radītais labums ir saistīts arī ar Savienībā importēto ražojumu.

               (173)

               Kompensējamo subsīdiju summa saskaņā ar pamatregulas noteikumiem ir USD 0,45 par galonu.

               (174)

               Jānorāda, ka subsidēšanas apjoms ir atkarīgs no bioetanola īpatsvara maisījumā pēc svara.

               (175)

               Uzskata, ka subsīdijas summa ir USD 0,45 par galonu visā valstī, jo galu galā bioetanola maisījumu nodokļa kredīts tika piešķirts par visu ASV bioetanola produkciju, ieskaitot eksportu uz Savienību. Tāpēc nav nepieciešams veikt nošķiršanu starp dažādiem uzņēmējiem, jo īpaši tāpēc, ka šo subsīdiju reti piešķir bioetanola ražotājiem, bet to pārsvarā piešķir tirgotājiem/uzņēmējiem, kas izgatavo bioetanola maisījumus.

               (176)

               Pēc informēšanas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, pamatojoties uz kuriem Komisija nolēma turpināt izmeklēšanu, nepiemērojot pagaidu pasākumus, vairākas personas apgalvoja, ka jebkurā gadījumā atlasītajiem ražotājiem vajadzētu piemērot individuālas subsīdiju normas, un gadījumā, ja ražotāji nav saņēmuši bioetanola maisījumu nodokļa kredītu, tiem vajadzētu piemērot nulles subsīdijas normu.

               (177)

               Saskaņā ar pamatregulas 15. pantu ikvienā regulā, ar ko piemēro maksājumu, šādu maksājumu norāda vai nu attiecībā uz individuāliem piegādātājiem, vai attiecīgo piegādātājvalsti. Šajā gadījumā tika konstatēts, ka, ņemot vērā bioetanola rūpniecības struktūru un to, kā subsīdijas tika piešķirtas, jo īpaši bioetanola maisījumu nodokļa kredītu, jebkādas individuālas subsīdiju normas nebūtu reprezentatīvas un neatspoguļotu faktisko situāciju bioetanola tirgū, jo īpaši attiecībā uz eksportu.

               (178)

               No PTO Nolīguma par subsīdijām un kompensācijas pasākumiem un GATT VI:3. panta izriet, ka jebkuru pasākumu mērķis ir kompensēt subsidētā importa radīto ietekmi.

               (179)

               Šajā gadījumā izmeklēšanā gūtie pierādījumi apstiprināja, ka izmeklēšanas periodā viss bioetanola eksports no ASV tika subsidēts ar maksimālo summu USD 0,45 par galonu. Jānorāda, ka konkrētā izmeklēšanas brīdī kļuva skaidrs, ka šajā gadījumā neviena izlase nav reprezentatīva, īpaši konkrētā subsidēšanas veida dēļ. Turklāt atlasītie ražotāji attiecīgo ražojumu neeksportēja uz Savienību.

               (180)

               Kredīts patiešām tika piešķirts tieši par jaukšanas darbību neatkarīgi no tā, vai maisījuma izgatavotājs ir ražotājs vai eksportētājs. Šajā gadījumā tika konstatēts, ka nodokļu kredītus par bioetanola maisījumiem pieprasīja pārsvarā eksportētāji.

               (181)

               Tika arī apgalvots, ka kā alternatīvu individuālu subsīdiju normu piemērošanai atlasītajiem uzņēmumiem Komisijai vajadzētu paredzēt ietekmes analīzes veikšanu attiecībā uz to, kā bioetanola maisījumu nodokļa kredītu var automātiski piedēvēt ražotājiem un kā tas var radīt labumu ražotājiem. Prasība veikt ietekmes analīzi nav pamatota. Subsīdija tiek maksāta tikai vienreiz, un ražojums nemainās. Subsidēts tiek ražojums, ko eksportē uz ES, tas ir, bioetanols. Tāpēc nav vajadzības veikt šādu analīzi.

         3.5.   NOTIKUMI PĒC IP

               (182)

               Personas uzsvēra, ka galvenā subsīdiju shēma, proti, nodokļu kredīti par maisījumiem, atbilstoši kurai izmeklēšanas periodā tika piešķirtas kompensējamas subsīdijas saņēmējiem ASV, tika izbeigta 2011. gada beigās un netika ieviesta atkārtoti. Tās norādīja, ka pamatregulas 15. pants paredz, ka nekādi pasākumi netiek piemēroti, ja subsīdija vai subsīdijas tiek atceltas vai subsīdijas vairs nedod nekādu labumu attiecīgajiem eksportētājiem.

               (183)

               Minētās personas uzskatīja, ka, ņemot vērā to, ka izmeklēšanas periodā identificētā galvenā subsīdiju shēma pašlaik ir izbeigta un ka nav pazīmju, ka tā tiks ieviesta atkārtoti, galīgu kompensācijas pasākumu piemērošana nebūtu pamatota. Tās arī apgalvoja, ka galīgu maksājumu piemērošana jebkurā gadījumā pārsniegtu to, kas ir nepieciešams, lai kompensētu subsidēšanas radīto ietekmi laikā, kad šādi pasākumi tiktu piemēroti.

               (184)

               Izmeklēšanā tika noskaidrots, ka izmeklēšanas periodā piešķirtie nodokļu kredīti par bioetanola maisījumiem tika atsaukti 2011. gada beigās. Attiecīgais notikums norisinājās pēc IP, tādēļ Komisija vairākkārt sazinājās ar ASV iestādēm, lai saņemtu papildu informāciju par galvenās subsīdiju shēmas galīgu izbeigšanu.

               (185)

               Informācija, kas izmeklēšanas laikā tika savākta ASV iestādēs, un to sniegtie papildu paskaidrojumi apstiprināja, ka noteiktas summas tika izmaksātas saņēmējiem ASV uzreiz pēc IP, proti, ASV 2012. taksācijas gadā, kas ilga no 2011. gada 1. oktobra līdz 2012. gada 30. septembrim. Kaut arī šīs summas joprojām izraisītu nepārtrauktu subsidēšanu virs de minimis sliekšņa 2012. taksācijas gada pirmajā ceturksnī, summas, kas izmaksātas pēc minētā perioda un jo īpaši 2012. gada beigās, būtu nelielas, ņemot vērā galvenās subsīdiju shēmas izbeigšanu 2011. gada decembrī. Līdz šim nav bijis pazīmju, kas liecinātu, ka atjaunināti nodokļu kredīti par maisījumiem, un minētās shēmas atjaunošanai parasti būtu vajadzīgs Amerikas Savienoto Valstu kongresa likums.

         4.   ATTIECĪGĀS VALSTS IMPORTA REĢISTRĀCIJA

               (186)

               Sūdzības iesniedzējs vairākas reizes pieprasīja reģistrēt ASV izcelsmes bioetanola importu, lai varētu iekasēt nodokļus ar atpakaļejošu spēku. Pieprasījumā bija iekļauti pietiekami pierādījumi, lai pamatotu reģistrāciju saskaņā ar pamatregulas 24. panta 5. punktu.

               (187)

               Komisija uzskatīja, ka pat tad, ja tā būtu provizoriski secinājusi, ka galvenā subsīdiju shēma, kas bija spēkā izmeklēšanas periodā, bija izbeigta tādā ziņā, ka tā vairs neradīja labumu laikā, kad tika piemēroti pagaidu pasākumi, ir pierādījumi, ka Amerikas Savienotās Valstis varētu atjaunot šādu subsīdiju shēmu. Tādējādi, lai saglabātu Eiropas Savienības tiesības šajos īpašajos apstākļos, Komisija nolēma reģistrēt attiecīgā ražojuma importu atbilstoši pamatregulas 24. panta 5. punktam, lai galu galā par šādu importu varētu iekasēt nodokļus ar atpakaļejošu spēku, sākot no reģistrācijas dienas. Attiecīgā Komisijas regula (ES) Nr. 771/2012 tika publicēta 2012. gada 24. augustā (9).

         5.   ANTISUBSIDĒŠANAS PROCEDŪRAS UN REĢISTRĀCIJAS IZBEIGŠANA

               (188)

               Izmeklēšanā tika konstatēts, ka, izņemot galveno subsīdiju shēmu, nodokļu kredītus par maisījumiem, kas aprakstīti no 53. līdz 71. apsvērumam, visās citās izmeklētajās subsīdiju shēmās saņemtā subsidēšanas summa izmeklēšanas periodā bija neliela un nekompensējama.

               (189)

               Kā minēts iepriekš no 182. līdz 185. apsvērumam, izmeklēšanā tika konstatēts, ka galvenā subsīdiju shēma — nodokļu kredīti par maisījumiem — tika izbeigta 2011. gada beigās un nav ieviesta atkārtoti. Pieejamā informācija skaidri liecina par galvenās subsīdiju shēmas izbeigšanu. Līdz šim nav bijis pazīmju, kas liecinātu, ka atjaunināti nodokļu kredīti par maisījumiem, un minētās shēmas atjaunošanai parasti būtu vajadzīgs Amerikas Savienoto Valstu kongresa likums.

               (190)

               Pamatregulas 15. pantā paredzēts, ka nekādi pasākumi netiek noteikti, ja subsīdija vai subsīdijas tiek atceltas vai ja tiek pierādīts, ka subsīdijas vairs nedod nekādu labumu attiecīgajiem eksportētājiem.

               (191)

               Turklāt tiek norādīts, ka saskaņā ar pamatregulas 14. panta 3. punktu procedūru izbeidz nekavējoties, ka tiek konstatēts, ka kompensējamo subsīdiju summa ir minimāla, proti, nepārsniedz 2 % ad valorem.

               (192)

               Tā kā tika atsaukta galvenā subsīdiju shēma, kura tika konstatēta izmeklēšanas periodā, un no visām citām izmeklētajām subsīdijas shēmām saņemtā subsīdiju summa izmeklēšanas periodā bija minimāla pamatregulas 14. panta 3. punkta nozīmē, uzskata, ka galīgo pasākumu noteikšana nav pamatota.

               (193)

               Ņemot vērā iepriekš minēto, uzskata, ka pašreizējā antisubsidēšanas izmeklēšana būtu jāizbeidz.

               (194)

               Atbilstoši šīs izmeklēšanas izbeigšanai ar šo būtu jāizbeidz importa reģistrācija.

               (195)

               Visas personas tika informētas par būtiskajiem faktiem un apsvērumiem, uz kuru pamata tika paredzēts izbeigt procedūru. Tām tika atvēlēts termiņš, kurā iesniegt savus apsvērumus par šiem secinājumiem.

               (196)

               Tāpēc, ņemot vērā iepriekš minēto, Komisija secina, ka antisubsidēšanas procedūra attiecībā uz Amerikas Savienoto Valstu izcelsmes bioetanola importu Savienībā ir jāizbeidz, nenosakot antisubsidēšanas pasākumus, un ka tāpat ir jāizbeidz importa reģistrācija.

         6.   PADOMDEVĒJA KOMITEJA

               (197)

               Padomdevēja komiteja iebilda pret antisubsidēšanas procedūras izbeigšanu. Tādēļ saskaņā ar Regulas (EK) 597/2009 14. pantu procedūru izbeidz, ja viena mēneša laikā Padome ar kvalificētu balsu vairākumu nav pieņēmusi citādu lēmumu. Pēc tam šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo izbeidz antisubsidēšanas procedūru par tāda bioetanola importu, reizēm dēvē par “degvielas etanolu”, t. i., etilspirts, ko ražo no lauksaimniecības produktiem (norādīti Līguma par Eiropas Savienības darbību I pielikumā), denaturēts vai nedenaturēts, izņemot tādus ražojumus, kuros, nosakot atbilstīgi standartam EN15376, ūdens saturs pārsniedz 0,3 % no kopējās masas, kā arī etilspirts, ko ražo no lauksaimniecības produktiem (norādīti Līguma par Eiropas Savienības darbību I pielikumā), kas atrodams benzīna maisījumos ar etilspirta saturu virs 10 % (v/v), ko patlaban klasificē ar KN kodiem ex 2207 10 00, ex 2207 20 00, ex 2208 90 99, ex 2710 12 11, ex 2710 12 15, ex 2710 12 21, ex 2710 12 25, ex 2710 12 31, ex 2710 12 41, ex 2710 12 45, ex 2710 12 49, ex 2710 12 51, ex 2710 12 59, ex 2710 12 70, ex 2710 12 90, ex 3814 00 10, ex 3814 00 90, ex 3820 00 00 un ex 3824 90 97 un kā izcelsme ir Amerikas Savienotajās Valstīs.
   2. pants
   Muitas dienestiem ar šo tiek uzdots izbeigt importa reģistrāciju, ko veic atbilstīgi Regulas (ES) Nr. 771/2012 1. pantam. Kompensācijas maksājumu par šādi reģistrētu importu neiekasē.
   3. pants
   Ar šo atceļ Regulu (ES) Nr. 771/2012.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2012. gada 20. decembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 188, 18.7.2009., 93. lpp.

      (2)  OV C 345, 25.11.2011., 13. lpp.

      (3)  OV C 345, 25.11.2011., 7. lpp.

      (4)  OV L 229, 24.8.2012., 20. lpp.

      (5)  Sk. ASV Internal Revenue Code (IRC) 40. panta b) punkta 4) daļas E punktu.

      (6)  Sk. www.ethanol.org– RFS (Renewable fuels standard) under the Energy Independence and Security Act, 2007. gads.

      (7)  Izmeklēšanā tika noskaidrots — lai saņemtu nodokļu kredītu par maisījumiem uz alkohola bāzes (alcohol mixture credit), kas definēts IRC 40. panta b) punkta 3. daļā, ASV ir pietiekami sajaukt neatšķaidītu bioetanolu ar 0,1 % benzīna.

      (8)  Piemēram, a) informācija, ko tīmeklī publicējusi Amerikas Etanola koalīcija (ACE), b) 2005. gada Enerģētikas politikas likums (EPA), jo īpaši P.L. 110–58, c) 2007. gada Enerģētiskās neatkarības un energodrošības likums (P.L. 110-140, H.R.6), ar ko grozīja un uzlaboja Atjaunojamās degvielas standartu, nosakot, ka 2008. gadā atjaunojamās enerģijas patēriņam jābūt 9 miljardi galonu un 2011. gadā — 13,9 miljardi galonu, d) faktu lapas, ko ASV Enerģētikas ministrija izdevusi atbilstoši “tīro pilsētu” pasākumiem, u. c.

      (9)  OV L 229, 24.8.2012., 20. lpp.


title: 2009/168/EK,Euratom: Padomes Lēmums ( 2009. gada 26. februāris ), ar ko ieceļ amatā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli no Vācijas

text:
               28.2.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 56/16

      PADOMES LĒMUMS

   (2009. gada 26. februāris),
   ar ko ieceļ amatā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli no Vācijas
   (2009/168/EK, Euratom)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 259. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 167. pantu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu 2006/524/EK, Euratom (2006. gada 11. jūlijs), ar ko ieceļ Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļus no Čehijas Republikas, Vācijas, Igaunijas, Spānijas, Francijas, Itālijas, Latvijas, Lietuvas, Luksemburgas, Ungārijas, Maltas, Austrijas, Slovēnijas un Slovākijas (1),
   ņemot vērā Vācijas valdības priekšlikumu,
   ņemot vērā Komisijas atzinumu,
   tā kā pēc Erhard OTT kunga atkāpšanās ir atbrīvojusies Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekļa vieta,
   IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2010. gada 20. septembrim, Armin DUTTINÉ kungs, Ver.di Bundesvorstand – Leiter EU Verbindungsbüro, tiek iecelts par Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas locekli.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2009. gada 26. februārī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         I. LANGER

      (1)  OV L 207, 28.7.2006., 30. lpp.


title: 2013/714/ES: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums ( 2013. gada 11. septembris ) par ES Solidaritātes fonda izmantošanu saskaņā ar 26. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību

text:
               6.12.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 326/43

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS
   (2013. gada 11. septembris)
   par ES Solidaritātes fonda izmantošanu saskaņā ar 26. punktu Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumā par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību
   (2013/714/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu un pareizu finanšu pārvaldību (1) un jo īpaši tā 26. punktu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 11. novembra Regulu (EK) Nr. 2012/2002, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (2),
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Savienība ir izveidojusi Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (turpmāk “Fonds”), lai apliecinātu solidaritāti ar katastrofu skarto reģionu iedzīvotājiem.

               (2)

               Saskaņā ar 2006. gada 17. maija Iestāžu nolīgumu Fondu var izmantot, nepārsniedzot maksimālo summu EUR 1 miljards gadā.

               (3)

               Regulā (EK) Nr. 2012/2002 ir paredzēta Fonda izmantošanas kārtība.

               (4)

               Slovēnija, Horvātija un Austrija ir iesniegušas pieteikumus Fonda izmantošanai saistībā ar plūdu izraisītu katastrofu,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības 2013. finanšu gada vispārējā budžetā Eiropas Savienības Solidaritātes fondu izmanto, lai piešķirtu EUR 14 607 942 saistību un maksājumu apropriācijās.
   2. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2013. gada 11. septembrī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. SCHULZ

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         V. LEŠKEVIČIUS

      (1)  OV C 139, 14.6.2006., 1. lpp.

      (2)  OV L 311, 14.11.2002., 3. lpp.