title: 2012/831/ES: Komisijas Lēmums ( 2012. gada 20. decembris ), ar ko attiecībā uz Rumānijas darba ņēmējiem Spānijai atļauj pagarināt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 492/2011 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā 1.–6. panta piemērošanas pagaidu apturēšanu

text:
               22.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 356/90

         KOMISIJAS LĒMUMS
   (2012. gada 20. decembris),
   ar ko attiecībā uz Rumānijas darba ņēmējiem Spānijai atļauj pagarināt Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr. 492/2011 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā 1.–6. panta piemērošanas pagaidu apturēšanu
   (2012/831/ES)
   EIROPAS KOMISIJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Aktu par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (1), un jo īpaši tā 23. pantu un VII pielikuma 1. daļas “Personu pārvietošanās brīvība” 7. punkta otro daļu,
   ņemot vērā Spānijas 2012. gada 13. decembra lūgumu,
   tā kā:

               (1)

               Spānija kopš 2009. gada 1. janvāra Rumānijas pilsoņiem pilnībā piemēro Padomes 1968. gada 15. oktobra Regulas (EEK) Nr. 1612/68 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Kopienā (2) 1.–6. pantu, taču 2011. gada 22. jūlijā tā Komisijai paziņoja, ka tā šajā dienā ir nolēmusi no jauna ierobežot Rumānijas darba ņēmēju piekļuvi darba tirgum, atsaucoties uz ievērojamiem Spānijas darba tirgus traucējumiem atbilstīgi Akta par Bulgārijas Republikas un Rumānijas pievienošanās nosacījumiem un pielāgojumiem Līgumos, kas ir Eiropas Savienības pamatā (turpmāk – 2005. gada Pievienošanās akts), VII pielikuma 1. daļas 7. punkta trešajai daļai. Regula (EEK) Nr. 1612/68 tika kodificēta un aizstāta ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2011. gada 5. aprīļa Regulu (ES) Nr. 492/2011 par darba ņēmēju brīvu pārvietošanos Savienībā (3), kas stājās spēkā 2011. gada 16. jūnijā.

               (2)

               Atbildot uz Spānijas 2011. gada 28. jūlija lūgumu, lai Komisija saskaņā ar 2005. gada Pievienošanās akta VII pielikuma 1. daļas 7. punkta otro daļu nosaka, ka Regulas (ES) Nr. 492/2011 1.–6. panta piemērošana ir pilnīgi apturēta attiecībā uz Rumānijas darba ņēmējiem visā Spānijā un visās nozarēs, Komisija ar Lēmumu 2011/503/ES (4) atļāva Spānijai līdz 2012. gada 31. decembrim ierobežot Rumānijas darba ņēmēju brīvu piekļuvi Spānijas darba tirgum, ievērojot konkrētus nosacījumus. Šis lēmums stājās spēkā 2011. gada 12. augustā.

               (3)

               Spānija 2012. gada 13. decembra vēstulē lūdza Komisiju līdz 2013. gada 31. decembrim pagarināt Regulas (ES) Nr. 492/2011 1.–6. panta piemērošanas apturēšanu attiecībā uz Rumānijas darba ņēmējiem.

               (4)

               Spānija savu lūgumu pamatoja ar to, ka joprojām saglabājas abi Lēmuma 2011/503/ES pamatā esošie iemesli: nopietni Spānijas darba tirgus traucējumi, kas skar visus reģionus un nozares, kā arī Spānijā dzīvojošo Rumānijas pilsoņu darba tirgus stāvoklis un risks, ka neierobežots Rumānijas darba ņēmēju pieplūdums palielinās spriedzi Spānijas darba tirgū.

               (5)

               Spānija sniedza statistikas datus, kas liecina, ka kopš 2011. gada vidus ekonomiskā un darba tirgus situācija ir vēl vairāk pasliktinājusies, radot rekordaugstu bezdarba un jauniešu bezdarba līmeni, un ka ekonomikas prognozes norāda uz IKP samazināšanos 2012. un 2013. gadā un uz bezdarba turpmāku pieaugumu. Turklāt Spānija apgalvoja, ka tās darba tirgus traucējumi, kas ievērojami apdraud nodarbinātības līmeni, ir vispārēji un neaprobežojas tikai ar konkrētu reģionu vai nozari.

               (6)

               Spānija sniedza arī statistikas datus, kas liecina, ka (neraugoties uz ierobežojumiem, kas Rumānijas darba ņēmējiem noteikti brīvai piekļuvei darba tirgum) Rumānijas iedzīvotāju skaits Spānijā ir turpinājis palielināties un 2012. gada septembrī tas sasniedza 913 405 personas, ka samazinās to Rumānijas pilsoņu daļa, kuri dod ieguldījumu sociālā nodrošinājuma sistēmā, un ka to Rumānijas pilsoņu skaits, kuri ir reģistrēti kā darba meklētāji un kuri saņem bezdarba pabalstus, ir salīdzinoši liels (lai gan tas samazinās) un to bezdarba līmenis ir augstāks nekā vidējais rādītājs. Visbeidzot Spānija norādīja, ka pašreizējais darba tirgus stāvoklis ietekmē Spānijas spējas uzņemt jaunu Rumānijas darba ņēmēju pieplūdumu.

               (7)

               Saskaņā ar 2005. gada Pievienošanās akta VII pielikuma 1. daļas 7. punkta otro daļu dalībvalsts var lūgt Komisijai divu nedēļu laikā noteikt, ka konkrētā reģionā vai profesijā pilnīgi vai daļēji jāaptur Regulas (ES) Nr. 492/2011 1.–6. panta piemērošana.

               (8)

               Izvērtējot ekonomikas datus par 2011. gadu, kas bija Lēmuma 2011/503/ES pamatā, atklājās, ka Spānijas darba tirgus darbība patiešām bija nopietni apgrūtināta, proti, Spānijā bija daudz augstāks bezdarba līmenis nekā pārējās ES valstīs (pēc Eurostat ikmēneša datiem bezdarbs bija 21,0 %, turpretī vidējais līmenis ES bija 9,4 % un eurozonā 2011. gada jūnijā – 9,9 %), sevišķi satraukumu rada jauniešu bezdarba līmenis (2011. gada jūnijā – 45,7 %) un gausā ekonomikas atveseļošanās (pēc Eurostat datiem, salīdzinot ar iepriekšējo ceturksni, IKP pieaugums 2011. gada pirmajā ceturksnī bija tikai 0,3 %, turpretī ES un eurozonā – 0,8 %), kuru turklāt apgrūtina globālie finanšu satricinājumi, kā dēļ Spānija bija spiesta vēl vairāk samazināt budžetu, lai panāktu fiskālo konsolidāciju, kas arī īstermiņā varētu negatīvi ietekmēt Spānijas ekonomikas izaugsmi. Nodarbinātības samazināšanās ir skārusi visus reģionus un ražošanas nozares. Darbaspēka apsekojuma dati (2008–2010) arī norāda uz vispārēju nodarbinātības līmeņa samazināšanos par 9 %, bet būvniecībā pat par 33 %, ietekmējot visus reģionus un svārstoties no 6 % Basku zemē līdz 13 % Valensijas autonomajā apgabalā.

               (9)

               Tādēļ Komisija uzskatīja, ka Spānija ir sniegusi pierādījumus tam, ka tās darba tirgū ir bijuši vispārēji traucējumi, kuri nopietni ietekmēja nodarbinātības līmeni visos reģionos un nozarēs, un domājams, ka tuvākajā laikā tie saglabāsies.

               (10)

               Turklāt Komisija 2011. gada izvērtējumā konstatēja, ka vairāk nekā 30 % no Spānijā dzīvojošajiem Rumānijas pilsoņiem ir bezdarbnieki (avots: Eurostat darbaspēka apsekojums, 2011. gada pirmais ceturksnis). Kaut arī Spānijā ir zems darbaspēka pieprasījums, turp joprojām dodas daudz Rumānijas pilsoņu, lai gan ekonomikas lejupslīdes dēļ viņu skaits ir nedaudz samazinājies. To Rumānijas pilsoņu skaits, kas parasti dzīvo Spānijā, ir palielinājies no 338 000 personām (2006. gada janvārī) līdz 823 000 personām (2010. gada 1. janvārī) (avots: Eurostat migrācijas statistika).

               (11)

               Šobrīd pieejamo ekonomikas datu analīze liecina, ka Spānijas darba tirgū joprojām pastāv nopietni traucējumi. Ekonomikas lejupslīde joprojām Spānijas nodarbinātības līmeni ietekmē vairāk nekā nodarbinātības līmeni citās dalībvalstīs, un dati liecina, ka šī tendence 2011. gada laikā un 2012. gada pirmajos ceturkšņos ir kļuvusi vēl izteiktāka. Bezdarba līmenis 2012. gada oktobrī bija apmēram 26,2 % salīdzinājumā ar 21,3 % 2011. gada jūnijā un 10,7 %, kas ir ES vidējais rādītājs 2012. gada oktobrī (un 9,5 % 2011. gada jūnijā). Turklāt bezdarba līmenis ir ārkārtīgi augsts jauniešu vidū – 2012. gada oktobrī tas sasniedza 55,9 % salīdzinājumā ar 23,4 % vidēji ES (avots: Eurostat ikmēneša bezdarba dati).

               (12)

               Sagaidāms, ka sliktā ekonomiskā situācija un ar to saistītie darba tirgus traucējumi saglabāsies. Saskaņā ar Eiropas Komisijas ekonomikas prognozēm Spānijas IKP 2012. un 2013. gadā samazināsies (- 1,4 % ik gadu), bet 2014. gadā mazliet pieaugs (+ 0,8 %), bet bezdarba līmenis turpinās palielināties un 2013. gadā sasniegs 26,6 % (2014. gadā samazināsies līdz 26,1 %). Nodarbinātības līmeņa samazināšanās joprojām ietekmē visas ekonomikas nozares. No 2011. gada otrā ceturkšņa līdz 2012. gada trešajam ceturksnim nodarbinātība Spānijā ir samazinājusies par apmēram 980 000 darbavietām (jeb - 5,4 %) (avots: Eurostat darbaspēka apsekojums). Vislielākais kritums vērojams būvniecības nozarē (-293 000 jeb - 20,5 %), taču samazinājums bijis arī lauksaimniecībā, apstrādes rūpniecībā un pakalpojumu nozarē. Turklāt augsts bezdarba līmenis skar visus reģionus (2011. gadā no 12,0 % Basku zemē līdz 30,4 % Andalūzijā, avots: Eurostat darbaspēka apsekojuma dati), tādēļ darba tirgus traucējumi neaprobežojas ar konkrētu reģionu.

               (13)

               Tādēļ Komisija uzskata, ka Spānija ir sniegusi pierādījumus tam, ka tās darba tirgū joprojām ir vispārēji traucējumi, kuri nopietni ietekmē nodarbinātības līmeni visos reģionos un nozarēs, un domājams, ka tuvākajā laikā tie saglabāsies.

               (14)

               Turklāt Komisijas analīze liecina, ka, kopš Spānija no jauna ieviesa darba tirgus piekļuves ierobežojumus Rumānijas darba ņēmējiem, Rumānijas pilsoņu skaits Spānijā ir turpinājis palielināties, lai gan lēnāk nekā iepriekš: saskaņā ar Spānijas migrācijas statistikas datiem tas no 2011. gada 30. septembra (901 435) līdz 2012. gada 30. septembrim (913 405) ir pieaudzis par 11 970 personām (jeb + 1,3 %), lai gan no 2010. gada 30. septembra (817 460) līdz 2011. gada 30. septembrim (901 435) tas bija pieaudzis par 83 975 personām (jeb + 10,3 %). Rumānijas pilsoņu bezdarba līmenis Spānijā joprojām ir ļoti augsts: 2012. gada trešajā ceturksnī tas bija 36,4 % (avots: Eurostat darbaspēka apsekojuma dati).

               (15)

               Tādēļ iespējams, ka ES tiesību aktu par darba ņēmēju pārvietošanās brīvību pilnīga piemērošana joprojām ir faktors, kas palielina spriedzi Spānijas darba tirgū, jo ļauj tajā neierobežoti ieplūst Rumānijas darba ņēmējiem.

               (16)

               Tādējādi, lai normalizētu Spānijas darba tirgus stāvokli, ir lietderīgi atļaut Spānijai turpināt uz laiku ierobežot Rumānijas darba ņēmēju brīvu piekļuvi minētajam darba tirgum. Tā kā pārejas noteikumi 2005. gada Pievienošanās aktā, kas atļauj noteikt ierobežojumus Rumānijas darba ņēmēju piekļuvei darba tirgum, ieskaitot šo drošības klauzulu, darbojas līdz 2013. gada 31. decembrim, atļauju nevar sniegt uz laiku pēc šā datuma.

               (17)

               Darba tirgus piekļuves ierobežošana ir atkāpšanās no Līguma par Eiropas Savienības darbību pamatprincipa, proti, darba ņēmēju pārvietošanās brīvības. Saskaņā ar iedibināto Tiesas judikatūru šādi pasākumi būtu jāskaidro un jāpiemēro ierobežoti.

               (18)

               Šobrīd, ņemot vērā īpašo pašreizējo stāvokli Spānijas darba tirgū un pārvietošanos starp reģioniem un sektoriem un citus iespējamos papildu efektus, ko izraisa selektīvs ierobežojums, ir lietderīgi ierobežojumus turpināt piemērot algota darba veikšanai visā Spānijas teritorijā un visās nozarēs. Tomēr atkāpes apjomu var samazināt, ja Komisija pārliecinās, ka tās pamatā esošie apstākļi ir mainījušies vai ka tās ietekme ir ierobežojošāka, nekā vajadzīgs tās mērķa sasniegšanai, jo īpaši attiecībā uz tāda algota darba veikšanu, kur nepieciešams augstskolas diploms vai līdzvērtīga kvalifikācija.

               (19)

               Lai ar ierobežojumiem, kas atļauti ar šo lēmumu, Spānijas darba tirgū panāktu vēlamo rezultātu, patlaban tiek uzskatīts, ka ir lietderīgi tos saglabāt spēkā līdz pārejas perioda beigām, t. i., 2013. gada 31. decembrim, tomēr šo periodu var saīsināt, ja Komisija konstatē, ka ir mainījušies attiecīgie apstākļi, kas ir šā lēmuma pamatā, vai tā ietekmē ir radušies lielāki ierobežojumi nekā vajadzīgs tā mērķa sasniegšanai.

               (20)

               Tālab Spānijai reizi ceturksnī jāsniedz Komisijai tādi statistikas dati, kas būs nepieciešami, lai novērtētu darba tirgus attīstību katrā saimnieciskās darbības nozarē un profesijā. Pirmais ceturkšņa pārskats sniedzams līdz 2013. gada 31. martam.

               (21)

               Lēmumā atļaut Spānijai turpināt ierobežot Rumānijas pilsoņiem brīvu piekļuvi Spānijas darba tirgum ir ietverti arī konkrēti nosacījumi, lai nodrošinātu, ka minētos ierobežojumus piemēro tikai tādā mērā, cik nepieciešams paredzētā mērķa sasniegšanai.

               (22)

               Tādēļ nav lietderīgi atļaut no jauna ieviest ierobežojumus attiecībā uz tiem Rumānijas pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem, kuri 2011. gada 22. jūlijā, t. i., dienā, kad Spānija paziņoja par 1. apsvērumā minētajiem pasākumiem, jau bija nodarbināti Spānijas darba tirgū vai jau bija reģistrēti kā darba meklētāji Spānijas valsts nodarbinātības dienestā.

               (23)

               Turklāt būtu jāievēro arī principi, kuri reglamentē ierobežojumus piekļuvei darba tirgum, kā noteikts 2005. gada Pievienošanās akta VII pielikuma 1. daļā, piemēram, pārtraukšanas klauzula un minētā pielikuma 1. daļas 14. punkta princips, ka priekšroka dodama Savienības pilsoņiem.

               (24)

               Rumānijas darba ņēmēju ģimenes locekļu tiesības strādāt algotu darbu Spānijā būtu jāreglamentē mutatis mutandis ar 2005. gada Pievienošanās akta VII pielikuma 1. daļas 8. punktu.

               (25)

               Ar šo lēmumu atļautie Rumānijas pilsoņu un viņu ģimenes locekļu tiesību ierobežojumi piekļūt Spānijas darba tirgum tiek piemēroti tikai šā lēmuma darbības jomā, un tie nekādi nevar ietekmēt pārējās tiesības, kas saskaņā ar Savienības tiesību aktiem piešķirtas Rumānijas pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem.

               (26)

               Uzraudzības nolūkā Spānijai būtu jānosaka pienākums informēt Komisiju par pasākumiem, ko Spānija ir īstenojusi, pamatojoties uz šo lēmumu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Atbilstīgi šā lēmuma 2.–4. panta nosacījumiem Spānijai ar šo atļauj līdz 2013. gada 31. decembrim apturēt Regulas (ES) Nr. 492/2011 1.–6. panta piemērošanu attiecībā uz Rumānijas pilsoņiem.
   2. pants
   Neskarot pasākumus, ko Spānija 2011. gada 22. jūlijā ieviesa atbilstīgi 2005. gada Pievienošanās akta VII pielikuma 1. daļas 7. punkta trešajai daļai, šis lēmums neattiecas uz Rumānijas pilsoņiem un viņu ģimenes locekļiem,

               kuri 2011. gada 12. augustā Spānijā bija nodarbināti vai

               kuri 2011. gada 12. augustā bija reģistrēti kā darba meklētāji Spānijas valsts nodarbinātības dienestā.

         3. pants
   Uz šā lēmuma piemērošanu mutatis mutandis attiecina nosacījumus par pārejas noteikumiem, kā paredzēts 2005. gada Pievienošanās akta VII pielikuma 1. daļā.
   4. pants
   Spānija veic nepieciešamos pasākumus, lai turpinātu rūpīgi uzraudzīt darba tirgus attīstību. Tā sniedz Komisijai ceturkšņa statistikas datus, kas atspoguļo darba tirgus attīstību katrā saimnieciskās darbības nozarē un profesijā. Pirmo ceturkšņa ziņojumu iesniedz līdz 2013. gada 31. martam.
   Ja darba tirgū notiek būtiskas pārmaiņas, Spānija nekavējoties sniedz Komisijai un dalībvalstīm atjauninātu informāciju par tiem apstākļiem, saistībā ar kuriem tā iesniedza savu lūgumu pēc Komisijas lēmuma un saistībā ar kuriem tika pieņemts šis lēmums.
   5. pants
   Šo lēmumu var grozīt vai atcelt, jo īpaši, ja attiecīgie apstākļi, kuri minēti 4. pantā un kuru dēļ tas pieņemts, ir mainījušies vai tā ietekmē radušies lielāki ierobežojumi, nekā vajadzīgs tā mērķa sasniegšanai.
   6. pants
   Spānija divu mēnešu laikā pēc šā lēmuma saņemšanas Komisijai sniedz informāciju par pasākumiem, ko tā veikusi, pamatojoties uz šo lēmumu.
   7. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2012. gada 20. decembrī

            Komisijas vārdā –

            priekšsēdētājs

         José Manuel BARROSO

      (1)  OV L 157, 21.6.2005., 203. lpp.

      (2)  OV L 257, 19.10.1968., 2. lpp.

      (3)  OV L 141, 27.5.2011., 1. lpp.

      (4)  OV L 207, 12.8.2011., 22. lpp.


title: 2014/574/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2014. gada 3. aprīlis ) par Eiropas Banku iestādes kontu slēgšanu attiecībā uz 2012. finanšu gadu

text:
               5.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 266/195

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2014. gada 3. aprīlis)
   par Eiropas Banku iestādes kontu slēgšanu attiecībā uz 2012. finanšu gadu
   (2014/574/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Banku iestādes 2012. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Banku iestādes 2012. finanšu gada pārskatiem ar Iestādes atbildēm (1),

               —

               ņemot vērā Padomes 2014. gada 18. februāra ieteikumu (05849/2014 – C7-0054/2014),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (2), un jo īpaši tās 185. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 24. novembra Regulu (ES) Nr. 1093/2010 (4), ar ko izveido Eiropas Uzraudzības iestādi (Eiropas Banku iestādi), un jo īpaši tās 64. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5),

               —

               ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1271/2013 par finanšu pamatregulu struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 208. pantā (6), un jo īpaši tās 108. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Ekonomikas un monetārās komitejas atzinumu (A7-0220/2014),

               1.

               apstiprina Eiropas Banku iestādes kontu slēgšanu attiecībā uz 2012. finanšu gadu;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu nosūtīt Eiropas Banku iestādes izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt tā publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 365, 13.12.2013., 80. lpp.

      (2)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 331, 15.12.2010., 12. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (6)  OV L 328, 7.12.2013., 42. lpp.


title: 2012/42/ES: Padomes Lēmums ( 2012. gada 24. janvāris ), ar ko ieceļ amatā Eiropas Statistikas pārvaldības konsultatīvās padomes priekšsēdētāju

text:
               27.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 24/11

         PADOMES LĒMUMS
   (2012. gada 24. janvāris),
   ar ko ieceļ amatā Eiropas Statistikas pārvaldības konsultatīvās padomes priekšsēdētāju
   (2012/42/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmumu Nr. 235/2008/EK (2008. gada 11. marts), ar ko izveido Eiropas Statistikas pārvaldības konsultatīvo padomi (1), un jo īpaši tā 3. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas atzinumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu,
   tā kā:

               (1)

               2009. gada 16. martā Padome pieņēma Lēmumu 2009/249/EK (2), ar ko Johnny ÅKERHOLM kungs tiek iecelts par Eiropas Statistikas pārvaldības konsultatīvās padomes priekšsēdētāju uz trim gadiem no 2009. gada 23. marta.

               (2)

               Tādēļ, beidzoties pilnvaru termiņam, kas sākās 2009. gada 23. martā, ir jāieceļ jauns priekšsēdētājs.

               (3)

               Saskaņā ar Lēmuma Nr. 235/2008/EK 3. panta 3. punktu priekšsēdētājs nestrādā nevienā no dalībvalstu vai Komisijas statistikas birojiem,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo no 2012. gada 23. marta uz trim gadiem Thomas WIESER kungs tiek iecelts par Eiropas Statistikas pārvaldības konsultatīvās padomes priekšsēdētāju.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā trešajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2012. gada 24. janvārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         M. VESTAGER

      (1)  OV L 73, 15.3.2008., 17. lpp.

      (2)  OV L 74, 20.3.2009., 30. lpp.


               24.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 93/245

         P7_TA(2014)0071
   Iebildumu neizteikšana pret deleģēto aktu: Eiropas rīcības kodekss attiecībā uz partnerību saistībā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem
   Eiropas Parlamenta lēmums par iebildumu neizteikšanu pret Komisijas 2014. gada 7. janvāra deleģēto regulu par Eiropas rīcības kodeksu attiecībā uz partnerību saistībā ar Eiropas strukturālajiem un investīciju fondiem (C(2013)9651 – 2014/2508(DEA))
   (2017/C 093/42)

      Eiropas Parlaments,

               —

               ņemot vērā Komisijas deleģēto regulu (C(2013)9651),

               —

               ņemot vērā Komisijas 2014. gada 21. janvāra vēstuli, kurā tā lūdz paziņot, ka Parlaments neizteiks iebildumus pret deleģēto regulu,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 290. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2013. gada 17. decembra Regulu (ES) Nr. 1303/2013, ar ko paredz kopīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu, Eiropas Lauksaimniecības fondu lauku attīstībai un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un vispārīgus noteikumus par Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Eiropas Sociālo fondu, Kohēzijas fondu un Eiropas Jūrlietu un zivsaimniecības fondu un atceļ Padomes Regulu (EK) Nr. 1083/2006 (1), un jo īpaši tās 5. panta 3. punktu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 87.a panta 6. punktu,

               —

               ņemot vērā, ka Reglamenta 87.a panta 6. punkta trešajā un ceturtajā ievilkumā noteiktajā termiņā, kas beidzās 2014. gada 4. februārī, netika izteikti iebildumi,

               A.

               tā kā, ņemot vērā partnerattiecību nolīgumu un programmu 2014.-2020. g. periodam patlaban notiekošo sagatavošanu un tiem piemērojama rīcības kodeksa neatliekamo vajadzību, ir svarīgi nodrošināt, ka deleģētā regula par Eiropas rīcības kodeksu attiecībā uz partnerību stājas spēkā iespējami drīz,

               1.

               paziņo, ka tas neizsaka iebildumus pret deleģēto regulu;

               2.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu nosūtīt Padomei un Komisijai.

      (1)  OV L 347, 20.12.2013., 320. lpp.


               23.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 482/160

         P7_TA(2014)0018
   Pastāvīgo komiteju kompetences
   Eiropas Parlamenta 2014. gada 15. janvāra lēmums par pastāvīgo komiteju kompetencēm (2013/2996(RSO))
   (2016/C 482/27)

      Eiropas Parlaments,

               —

               ņemot vērā Priekšsēdētāju konferences priekšlikumu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 183. pantu,

               1.

               nolemj Reglamenta VII pielikumu aizstāt ar šādu:
               “VII pielikums — Parlamenta pastāvīgo komiteju kompetences

                  I.   Ārlietu komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par Savienības ārpolitikas popularizēšanu, īstenošanu un pārraudzību saistībā ar:

                           1.

                           kopējo ārpolitiku un drošības politiku (KĀDP) un Eiropas kopējo drošības un aizsardzības politiku (KDAP). Šajā kontekstā šai komitejai palīdz drošības un aizsardzības apakškomiteja;

                           2.

                           attiecībām ar citām Savienības iestādēm un struktūrām, ANO un citām starptautiskām organizācijām un parlamentārajām asamblejām jautājumos, kas ietilpst tās kompetencē;

                           3.

                           Eiropas Ārējās darbības dienesta pārraudzību;

                           4.

                           politisko attiecību stiprināšanu ar trešām valstīm, it īpaši ar tām, kas atrodas tieši blakus Eiropas Savienībai, visaptveroši ar tām sadarbojoties un īstenojot palīdzības programmas, vai noslēdzot tādus asociācijas un partnerattiecību nolīgumus;

                           5.

                           sarunu uzsākšanu, pārraudzību un noslēgšanu par Eiropas valstu pievienošanos Savienībai;

                           6.

                           visu to darbību likumdošanas aspektiem, plānošanu un kontroli, kas veiktas saistībā ar Eiropas demokrātijas un cilvēktiesību instrumentu, Eiropas kaimiņattiecību instrumentu, pirmspievienošanās palīdzības instrumentu, stabilitātes un miera veicināšanas instrumentu un partnerattiecību instrumentu sadarbībai ar trešām valstīm, kā arī politikas jomām, kas nosaka minētos instrumentus;

                           7.

                           cita starpā ar Eiropas kaimiņattiecību politikas (EKP) pārraudzību un paveiktā darba kontroli, jo īpaši attiecībā uz EKP gada progresa ziņojumiem;

                           8.

                           jautājumiem saistībā ar demokrātiju, tiesiskumu, cilvēktiesībām, ietverot minoritāšu tiesības, trešās valstīs un starptautisko tiesību principiem. Šajā kontekstā komitejai palīdz cilvēktiesību apakškomiteja, kurai ir jānodrošina saskaņa ar visiem Savienības ārpolitikas virzieniem nu cilvēktiesību politiku. Neskarot attiecīgos noteikumus, citu šajā jomā kompetento komiteju un struktūru locekļus aicina piedalīties apakškomitejas sanāksmēs.

                           9.

                           Parlamenta iesaistīšanos vēlēšanu novērošanas misijās, attiecīgā gadījumā sadarbojoties ar citām atbilstīgajām komitejām un delegācijām.

                     Komiteja nodrošina politisku pārraudzību un koordinē apvienoto parlamentāro komiteju un parlamentāro sadarbības komiteju darbu, kā arī parlamentu sadarbības delegāciju un ad hoc delegāciju darbu, un vēlēšanu novērošanas misijas, kuras ietilpst tās kompetencē.

                  II.   Attīstības komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           Savienības attīstības un sadarbības politikas veicināšanu, īstenošanu un pārraudzību, it īpaši par:

                                       a)

                                       politisko dialogu ar attīstības valstīm divpusēji un attiecīgajās starptautiskajās organizācijās un parlamentu sadarbības forumos,

                                       b)

                                       palīdzību jaunattīstības valstīm un sadarbības līgumiem ar tām, jo īpaši efektīvu atbalsta finansēšanu un izpildes novērtēšanu, tostarp saistībā ar nabadzības izskaušanu,

                                       c)

                                       dalībvalstu politikas un Savienības līmenī īstenotās politikas attiecību pārraudzību,

                                       d)

                                       demokrātisko vērtību, labas pārvaldības un cilvēktiesību veicināšanu jaunattīstības valstīs,

                                       e)

                                       konsekventas politikas īstenošanu, pārraudzību un virzību saistībā ar attīstības politiku;

                           2.

                           visu to darbību likumdošanas aspektiem, plānošanu un kontroli, kas veiktas saistībā ar Attīstības sadarbības instrumentu (ASI), Eiropas Attīstības fondu (EAF) — ciešā sadarbībā ar valstu parlamentiem — un Humānās palīdzības instrumentu, kā arī visiem jautājumiem, kuri attiecas uz humāno palīdzību jaunattīstības valstīs un politiku, kas šos jautājumus nosaka;

                           3.

                           jautājumiem saistībā ar ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgumu un attiecībām ar atbilstošajām struktūrām;

                           4.

                           jautājumiem saistībā ar aizjūras zemēm un teritorijām (AZT);

                           5.

                           Parlamenta iesaistīšanos vēlēšanu novērošanas misijās, kad nepieciešams, sadarbībā ar citām atbilstošām komitejām un delegācijām.

                     Komiteja koordinē parlamentu sadarbības un ad hoc delegāciju darbu, kas ietilpst tās kompetencē.

                  III.   Starptautiskās tirdzniecības komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par jautājumiem saistībā ar Eiropas Savienības kopējas tirdzniecības politikas izstrādāšanu, īstenošanu un pārraudzību, kā arī par tās ārējiem ekonomiskajiem sakariem, it īpaši par:

                           1.

                           finansiālajām, ekonomiskajām un tirdzniecības attiecībām ar trešām valstīm un reģionālajām organizācijām;

                           2.

                           kopējo ārējo tarifu un tirdzniecības veicināšanu, kā arī muitas noteikumu un pārvaldības ārējiem aspektiem;

                           3.

                           divpusējo, daudzpusējo un vairākpušu tirdzniecības nolīgumu parakstīšanu, pārraudzību, noslēgšanu un izpildes pārbaudi saistībā ar ekonomikas, tirdzniecības
                                 un investēšanas
                               attiecībām ar trešām valstīm un reģionālām organizācijām;

                           4.

                           saskaņošanas vai standartizācijas tehniskajiem pasākumiem jomās, uz kurām attiecas starptautisko tiesību instrumenti;

                           5.

                           attiecībām ar atbilstošām starptautiskām organizācijām un starptautiskiem forumiem par tirdzniecības jautājumiem, un organizācijām, kas veicina reģionu ekonomikas un tirdzniecības reģionālo integrāciju ārpus Savienības;

                           6.

                           attiecībām ar PTO, ieskaitot tās parlamentāro dimensiju.

                     Komiteja uztur sakarus ar atbilstošām parlamentu sadarbības un ad hoc delegācijām saistībā ar ekonomiskajiem un tirdzniecības aspektiem attiecībās ar trešām valstīm.

                  IV.   Budžeta komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           Savienības ieņēmumu un izdevumu daudzgadu finanšu programmu un Savienības pašas resursu sistēmu;

                           2.

                           Parlamenta budžeta prerogatīvām, proti, Savienības budžetu, kā arī sarunām par iestāžu nolīgumu un tā piemērošanu šajā jomā;

                           3.

                           Parlamenta tāmi saskaņā ar Reglamentā noteikto procedūru;

                           4.

                           decentralizēto struktūru budžetu;

                           5.

                           Eiropas Investīciju bankas finansiālo darbību, kas neietilpst Eiropas ekonomiskajā pārvaldībā;

                           6.

                           Eiropas Attīstības fonda iekļaušanu budžetā, neskarot tās komitejas pilnvaras, kas ir atbildīga par ĀKK un ES Partnerattiecību nolīgumu;

                           7.

                           Savienības tiesību aktu finansiālo ietekmi un to samērīgumu ar daudzgadu finanšu programmu, neskarot attiecīgo komiteju kompetences;

                           8.

                           kārtējā budžeta izpildes gaitu un izpildes novērtēšanu, neskatoties uz Reglamenta 78. panta 1. punktu, apropriāciju pārvietošanu, ar štatu sarakstiem saistītajām procedūrām, administratīvajām apropriācijām un viedokļiem saistībā ar ēku celtniecības projektiem, kuriem ir nozīmīga finansiāla ietekme;

                           9.

                           Finanšu regulu, atskaitot jautājumus, kas saistīti ar budžetu izpildi, pārvaldi un kontroli.

                  V.   Budžeta kontroles komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           Savienības un Eiropas Attīstības fonda budžeta izpildi un lēmumiem, ko pieņem Parlaments par budžeta izpildes apstiprināšanu, ieskaitot iekšējo budžeta izpildes apstiprināšanas procedūru, kā arī par visiem citiem pasākumiem saistībā ar šādiem lēmumiem vai to īstenošanu;

                           2.

                           Savienības, tās iestāžu un jebkuras struktūras, kas no tās saņēmusi finansējumu, kontu un bilanču slēgšanu, uzrādīšanu un revīziju, ieskaitot pārvietojamo apropriāciju un saldo noteikšanu;

                           3.

                           Eiropas Investīciju bankas finansiālās darbības kontroli,

                           4.

                           dažādu Savienības finansēšanas veidu rentabilitātes uzraudzību, tai īstenojot Savienības politikas virzienus, kas pēc Budžeta kontroles komitejas pieprasījuma saistīts ar īpašu komiteju iesaisti un pēc Budžeta kontroles komitejas pieprasījuma rīkošanos sadarbībā ar īpašajām komitejām, lai pārbaudītu Revīzijas palātas īpašos ziņojumus;

                           5.

                           attiecībām ar Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai (OLAF), Eiropas Savienības budžeta izpildes gaitā konstatēto krāpšanas gadījumu un pārkāpumu izskatīšanu, pasākumiem, kuru mērķis ir šādus gadījumus novērst un par tiem iesniegt prasību tiesā, kā arī Savienības finansiālo interešu stingru vispārēju aizsardzību, un par Eiropas Prokuratūras attiecīgām darbībām šajā jomā;

                           6.

                           attiecībām ar Revīzijas palātu, tās locekļu iecelšanu un tās ziņojumu izskatīšanu;

                           7.

                           Finanšu regulu, ciktāl tas attiecas uz budžeta izpildi, pārvaldi un kontroli.

                  VI.   Ekonomikas un monetārā komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           Savienības ekonomikas un monetāro politiku, Eiropas Ekonomiskās un monetārās savienības un Eiropas monetārās un finansiālās sistēmas darbību (ieskaitot attiecības ar attiecīgajām iestādēm vai organizācijām);

                           2.

                           kapitāla un maksājumu brīvu apriti (pārrobežu maksājumi, vienota maksājumu telpa, maksājumu bilance, kapitāla aprite un aizņēmumu un aizdevumu politika, tāda kapitāla aprites kontrole, kuram ir izcelsme trešā valstī, pasākumi Savienības kapitāla eksporta veicināšanai);

                           3.

                           starptautisko monetāro un finansiālo sistēmu (ieskaitot attiecības ar finanšu iestādēm un organizācijām);

                           4.

                           konkurences noteikumiem un noteikumiem par valsts vai sabiedriskā sektora atbalstu;

                           5.

                           fiskālajiem noteikumiem;

                           6.

                           finanšu pakalpojumu, iestāžu un tirgu reglamentēšanu un uzraudzību, ieskaitot finanšu atskaites, revīziju, grāmatvedības noteikumus, uzņēmumu vadību un citus jautājumus saistībā ar uzņēmumu tiesībām, kuri īpaši attiecas uz finanšu pakalpojumiem;

                           7.

                           Eiropas Investīciju bankas attiecīgajām finansiālajām darbībām, kas ir daļa no Eiropas ekonomiskās pārvaldības eurozonā.

                  VII.   Nodarbinātības un sociālo lietu komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           nodarbinātības politiku un visiem sociālās politikas aspektiem, tostarp darba apstākļiem, sociālo nodrošināšanu un sociālo aizsardzību;

                           2.

                           darba ņēmēju tiesībām;

                           3.

                           pasākumiem saistībā ar veselības aizsardzību un drošību darba vietā;

                           4.

                           Eiropas Sociālo fondu;

                           5.

                           arodmācības politiku, ieskaitot profesionālās kvalifikācijas celšanu;

                           6.

                           darba ņēmēju un pensionāru brīvu pārvietošanos;

                           7.

                           sociālo dialogu;

                           8.

                           jautājumiem, kas saistīti ar visa veida diskrimināciju darba vietā un darba tirgū, atskaitot diskrimināciju saistībā ar dzimumu;

                           9.

                           attiecībām ar:

                                       —

                                       Eiropas Arodmācības attīstības centru (Cedefop),

                                       —

                                       Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fondu,

                                       —

                                       Eiropas Mācību fondu,

                                       —

                                       Eiropas Darba drošības un veselības aizsardzības aģentūru,

                                 kā arī attiecībām ar citām atbilstošām Savienības struktūrām un starptautiskām organizācijām.

                  VIII.   Vides, sabiedrības veselības un pārtikas nekaitīguma komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           vides politiku un pasākumiem vides aizsardzībā, it īpaši saistībā ar:

                                       a)

                                       klimata pārmaiņām,

                                       b)

                                       gaisa, augsnes un ūdens piesārņošanu, atkritumu apsaimniekošanu un pārstrādi, veselībai bīstamām vielām un preparātiem, trokšņu līmeņiem un bioloģiskās daudzveidības aizsardzību,

                                       c)

                                       noturīgu attīstību,

                                       d)

                                       starptautiskiem un reģionāliem pasākumiem un nolīgumiem, kas vērsti uz vides aizsardzību,

                                       e)

                                       videi nodarītā kaitējuma novēršanu,

                                       f)

                                       civilo aizsardzību,

                                       g)

                                       Eiropas Vides aizsardzības aģentūru;

                                       h)

                                       Eiropas Ķīmisko vielu aģentūru;

                           2.

                           veselības aizsardzību, it īpaši:

                                       a)

                                       programmām un specifiskiem pasākumiem veselības aizsardzības jomā,

                                       b)

                                       farmaceitiskiem preparātiem un kosmētikas līdzekļiem,

                                       c)

                                       veselības aspektiem saistībā ar bioterorismu,

                                       d)

                                       Eiropas Medicīnas aģentūru un Slimību profilakses un kontroles Eiropas centru;

                           3.

                           jautājumiem saistībā ar pārtikas nekaitīgumu, it īpaši:

                                       a)

                                       pārtikas produktu marķēšanu un nekaitīgumu,

                                       b)

                                       tiesību aktiem veterinārijas jomā saistībā ar aizsardzību pret kaitīgo iedarbību uz cilvēka veselību, veselības aizsardzības nolūkā veiktām pārtikas produktu un pārtikas ražošanas sistēmu pārbaudēm,

                                       c)

                                       Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un Eiropas Pārtikas un veterināro biroju.

                  IX.   Rūpniecības, pētniecības un enerģētikas komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           Savienības rūpniecības politiku un ar to saistītiem jautājumiem, un jaunu tehnoloģiju ieviešanu, ieskaitot pasākumus saistībā ar MVU;

                           2.

                           Savienības pētniecības un inovācijas politiku, ieskaitot zinātni un tehnoloģiju, kā arī pētniecības rezultātu izplatīšanu un izmantošanu;

                           3.

                           Eiropas kosmosa politiku;

                           4.

                           Kopīgā pētniecības centra, Eiropas Pētniecības padomes, Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta un References materiālu un mērījumu institūta darbību, kā arī JET, ITER un citiem tās pašas jomas projektiem;

                           5.

                           Savienības pasākumiem saistībā ar enerģētikas politiku vispār un iekšējā enerģētikas tirgus izveides kontekstā, ietverot pasākumus, kas saistīti ar:

                                       a)

                                       energoapgādes drošību Savienībā,

                                       b)

                                       energoefektivitātes un energotaupības veicināšanu, kā arī jaunu un neizsīkstošu enerģijas veidu attīstību,

                                       c)

                                       energotīklu starpsavienojumu veicināšanu un energoresursu efektivitāti, ieskaitot Eiropas komunikāciju tīkla izveidi un attīstību enerģētikas infrastruktūras nozarē;

                           6.

                           Euratom līgumu un Euratom Apgādes aģentūru (AAE), kodoldrošību, kodolelektrostaciju ekspluatācijas pārtraukšanu un kodolatkritumu apglabāšanu kodolenerģētikas sektorā;

                           7.

                           informācijas sabiedrību, informācijas tehnoloģiju un komunikācijas tīkliem un pakalpojumiem, ieskaitot tehnoloģijas un drošības aspektus un Eiropas tīklu izveidi un attīstību telekomunikāciju infrastruktūras nozarē, kā arī Eiropas Savienības Tīklu un informācijas drošības aģentūras (ENISA) darbības.

                  X.   Iekšējā tirgus un patērētāju aizsardzības komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           dalībvalstu tiesību aktu saskaņošanu Eiropas Savienības līmenī saistībā ar iekšējo tirgu un muitas savienību, it īpaši:

                                       a)

                                       brīvu preču apriti, ieskaitot tehnisko standartu saskaņošanu,

                                       b)

                                       tiesībām veikt uzņēmējdarbību,

                                       c)

                                       brīvību sniegt pakalpojumus, izņemot finanšu un pasta nozarēs;

                           2.

                           vienotā tirgus darbību, tostarp pasākumiem, kuru mērķis ir identificēt un novērst iespējamos šķēršļus vienotā tirgus izveidei, ietverot digitālo vienoto tirgu;

                           3.

                           patērētāju ekonomisko interešu veicināšanu un aizsardzību, izņemot veselības aizsardzības un pārtikas nekaitīguma jomas;

                           4.

                           politiku un likumdošanu attiecībā uz vienotā tirgus
                                 noteikumu
                               un patērētāju tiesību nostiprināšanu.

                  XI.   Transporta un tūrisma komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           jautājumiem saistībā ar kopējās dzelzceļa, autoceļu, iekšējo ūdensceļu, jūras un gaisa transporta politikas attīstīšanu, it īpaši:

                                       a)

                                       kopējiem noteikumiem, kas jāpiemēro transportam Eiropas Savienībā,

                                       b)

                                       Eiropas komunikāciju tīklu izveidi un attīstību transporta infrastruktūras jomā,

                                       c)

                                       transporta pakalpojumu sniegšanu un sakariem transporta jomā ar trešām valstīm,

                                       d)

                                       transporta drošību,

                                       e)

                                       attiecībām ar starptautiskām transporta struktūrām un organizācijām;

                                       f)

                                       Eiropas Jūras drošības aģentūru, Eiropas Dzelzceļa aģentūru, Eiropas Aviācijas drošības aģentūru un kopuzņēmumu SESAR;

                           2.

                           pasta pakalpojumiem;

                           3.

                           tūrismu.

                  XII.   Reģionālās attīstības komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           Savienības reģionālās attīstības un kohēzijas politikas darbību un izstrādi, kā tas noteikts Līgumos;

                           2.

                           Eiropas Reģionālās attīstības fondu, Kohēzijas fondu un citiem Savienības reģionālās politikas instrumentiem,

                           3.

                           novērtējumu, kāda ietekme ir citiem Savienības politikas virzieniem uz ekonomisko un sociālo kohēziju,

                           4.

                           Savienības strukturālo instrumentu koordinēšanu,

                           5.

                           kohēzijas politikas pilsētvides dimensiju,

                           6.

                           attālākajiem reģioniem un salām, kā arī pārrobežu un starpreģionālo sadarbību,

                           7.

                           attiecībām ar Reģionu komiteju, starpreģionālās sadarbības organizācijām un vietējām un reģionālajām varas iestādēm.

                  XIII.   Lauksaimniecības un lauku attīstības komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           kopējās lauksaimniecības politikas darbību un attīstību;

                           2.

                           lauku attīstību, ieskaitot attiecīgo finanšu instrumentu darbību;

                           3.

                           likumdošanu šādās jomās:

                                       a)

                                       veterinārijā un augu veselības jautājumos, dzīvnieku barībā, ar nosacījumu, ka šie pasākumi nav paredzēti aizsardzībai pret cilvēku veselības apdraudējumu,

                                       b)

                                       lopkopībā un dzīvnieku labturībā;

                           4.

                           lauksaimniecības produktu kvalitātes uzlabošanu;

                           5.

                           lauksaimniecības izejvielu piegādēm;

                           6.

                           Kopienas Augu šķirņu biroju;

                           7.

                           mežsaimniecību un agromežsaimniecību.

                  XIV.   Zivsaimniecības komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           kopējās zivsaimniecības politikas darbību un attīstību, kā arī tās vadību;

                           2.

                           zivju krājumu saglabāšanu, tādu zvejniecību un flotu pārvaldību, kas izmanto zivju krājumus, un jūras un zivsaimniecības lietišķiem pētījumiem;

                           3.

                           zvejniecības un akvakultūras produktu tirgus kopējo organizāciju un šo produktu pārstrādi un tirdzniecību;

                           4.

                           struktūrpolitiku zivsaimniecības un akvakultūras nozarē, ieskaitot zivsaimniecības virzības finansēšanas instrumentus un fondus šo nozaru atbalstam;

                           5.

                           integrēto jūrniecības politiku attiecībā uz zvejas darbībām;

                           6.

                           ilgtspējīgas zvejniecības partnerattiecību nolīgumiem, reģionālām zivsaimniecības organizācijām un starptautisko saistību īstenošanu zivsaimniecības jomā.

                  XV.   Kultūras un izglītības komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           Eiropas Savienības kultūras aspektiem, it īpaši:

                                       a)

                                       zināšanu uzlabošanu un kultūras izplatīšanu,

                                       b)

                                       kultūras un valodu daudzveidības aizsardzību un veicināšanu,

                                       c)

                                       kultūras mantojuma saglabāšanu un aizsardzību, kultūras apmaiņu un māksliniecisko jaunradi;

                           2.

                           Savienības izglītības politiku, ieskaitot Eiropas Augstākās izglītības telpu, Eiropas skolu sistēmas un mūžizglītības veicināšanu;

                           3.

                           audiovizuālo politiku un kultūras un izglītības aspektiem informācijas sabiedrībā;

                           4.

                           jaunatnes politiku;

                           5.

                           sporta un brīvā laika pavadīšanas politikas izstrādi;

                           6.

                           informācijas un plašsaziņas līdzekļu politiku;

                           7.

                           sadarbību ar trešām valstīm kultūras un izglītības jomās un attiecībām ar atbilstošām starptautiskām organizācijām un iestādēm.

                  XVI.   Juridiskā komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           Savienības tiesību interpretēšanu, piemērošanu un pārraudzību un Savienības tiesību aktu atbilstību primārajiem tiesību aktiem, proti, juridiskā pamata izvēli, kā arī subsidiaritātes un proporcionalitātes principa ievērošanu;

                           2.

                           starptautisko tiesību interpretēšanu un piemērošanu, ciktāl tas skar Eiropas Savienību;

                           3.

                           labāku likumdošanas procesu un Savienības tiesību vienkāršošanu;

                           4.

                           Parlamenta tiesību un prerogatīvu juridisko aizsardzību, ieskaitot tā iesaistīšanos Eiropas Savienības Tiesas procesos;

                           5.

                           Savienības tiesību aktiem, kas skar dalībvalstu tiesisko regulējumu, it īpaši tādās jomās kā:

                                       a)

                                       civillikums un komerclikums,

                                       b)

                                       uzņēmējdarbības tiesības,

                                       c)

                                       intelektuālā īpašuma tiesības,

                                       d)

                                       procesuālās tiesības;

                           6.

                           pasākumiem attiecībā uz tiesu iestāžu un valsts pārvaldes sadarbību civillietās;

                           7.

                           atbildību par vidi un sankcijām par noziegumiem pret vidi;

                           8.

                           ētikas jautājumiem, kas saistīti ar jaunajām tehnoloģijām, attiecīgajām komitejām piemērojot procedūru ar iesaistītajām komitejām;

                           9.

                           Deputātu nolikumu un Eiropas Savienības Civildienesta noteikumiem;

                           10.

                           privilēģijām un imunitāti, kā arī deputātu pilnvaru pārbaudi;

                           11.

                           Eiropas Savienības Tiesas organizatorisko struktūru un statūtiem;

                           12.

                           Iekšējā tirgus saskaņošanas biroju.

                  XVII.   Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           pilsoņu tiesību, cilvēktiesību un pamattiesību aizsardzību Savienības teritorijā, ieskaitot minoritāšu tiesību aizsardzību, kā noteikts Līgumos un Eiropas Savienības Pamattiesību hartā;

                           2.

                           pasākumiem, kas jāveic, lai apkarotu visu veidu diskrimināciju, atskaitot diskrimināciju dzimuma dēļ vai diskrimināciju darba vietā vai darba tirgū;

                           3.

                           likumdošanu tādās jomās kā pārredzamība un fizisko personu aizsardzība saistībā ar personas datu apstrādi;

                           4.

                           brīvības, drošības un tiesiskuma telpas izveidi un attīstību, vienlaikus ievērojot subsidiaritātes un proporcionalitātes principus, it īpaši:

                                       a)

                                       pasākumiem saistībā ar personu iebraukšanu un pārvietošanos, patvērumu un migrāciju,

                                       b)

                                       pasākumiem saistībā ar kopīgo robežu integrētu pārvaldību,

                                       c)

                                       pasākumiem saistībā ar policijas un tiesu iestāžu sadarbību krimināllietās, tostarp saistībā ar terorismu, un materiālo tiesību un procesuāliem pasākumiem, kas attiecas uz Savienības saskaņotākas pieejas izstrādi krimināltiesību jomā;

                           5.

                           Eiropas Narkotiku un narkomānijas uzraudzības centru un Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru, Eiropolu, Eurojust, Eiropas Policijas koledžu Cepol, Eiropas Prokuratūru un citām šīs nozares struktūrām un aģentūrām;

                           6.

                           nepārprotama apdraudējuma noteikšanu, dalībvalstij nopietni pārkāpjot dalībvalstīm kopējos principus.

                  XVIII.   Konstitucionālo jautājumu komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           Eiropas integrācijas attīstības procesa institucionālajiem aspektiem, it īpaši saistībā ar parasto un vienkāršoto Līguma pārskatīšanas procedūru sagatavošanu, sākšanu un norisi;

                           2.

                           Līgumu īstenošanu un to darbības novērtēšanu;

                           3.

                           Savienības paplašināšanās sarunu vai izstāšanās no Savienības izraisītajām pārmaiņām iestāžu sistēmā;

                           4.

                           iestāžu attiecībām, ieskaitot iestāžu nolīgumu izskatīšanu pirms to apstiprināšanas plenārsesijā saskaņā ar Reglamenta 127. panta 2. punktu;

                           5.

                           vienotu vēlēšanu procedūru;

                           6.

                           Eiropas līmeņa politiskajām partijām un politiskajiem fondiem, neskarot Prezidija kompetences;

                           7.

                           tādu gadījumu noteikšanu, kad dalībvalsts vairākkārt nopietni pārkāpusi dalībvalstīm kopīgos principus;

                           8.

                           iekšējā Reglamenta interpretēšanu un piemērošanu un tā grozījumu priekšlikumiem.

                  XIX.   Sieviešu tiesību un dzimumu līdztiesības komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           sieviešu tiesību definēšanu, veicināšanu un aizstāvību Savienībā un ar to saistītajiem Savienības pasākumiem;

                           2.

                           sieviešu tiesību veicināšanu trešās valstīs;

                           3.

                           vienlīdzīgu iespēju politiku, ieskaitot vīriešu un sieviešu vienlīdzības veicināšanu attiecībā uz iespējām darba tirgū un attieksmi darbā;

                           4.

                           visa veida uz dzimumu balstītas vardarbības un diskriminācijas novēršanu;

                           5.

                           vienlīdzīgu iespēju principa īstenošanu un turpmāku attīstību visos politikas virzienos;

                           6.

                           to starptautisko nolīgumu un konvenciju pārraudzību un īstenošanu, kas attiecas uz sieviešu tiesībām;

                           7.

                           izpratnes par sieviešu tiesībām popularizēšanu.

                  XX.   Lūgumrakstu komiteja

               Šī komiteja ir atbildīga par:

                           1.

                           lūgumrakstiem;

                           2.

                           atklātu uzklausīšanu par pilsoņu iniciatīvām organizēšana saskaņā ar 197.a pantu;

                           3.

                           attiecībām ar Eiropas ombudu.”

               2.

               nolemj, ka šis lēmums stāsies spēkā Parlamenta astotā pilnvaru laika pirmās sesijas pirmajā dienā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam informēšanas nolūkā nosūtīt šo lēmumu Padomei un Komisijai.


title: 2008/583/EK: Padomes Lēmums ( 2008. gada 15. jūlijs ), ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Lēmumu 2007/868/EK

text:
               16.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 188/21

      PADOMES LĒMUMS

   (2008. gada 15. jūlijs),
   ar kuru īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām, un ar kuru atceļ Lēmumu 2007/868/EK
   (2008/583/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2580/2001 (2001. gada 27. decembris) par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām (1) un jo īpaši tās 2. panta 3. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2007. gada 20. decembrī pieņēma Lēmumu 2007/868/EK, ar ko īsteno 2. panta 3. punktu Regulā (EK) Nr. 2580/2001 par īpašiem ierobežojošiem pasākumiem, kas terorisma apkarošanas nolūkā vērsti pret konkrētām personām un organizācijām (2), un izveido to personu un organizāciju atjauninātu sarakstu, uz ko attiecas minētā regula.

               (2)

               Padome praktisko iespēju robežās katrai personai, grupai un organizācijai ir sniegusi pamatojumu, paskaidrojot iemeslus, kāpēc attiecīgās personas, grupas un organizācijas ir uzskaitītas Lēmumā 2007/868/EK. Attiecībā uz vienu grupu un trijām personām 2008. gada aprīlī pēc iespējas ir iesniegti grozītie paskaidrojuma raksti.

               (3)

               Publicējot paziņojumu 2007. gada 22. decembraEiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
                   (3), Padome informēja personas, grupas un organizācijas, kuras ir uzskaitītas Lēmumā 2007/868/EK, ka tā ir nolēmusi arī turpmāk atstāt tās sarakstā. Padome paziņoja personām, grupām un organizācijām arī par to, ka bija iespējams pieprasīt pamatojumu Padomes iemesliem, kādēļ tās iekļautas sarakstā (ja tas vēl nebija tām paziņots).

               (4)

               Padome pilnībā pārskatīja to personu, grupu un organizāciju sarakstu, kurām piemēro Regulu (EK) Nr. 2580/2001, kā prasīts minētās regulas 2. panta 3. punktā. To darot, Padome ņēma vērā komentārus, kurus bija iesniegušas attiecīgās personas.

               (5)

               Kas attiecas uz vienu grupu, Padome ņēma vērā to, ka kompetentās iestādes lēmums, uz kuru pamatojoties minēto grupu iekļāva sarakstā, no 2008. gada 24. jūnija vairs nav spēkā. Tomēr Padome bija saņēmusi jaunu informāciju par minēto grupu. Padome uzskatīja, ka jaunākā informācija ir pamatojums grupas iekļaušanai sarakstā.

               (6)

               Padome ir noteikusi, ka viena persona būtu jāizslēdz no personu, grupu un organizāciju saraksta, kurām piemēro Regulu (EK) Nr. 2580/2001.

               (7)

               Padome secināja, ka, izņemot 6. apsvērumā minēto personu, Kopējās nostājas 2007/871/KĀDP (4) pielikumā uzskaitītās personas, grupas un organizācijas ir bijušas iesaistītas terora aktos tajā nozīmē, kas paredzēta 1. panta 2. un 3. punktā Padomes Kopējā nostājā 2001/931/KĀDP (2001. gada 27. decembris) par konkrētu pasākumu īstenošanu cīņā pret terorismu (5), ka attiecībā uz tām lēmumu ir pieņēmusi kompetenta iestāde minētās kopējās nostājas 1. panta 4. punkta nozīmē un ka tādēļ uz tām būtu jāturpina attiecināt īpašus ierobežojošus pasākumus, kas paredzēti Regulā (EK) Nr. 2580/2001.

               (8)

               Attiecīgi būtu jāatjaunina to personu, grupu un organizāciju saraksts, kurām piemēro Regulu (EK) Nr. 2580/2001,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Regulas (EK) Nr. 2580/2001 2. panta 3. punktā paredzēto sarakstu aizstāj ar sarakstu šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Ar šo atceļ Lēmumu 2007/868/EK.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2008. gada 15. jūlijā

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         M. BARNIER

      (1)  OV L 344, 28.12.2001., 70. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu Nr. 2007/868/EK (OV L 340, 22.12.2007., 100. lpp.).

      (2)  OV L 340, 22.12.2007., 100. lpp. Lēmumā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2008/343/EK (OV L 116, 30.4.2008., 25. lpp.).

      (3)  OV C 314, 22.12.2007., 42. lpp.

      (4)  Kurā grozījumi izdarīti ar Padomes 2008. gada 29. aprīļa Kopējo nostāju 2008/346/KĀDP (OV L 116, 30.4.2008., 53. lpp.).

      (5)  OV L 344, 28.12.2001., 93. lpp.

      PIELIKUMS
      To personu, grupu un vienību saraksts, kas minētas 1. pantā.
      1.   PERSONAS

                  1.

                     ABOU, Rabah Naami (pazīstams arī kā Naami Hamza, Mihoubi Faycal, Fiellah Ahmed Dafri Rèmi Lahdi), dzimis 1.2.1966. Alžīrā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  2.

                     ABOUD, Maisi (pazīstams arī kā Šveices Abderrahmane), dzimis 17.10.1964. Alžīrā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  3.

                     AL-MUGHASSIL, Ahmad Ibrahim (pazīstams arī kā Abu Omran, Al-Mughassil, Ahmed Ibrahim), dzimis 26.6.1967.Qatif-Bab al Shamal (Saūda Arābija), Saūda Arābijas pilsonis

                  4.

                     AL – NASSER, Abdelkarim Hussein Mohamed, dzimis Al Ihsa (Saūda Arābija), Saūda Arābijas pilsonis

                  5.

                     AL YACOUB, Ibrahim Salih Mohammed, dzimis 16.10.1966.Tarut (Saūda Arābija), Saūda Arābijas pilsonis

                  6.

                     ARIOUA, Azzedine, dzimis 20.11.1960. Konstantīnā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  7.

                     ARIOUA, Kamel (pazīstams arī kā Lamine Kamel), dzimis 18.8.1969. Konstantīnā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  8.

                     ASLI, Mohamed (pazīstams arī kā Dahmane Mohamed), dzimis 13.5.1975.Ain Taya (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  9.

                     ASLI, Rabah, dzimis 13.5.1975.Ain Taya (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  10.

                     ATWA, Ali (pazīstams arī kā BOUSLIM, Ammar Mansour, SALIM, Hassan Rostom), libānietis, dzimis 1960. gadā Libānā, Libānas pilsonis

                  11.

                     BOUYERI, Mohammed (pazīstams arī kā Abu ZUBAIR, SOBIAR, Abu ZOUBAIR), dzimis 8.3.1978. Amsterdamā (Nīderlande) – “Hofstadgroep” loceklis

                  12.

                     DARIB, Noureddine (pazīstams arī kā Carreto, Zitoun Mourad), dzimis 1.2.1972. Alžīrijā – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  13.

                     DJABALI, Abderrahmane (pazīstams arī kā Touil), dzimis 1.6.1970. Alžīrijā – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  14.

                     EL FATMI, Nouredine (pazīstams arī kā Nouriddin EL FATMI, Nouriddine EL FATMI, Noureddine EL FATIMI, Abu Al KA'E KA'E, Abu QAE QAE, FOUAD, FZAD, Nabil EL FATMI, Ben MOHAMMED, Ben Mohand BEN LARBI, Ben Driss Muhand IBN LARBI, Abu TAHAR, EGGIE), dzimis 15.8.1982. Midarā (Maroka), pase (Marokas) Nr. N829139 – “Hofstadgroep” loceklis

                  15.

                     EL – HOORIE, Ali Saed Bin Ali (pazīstams arī kā AL – HOURI, Ali Saed Bin Ali, EL – HOURI, Ali Saed Bin Ali), dzimis 10.7.1965. vai 11.7.1965.El Dibabiya (Saūda Arābija) Saūda Arābijas pilsonis

                  16.

                     FAHAS, Sofiane Yacine, dzimis 10.9.1971. Alžīrā (Alžīrija) – “al-Takfir” un “al-Hijra” loceklis

                  17.

                     IZZ – AL – DIN, Hasan (pazīstams arī kā GARBAYA, AHMED, SA – ID, SALWWAN, Samir), libānietis, dzimis 1963. gadā Libānā, Libānas pilsonis

                  18.

                     LASSASSI, Saber (pazīstams arī kā Mimiche), dzimis 30.11.1970. Konstantīnā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  19.

                     MOHAMMED, Khalid Shaikh (pazīstams arī kā ALI, Salem, BIN KHALID, Fahd Bin Adballah, HENIN, Ashraf Refaat Nabith, WADOOD, Khalid Adbul), dzimis 14.4.1965. vai 1.3.1964. Pakistānā, pase Nr. 488555

                  20.

                     MOKTARI, Fateh, (pazīstams arī kā Ferdi Omar), dzimis 26.12.1974. Huseindejā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  21.

                     NOUARA, Farid, dzimis 25.11.1973. Alžīrā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  22.

                     RESSOUS, Hoari (pazīstams arī kā Hallasa Farid), dzimis 11.9.1968. Alžīrā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  23.

                     SEDKAOUI, Noureddine (pazīstams arī kā Nounou), dzimis 23.6.1963. Alžīrā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  24.

                     SELMANI, Abdelghani (pazīstams arī kā Gano), dzimis 14.6.1974. Alžīrā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  25.

                     SENOUCI, Sofiane, dzimis 15.4.1971. Huseindejā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  26.

                     SISON, Jose Maria (pazīstams arī kā Armando Liwanag, Joma), dzimis 8.2.1939. Kabugao (Filipīnas) – “Filipīnu Komunistiskās partijas”, tostarp “NPA” vadošais loceklis

                  27.

                     TINGUALI, Mohammed (pazīstams arī kā Mouh di Kouba), dzimis 21.4.1964. Blidā (Alžīrija) – “al – Takfir” un “al – Hijra” loceklis

                  28.

                     WALTERS, Jason Theodore James (pazīstams arī kā Abdullah, David), dzimis 6.3.1985. Amersfortā (Nīderlande), pase (Nīderlandes) Nr. NE8146378 – “Hofstadgroep” loceklis

            2.   GRUPAS UN VIENĪBAS

                  1.

                  “Abu Nidal organizācija” – “ANO” (pazīstama arī kā “Fatah Revolucionārā padome”, “Arābu Revolucionārās brigādes”, “Melnais Septembris”, “Musulmaņu sociālistu revolucionāra organizācija”)

                  2.

                  “Al-Aqsa mocekļu brigāde”

                  3.

                  “Al-Aqsa e.V.”

                  4.

                  “Al – Takfir” un “Al – Hijra”

                  5.

                  “Aum Shinrikyo” (pazīstama arī kā “AUM”, “Aum Augstākā patiesība”, “Aleph”)

                  6.

                  “Babbar Khalsa”

                  7.

                  “Filipīnu Komunistiskā partija”, tostarp “Jaunā tautas armija” – “NPA”, Filipīnas, saistīta ar SISON, Jose Maria (pazīstams arī kā Armando Liwanag, Joma, “Filipīnu Komunistiskās partijas”, tostarp “NPA” vadošais loceklis)

                  8.

                  “Gama'a al – Islamiyya” (pazīstama arī kā “Al – Gama'a al – Islamiyya” (“Islāma grupa” – “IG”)

                  9.

                  “İslami Büyük Doğu Akıncılar Cephesi” – “IBDA-C” (“Lielā Islāma Austrumu cīnītāju fronte”

                  10.

                  “Hamas”, tostarp “Hamas – Izz al – Din al – Qassem”

                  11.

                  “Hizbul Mujahideen” – “HM”

                  12.

                  “Hofstadgroep”

                  13.

                  “Holy Land Foundation for Relief and Development”

                  14.

                  “International Sikh Youth Federation” – “ISYF”

                  15.

                  “Kahane Chai” (pazīstama arī kā “Kach”)

                  16.

                  “Khalistan Zindabad Force” – “KZF”

                  17.

                  “Kurdistan Workers' Party”“PKK” (pazīstama arī kā “KADEK”, “KONGRA-GEL”)

                  18.

                  “Liberation Tigers of Tamil Eelam” – “LTTE”

                  19.

                  “Mujahedin-e Khalq Organisation” – “MEK” vai “MKO”, neskaitot “Irānas pretošanās valsts padomi” – “NCRI” (pazīstama arī ar nosaukumu “Irānas valsts atbrīvošanas armija” – “NLA” (“MEK” militārais grupējums), pazīstama arī ar nosaukumu “Irānas tautas mudžahedīni” – “PMOI”, pazīstama arī ar nosaukumu “Irānas musulmaņu studentu sabiedrība”).

                  20.

                  “Ejército de Liberación Nacional” (“Nacionālā atbrīvošanās armija”)

                  21.

                  “Palestīnas Atbrīvošanās fronte” – “PLF”

                  22.

                  “Palestīniešu Islāma Jihad”– “PIJ”

                  23.

                  “Palestīnas atbrīvošanas Tautas Fronte” – “PFLP”

                  24.

                  “Palestīnas atbrīvošanas Tautas Fronte – virsvadība” (pazīstama arī kā “PFLP – virsvadība”)

                  25.

                  “Fuerzas armadas revolucionarias de Colombia” – “FARC” (“Kolumbijas revolucionārie armijas spēki”)

                  26.

                  “Devrimci Halk Kurtuluș Partisi-Cephesi” – “DHKP/C”, (pazīstama arī kā “Devrimci Sol” (“Revolucionāri kreisie”), “Dev Sol”) (“Revolucionārā Tautas atbrīvošanās armija/fronte/partija”)

                  27.

                  “Sendero Luminoso” – “SL” (“Mirdzošā taka”)

                  28.

                  “Stichting Al Aqsa” (pazīstama arī kā “Stichting Al Aqsa Nederland”, “Al Aqsa Nederland”)

                  29.

                  “Teyrbazen Azadiya Kurdistan” – “TAK” (pazīstama arī kā “Kurdistan Freedom Falcons”, “Kurdistan Freedom Hawks”)

                  30.

                  “Autodefensas Unidas de Colombia” – “AUC” (“Kolumbijas Apvienotie pašaizstāvēšanās spēki/grupa”)


title: Padomes Lēmums (ES) 2017/471 (2017. gada 28. februāris) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģiju un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas satvarā

text:
               18.3.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 73/3

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/471
   (2017. gada 28. februāris)
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģiju un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas satvarā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punktu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Komisijas Deleģētās regulas (ES) 2015/2446 (1) 41. panta b) punktu Norvēģijā, Šveicē vai Turcijā iegūtus produktus, kuru sastāvā ir materiāli, kas nav tur iegūti pilnībā, uzskata par produktiem, kuru izcelsme ir saņēmējā valstī, ar noteikumu, ka šie materiāli ir pietiekami apstrādāti vai pārstrādāti minētās deleģētās regulas 45. panta nozīmē.

               (2)

               Ievērojot Deleģētās regulas (ES) 2015/2446 54. pantu, kumulācijas sistēmu piemēro ar nosacījumu, ka Norvēģija uz savstarpības pamata piemēro tādu pašu režīmu produktiem, kā izcelsme ir saņēmējās valstīs un kā sastāvā ir materiāli, kuru izcelsme ir Savienībā.

               (3)

               Attiecībā uz Norvēģiju kumulatīvā sistēma sākotnēji tika ieviesta ar nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģiju. Minētā vēstuļu apmaiņa notika 2001. gada 29. janvārī pēc tam, kad Padome bija sniegusi piekrišanu ar Lēmumu 2001/101/EK (2).

               (4)

               Lai nodrošinātu, ka tiek piemērots izcelsmes jēdziens, kas atbilst Savienības vispārējo preferenču sistēmas (“VPS”) izcelsmes noteikumiem, Norvēģija ir grozījusi savus VPS izcelsmes noteikumus. Tādēļ ir nepieciešams pārskatīt nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Savienību un Norvēģiju.

               (5)

               Savienības, Norvēģijas un Šveices A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu savstarpējās atzīšanas sistēma būtu jāturpina piemērot saskaņā ar pārskatīto vēstuļu apmaiņu un ar nosacījumiem būtu jāpiemēro Turcijai, lai atvieglotu tirdzniecību starp Savienību, Norvēģiju, Šveici un Turciju.

               (6)

               Turklāt 2010. gadā reformētajos Savienības VPS izcelsmes noteikumos paredzēts īstenot jaunu sistēmu, kas paredz, ka izcelsmes apliecinājumus izsniedz reģistrētie eksportētāji, un kas jāpiemēro no 2017. gada 1. janvāra. Vēstuļu apmaiņā jāveic grozījumi arī šajā jomā.

               (7)

               Lai ņemtu vērā minētās jaunās sistēmas piemērošanu un ar to saistītos noteikumus, Padome 2012. gada 8. martā pilnvaroja Komisiju vēstuļu apmaiņas veidā risināt sarunas par nolīgumu ar Norvēģiju attiecībā uz A veidlapas izcelsmes aizstājējsertifikātu vai aizstājējpaziņojumu par izcelsmi savstarpēju atzīšanu un to, ka produktus ar Norvēģijas, Šveices vai Turcijas izcelsmes saturu, tiem nonākot Savienības muitas teritorijā, pielīdzina produktiem ar Savienības izcelsmes saturu. Sarunas tika sekmīgi noslēgtas, parafējot Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Šveices Konfederāciju par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveices Konfederāciju, Norvēģiju un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas satvarā (“nolīgums”).

               (8)

               Nolīgums būtu jāparaksta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienībās vārdā tiek apstiprināta Nolīguma vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Norvēģijas Karalisti par izcelsmes kumulāciju starp Eiropas Savienību, Šveici, Norvēģiju un Turciju Eiropas Savienības vispārējo preferenču sistēmas satvarā parakstīšana, ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu (3).
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā 2017. gada 18. martā.

      Briselē, 2017. gada 28. februārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J. HERRERA

      (1)  Komisijas Deleģētā regula (ES) 2015/2446 (2015. gada 28. jūlijs), ar ko papildina Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 952/2013 attiecībā uz sīki izstrādātiem noteikumiem, kuri attiecas uz dažiem Savienības Muitas kodeksa noteikumiem (OV L 343, 29.12.2015., 1. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums 2001/101/EK (2000. gada 5. decembris), ar ko apstiprina Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Kopienu un katru no EBTA valstīm, ar kuru saskaņā ar vispārējo preferenču sistēmu (Norvēģija un Šveice) piešķir tarifa preferences ar noteikumu, ka preces ar Norvēģijas vai Šveices izcelsmes saturu, tām nonākot Kopienas muitas teritorijā, pielīdzina precēm ar Kopienas izcelsmes saturu (savstarpējs līgums) (OV L 38, 8.2.2001., 24. lpp.).

      (3)  Nolīguma tekstu publicēs kopā ar lēmumu par tā noslēgšanu.


title: Padomes Lēmums 2014/658/KĀDP ( 2014. gada 8. septembris ), ar ko groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība

text:
               12.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 271/47

         PADOMES LĒMUMS 2014/658/KĀDP
   (2014. gada 8. septembris),
   ar ko groza Lēmumu 2014/145/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2014. gada 17. martā pieņēma Lēmumu 2014/145/KĀDP (1).

               (2)

               Eiropadome 2014. gada 30. augustā pauda bažas par ilgstošajām un arvien sīvākajām cīņām Ukrainas austrumdaļā un prasīja pievienot jaunu noteikumu par to, lai sarakstā iekļautu katru personu un iestādi, kas sadarbojas ar separātistu grupām Donbasa reģionā.

               (3)

               Turklāt Padome uzskata, ka Lēmuma 2014/145/KĀDP pielikumā iekļautajam to personu, vienību un struktūru sarakstam, kurām piemēro ierobežojošos pasākumus, būtu jāpievieno papildu fiziskas un juridiskas personas.

               (4)

               Ņemot vērā to, ka turpinās Ukrainas teritoriālās integritātes, suverenitātes un neatkarības graušana vai apdraudēšana, Lēmums 2014/145/KĀDP būtu jāatjaunina uz papildu sešiem mēnešiem.

               (5)

               Attiecīgi būtu jāgroza Lēmums 2014/145/KĀDP.

               (6)

               Ir vajadzīga Savienības papildu rīcība, lai īstenotu minētos pasākumus,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu 2014/145/KĀDP ar šo groza šādi:

               1)

               lēmuma 1. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
               “1.   Dalībvalstis veic pasākumus, kas vajadzīgi, lai liegtu ieceļot to teritorijā vai šķērsot to:

                           a)

                           fiziskām personas, kuras ir atbildīgas par tādām darbībām vai politiku vai aktīvi atbalsta vai īsteno tādas darbības vai politiku, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība vai stabilitāte vai drošība Ukrainā vai ar ko tiek kavēts starptautisko organizāciju darbs Ukrainā, un ar tām saistītām fiziskām personām;

                           b)

                           fiziskām personām, kuras aktīvi sniedz materiālu vai finansiālu atbalstu Krievijas lēmumu pieņēmējiem, kas ir atbildīgi par Krimas aneksiju vai Ukrainas austrumdaļas destabilizāciju, vai kuras gūst labumu no tiem; vai

                           c)

                           fiziskām personām, kuras veic darījumus ar separātistu grupām Ukrainas Donbasa reģionā,

                     kā uzskaitīts pielikumā.”;

               2)

               lēmuma 2. panta 1. punktu aizstāj ar šādu:
               “1.   Tiek iesaldēti visi līdzekļi un saimnieciskie resursi, kas ir šādu personu īpašumā vai valdījumā, turējumā vai kontrolē:

                           a)

                           fiziskas personas, kuras ir atbildīgas par tādām darbībām vai politiku vai aktīvi atbalsta vai īsteno tādas darbības vai politiku, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība vai stabilitāte vai drošība Ukrainā vai ar ko tiek kavēts starptautisko organizāciju darbs Ukrainā, un ar tām saistītas fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras;

                           b)

                           juridiskas personas, vienības vai struktūras, kuras materiāli vai finansiāli atbalsta darbības, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība;

                           c)

                           Krimā vai Sevastopolē esošas juridiskas personas, vienības vai struktūras, īpašumtiesības uz kurām ir nodotas pretēji Ukrainas tiesību aktiem, vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, kuras ir guvušas labumu no šādas nodošanas;

                           d)

                           fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, kuras aktīvi sniedz materiālu vai finansiālu atbalstu Krievijas lēmumu pieņēmējiem, kas ir atbildīgi par Krimas aneksiju vai Ukrainas austrumdaļas destabilizāciju, vai kuras gūst labumu no tiem; vai

                           e)

                           fiziskas vai juridiskas personas, vienības vai struktūras, kuras veic darījumus ar separātistu grupām Ukrainas Donbasa reģionā,

                     kā uzskaitīts pielikumā.”;

               3)

               lēmuma 6. panta otro daļu aizstāj ar šādu:
               “Šo lēmumu piemēro līdz 2015. gada 15. martam.”

         2. pants
   Šā lēmuma pielikumā uzskaitītās personas un vienības pievieno sarakstam, kas iekļauts Lēmuma 2014/145/KĀDP pielikumā.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2014. gada 8. septembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. GOZI

      (1)  Padomes Lēmums 2014/145/KĀDP (2014. gada 17. marts) par ierobežojošiem pasākumiem attiecībā uz darbībām, ar ko tiek grauta vai apdraudēta Ukrainas teritoriālā integritāte, suverenitāte un neatkarība (OV L 78, 17.3.2014., 16. lpp.).

      PIELIKUMS
      2. pantā minētais personu un vienību saraksts

                  Vārds, uzvārds

                  Identificējoši dati

                  Pamatojums

                  Datums iekļaušanai sarakstā

                  1.

                  Alexander ZAKHARCHENKO
                  Александр Владимирович Захарченко

                  Dzimis 1976. gadā Donetsk

                  No 7. augusta viņš ir aizstājis Alexander Borodai kā tā sauktās (t.s.) “Doņeckas Tautas Republikas” t.s. “premjerministrs”. Uzņemoties minētās funkcijas un rīkojoties to ietvaros, Zakharchenko ir atbalstījis darbības un politiku, kas grauj Ukrainas teritoriālo integritāti, suverenitāti un neatkarību.

                  12.9.2014.

                  2.

                     Vladimir KONONOV/pazīstams arī kā “Tsar”

                  Dzimis 14.10.1974. Gorsky

                  No 14. augusta viņš ir aizstājis Igor Strelkov/Girkin kā t.s. “Doņeckas Tautas Republikas” t.s. “aizsardzības ministrs”. Saskaņā ar informāciju viņš kopš aprīļa ir bijis separātisku kaujinieku grupas komandieris Doņeckā un solījies “atrisināt stratēģisko uzdevumu – atvairīt Ukrainas militāro agresiju”. Tādējādi Konokov ir atbalstījis darbības un politiku, kas grauj Ukrainas teritoriālo integritāti, suverenitāti un neatkarību..

                  12.9.2014.

                  3.

                  Miroslav Vladimirovich RUDENKO
                  Мирослав Владимирович Руденко

                  21.1.1983. Debalcevo

                  Donbasa Tautas milicijas komandieris. Cita starpā paziņojis, ka viņi turpinās savu cīņu pārējā valstī. Tādējādi Rudenko ir atbalstījis darbības un politiku, kas grauj Ukrainas teritoriālo integritāti, suverenitāti un neatkarību.

                  12.9.2014.

                  4.

                  Gennadiy Nikolaiovych TSYPKALOV
                  Геннадий Николаевич Цыпкалов.

                  Dzimis 6.21.1973.

                  Aizstājis Marat Bashirov kā t.s. “Luhanskas Tautas Republikas” t.s. “premjerministrs”. Iepriekš darbojies kaujinieku Dienvidaustrumu armijā. Tādējādi Tsyplakov ir atbalstījis darbības un politiku, kas grauj Ukrainas teritoriālo integritāti, suverenitāti un neatkarību.

                  12.9.2014.

                  5.

                  Andrey Yurevich PINCHUK
                  Андрей Юрьевич ПИНЧУК

                  T.s. “Doņeckas Tautas Republikas” “valsts drošības ministrs”. Saistīts ar Vladimir Antyufeyev, kurš ir atbildīgs par separātistu “valdības” pasākumiem, ko veikusi t.s. “Doņeckas Tautas Republikas valdība”. Tādējādi viņš ir atbalstījis darbības un politiku, kas grauj Ukrainas teritoriālo integritāti, suverenitāti un neatkarību.

                  12.9.2014.

                  6.

                  Oleg BEREZA
                  Олег БЕРЕЗА

                  T.s. “Doņeckas Tautas Republikas” “iekšlietu ministrs”. Saistīts ar Vladimir Antyufeyev, kurš ir atbildīgs par separātistu “valdības” pasākumiem, ko veikusi t.s. “Doņeckas Tautas Republikas valdība”. Tādējādi viņš ir atbalstījis darbības un politiku, kas grauj Ukrainas teritoriālo integritāti, suverenitāti un neatkarību.

                  12.9.2014.

                  7.

                  Andrei Nikolaevich RODKIN
                  Андрей Николаевич Родкин

                  T.s. “Doņeckas Tautas Republikas” pārstāvis Maskavā. Savos paziņojumos cita starpā runājis par kaujinieku gatavību vest partizānu karu un par Ukrainas armijas ieroču sistēmu sagrābšanu. Tādējādi viņš ir atbalstījis darbības un politiku, kas grauj Ukrainas teritoriālo integritāti, suverenitāti un neatkarību.

                  12.9.2014.

                  8.

                  Aleksandr KARAMAN
                  Александр Караман

                  T.s. “Doņeckas Tautas Republikas” “premjerministra vietnieks sociālajos jautājumos”. Saistīts ar Vladimir Antyufeyev, kurš ir atbildīgs par separātistu “valdības” pasākumiem, ko veikusi t.s. “Doņeckas Tautas Republikas valdība”. Tādējādi viņš ir atbalstījis darbības un politiku, kas grauj Ukrainas teritoriālo integritāti, suverenitāti un neatkarību. Krievijas premjerministra vietnieka Dmitry Rogozin protežē.

                  12.9.2014.

                  9.

                  Georgiy L'vovich MURADOV
                  Георгий Львович Мурадов

                  Dzimis 19.11.1954.

                  T.s. Krimas “premjerministra vietnieks” un Krimas pilnvarotais pārstāvis prezidenta Putina administrācijā. Muradov ir bijusi nozīmīga loma Krievijas institucionālās kontroles nostiprināšanā Krimā kopš nelikumīgās aneksijas. Tādējādi viņš ir atbalstījis darbības un politiku, kas grauj Ukrainas teritoriālo integritāti, suverenitāti un neatkarību.

                  12.9.2014.

                  10.

                  Mikhail Sergeyevich SHEREMET
                  Михаил Сергеевич Шеремет

                  Dzimis 23.5.1971. Dzhankoy

                  T.s. Krimas “premjerministra pirmais vietnieks”. Sheremet bija nozīmīga loma 16. martā Krimā rīkotā referenduma par pievienošanos Krievijai rīkošanā un īstenošanā. Referenduma laikā saskaņā ar informāciju Sheremet Krimā komandēja promaskaviskos “pašaizsardzības spēkus”. Tādējādi viņš ir atbalstījis darbības un politiku, kas grauj Ukrainas teritoriālo integritāti, suverenitāti un neatkarību.

                  12.9.2014.

                  11.

                  Yuri Leonidovich VOROBIOV
                  Юрий Леонидович Воробьев

                  Dzimis 2.2.1948. Krasnoyarsk

                  Krievijas Federācijas Padomes spīkera vietnieks. 2014. gada 1. martā Vorobiov Federācijas padomē publiski atbalstīja Krievijas spēku izvietošanu Ukrainā. Sekojošajā balsojumā viņš atbalstīja attiecīgo dekrētu.

                  12.9.2014.

                  12.

                  Vladimir Volfovich ZHIRINOVSKY
                  Владимир Вольфович Жириновски

                  Dzimis 10.6.1964. Eidelshtein, Kazahstāna

                  Valsts Domes Padomes loceklis; Krievijas Liberāldemokrātiskās partijas vadītājs. Aktīvi atbalstīja Krievijas bruņoto spēku izmantošanu Ukrainā un Krimas aneksiju. Aktīvi aicinājis sadalīt Ukrainu. Viņa vadītās Krievijas Liberāldemokrātiskās partijas vārdā parakstījis nolīgumu ar t.s. “Doņeckas Tautas Republiku”.

                  12.9.2014.

                  13.

                  Vladimir Abdualiyevich VASILYEV

                  Dzimis 11.8.1949. Klin

                  Valsts Domes spīkera vietnieks. 2014. gada 20. marta balsojumā atbalstīja projektu federālajam konstitucionālajam likumam “par Krimas Republikas uzņemšanu Krievijas Federācijā un jaunu Krievijas Federācijas subjektu – Krimas Republikas un federālās nozīmes pilsētas Sevastopoles – izveidi”.

                  12.9.2014.

                  14.

                  Viktor Petrovich VODOLATSKY
                  Виктор Петрович Водолацкий

                  Dzimis 19.8.1957. Azov apgabalā.

                  Krievijas un ārzemju kazaku spēku apvienības priekšsēdētājs (“atamans”) un valsts Domes deputāts. Atbalstīja Krimas aneksiju un atzina, ka Krievijas kazaki bija aktīvi iesaistīti Ukrainas konfliktā Maskavas atbalstīto separātistu pusē. 2014. gada 20. marta balsojumā atbalstīja projektu federālajam konstitucionālajam likumam “par Krimas Republikas uzņemšanu Krievijas Federācijā un jaunu Krievijas Federācijas subjektu – Krimas Republikas un federālās nozīmes pilsētas Sevastopoles – izveidi”.

                  12.9.2014.

                  15.

                  Leonid Ivanovich KALASHNIKOV
                  Леонид Иванович Калашников

                  Dzimis 6.8.1960. Stepnoy Dvorets

                  Valsts Domes Ārlietu komitejas priekšsēdētāja pirmais vietnieks. 2014. gada 20. martabalsojumā atbalstīja projektu federālajam konstitucionālajam likumam “par Krimas Republikas uzņemšanu Krievijas Federācijā un jaunu Krievijas Federācijas subjektu – Krimas Republikas un federālās nozīmes pilsētas Sevastopoles – izveidi”.

                  12.9.2014.

                  16.

                  Vladimir Stepanovich NIKITIN

                  Dzimis 5.4.1948. Opochka

                  Valsts Domes NVS lietu, Eirāzijas integrācijas un sakaru ar tautiešiem komitejas priekšsēdētāja pirmais vietnieks. 2014. gada 20. martabalsojumā atbalstīja projektu federālajam konstitucionālajam likumam “par Krimas Republikas uzņemšanu Krievijas Federācijā un jaunu Krievijas Federācijas subjektu – Krimas Republikas un federālās nozīmes pilsētas Sevastopoles – izveidi”.

                  12.9.2014.

                  17.

                  Oleg Vladimirovich LEBEDEV
                  Олег Владимирович Лебедев

                  Dzimis 21.3.1964. Orel/Rudny

                  Valsts Domes NVS lietu, Eirāzijas integrācijas un sakaru ar tautiešiem komitejas priekšsēdētāja pirmais vietnieks. 2014. gada 20. marta balsojumā atbalstīja projektu federālajam konstitucionālajam likumam “par Krimas Republikas uzņemšanu Krievijas Federācijā un jaunu Krievijas Federācijas subjektu – Krimas Republikas un federālās nozīmes pilsētas Sevastopoles – izveidi”.

                  12.9.2014.

                  18.

                  Ivan Ivanovich MELNIKOV
                  Иван Иванович Мельников

                  Dzimis 7.8.1950. Bogoroditsk

                  Valsts Domes spīkera pirmais vietnieks. 2014. gada 20. marta balsojumā atbalstīja projektu federālajam konstitucionālajam likumam “par Krimas Republikas uzņemšanu Krievijas Federācijā un jaunu Krievijas Federācijas subjektu – Krimas Republikas un federālās nozīmes pilsētas Sevastopoles – izveidi”.

                  12.9.2014.

                  19.

                  Igor Vladimirovich LEBEDEV
                  Игорь Владимирович Лебедев

                  Dzimis 27.9.1972. Moscow

                  Valsts Domes spīkera vietnieks. 2014. gada 20. marta balsojumā atbalstīja projektu federālajam konstitucionālajam likumam “par Krimas Republikas uzņemšanu Krievijas Federācijā un jaunu Krievijas Federācijas subjektu – Krimas Republikas un federālās nozīmes pilsētas Sevastopoles – izveidi”.

                  12.9.2014.

                  20.

                  Nikolai Vladimirovich LEVICHEV
                  Николай Владимирович Левичев

                  Dzimis 28.5.1953. Pushkin

                  Valsts Domes spīkera vietnieks. 2014. gada 20. marta balsojumā atbalstīja projektu federālajam konstitucionālajam likumam “par Krimas Republikas uzņemšanu Krievijas Federācijā un jaunu Krievijas Federācijas subjektu – Krimas Republikas un federālās nozīmes pilsētas Sevastopoles – izveidi”.

                  12.9.2014.

                  21.

                  Svetlana Sergeevna ZHUROVA
                  Светлана Сергеевна Журова

                  Dzimusi 7.1.1972. Pavlov-on-the-Neva

                  Valsts Domes Ārlietu komitejas priekšsēdētāja pirmā vietniece. 2014. gada 20. martabalsojumā atbalstīja projektu federālajam konstitucionālajam likumam “par Krimas Republikas uzņemšanu Krievijas Federācijā un jaunu Krievijas Federācijas subjektu – Krimas Republikas un federālās nozīmes pilsētas Sevastopoles – izveidi”.

                  12.9.2014.

                  22.

                  Aleksey Vasilevich NAUMETS
                  Алексей Васильевич Hаумец

                  Dzimis 11.2.1968.

                  Krievijas armijas ģenerālmajors. Komandieris 76. gaisa divīzijai, kas ir bijusi iesaistīta Krievijas militārajā klātbūtnē Ukrainas teritorijā, jo īpaši Krimas nelikumīgās aneksijas laikā.

                  12.9.2014.

                  23.

                  Sergey Viktorovich CHEMEZOV

                  Dzimis 20.8.1952. Cheremkhovo

                  Zināms, ka Sergei Chemezov ir viena no prezidentam Putinam cieši pietuvinātām personām; abi bija VDK virsnieki Drēzdenē; “Vienotās Krievijas” Augstākās padomes loceklis. Gūst labumu no saiknēm ar Krievijas prezidentu, jo tiek iecelts augstos amatos valsts kontrolētos uzņēmumos. Ir priekšsēdētājs Rostec konglomerātam, kas ir vadošā Krievijas valsts kontrolētā aizsardzības un rūpniecības korporācija. Saskaņā ar Krievijas valdības lēmumu Rostec meitasuzņēmums Technopromexport plāno Krimā būvēt spēkstacijas, tādējādi atbalstot tās integrāciju Krievijas Federācijā.
                  Turklāt Rostec meitasuzņēmums Rosoboronexport ir atbalstījis Krimas aizsardzības kompāniju integrāciju Krievijas aizsardzības rūpniecības nozarē, tādējādi sekmējot Krimas nelikumīgo aneksiju Krievijas Federācijā.

                  12.9.2014.

                  24.

                  Alexander Mikhailovich BABAKOV
                  Aлександр Михайлович Бабаков

                  Dzimis 8.2.1963. Chisinau

                  Valsts Domes deputāts, Valsts Domes Krievijas Federācijas Militāri rūpnieciskā kompleksa attīstības tiesību aktu komisijas priekšsēdētājs; partijas “Vienotā Krievija” prominents biedrs un uzņēmējs, kas veicis lielas investīcijas Ukrainā un Krimā.
                  2014. gada 20. marta balsojumā atbalstīja projektu federālajam konstitucionālajam likumam “par Krimas Republikas uzņemšanu Krievijas Federācijā un jaunu Krievijas Federācijas subjektu – Krimas Republikas un federālās nozīmes pilsētas Sevastopoles – izveidi”.

                  12.9.2014.


title: 2011/247/ES: Padomes Lēmums ( 2011. gada 11. aprīlis ) par to, lai Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Austrāliju saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību ( GATT ) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Bulgārijas Republikas un Rumānijas saistību sarakstos, tām pievienojoties Eiropas Savienībai

text:
               20.4.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 104/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2011. gada 11. aprīlis)
   par to, lai Savienības vārdā parakstītu Nolīgumu vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Austrāliju saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Bulgārijas Republikas un Rumānijas saistību sarakstos, tām pievienojoties Eiropas Savienībai
   (2011/247/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Bulgārijas Republikai un Rumānijai pievienojoties Eiropas Savienībai, Padome 2007. gada 29. janvārī pilnvaroja Komisiju saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu sākt sarunas ar dažām citām Pasaules Tirdzniecības organizācijas dalībvalstīm.

               (2)

               Komisija ir risinājusi sarunas, ievērojot Padomes pieņemtos sarunu norādījumus.

               (3)

               Šīs sarunas ir pabeigtas, un 2010. gada 15. jūnijā tika parafēts Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Austrāliju saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Bulgārijas Republikas un Rumānijas saistību sarakstos, tām pievienojoties Eiropas Savienībai (“nolīgums”).

               (4)

               Nolīgums būtu jāparaksta,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts, ka tiek parakstīts Nolīgums vēstuļu apmaiņas veidā starp Eiropas Savienību un Austrāliju saskaņā ar 1994. gada Vispārējās vienošanās par tarifiem un tirdzniecību (GATT) XXIV panta 6. punktu un XXVIII pantu attiecībā uz koncesiju grozīšanu Bulgārijas Republikas un Rumānijas saistību sarakstos, tām pievienojoties Eiropas Savienībai (1) (“nolīgums”), ņemot vērā tā noslēgšanu.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2011. gada 11. aprīlī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         PINTÉR S.

      (1)  Nolīguma tekstu publicēs kopā ar lēmumu par tā noslēgšanu.