title: 2013/5/ES: Padomes Lēmums ( 2012. gada 17. decembris ) par Eiropas Savienības pievienošanos Protokolam par Vidusjūras aizsardzību pret piesārņojumu, ko izraisa kontinentālā šelfa, jūras gultnes un tās dzīļu izpēte un izmantošana

text:
               9.1.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 4/13

      PADOMES LĒMUMS

   (2012. gada 17. decembris)
   par Eiropas Savienības pievienošanos Protokolam par Vidusjūras aizsardzību pret piesārņojumu, ko izraisa kontinentālā šelfa, jūras gultnes un tās dzīļu izpēte un izmantošana
   (2013/5/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 192. panta 1. punktu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
   tā kā:

               (1)

               Konvencija par Vidusjūras aizsardzību pret piesārņojumu, vēlāk pārdēvēta par Konvenciju par Vidusjūras reģiona jūras vides un piekrastes aizsardzību (“Barselonas konvencija”), Eiropas Kopienas vārdā tika noslēgta ar Padomes Lēmumu 77/585/EEK (2), un Barselonas konvencijas grozījumi tika apstiprināti ar Padomes Lēmumu 1999/802/EK (3).

               (2)

               Saskaņā ar Barselonas konvencijas 7. pantu Līgumslēdzējām pusēm jāveic visi vajadzīgie pasākumi, lai novērstu, mazinātu, apkarotu un iespējami lielākā apmērā likvidētu Vidusjūras reģiona piesārņojumu, ko izraisa kontinentālā šelfa, jūras gultnes un tās dzīļu izpēte un izmantošana.

               (3)

               Viens no Barselonas konvencijas protokoliem ir par Vidusjūras aizsardzību pret piesārņojumu, ko izraisa kontinentālā šelfa, jūras gultnes un tās dzīļu izpēte un izmantošana (“Piekrasta protokols”). Tas stājās spēkā 2011. gada 24. martā. Līdz šim protokolu ratificējušas Albānija, Kipra, Lībija, Maroka, Sīrija un Tunisija. Bez Kipras vēl dažas Savienības dalībvalstis, kas ir Barselonas konvencijas Līgumslēdzējas puses, nesen ir darījušas zināmu savu nodomu arī ratificēt minēto protokolu.

               (4)

               Aplēsts, ka Vidusjūras reģionā ir vairāk nekā 200 darbojošos jūras piekrasta platformu, un tiek apsvērta jaunu šādu iekārtu uzstādīšana. Pēc lielu fosilā kurināmā krājumu atrašanas Vidusjūras reģionā gaidāms, ka pastiprināsies ogļūdeņražu izpētes un izmantošanas darbības. Vidusjūra ir gandrīz slēgta jūra ar specifisku hidrodinamiku, un tāda veida avārija, kāda 2010. gadā notika Meksikas līcī, nodarītu tūlītēju nelabvēlīgu pārrobežu kaitējumu Vidusjūras reģiona ekonomikai un vārajām jūras un piekrastes ekosistēmām. Iespējams, ka vidēji ilgā termiņā tiks pētīti un izmantoti arī citi minerālu resursi, kas atrodas atklātā jūrā, uz jūras gultnes vai tās dzīlēs.

               (5)

               Pienācīga nevēršanās pret šādu darbību radītajiem riskiem varētu būtiski kaitēt visu to dalībvalstu centieniem, kurām ir pienākums veikt vajadzīgos pasākumus, lai savos jūras ūdeņos Vidusjūras reģionā sasniegtu un uzturētu labu vides stāvokli, kā to prasa Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2008/56/EK (2008. gada 17. jūnijs), ar ko izveido sistēmu Kopienas rīcībai jūras vides politikas jomā (Jūras stratēģijas pamatdirektīva) (4). Turklāt vajadzīgā rīcība veicinātu to, ka tiktu izpildītas saistības un ievēroti pienākumi, kurus Grieķija, Spānija, Francija, Itālija, Kipra, Malta, Slovēnija un pati Savienība uzņēmušās, būdamas Barselonas konvencijas Līgumslēdzējas puses.

               (6)

               Piekrasta protokols ietver daudzveidīgus noteikumus, kas būs jāīsteno dažādos administratīvajos līmeņos. Lai arī Savienībai pienākas gādāt par to, lai pieaugtu piekrasta zonā notiekošo izpētes un izmantošanas darbību drošība, inter alia paturot prātā lielo varbūtību, ka ar šādām darbībām saistītajām vides problēmām ir pārrobežu ietekme, dalībvalstīm un to attiecīgajām kompetentajām iestādēm būtu jāatbild par dažu sīki izstrādātu Piekrasta protokola pasākumu izpildi.

               (7)

               Komisijas paziņojumā ar nosaukumu “Par drošības problēmām, kas saistītas ar naftas un gāzes nozares darbībām jūrā”, ko pieņēma 2010. gada 12. oktobrī, atzīta vajadzība pēc starptautiskas sadarbības, lai paaugstinātu jūras piekrasta zonas drošību un reaģētspēju pasaules mērogā, un viens no šādas darbības virzieniem ir reģionālo konvenciju noslēgšanas iespēju apzināšana. Paziņojumā ieteikts ciešā sadarbībā ar attiecīgajām dalībvalstīm atsākt procesu, lai stātos spēkā Piekrasta protokols.

               (8)

               Padome savos secinājumos par drošību, kas saistīta ar naftas un gāzes nozares darbībām jūrā, kuri pieņemti 2010. gada 3. decembrī, apstiprināja, ka Savienībai un tās dalībvalstīm būtu jāturpina stiprināt savu ievērojamo nozīmi, cenšoties panākt augstākos drošības standartus saistībā ar starptautiskām iniciatīvām un forumiem un saistībā ar sadarbību tādos reģionos kā Vidusjūra. Padome arī aicināja Komisiju un dalībvalstis pēc iespējas pilnīgāk izmantot spēkā esošās starptautiskās konvencijas.

               (9)

               Eiropas Parlaments savā rezolūcijā 2011. gada 13. septembrī uzsvēra to, ka ir svarīgi panākt neratificētā 1994. gada Vidusjūras protokola pilnīgu spēkā stāšanos, par mērķi nosakot aizsardzību no izpētes un ieguves darbu radītā piesārņojuma.

               (10)

               Viens no Savienības īstenotās vides politikas mērķiem ir veicināt uz reģionālu vides problēmu risināšanu vērstu pasākumu īstenošanu starptautiskā līmenī. Saistībā ar Piekrasta protokolu īpaši svarīgi ir paturēt prātā lielo varbūtību, ka tik slēgtā jūrā kā Vidusjūra avārijas gadījumā vides problēmām būs pārrobežu raksturs. Tāpēc Savienībai pienākas darīt visu vajadzīgo, lai pieaugtu piekrasta zonā notiekošo izpētes un izmantošanas darbību drošība un lai Vidusjūrā uzlabotos jūras vides aizsardzība.

               (11)

               Komisija ierosina arī regulu par naftas un gāzes meklēšanas, izpētes un izmantošanas darbību drošību jūras piekrasta zonā (“ierosinātā regula”).

               (12)

               Piekrasta protokols attiecas uz jomu, kas ir lielā mērā reglamentēta ar Savienības tiesību aktiem. Tas ietver, piemēram, tādus elementus kā jūras vides aizsardzība, ietekmes uz vidi novērtējums un atbildība vides jomā. Ievērojot likumdevēju galīgo lēmumu par ierosināto regulu, Piekrasta protokols turklāt ir saskanīgs ar mērķiem, kas minētajā regulā izvirzīti, tostarp ar tiem, kas attiecas uz atļauju izdošanu, ietekmes uz vidi novērtējumu un operatoru tehnisko un finansiālo rīcībspēju.

               (13)

               Ir būtiski, lai dalībvalstis un Savienības iestādes cieši sadarbotos gan sarunu gaitā un protokola noslēgšanas procesā, gan uzņemto saistību izpildē. Minētais pienākums sadarboties izriet no prasības par vienotību Savienības starptautiskajā pārstāvībā. Tādēļ dalībvalstīm, kuras ir Barselonas konvencijas Līgumslēdzējas puses, būtu jāveic vajadzīgie pasākumi, lai pabeigtu Piekrasta protokola ratifikācijas vai pievienošanās procedūras, ja tas vēl nav izdarīts.

               (14)

               Tāpēc Savienībai būtu jāpievienojas Piekrasta protokolam,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināta Eiropas Savienības pievienošanās Protokolam par Vidusjūras aizsardzību pret piesārņojumu, ko izraisa kontinentālā šelfa, jūras gultnes un tās dzīļu izpēte un izmantošana.
   Piekrasta protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas Savienības vārdā iesniegt apstiprinājuma dokumentu Spānijas valdībai, kas veic depozitāra funkcijas, kā paredzēts protokola 32. panta 2. punktā, lai paustu Savienības piekrišanu uzņemties Piekrasta protokolā (5) paredzētās saistības.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2012. gada 17. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. ALETRARIS

      (1)  2012. gada 20. novembra piekrišana (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

      (2)  OV L 240, 19.9.1977., 1. lpp.

      (3)  OV L 322, 14.12.1999., 32. lpp.

      (4)  OV L 164, 25.6.2008., 19. lpp.

      (5)  Dienu, kad Piekrasta protokols stājas spēkā attiecībā uz Savienību, Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī publicēs Padomes Ģenerālsekretariāts.

      TULKOJUMS

         PROTOKOLS

      par Vidusjūras aizsardzību pret piesārņojumu, ko izraisa kontinentālā šelfa, jūras gultnes un tās dzīļu izpēte un izmantošana
      PREAMBULA
      ŠĀ PROTOKOLA LĪGUMSLĒDZĒJAS PUSES,
      BŪDAMAS PUSES Konvencijai par Vidusjūras aizsardzību pret piesārņojumu, kura pieņemta 1976. gada 16. februārī Barselonā,
      IEVĒROJOT minētās konvencijas 7. pantu,
      IEVĒROJOT TO, ka palielinās darbību apjoms saistībā ar Vidusjūras gultnes un tās dzīļu izpēti un izmantošanu,
      ATZĪSTOT, ka piesārņojums, kas var no tā rasties, rada nopietnu apdraudējumu videi un cilvēkiem,
      VĒLĒDAMĀS pasargāt Vidusjūru no piesārņojuma, kas rodas no izpētes un izmantošanas darbībām,
      ŅEMOT VĒRĀ Protokolus, kas saistīti ar Konvenciju par Vidusjūras aizsardzību pret piesārņojumu, un jo īpaši Protokolu par sadarbību avārijas situācijās Vidusjūrā radītā naftas un citu kaitīgo vielu piesārņojuma apkarošanā, kurš pieņemts 1976. gada 16. februārī Barselonā, un Protokolu par īpaši aizsargājamām teritorijām Vidusjūras reģionā, kurš pieņemts 1982. gada 3. aprīlī Ženēvā,
      IEVĒROJOT atbilstīgos noteikumus Apvienoto Nāciju Organizācijas Jūras tiesību konvencijā, kas pieņemta 1982. gada 10. decembrī Montegobejā un ko parakstījušas daudzas Līgumslēdzējas puses,
      ATZĪSTOT piekrastes valstu attīstības līmeņa atšķirības un ņemot vērā jaunattīstības valstu ekonomiskās un sociālās vajadzības,
      IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
      I   IEDAĻA

         VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

      1. pants
      Definīcijas
      Šajā protokolā:

                  a)

                  “konvencija” ir Konvencija par Vidusjūras aizsardzību pret piesārņojumu, kas pieņemta 1976. gada 16. februārī Barselonā;

                  b)

                  “organizācija” ir konvencijas 17. pantā minētā struktūra;

                  c)

                  “resursi” ir visi cietie, šķidrie vai gāzveida minerālu resursi;

                  d)

                  “darbības saistībā ar resursu izpēti un/vai izmantošanu protokola zonā” (turpmāk “darbības”) ir:

                              i)

                              zinātniskās pētniecības darbības saistībā ar jūras gultnes un tās dzīļu resursiem;

                              ii)

                              izpētes darbības:

                                          —

                                          seismoloģiskās darbības, jūras gultnes un tās dzīļu izpēte, paraugu ņemšana,

                                          —

                                          izmēģinājuma urbšanas darbi;

                              iii)

                              izmantošanas darbības:

                                          —

                                          iekārtas uzstādīšana resursu ieguvei un ar to saistītās darbības,

                                          —

                                          ekspluatācijas urbumi,

                                          —

                                          ieguve, apstrāde un uzglabāšana,

                                          —

                                          transportēšana uz krastu pa cauruļvadiem un iekraušana kuģos,

                                          —

                                          apkope, remonts un citas palīgdarbības;

                  e)

                  “piesārņojums” ir definēts atbilstīgi konvencijas 2. panta a) punktam;

                  f)

                  “iekārta” ir jebkāda nostiprināta vai peldoša konstrukcija un jebkura tās sastāvdaļa, ko izmanto darbībās, tostarp jo īpaši:

                              i)

                              nostiprinātas vai pārvietojamas jūras piekrasta zonas urbšanas ierīces;

                              ii)

                              nostiprinātas vai peldošas ražošanas ierīces, tostarp dinamiski pozicionētas ierīces;

                              iii)

                              jūras piekrasta zonas uzglabāšanas iekārtas, tostarp šim nolūkam izmantotie kuģi;

                              iv)

                              jūras piekrasta zonas kravas termināļi un iegūto produktu transportēšanas sistēmas, piemēram, zemūdens cauruļvadi;

                              v)

                              tai pievienotie aparāti un iekārtas no jūras gultnes vai tās dzīlēm iegūto vielu pārkraušanai, apstrādei, uzglabāšanai un iznīcināšanai;

                  g)

                  “operators” ir:

                              i)

                              jebkura fiziska vai juridiska persona, kam Puse, kuras jurisdikcijā ir teritorija, kurā tiek veiktas darbības (turpmāk “Līgumslēdzēja puse”), saskaņā ar šo protokolu ir piešķīrusi pilnvaras veikt darbības un/vai kas veic šādas darbības; vai

                              ii)

                              jebkura persona, kurai nav pilnvaru šā protokola nozīmē, bet kura de facto kontrolē šādas darbības;

                  h)

                  “drošības zona” ir zona, kas izveidota ap iekārtām saskaņā ar vispārējo starptautisko tiesību aktu noteikumiem un tehniskajām prasībām, ar atbilstīgu marķējumu, lai nodrošinātu gan navigācijas, gan iekārtu drošību;

                  i)

                  “atkritumi” ir jebkura veida, formas vai raksturojuma vielas un materiāli, kas radušies no darbībām, uz kurām attiecas šis protokols, un ko likvidē vai kas ir paredzēti likvidēšanai, vai ko pieprasa likvidēt;

                  j)

                  “kaitīgas vai indīgas vielas un materiāli” ir jebkura veida, formas vai raksturojuma vielas un materiāli, kas var radīt piesārņojumu, ja tiek ievesti protokola zonā;

                  k)

                  “ķīmiskās izmantošanas plāns” ir operatora sagatavots plāns jebkurai jūras piekrasta zonas iekārtai, kurā norāda:

                              i)

                              ķīmiskās vielas, kuras operators plāno izmantot operācijās;

                              ii)

                              iemesls vai iemesli, kāpēc operators plāno izmantot ķīmiskās vielas;

                              iii)

                              maksimālā ķīmisko vielu koncentrācija, ko operators plāno izmantot kopā ar jebkādām citām vielām, un maksimālie daudzumi, ko plānots izmantot jebkurā konkrētā laikposmā;

                              iv)

                              teritorija, kurā ķīmiskās vielas var nonākt jūras vidē;

                  l)

                  “nafta” ir nafta jebkurā veidā, tostarp jēlnafta, degvieleļļa, naftas nosēdumi, naftas atkritumi un rafinēti produkti, un, neierobežojot iepriekšminētos vispārīgos formulējumus, vielas, kas minētas šā protokola papildinājumā;

                  m)

                  “naftas maisījums” ir maisījums, kura sastāvā ir nafta;

                  n)

                  “notekūdeņi” ir:

                              i)

                              kanalizācijas ūdeņi un citi atkritumi no jebkura veida tualetēm, pisuāriem un ūdens klozetu izvadcaurulēm;

                              ii)

                              kanalizācijas ūdeņi no izlietnēm, vannām un izvadcaurulēm, kas atrodas ārstniecības telpās (ambulancēs, lazaretēs utt.);

                              iii)

                              citi notekūdeņi sajaukumā ar iepriekš minētajiem kanalizācijas ūdeņiem;

                  o)

                  “paliekas” ir visa veida pārtikas atliekas, sadzīves atkritumi un atkritumi, kuri radušies iekārtas normālas ekspluatācijas rezultātā un kuri nepārtraukti vai laiku pa laikam jālikvidē, izņemot tās vielas, kas definētas vai minētas citur šajā protokolā;

                  p)

                  “saldūdens robeža” ir vieta ūdenstecēs, kur nelielu plūdmaiņu laikā un laikā, kad ir maza saldūdens plūsma, ir vērojams sāļuma pieaugums sakarā ar jūras ūdens klātbūtni.

            2. pants
      Ģeogrāfiskā darbības zona
      1.   Teritorija, uz kuru attiecas protokols (minēta šajā protokolā kā “protokola zona”), ir:

                  a)

                  Vidusjūras reģions, kā definēts konvencijas 1. pantā, tostarp kontinentālais šelfs, jūras gultne un tās dzīles;

                  b)

                  ūdeņi, tostarp jūras gultne un tās dzīles, kas atrodas uz krasta pusi no bāzes līnijas, no kuras tiek mērīts teritoriālo ūdeņu platums, un, ja ir ūdensteces, – līdz saldūdens robežai.

            2.   Jebkura no šā protokola Līgumslēdzējām pusēm (turpmāk šajā protokolā “Puses”) var iekļaut protokola zonā savu teritoriju mitrājus vai piekrastes teritorijas.
      3.   Nekas šajā protokolā vai jebkurā tiesību aktā, kas pieņemts, pamatojoties uz šo protokolu, neskar jebkuras valsts tiesības attiecībā uz kontinentālā šelfa robežas noteikšanu.
      3. pants
      Vispārīgas saistības
      1.   Puses katra atsevišķi vai divpusējā vai daudzpusējā sadarbībā veic visus vajadzīgos pasākumus, lai novērstu, samazinātu, apkarotu un kontrolētu piesārņojumu protokola zonā, kas rodas no darbībām, inter alia nodrošinot, ka šim nolūkam izmanto labākās pieejamās metodes, kas ir ekoloģiski efektīvas un ekonomiski atbilstīgas.
      2.   Puses nodrošina, ka tiek veikti visi nepieciešamie pasākumi, lai darbības neradītu piesārņojumu.
      II   IEDAĻA

         ATĻAUJU SISTĒMA

      4. pants
      Vispārīgi principi
      1.   Par visām darbībām protokola zonā, tostarp iekārtu montāžu uz vietas, no kompetentās iestādes iepriekš saņem rakstisku atļauju veikt izpēti vai izmantošanu. Šī iestāde pirms atļaujas izsniegšanas pārliecinās, ka iekārta ir izgatavota atbilstīgi starptautiskajiem standartiem un praksei un ka operatoram ir tehniskā pieredze un finansiālas iespējas darbību veikšanai. Šo atļauju izsniedz kompetentās iestādes saskaņā ar atbilstīgo kārtību.
      2.   Atļauju neizsniedz, ja ir pazīmes, ka piedāvātās darbības var radīt būtiskus kaitējumus videi, no kuriem nebūtu iespējams izvairīties, ievērojot atļaujā noteiktos un šā protokola 6. panta 3. punktā minētos nosacījumus.
      3.   Apsverot iekārtas izvietošanas atļauju, Līgumslēdzēja puse nodrošina, ka tas nekaitēs esošām iekārtām, jo īpaši cauruļvadiem un kabeļiem.
      5. pants
      Prasības atļaujas saņemšanai
      1.   Līgumslēdzēja puse nosaka, ka, piesakoties atļaujas saņemšanai vai atjaunošanai, potenciālajam operatoram kompetentajai iestādei jāiesniedz projekts un pieteikumā jāiekļauj šāda informācija:

                  a)

                  pētījums par ierosināto darbību ietekmi uz vidi; kompetentā iestāde, ņemot vērā darbību veidu, jomu, ilgumu un tehniskās metodes, kā arī teritorijas īpašības, var pieprasīt sagatavot ietekmes uz vidi novērtējumu saskaņā ar šā protokola IV pielikumu;

                  b)

                  precīzas norādes attiecībā uz to ģeogrāfisko apgabalu, kur paredzēta darbība, ietverot drošības zonas;

                  c)

                  ziņas par potenciālā operatora un iekārtas personāla profesionālo un tehnisko kvalifikāciju, kā arī par apkalpes sastāvu;

                  d)

                  drošības pasākumi, kā norādīts 15. pantā;

                  e)

                  operatora ārkārtas rīcības plāns, kā norādīts 16. pantā;

                  f)

                  pārraudzības procedūras, kā norādīts 19. pantā;

                  g)

                  iekārtu novākšanas plāni, kā norādīts 20. pantā;

                  h)

                  piesardzības pasākumi īpaši aizsargājamās teritorijās, kā norādīts 21. pantā;

                  i)

                  atbildības apdrošināšana vai cits finansiāls nodrošinājums, kā norādīts 27. panta 2. punkta b) apakšpunktā.

            2.   Attiecībā uz zinātniskās pētniecības un izpētes darbībām kompetentā iestāde var nolemt ierobežot šā panta 1. punktā minēto prasību apjomu, ņemot vērā darbību raksturu, jomu, ilgumu un tehniskās metodes, kā arī teritorijas īpašības.
      6. pants
      Atļauju piešķiršana
      1.   Atļaujas, kas minētas 4. pantā, piešķir tikai tad, kad kompetentā iestāde ir pārbaudījusi, vai ir izpildītas 5. pantā un IV pielikumā minētās prasības.
      2.   Katrā atļaujā norāda darbības un atļaujas derīguma termiņu, nosaka ģeogrāfiskās robežas teritorijai, uz kuru atļauja attiecas, un norāda tehniskās prasības un atļautās iekārtas. Nepieciešamās drošības zonas nosaka vēlākā atbilstīgā posmā.
      3.   Atļaujā var paredzēt nosacījumus attiecībā uz pasākumiem, tehniskajiem paņēmieniem vai metodēm, kas paredzētas, lai līdz minimumam samazinātu riskus un kaitējumu no piesārņojuma šo darbību rezultātā.
      4.   Puses iespējami drīz paziņo organizācijai par izsniegtajām vai atjaunotajām atļaujām. Organizācija reģistrē visas protokola zonā atļautās iekārtas.
      7. pants
      Sankcijas
      Katra Puse nosaka sankcijas, kas piemērojamas, ja netiek pildītas no šā protokola izrietošās saistības, tiek pārkāpti valsts tiesību akti vai noteikumi attiecībā uz šā protokola īstenošanu vai ja nav izpildīti atļaujā minētie īpašie nosacījumi.
      III   IEDAĻA

         ATKRITUMI UN KAITĪGAS VAI INDĪGAS VIELAS UN MATERIĀLI

      8. pants
      Vispārīgi pienākumi
      Neskarot citus šajā iedaļā minētos standartus vai pienākumus, Puses operatoriem uzliek vispārīgu pienākumu izmantot vislabākos pieejamos, videi draudzīgākos un ekonomiski pamatotākos tehniskos paņēmienus un ievērot starptautiski pieņemtos standartus attiecībā uz atkritumiem, kā arī kaitīgu vai indīgu vielu un materiālu izmantošanu, uzglabāšanu un likvidēšanu, lai līdz minimumam samazinātu piesārņošanas risku.
      9. pants
      Kaitīgas vai indīgas vielas un materiāli
      1.   Darbībās izmantojamo ķīmisko vielu izmantošanu un uzglabāšanu apstiprina kompetentā iestāde, pamatojoties uz ķīmisko vielu izmantošanas plānu.
      2.   Līgumslēdzēja puse var regulēt, ierobežot vai aizliegt ķīmisko vielu izmantošanu darbību veikšanai atbilstīgi pamatnostādnēm, kas jāpieņem Līgumslēdzējām pusēm.
      3.   Lai aizsargātu vidi, Puses nodrošina, ka katrai vielai un materiālam, kuru izmanto darbību veikšanai, tiek pievienots sastāva apraksts, ko sagatavojis šo vielu vai materiālu ražotājs.
      4.   Protokola zonā ir aizliegts atbrīvoties no kaitīgām vai indīgām vielām un materiāliem, kas radušies tādu darbību rezultātā, uz kurām attiecas šis protokols, un kas ir uzskaitīti šā protokola I pielikumā.
      5.   Lai protokola zonā atbrīvotos no kaitīgām vai indīgām vielām un materiāliem, kas radušies tādu darbību rezultātā, uz kurām attiecas šis protokols, un kas ir uzskaitīti šā protokola II pielikumā, katrā gadījumā ir vajadzīga īpaša kompetentās iestādes atļauja.
      6.   Lai protokola zonā atbrīvotos no visām pārējām kaitīgām vai indīgām vielām un materiāliem, kas radušies tādu darbību rezultātā, uz kurām attiecas šis protokols, un kas var radīt piesārņojumu, ir vajadzīga iepriekš izsniegta vispārēja kompetentās iestādes atļauja.
      7.   Atļaujas, kas minētas 5. un 6. punktā, izsniedz tikai pēc rūpīgas visu šā protokola III pielikumā noteikto faktoru apsvēršanas.
      10. pants
      Nafta un naftas maisījumi, urbšanas šķidrumi un blakusprodukti
      1.   Puses formulē un pieņem vienotus standartus par atbrīvošanos no naftas un naftas maisījumiem iekārtās protokola zonā:

                  a)

                  šos vienotos standartus formulē saskaņā ar V pielikuma A daļas noteikumiem;

                  b)

                  šie vienotie standarti nav mazāk ierobežojoši kā turpmāk minētie, konkrēti:

                              i)

                              mašīntelpu kanalizācijā maksimālais neatšķaidītas naftas saturs 15 mg uz litru;

                              ii)

                              ražošanā izmantotajā ūdenī maksimālais naftas saturs vidēji 40 mg uz litru jebkurā kalendārajā mēnesī; saturs ne brīdi nedrīkst pārsniegt 100 mg uz litru;

                  c)

                  Puses, savstarpēji vienojoties, nosaka, kāda metode tiks izmantota, lai analizētu naftas sastāvu.

            2.   Puses formulē un pieņem vienotus standartus par urbšanas šķidrumu un urbšanas blakusproduktu izmantošanu un atbrīvošanos no tiem protokola zonā. Šādus vienotos standartus formulē saskaņā ar V pielikuma B daļas noteikumiem.
      3.   Katra Puse veic atbilstīgus pasākumus, lai ieviestu vienotos standartus, kas pieņemti saskaņā ar šo pantu, vai ieviestu stingrākus standartus, kurus tā var būt pieņēmusi.
      11. pants
      Notekūdeņi
      1.   Līgumslēdzēja puse protokola zonā aizliedz atbrīvoties no notekūdeņiem, kas nākuši no iekārtām, kuras pastāvīgi apkalpo 10 vai vairāk cilvēku, izņemot gadījumus, ja:

                  a)

                  ar kompetentās iestādes atļauju no iekārtas izplūst attīrīti notekūdeņi vismaz četru jūras jūdžu attālumā no tuvākās sauszemes vai nostiprinātām zvejas iekārtām, ļaujot Līgumslēdzējai pusei lemt par katru gadījumu atsevišķi;

                  b)

                  notekūdeņi nav attīrīti, bet atbrīvošanās notiek saskaņā ar starptautiskajiem noteikumiem un standartiem; vai

                  c)

                  notekūdeņi plūst cauri apstiprinātai notekūdeņu attīrīšanas iekārtai, ko sertificējusi kompetentā iestāde.

            2.   Līgumslēdzēja puse attiecīgā gadījumā, ja uzskata to par vajadzīgu, piemēro stingrākus noteikumus, inter alia straumju virzienu dēļ attiecīgajā zonā vai tuvumā jebkurai no 21. pantā minētajām zonām.
      3.   Izņēmumus, kas minēti 1. punktā, nepiemēro, ja izplūde rada redzamas peldošas cietas daļiņas vai iekrāso apkārtējo ūdeni, maina tā krāsu vai caurspīdīgumu.
      4.   Ja notekūdeņi ir sajaukti ar atkritumiem un kaitīgām vai indīgām vielām un materiāliem, uz kuriem attiecas atšķirīgas prasības par to izvadīšanu, piemēro stingrākās prasības.
      12. pants
      Paliekas
      1.   Līgumslēdzēja puse protokola zonā aizliedz atbrīvoties no šādiem produktiem un materiāliem:

                  a)

                  visa veida plastmasa, tostarp, bet ne tikai sintētiskas troses, sintētiski zvejas tīkli un plastmasas atkritumu maisi;

                  b)

                  visas pārējās paliekas, kas bioloģiski nesadalās, tostarp papīra izstrādājumi, lupatas, stikls, metāls, pudeles, māla trauki, kravas stiprinājumi, apšuvuma un iepakojuma materiāli.

            2.   Atbrīvošanās no pārtikas atkritumiem protokola zonā notiek pēc iespējas tālāk no sauszemes atbilstīgi starptautiskajiem noteikumiem un standartiem.
      3.   Ja paliekas ir sajauktas ar citām izplūdēm, uz kurām attiecas atšķirīgas prasības par atbrīvošanos no tām vai to izvadīšanu, piemēro stingrākās prasības.
      13. pants
      Savākšanas iekārtas, norādījumi un sankcijas
      Puses nodrošina, ka:

                  a)

                  operatori apmierinoši atbrīvojas no visiem atkritumiem un kaitīgajām vai indīgajām vielām un materiāliem paredzētajās sauszemes savākšanas iekārtās, izņemot gadījumus, ja protokolā atļauts rīkoties citādi;

                  b)

                  personālam tiek doti norādījumi par atbilstīgiem veidiem, kā atbrīvoties no atkritumiem;

                  c)

                  ja notiek neatļauta atbrīvošanās no atkritumiem, tiek piemērotas sankcijas.

            14. pants
      Izņēmumi
      1.   Šīs iedaļas noteikumus nepiemēro, ja:

                  a)

                  nepārvaramas varas gadījumā un jo īpaši saistībā ar atbrīvošanos no atkritumiem:

                              —

                              lai glābtu cilvēku dzīvību,

                              —

                              lai nodrošinātu iekārtu drošību,

                              —

                              ja sabojāta iekārta vai tās aprīkojums,

                        ar nosacījumu, ka pēc kaitējuma atklāšanas vai pēc tam, kad veikta atbrīvošanās no atkritumiem, ir veikti visi saprātīgie piesardzības pasākumi, lai samazinātu negatīvo ietekmi;

                  b)

                  atbrīvošanās jūrā no vielām, kas satur naftu, vai kaitīgām vai indīgām vielām vai materiāliem, attiecībā uz kuriem nepieciešama kompetentās iestādes iepriekšēja atļauja, notiek nolūkā novērst konkrētus piesārņošanas gadījumus, lai mazinātu piesārņojuma radīto kaitējumu.

            2.   Tomēr šīs iedaļas noteikumus piemēro visos gadījumos, kad operators ir rīkojies ar nodomu radīt kaitējumu vai neapdomīgi, apzinoties, ka kaitējums varbūt radīsies.
      3.   Par atbrīvošanos no atkritumiem, ko veic šā panta 1. punktā minētajos apstākļos, nekavējoties paziņo organizācijai un vai nu ar organizācijas starpniecību, vai tiešā veidā, jebkurai Pusei vai Pusēm, kuras tas var ietekmēt, norādot pilnīgu informāciju par apstākļiem un atkritumu vai kaitīgo vai indīgo vielu vai materiālu, no kuriem notikusi atbrīvošanās, raksturu un daudzumu.
      IV   IEDAĻA

         AIZSARDZĪBAS PASĀKUMI

      15. pants
      Drošības pasākumi
      1.   Tā Līgumslēdzēja puse, kuras jurisdikcijā darbības paredzētas vai tiek veiktas, nodrošina, ka tiek ievēroti drošības pasākumi saistībā ar iekārtu projektēšanu, būvniecību, izvietošanu, aprīkojumu, marķējumu, darbību un uzturēšanu.
      2.   Līgumslēdzēja puse nodrošina, ka operatoram iekārtās vienmēr ir atbilstīgs, labā darba kārtībā uzturēts aprīkojums un ierīces cilvēku dzīvības aizsardzībai, nejauša piesārņojuma novēršanai un apkarošanai un ātras reaģēšanas uz ārkārtas situācijām atvieglošanai, izmantojot labākos pieejamos ekoloģiski efektīvos un ekonomiski piemērotos tehniskos paņēmienus un ievērojot 16. pantā minētā operatora rīcības plāna avārijas situācijās noteikumus.
      3.   Kompetentā iestāde pieprasa attiecīgu atzītas institūcijas izsniegtu drošības sertifikātu (turpmāk “sertifikāts”), kuru iesniedz attiecībā uz ražošanas platformām, mobilām jūras piekrasta zonu urbšanas platformām, piekrasta zonu uzglabāšanas iekārtām, piekrasta zonu iekraušanas sistēmām un cauruļvadiem un attiecībā uz citām iekārtām, kuras var paredzēt Līgumslēdzēja puse.
      4.   Ar pārbaužu palīdzību Puses nodrošina, ka operatori veic darbības saskaņā ar šo pantu.
      16. pants
      Rīcības plānošana avārijas situācijās
      1.   Avārijas situācijās Līgumslēdzējas puses mutatis mutandis piemēro Protokola par sadarbību avārijas situācijās Vidusjūrā radītā naftas un citu kaitīgo vielu piesārņojuma apkarošanā noteikumus.
      2.   Katra Puse pieprasa, lai tās jurisdikcijā esošajiem operatoriem, kas atbild par iekārtām, būtu avārijas situāciju plāns nejauša piesārņojuma apkarošanai, kas saskaņots ar Līgumslēdzējas puses avārijas situāciju plānu, kurš izveidots saskaņā ar Protokolu par sadarbību avārijas situācijās Vidusjūrā radītā naftas un citu kaitīgo vielu piesārņojuma apkarošanā un apstiprināts atbilstīgi kompetento iestāžu izstrādātām procedūrām.
      3.   Katra Līgumslēdzēja puse koordinē avārijas situāciju plānu izstrādi un īstenošanu. Šādus plānus izstrādā saskaņā ar kompetentās starptautiskās organizācijas pieņemtajām pamatnostādnēm. Tie jo īpaši atbilst šā protokola VII pielikuma noteikumiem.
      17. pants
      Paziņošana
      Katra Puse nosaka, ka operatori, kas atbild par tās jurisdikcijā esošajām iekārtām, nekavējoties ziņo kompetentajai iestādei par:

                  a)

                  jebkuru gadījumu to iekārtā, kurš rada vai draud radīt piesārņojumu protokola zonā;

                  b)

                  jebkuru jūrā novēroto gadījumu, kurš rada vai draud radīt piesārņojumu protokola zonā.

            18. pants
      Savstarpēja palīdzība avārijas situācijās
      Avārijas situācijās Puse, kam vajadzīgs atbalsts, lai novērstu, mazinātu vai apkarotu darbību rezultātā radušos piesārņojumu, var lūgt palīdzību pārējām Pusēm vai nu tieši, vai izmantojot Vidusjūras Reģionālo centru ārkārtas reaģēšanai uz jūras piesārņošanu (REMPEC), kas dara visu iespējamo, lai sniegtu lūgto atbalstu.
      Šim nolūkam Puse, kas ir Puse arī Protokolā par sadarbību avārijas situācijās Vidusjūrā radītā naftas un citu kaitīgo vielu piesārņojuma apkarošanā, piemēro attiecīgos minētā protokola noteikumus.
      19. pants
      Pārraudzība
      1.   Operators novērtē vai uzdod kvalificētai iestādei vai ekspertam šajā jautājumā novērtēt savu darbību ietekmi uz vidi saistībā ar darbībās izmantoto tehnisko paņēmienu, raksturu, jomu, ilgumu un teritorijas īpatnībām un periodiski vai pēc kompetentās iestādes pieprasījuma par to ziņo, lai šī kompetentā iestāde to izvērtētu saskaņā ar kompetentās iestādes izstrādāto procedūru tās atļauju piešķiršanas sistēmā.
      2.   Kompetentā iestāde vajadzības gadījumā izveido valsts pārraudzības sistēmu, lai regulāri pārraudzītu iekārtas un darbību ietekmi uz vidi, nodrošinot, ka tiek izpildīti nosacījumi par atļaujas piešķiršanu.
      20. pants
      Iekārtu aizvākšana
      1.   Ņemot vērā kompetentās starptautiskās organizācijas pieņemtās pamatnostādnes un standartus, kompetentā iestāde pieprasa operatoram aizvākt jebkuru pamestu vai vairs neizmantotu iekārtu, lai nodrošinātu kuģošanas drošību. Šādu aizvākšanu veic arī, ņemot vērā citus likumīgus jūras izmantošanas veidus, jo īpaši zvejošanu, jūras vides aizsardzību un citu Līgumslēdzēju pušu tiesības un pienākumus. Pirms aizvākšanas operators pēc paša ierosmes veic visus vajadzīgos pasākumus, lai darbību veikšanas vietā novērstu sūces vai noplūdes.
      2.   Kompetentā iestāde saskaņā ar šā panta 1. punktu pieprasa operatoram aizvākt pamestos vai vairs neizmantotos cauruļvadus vai iztīrīt to iekšpusi un atstāt tos, vai iztīrīt to iekšpusi un aprakt tos tā, lai tie neradītu piesārņojumu, neapdraudētu kuģošanu, netraucētu zveju, neradītu draudus jūras videi vai netraucētu jūras cita veida likumīgu izmantošanu vai citu Līgumslēdzēju pušu tiesības un pienākumus. Kompetentā iestāde nodrošina, ka jebkura apraktā cauruļvada dziļums, atrašanās vieta un izmēri tiek nodoti atbilstīgai atklātībai un ka šī informācija tiek norādīta kartēs un paziņota organizācijai un citām kompetentām starptautiskām organizācijām un Pusēm.
      3.   Šā panta noteikumi attiecas arī uz iekārtām, ko vairs neizmanto vai ir pametis jebkurš operators, kura atļauja var būt anulēta vai apturēta saskaņā ar 7. pantu.
      4.   Kompetentā iestāde var norādīt iespējamos grozījumus, kas jāveic attiecībā uz darbību līmeni un sākotnēji paredzētajiem pasākumiem jūras vides aizsardzībai.
      5.   Kompetentā iestāde var regulēt atļauto darbību cesiju vai nodošanu citām personām.
      6.   Ja operators nepilda šā panta noteikumus, kompetentā iestāde uz operatora rēķina uzņemas tādas darbības vai tādu darbību veikšanu, kas var būt vajadzīgas, lai novērstu operatora bezdarbības sekas.
      21. pants
      Īpaši aizsargājamas teritorijas
      Lai aizsargātu teritorijas, kas noteiktas Protokolā par īpaši aizsargājamām teritorijām Vidusjūras reģionā, un jebkuru citu Puses noteiktu teritoriju un lai sekmētu tajā minēto mērķu sasniegšanu, Puses vai nu individuāli, vai daudzpusējā vai divpusējā sadarbībā veic īpašus pasākumus atbilstīgi starptautiskajiem tiesību aktiem, lai novērstu, mazinātu, apkarotu un kontrolētu piesārņojumu, ko rada šajās teritorijās veiktās darbības.
      Papildus pasākumiem atļauju piešķiršanai, kas minēti Protokolā par īpaši aizsargājamām teritorijām Vidusjūras reģionā, šādi pasākumi inter alia var ietvert:

                  a)

                  īpašus ierobežojumus vai nosacījumus, piešķirot atļaujas šādām teritorijām:

                              i)

                              sagatavot un izvērtēt ietekmes uz vidi novērtējumus;

                              ii)

                              šādās teritorijās izstrādāt īpašus noteikumus attiecībā uz iekārtu pārraudzību, aizvākšanu un jebkādas atbrīvošanās no atkritumiem aizliegšanu;

                  b)

                  intensīvāku informācijas apmaiņu starp operatoriem, kompetentajām iestādēm, Pusēm un organizāciju par jautājumiem, kas var ietekmēt šīs teritorijas.

            V   IEDAĻA

         SADARBĪBA

      22. pants
      Pētījumi un izpētes programmas
      Saskaņā ar konvencijas 13. pantu Puses vajadzības gadījumā sadarbojas, veicinot pētījumus un uzsākot zinātniskās un tehnoloģiskās izpētes programmas ar mērķi izstrādāt jaunas metodes, lai:

                  a)

                  veiktu darbības tādā veidā, kas līdz minimumam samazina piesārņošanas risku;

                  b)

                  novērstu, mazinātu, apkarotu un kontrolētu piesārņojumu, jo īpaši avārijas situācijās.

            23. pants
      Starptautiskie noteikumi, standarti un ieteicamās prakses un procedūras
      1.   Puses tieši vai ar organizācijas vai citu kompetentu starptautisku organizāciju starpniecību sadarbojas, lai:

                  a)

                  noteiktu atbilstīgus zinātniskus kritērijus starptautisku noteikumu, standartu un ieteicamo prakšu un procedūru formulēšanai un izstrādei, lai sasniegtu šā protokola mērķus;

                  b)

                  formulētu un izstrādātu šādus starptautiskus noteikumus, standartus un ieteicamās prakses un procedūras;

                  c)

                  formulētu un pieņemtu pamatnostādnes saskaņā ar starptautiskajām praksēm un procedūrām, lai nodrošinātu VI pielikuma noteikumu ievērošanu.

            2.   Puses pēc iespējas ātrāk cenšas saskaņot savus normatīvos aktus ar starptautiskajiem noteikumiem, standartiem un ieteicamajām praksēm un procedūrām, kas minētas šā panta 1. punktā.
      3.   Puses iespēju robežās cenšas apmainīties ar informāciju, kas attiecas uz to iekšzemes politiku, normatīvajiem aktiem un saskaņošanu, kas minēta šā panta 2. punktā.
      24. pants
      Zinātniskā un tehniskā palīdzība jaunattīstības valstīm
      1.   Puses tieši vai ar kompetentu reģionālo vai citu starptautisko organizāciju palīdzību sadarbojas, lai formulētu un iespēju robežās īstenotu palīdzības programmas jaunattīstības valstīm, jo īpaši zinātnes, juridiskajā, izglītības un tehnoloģiju jomā, lai novērstu, mazinātu, apkarotu un kontrolētu piesārņojumu sakarā ar darbībām protokola darbības zonā.
      2.   Tehniskā palīdzība jo īpaši ietver zinātniskā, juridiskā un tehniskā personāla apmācību, kā arī šo valstu veiktu atbilstīga aprīkojuma iegādi, izmantošanu un ražošanu ar izdevīgiem nosacījumiem, par kuriem vienojas attiecīgās Puses.
      25. pants
      Savstarpēja informēšana
      Puses tieši vai ar organizācijas starpniecību informē viena otru par veiktajiem pasākumiem, sasniegtajiem rezultātiem un attiecīgā gadījumā par grūtībām, kas radušās, piemērojot šo protokolu. Par procedūrām šādas informācijas vākšanai un iesniegšanai vienojas Pušu sanāksmēs.
      26. pants
      Pārrobežu piesārņojums
      1.   Katra Puse veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka darbības tās jurisdikcijā tiek veiktas tā, lai neradītu piesārņojumu ārpus tās jurisdikcijas robežām.
      2.   Tā Puse, kuras jurisdikcijā ir paredzēts veikt vai tiek veiktas darbības, ņem vērā jebkādu negatīvu ietekmi uz vidi, neskatoties uz to, vai šāda ietekme varētu rasties tās jurisdikcijas robežās vai aiz šādām robežām.
      3.   Ja Puse uzzina par gadījumiem, kad jūras videi draud briesmas no piesārņojuma vai tā tiek piesārņota, vai ir tikusi piesārņota, tā nekavējoties informē pārējās Puses, kuras, pēc tās domām, varētu skart šis kaitējums, kā arī Vidusjūras Reģionālo centru ārkārtas reaģēšanai uz jūras piesārņošanu (REMPEC), un sniedz tiem savlaicīgu informāciju, kas ļautu vajadzības gadījumā veikt atbilstīgus pasākumus. REMPEC nekavējoties izplata informāciju visām iesaistītajām Pusēm.
      4.   Puses atbilstīgi to tiesību sistēmām un vajadzības gadījumā, pamatojoties uz nolīgumu, cenšas nodrošināt vienlīdzīgu piekļuvi un izturēšanos administratīvajā tiesvedībā personām citās valstīs, kuras var skart piesārņojums vai citas negatīvas sekas no iecerētajām vai notiekošajām operācijām.
      5.   Ja piesārņojuma izcelsme ir tādas valsts teritorijā, kas nav šā protokola Līgumslēdzēja puse, ikviena skartā Līgumslēdzēja puse cenšas sadarboties ar minēto valsti, lai padarītu iespējamu protokola piemērošanu.
      27. pants
      Atbildība un kompensācija
      1.   Saskaņā ar konvencijas 16. pantu Puses apņemas pēc iespējas drīzāk sadarboties, formulējot un pieņemot attiecīgus noteikumus un procedūras, lai varētu noteikt atbildību un kompensāciju par kaitējumu, kas radies no šajā protokolā norādītajām darbībām.
      2.   Līdz tiks izstrādātas šādas procedūras, katra Puse:

                  a)

                  veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka atbildību par darbību izraisīto kaitējumu uzņemas operatori un ka tie maksā tūlītēju un atbilstīgu kompensāciju;

                  b)

                  veic visus vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka operatoriem ir un tiek saglabāts apdrošināšanas segums vai cits tāda veida finansiāls nodrošinājums ar tādiem nosacījumiem, kā norāda Līgumslēdzēja puse, lai nodrošinātu kompensāciju par kaitējumiem, ko izraisījušas darbības, uz kurām attiecas šis protokols.

            VI   IEDAĻA

         NOBEIGUMA NOTEIKUMI

      28. pants
      Kompetento iestāžu norīkošana
      Katra Līgumslēdzēja puse norīko vienu vai vairākas kompetentās iestādes, kas:

                  a)

                  piešķir, atjauno un reģistrē atļaujas, kas paredzētas šā protokola II iedaļā;

                  b)

                  izsniedz un reģistrē īpašās un vispārējās atļaujas, kas minētas šā protokola 9. pantā;

                  c)

                  izsniedz atļaujas, kas minētas šā protokola V pielikumā;

                  d)

                  apstiprina attīrīšanas sistēmu un apliecina notekūdeņu attīrīšanas iekārtas, kas minētas šā protokola 11. panta 1. punktā;

                  e)

                  izsniedz iepriekšēju apstiprinājumu ārkārtas atbrīvošanās no atkritumiem gadījumiem, kas minēti šā protokola 14. panta 1. punkta b) apakšpunktā;

                  f)

                  veic pienākumus attiecībā uz drošības pasākumiem, kas minēti šā protokola 15. panta 3. un 4. punktā;

                  g)

                  veic funkcijas saistībā ar rīcības plānošanu avārijas situācijās, kura aprakstīta šā protokola 16. pantā un VII pielikumā;

                  h)

                  izstrādā pārraudzības procedūras, kā noteikts šā protokola 19. pantā;

                  i)

                  uzrauga iekārtu aizvākšanas operācijas, kā noteikts šā protokola 20. pantā.

            29. pants
      Pārejas pasākumi
      Katra Puse izstrādā procedūras un noteikumus par atļautām vai neatļautām darbībām, kas uzsāktas pirms šā protokola stāšanās spēkā, lai pēc iespējas nodrošinātu to atbilstību šā protokola noteikumiem.
      30. pants
      Sanāksmes
      1.   Pušu kārtējās sanāksmes notiek kopā ar konvencijas Līgumslēdzēju pušu kārtējām sanāksmēm, kas tiek organizētas saskaņā ar konvencijas 18. pantu. Saskaņā ar konvencijas 18. pantu Puses var organizēt arī ārkārtas sanāksmes.
      2.   Šā protokola Pušu sanāksmju funkcijas inter alia ir šādas:

                  a)

                  pastāvīgi uzraudzīt šā protokola īstenošanu un izsvērt pieņemto pasākumu efektivitāti un jebkuru citu pasākumu, jo īpaši pielikumu un papildinājumu veidā, lietderību;

                  b)

                  pārskatīt un grozīt jebkuru šā protokola pielikumu vai papildinājumu;

                  c)

                  izskatīt informāciju par saskaņā ar šā protokola II iedaļu piešķirtajām vai atjaunotajām atļaujām;

                  d)

                  izskatīt informāciju par saskaņā ar šā protokola III iedaļu izdotajām atļaujām un dotajiem apstiprinājumiem;

                  e)

                  pieņemt šā protokola 9. panta 2. punktā un 23. panta 1. punkta c) apakšpunktā minētās pamatnostādnes;

                  f)

                  izskatīt ierakstus ārkārtas rīcības plānos un iejaukšanās pasākumus avārijas situācijās, kuri pieņemti saskaņā ar šā protokola 16. pantu;

                  g)

                  noteikt kritērijus un formulēt starptautiskos noteikumus, standartus un ieteicamo praksi un procedūras saskaņā ar šā protokola 23. panta 1. punktu jebkurā formā, par kuru Puses var vienoties;

                  h)

                  atvieglot V iedaļā minēto politiku īstenošanu un mērķu sasniegšanu, jo īpaši valstu un Eiropas Kopienas tiesību aktu saskaņošanu saskaņā ar šā protokola 23. panta 2. punktu;

                  i)

                  izskatīt sasniegto šā protokola 27. panta īstenošanā;

                  j)

                  pildīt citas funkcijas, kas var būt vajadzīgas, lai piemērotu šo protokolu.

            31. pants
      Attiecības ar konvenciju
      1.   Attiecībā uz šo protokolu piemēro konvencijas noteikumus, kuri attiecas uz jebkuru protokolu.
      2.   Attiecībā uz šo protokolu piemēro reglamentu un finanšu noteikumus, kas pieņemti, ievērojot konvencijas 24. pantu, ja vien šā protokola dalībvalstis nevienojas citādi.
      32. pants
      Noslēguma klauzula
      1.   Šo protokolu atklāj parakstīšanai no 1994. gada 14. oktobra līdz 1995. gada 14. oktobrim Madridē jebkurai konvencijas parakstītājvalstij, kas bija uzaicināta piedalīties 1994. gada 13. un 14. oktobrī Madridē notikušajā Vidusjūras reģiona piekrastes valstu pilnvaroto konferencē par Protokolu Vidusjūras aizsardzībai pret piesārņojumu, ko izraisa jūras gultnes un tās dzīļu izpēte un izmantošana. Saskaņā ar konvencijas 30. pantu protokols līdz tam pašam laikam ir atklāts parakstīšanai Eiropas Kopienai un jebkuram līdzīgam reģionālam ekonomiskajam grupējumam, kurā vismaz viens loceklis ir protokola zonas piekrastes valsts un kuram ir kompetence jomās, uz ko attiecas šis protokols.
      2.   Šo protokolu ratificē, pieņem vai apstiprina. Ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprināšanas instrumentus iesniedz Spānijas valdībai, kas uzņemsies depozitāra funkcijas.
      3.   No 1995. gada 15. oktobra šim protokolam var pievienoties 1. punktā minētās valstis, Eiropas Kopiena un jebkurš grupējums, kas minēts tajā punktā.
      4.   Šis protokols stājas spēkā trīsdesmitajā dienā pēc datuma, kad iesniegti vismaz seši instrumenti par protokola ratifikāciju, pieņemšanu vai apstiprināšanu, vai pievienošanos protokolam no šā panta 1. punktā minētajām Pusēm.

         TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotie ir parakstījuši šo protokolu.

         I PIELIKUMS

            Kaitīgas vai indīgas vielas un materiāli, atbrīvošanās no kuriem protokola zonā ir aizliegta

                     A.

                     Lai piemērotu protokola 9. panta 4. punktu, ir uzskaitītas turpmāk norādītās vielas, materiāli un to savienojumi. Tos izvēlējās, ņemot vērā galvenokārt to toksiskumu, noturību un bioakumulāciju:

                                 1)

                                 dzīvsudrabs un dzīvsudraba savienojumi;

                                 2)

                                 kadmijs un kadmija savienojumi;

                                 3)

                                 alvorganiskie savienojumi un vielas, kas var veidot šādus savienojumus jūras vidē (1);

                                 4)

                                 fosfororganiskie savienojumi un vielas, kas var veidot šādus savienojumus jūras vidē (1);

                                 5)

                                 halogēnorganiskie savienojumi un vielas, kas var veidot šādus savienojumus jūras vidē (1);

                                 6)

                                 jēlnafta, degvieleļļa, naftas nogulsnes, izlietotas smēreļļas un rafinēti produkti;

                                 7)

                                 noturīgi sintētiski materiāli, kas var peldēt, nogrimt vai palikt suspensiju veidā un kas var traucēt jūras likumīgu izmantošanu;

                                 8)

                                 vielas ar pierādītām kancerogēnām, teratogēnām vai mutagēnām īpašībām jūras vidē vai tās ietekmē;

                                 9)

                                 radioaktīvas vielas, tostarp to atkritumi, ja atbrīvošanās no tām neatbilst principiem par aizsardzību no radiācijas, kā noteikušas kompetentās starptautiskās organizācijas, ņemot vērā nepieciešamību aizsargāt jūras vidi.

                     B.

                     Šis pielikums neattiecas uz atbrīvošanos no tādiem atkritumiem, kas satur vielas, kuras minētas A iedaļā un kuru apjoms ir mazāks par Pušu kopīgi noteiktajiem ierobežojumiem, un attiecībā uz naftu – mazāks par šā protokola 10. pantā noteiktajiem ierobežojumiem.

            (1)  Izņemot tādas, kas ir bioloģiski nekaitīgas vai kas ātri pārveidojas par bioloģiski nekaitīgām vielām.

         II PIELIKUMS

            Kaitīgas vai indīgas vielas un materiāli, no kuriem atbrīvojoties protokola zonā ir nepieciešama īpaša atļauja

                     A.

                     Lai piemērotu protokola 9. panta 5. punktu, ir izvēlētas turpmāk norādītās vielas, materiāli un to savienojumi.

                                 1.

                                 Arsēns

                                 2.

                                 Svins

                                 3.

                                 Varš

                                 4.

                                 Cinks

                                 5.

                                 Berilijs

                                 6.

                                 Niķelis

                                 7.

                                 Vanādijs

                                 8.

                                 Hroms

                                 9.

                                 Biocīdi un to atvasinājumi, kas nav iekļauti I pielikumā

                                 10.

                                 Selēns

                                 11.

                                 Antimons

                                 12.

                                 Molibdēns

                                 13.

                                 Titāns

                                 14.

                                 Alva

                                 15.

                                 Bārijs (izņemot bārija sulfātu)

                                 16.

                                 Bors

                                 17.

                                 Urāns

                                 18.

                                 Kobalts

                                 19.

                                 Tallijs

                                 20.

                                 Telūrs

                                 21.

                                 Sudrabs

                                 22.

                                 Cianīdi

                     B.

                     Atbrīvošanās no A iedaļā minētajām vielām kontrole un stingra ierobežošana jāīsteno saskaņā ar III pielikumu.

         III PIELIKUMS

            FAKTORI, KAS JĀIEVĒRO, IZSNIEDZOT ATĻAUJAS

         Lai izsniegtu atļauju, kas nepieciešama saskaņā ar 9. panta 7. punktu, attiecīgā gadījumā jo īpaši ņems vērā turpmāk norādītos faktorus.

                     A.

                     Atkritumu īpašības un sastāvs:

                                 1)

                                 atkritumu avota veids un lielums (piemēram, ražošanas process);

                                 2)

                                 atkritumu veids (izcelsme, aptuvenais sastāvs);

                                 3)

                                 atkritumu forma (cieti, šķidri, nogulsnes, virca, gāzveida);

                                 4)

                                 kopējais apjoms (daudzumi, no kuriem atbrīvojas, piemēram, gadā);

                                 5)

                                 atbrīvošanās veids (nepārtraukta, neregulāra, atkarībā no sezonas utt.);

                                 6)

                                 galveno sastāvdaļu, vielu, kas uzskaitītas I un II pielikumā, kā arī citu attiecīgo vielu koncentrācija;

                                 7)

                                 atkritumu fizikālās, ķīmiskās un bioķīmiskās īpašības.

                     B.

                     Atkritumu sastāvdaļu raksturojums to kaitīguma ziņā:

                                 1)

                                 noturība (fizikālā, ķīmiskā, bioloģiskā) jūras vidē;

                                 2)

                                 toksiskums un cita kaitīga ietekme;

                                 3)

                                 uzkrāšanās bioloģiskajos materiālos vai nogulsnēs;

                                 4)

                                 bioķīmiska transformācija, radot kaitīgus savienojumus;

                                 5)

                                 nelabvēlīga ietekme uz skābekļa saturu un līdzsvaru;

                                 6)

                                 uzņēmība pret fizikālām, ķīmiskām un bioķīmiskām pārmaiņām un mijiedarbība ūdens vidē ar citām jūras ūdens sastāvdaļām, kas var radīt kaitīgu bioloģisku vai cita veida ietekmi jebkuram no izmantošanas veidiem, kas uzskaitīti turpmāk E iedaļā.

                     C.

                     Vietas, kur notiek atbrīvošanās no atkritumiem, un attiecīgās jūras vides raksturojums:

                                 1)

                                 teritorijas hidrogrāfiskais, meteoroloģiskais, ģeoloģiskais un topogrāfiskais raksturojums;

                                 2)

                                 vietas, kur notiek atbrīvošanās no atkritumiem, novietojums un veids (ieteka, kanāls, izteka utt.) un tās saistība ar citām teritorijām (piemēram, atpūtas zonām, zivju nārstošanas, zivjaudzētavu un zvejas zonām, vēžveidīgo audzētavām) un citām vietām, kur notiek atbrīvošanās no atkritumiem;

                                 3)

                                 sākotnējā atšķaidījuma pakāpe, kas panākta vietā, kur notiek atbrīvošanās no atkritumiem jūras vidē;

                                 4)

                                 dispersijas raksturojums, piemēram, straumju, plūdmaiņu un vēja ietekme uz horizontālu pārvietošanos un vertikālu sajaukšanos;

                                 5)

                                 ūdens raksturojums saistībā ar fizikālajiem, ķīmiskajiem, bioloģiskajiem un ekoloģiskajiem apstākļiem teritorijā, kur atbrīvojas no atkritumiem;

                                 6)

                                 jūras vides spēja uzņemt atkritumus, no kuriem atbrīvojas, bez nevēlamām blakusparādībām.

                     D.

                     Atkritumu apstrādes tehnoloģiju pieejamība
                     Rūpnieciskajos notekūdeņos, kā arī sadzīves notekūdeņos esošo atkritumu apjoma samazināšanas un atbrīvošanās metodes būtu jāizvēlas, ņemot vērā:

                                 a)

                                 alternatīvu attīrīšanas procesu;

                                 b)

                                 atkārtotas izmantošanas vai likvidēšanas metodes;

                                 c)

                                 atbrīvošanās no atkritumiem uz sauszemes alternatīvu;

                                 d)

                                 atbilstīgu mazatkritumu tehnoloģiju pieejamību un iespējamību.

                     E.

                     Jūras ekosistēmas iespējamā pasliktināšanās un jūras ūdens izmantojums

                                 1.

                                 Ietekme uz cilvēku dzīvi, piesārņojumam ietekmējot:

                                             a)

                                             ēdamus jūras organismus;

                                             b)

                                             peldvietu ūdeņus;

                                             c)

                                             estētiku.

                                 2.

                                 Ietekme uz jūras ekosistēmām, jo īpaši dzīvajiem resursiem, apdraudētajām sugām un kritiskā situācijā esošiem biotopiem.

                                 3.

                                 Ietekme uz citiem likumīgiem, starptautiskajiem tiesību aktiem atbilstīgiem jūras izmantošanas veidiem.

         IV PIELIKUMS

            IETEKMES UZ VIDI NOVĒRTĒJUMS

                     1.

                     Katra Puse pieprasa, lai ietekmes uz vidi novērtējumā ir ietverta vismaz šāda informācija:

                                 a)

                                 tā apgabala, kurā jāveic darbības, ģeogrāfisko robežu un attiecīgā gadījumā arī drošības zonu apraksts;

                                 b)

                                 apgabala vides sākotnējā stāvokļa apraksts;

                                 c)

                                 norāde par piedāvāto darbību raksturu, mērķiem, apjomu un ilgumu;

                                 d)

                                 izmantojamo metožu, iekārtu un citu līdzekļu apraksts, iespējamās alternatīvas šīm metodēm un līdzekļiem;

                                 e)

                                 piedāvāto darbību paredzamās tiešās vai netiešās, īstermiņa un ilgtermiņa ietekmes uz vidi, tostarp faunu, floru un ekoloģisko līdzsvaru, apraksts;

                                 f)

                                 paziņojums, kurā izklāstīti ierosinātie pasākumi, lai līdz minimumam samazinātu ierosināto darbību rezultātā radītā kaitējuma risku videi, tostarp iespējamās šādu pasākumu alternatīvas;

                                 g)

                                 norāde par pasākumiem, kas jāveic, lai aizsargātu vidi no piesārņojuma un citas nelabvēlīgas iedarbības piedāvāto darbību laikā un pēc tām;

                                 h)

                                 atsauce uz metodoloģiju, kas izmantota, sagatavojot ietekmes uz vidi novērtējumu;

                                 i)

                                 norāde uz to, vai piedāvāto darbību rezultātā varētu tikt skarta kādas citas valsts vide.

                     2.

                     Katra Puse izplata standartus, ņemot vērā starptautiskos noteikumus, standartus un ieteicamo praksi un procedūras, kas pieņemtas saskaņā ar protokola 23. pantu, vadoties pēc kurām jāizvērtē ietekmes uz vidi novērtējumi.

         V PIELIKUMS

            NAFTA UN NAFTAS MAISĪJUMI, URBŠANAS ŠĶIDRUMI UN BLAKUSPRODUKTI

         Saskaņā ar 10. pantu Puses paredz šādus noteikumus:

                     A.

                     Nafta un naftas maisījumi

                                 1.

                                 Augsta naftas satura noplūdes, apstrādājot kanalizācijas ūdeņus un kanalizācijas ūdeņus no platformas, savāc, novirza un pēc tam attīra kā daļu no produkta, bet atlikumu pirms atbrīvošanās attīra līdz pieņemamam līmenim saskaņā ar naftas atradņu paraugpraksi.

                                 2.

                                 Atdalīšanas procesos radušos naftas atkritumus un nogulsnes transportē uz krastu.

                                 3.

                                 Veic visus vajadzīgos piesardzības pasākumus, lai samazinātu naftas zudumus jūrā, kas radušies naftas savākšanas rezultātā vai uzliesmojuma rezultātā, pārbaudot urbumus.

                                 4.

                                 Veic visus vajadzīgos piesardzības pasākumus, lai nodrošinātu, ka gāze, kas radusies no darbībām saistībā ar naftas ieguvi, tiktu sadedzināta vai atbilstīgi izmantota.

                     B.

                     Urbšanas šķidrumi un urbšanas blakusprodukti

                                 1.

                                 Urbšanas šķidrumiem un urbšanas blakusproduktiem uz ūdens bāzes piemēro šādas prasības:

                                             a)

                                             uz šādu urbšanas šķidrumu izmantošanu un atbrīvošanos no tiem attiecas ķimikāliju izmantošanas plāns un šā protokola 9. panta noteikumi;

                                             b)

                                             atbrīvošanās no urbšanas blakusproduktiem notiek vai nu uz sauszemes, vai jūrā atbilstīgā vietā vai teritorijā, ko norādījusi kompetentā iestāde.

                                 2.

                                 Urbšanas šķidrumiem un urbšanas blakusproduktiem uz naftas produktu bāzes piemēro šādas prasības:

                                             a)

                                             šādus šķidrumus izmanto tikai tad, ja tiem ir pietiekami zems toksiskums, un tikai pēc tam, kad kompetentā iestāde pēc šī zemā toksiskuma pārbaudes operatoram ir izsniegusi atļauju;

                                             b)

                                             atbrīvoties no šādiem urbšanas šķidrumiem jūrā ir aizliegts;

                                             c)

                                             atbrīvošanās no urbšanas blakusproduktiem jūrā ir atļauta tikai ar nosacījumu, ka ir uzstādīts un pienācīgi darbojas efektīvs cietu vielu pārbaudes aprīkojums, ka atbrīvošanās vieta atrodas dziļi zem ūdens virsmas un ka naftas saturs ir mazāks par 100 gramiem uz vienu kilogramu sausu blakusproduktu;

                                             d)

                                             atbrīvoties no šādiem urbšanas blakusproduktiem īpaši aizsargājamās teritorijās ir aizliegts;

                                             e)

                                             ja urbšana notiek ražošanas un attīstības nolūkā, ir jāizpilda paraugu ņemšanas no jūras gultnes un analīžu veikšanas attiecībā uz piesārņojuma zonu programma.

                                 3.

                                 Urbšanas šķidrumi uz dīzeļeļļas bāzes
                                 Izmantot urbšanas šķidrumus uz dīzeļeļļas bāzes ir aizliegts. Izņēmuma gadījumos dīzeļeļļu var pievienot urbšanas šķidrumiem Pušu noteiktajos apstākļos.

         VI PIELIKUMS

            DROŠĪBAS PASĀKUMI

         Saskaņā ar 15. pantu Puses paredz šādus noteikumus:

                     a)

                     ka iekārtai ir jābūt drošai un paredzētai tam nolūkam, kādā to izmanto, jo īpaši, tai ir jābūt projektētai un būvētai tā, lai kopā ar maksimālo slodzi izturētu jebkurus dabas apstākļus, tostarp maksimāla vēja un viļņu apstākļus, kādi konstatēti vēsturiskajos laikapstākļu novērojumos, zemestrīces iespējas, jūras gultnes apstākļus un stabilitāti, kā arī ūdens dziļumu;

                     b)

                     ka visiem darbību posmiem, tostarp iegūto resursu uzglabāšanai un transportēšanai, ir jābūt pienācīgi sagatavotiem, ka visām darbībām ir jābūt kontrolējamām drošības apsvērumu dēļ, tās ir jāveic visdrošākajā iespējamajā veidā un ka operatoram attiecībā uz visām darbībām ir jāpiemēro uzraudzības sistēma;

                     c)

                     ka jāizmanto un regulāri jāpārbauda vismodernākās drošības sistēmas, lai mazinātu noplūdes, izvirdumu, nejaušas atbrīvošanās, ugunsgrēku, sprādzienu, pārrāvumu riskus vai jebkurus citus draudus cilvēku drošībai vai videi, ka ir jābūt klāt apmācītai specializētai apkalpei, lai darbinātu un uzturētu šīs sistēmas, un ka šai apkalpei ir jānodrošina periodiska apmācība. Ja ir atļauts izmantot iekārtas, kas netiek pastāvīgi apkalpotas, nodrošina, lai pastāvīgi būtu pieejama specializēta apkalpe;

                     d)

                     ka iekārtai un vajadzības gadījumā noteiktajai drošības zonai ir jābūt marķētai saskaņā ar starptautiskajiem ieteikumiem, nodrošinot piemērotu brīdinājumu par tās esību un pietiekami sīku informāciju tās identificēšanai;

                     e)

                     ka atbilstīgi starptautiskajai jūras praksei iekārtas jānorāda kartēs un par tām jāpaziņo ieinteresētajām personām;

                     f)

                     ka, lai nodrošinātu iepriekšminēto noteikumu ievērošanu, personai un/vai personām, kas ir atbildīgas par iekārtu un/vai darbībām, tostarp personai, kas ir atbildīga par izvirdumu novēršanu, ir jābūt tādai kvalifikācijai, kādu pieprasa kompetentā iestāde, un ka pastāvīgi pieejamam ir jābūt pietiekami lielam skaitam kvalificēta personāla. Šāda kvalifikācija jo īpaši ietver regulāras mācības par drošības un vides jautājumiem.

         VII PIELIKUMS

            PLĀNS AVĀRIJAS SITUĀCIJĀM

         A.   Operatora plāns avārijas situācijām

                     1.

                     Operatoriem ir jānodrošina:

                                 a)

                                 ka iekārtā ir pieejama visatbilstīgākā trauksmes sistēma un sakaru sistēma un ka tās ir labā darba kārtībā;

                                 b)

                                 ka avārijas situācijas gadījumā trauksmes sistēma tiek nekavējoties iedarbināta un ka par avārijas situāciju tiek nekavējoties ziņots kompetentajai iestādei;

                                 c)

                                 ka, saskaņojot ar kompetento iestādi, nekavējoties var tikt organizēta un uzraudzīta trauksmes izziņošana, atbilstīga palīdzība un palīdzības koordinēšana;

                                 d)

                                 ka nekavējoties iekārtas apkalpei un kompetentajai iestādei tiek sniegta informācija par avārijas situācijas raksturu un apjomu;

                                 e)

                                 ka kompetentā iestāde tiek pastāvīgi informēta par panākumiem avārijas situācijas novēršanā;

                                 f)

                                 ka visu laiku ir pieejami pietiekami un vispiemērotākie materiāli un aprīkojums, tostarp atbalsta laivas un lidaparāti, lai īstenotu ārkārtas pasākumu plānu;

                                 g)

                                 ka VI pielikuma c) punktā minētā specializētā apkalpe pārzina vispiemērotākās metodes un tehniskos paņēmienus, lai cīnītos pret noplūdēm, izvirdumiem, nejaušu atbrīvošanos, ugunsgrēkiem, sprādzieniem, pārrāvumiem un jebkuriem citiem draudiem cilvēku dzīvībai vai videi;

                                 h)

                                 ka specializētā apkalpe, kas ir atbildīga par ilgtermiņa negatīvas ietekmes uz vidi samazināšanu un novēršanu, pārzina vispiemērotākās metodes un tehniskos paņēmienus;

                                 i)

                                 ka apkalpe pilnīgi pārzina operatora plānu avārijas situācijām, ka tiek organizētas regulāras mācības, lai apkalpei būtu pilnīgas zināšanas par to, kā rīkoties ar aprīkojumu, un lai, īstenojot plānu, katrs precīzi zinātu savu uzdevumu.

                     2.

                     Operators uz likumīgiem pamatiem sadarbojas ar citiem operatoriem vai organizācijām, kas spēj sniegt vajadzīgo palīdzību, lai nodrošinātu, ka gadījumos, kad ārkārtas situācijas apjoms vai raksturs rada risku, kura novēršanai ir vai varētu būt vajadzīga palīdzība, šāda palīdzība var tikt sniegta.

               B.   Koordinēšana un vadība valsts līmenī
         Līgumslēdzējas puses kompetentā iestāde avārijas situācijās nodrošina:

                     a)

                     valsts ārkārtas situāciju plāna un/vai procedūru un operatora plāna avārijas situācijām koordinēšanu un rīcību veikšanas kontroli, jo īpaši gadījumos, kad avārijas situācijām ir būtiska negatīva ietekme;

                     b)

                     norādījumu sniegšanu operatoram par jebkādām darbībām, ko tā var noteikt, lai novērstu, mazinātu vai apkarotu piesārņojumu vai sagatavotos turpmākai rīcībai šajā nolūkā, tostarp urbjtorņa pasūtīšanu, vai lai atturētu operatoru no jebkādas konkrētas darbības;

                     c)

                     rīcību koordinēšanu piesārņojuma novēršanai, mazināšanai un apkarošanai vai sagatavošanās turpmākai rīcībai šajā nolūkā valsts jurisdikcijā ar šādām darbībām, ko veic citu valstu jurisdikcijā vai starptautiskas organizācijas;

                     d)

                     visas vajadzīgās informācijas par notiekošajām darbībām vākšanu un ērtu pieejamību;

                     e)

                     to personu un struktūru atjauninātu sarakstu, kas jābrīdina un jāinformē par avārijas situāciju, tās attīstību un veiktajiem pasākumiem;

                     f)

                     visas vajadzīgās informācijas par avārijas situācijas apjomu un pasākumiem tās apkarošanai vākšanu un šīs informācijas izplatīšanu ieinteresētajām Pusēm;

                     g)

                     iepriekš A daļā minētās palīdzības koordinēšanu un pārraudzību sadarbībā ar operatoru;

                     h)

                     konkrētu darbību organizēšanu un vajadzības gadījumā koordinēšanu, tostarp tehnisko ekspertu un apmācīta personāla ar vajadzīgo aprīkojumu un materiāliem iesaistīšanu;

                     i)

                     tūlītēju paziņošanu pārējo Pušu, kuras varētu ietekmēt avārijas situācija, kompetentajām iestādēm, lai dotu tām iespēju vajadzības gadījumā veikt atbilstīgus pasākumus;

                     j)

                     tehniskā atbalsta sniegšanu pārējām Pusēm, ja tas ir nepieciešams;

                     k)

                     tūlītēju paziņošanu kompetentajām starptautiskajām organizācijām, lai izvairītos no kuģniecības un citu interešu pakļaušanas briesmām.

         Papildinājums

            NAFTAS PRODUKTU SARAKSTS
             (1)

                        Asfalta šķīdumi

                                 Jaukšanas komponenti

                                 Jumtu gudrons

                                 Tiešās pārtvaices atlikums

                        Eļļas

                                 Dzidrinātas eļļas

                                 Jēlnafta

                                 Maisījumi, kas satur jēlnaftu

                                 Dīzeļeļļa

                                 Degvieleļļa Nr. 4

                                 Degvieleļļa Nr. 5

                                 Degvieleļļa Nr. 6

                                 Atlikusī degvieleļļa

                                 Ceļu bitums

                                 Transformatora eļļa

                                 Aromātiskā eļļa (izņemot augu eļļu)

                                 Smēreļļas un maisījumu komponenti

                                 Minerāleļļa

                                 Motoreļļa

                                 Eļļa piesūcināšanai

                                 Vārpstiņu eļļa

                                 Turbīnu eļļa

                        Destilāti

                                 Tiešās pārtvaices

                                 Destilēti pārstrādes komponenti

                        Gāzeļļa

                     Krekinga gāzeļļa

                        Reaktīvo dzinēju degviela

                                 JP1 (petroleja)

                                 JP3

                                 JP4

                                 JP5 (petroleja, smagā)

                                 Turboreaktīvo dzinēju degviela

                                 Petroleja

                                 Vaitspirts (lakbenzīns)

                        Ligroīns

                                 Šķīdinātājs

                                 Nafta

                                 Destilāta eļļa

                        Benzīna jaukšanas komponenti

                                 Alkilāti degvielai

                                 Reforminga produkti

                                 Polimēri degvielai

                        Benzīni

                                 Gāzes benzīns (dabiskais)

                                 Automobiļu

                                 Aviācijas

                                 Tiešās pārtvaices

                                 Degvieleļļa Nr. 1 (petroleja)

                                 Degvieleļļa Nr. 1-D

                                 Degvieleļļa Nr. 2

                                 Degvieleļļa Nr. 2-D

            (1)  Naftas produktu saraksts noteikti nebūtu uzskatāms par pilnīgu.


title: Politikas un drošības komitejas Lēmums EUPT/2/2007 ( 2007. gada 18. decembris ) par Eiropas Savienības plānošanas grupas ( EUPT Kosovo ) vadītāja iecelšanu amatā

text:
               29.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 346/29

      POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS EUPT/2/2007
   (2007. gada 18. decembris)
   par Eiropas Savienības plānošanas grupas (EUPT Kosovo) vadītāja iecelšanu amatā
   (2007/888/KĀDP)
   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 25. panta trešo daļu,
   ņemot vērā Padomes Vienoto rīcību 2006/304/KĀDP (2006. gada 10. aprīlis) par ES plānošanas grupas (EUPT Kosovo) izveidi, ņemot vērā iespējamu ES krīzes pārvarēšanas operāciju Kosovā (1) tiesiskuma jomā un citās iespējamās jomās, un jo īpaši tās 6. pantu,
   ņemot vērā Padomes Vienoto rīcību 2007/778/KĀDP (2007. gada 29. novembris), ar ko groza un pagarina Vienoto Rīcību 2006/304/KĀDP par ES Plānošanas grupas (EUPT Kosovo) izveidi saistībā ar iespējamu ES krīzes pārvarēšanas operāciju Kosovā tiesiskuma jomā un citās iespējamās jomās (2),
   tā kā:
   Vienotās rīcības 2006/304/KĀDP 6. pantā ir paredzēts, ka Padome pilnvaro Politikas un drošības komiteju pieņemt attiecīgus lēmumus saskaņā ar Līguma 25. pantu, tostarp – pēc ģenerālsekretāra/augstā pārstāvja ierosinājuma iecelt ES plānošanas grupas (EUPT Kosovo) vadītāju.
   Ģenerālsekretārs/ augstais pārstāvis ir ierosinājis iecelt amatā Roy REEVE kungu,
   IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo Roy REEVE kungs ir iecelts par ES plānošanas grupas (EUPT Kosovo) vadītāju, attiecībā uz iespējamu ES krīzes pārvarēšanas operāciju Kosovā tiesiskuma jomā un citās iespējamās jomās.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā 2008. gada 1. janvārī.
   To piemēro līdz 2008. gada 31. martam.

      Briselē, 2008. gada 18. decembrī

            Politikas un drošības komitejas vārdā —

            priekšsēdētājs

         C. DURRANT PAIS

      (1)  OV L 112, 26.4.2006., 19. lpp.

      (2)  OV L 312, 30.11.2007., 68. lpp.


title: 2014/369/ES: Padomes Lēmums ( 2014. gada 13. maijs ) par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu protokolu starp Eiropas Savienību un Komoru Salu Savienību, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts starp abām Pusēm spēkā esošajā Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē

text:
               19.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 179/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2014. gada 13. maijs)
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā noslēgtu protokolu starp Eiropas Savienību un Komoru Salu Savienību, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts starp abām Pusēm spēkā esošajā Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē

      (2014/369/ES)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 43. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu un 7. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 5. oktobrī, pieņemot Regulu (EK) Nr. 1563/2006 (1), apstiprināja Partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu un Komoru Salu Savienību (turpmāk “partnerattiecību nolīgums”).

               (2)

               Eiropas Savienība un Komoru Salu Savienība risināja sarunas par jaunu protokolu šim partnerattiecību nolīgumam, ar kuru Eiropas Savienības kuģiem piešķir zvejas iespējas Komoru Salu ūdeņos.

               (3)

               Šis jaunais protokols tika parakstīts, pamatojoties uz Padomes Lēmumu 2013/786/ES (2) un tiek piemērots provizoriski kopš 2014. gada 1. janvāra.

               (4)

               Eiropas Savienība ir ieinteresēta partnerattiecību nolīgumu īstenot, izmantojot protokolu, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu un paredz attiecīgus nosacījumus, lai veicinātu atbildīgu un ilgtspējīgu zveju Komoru Salu ūdeņos.

               (5)

               Ar partnerattiecību nolīgumu tiek izveidota Apvienotā komiteja, kuras pienākums ir uzraudzīt minētā nolīguma piemērošanu. Turklāt saskaņā ar protokolu Apvienotā komiteja var apstiprināt konkrētus grozījumus protokolā. Lai atvieglotu šos grozījumu apstiprināšanu, ir lietderīgi pilnvarot Komisiju, ievērojot īpašus nosacījumus, minēto izmaiņu apstiprināšanā izmantot vienkāršotu procedūru.

               (6)

               Jaunais protokols būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā apstiprina protokolu starp Eiropas Savienību un Komoru Salu Savienību, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu un Komoru Salu Savienību (turpmāk “protokols”) (3).
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs Eiropas Savienības vārdā sniedz protokola 14. pantā paredzēto paziņojumu.
   3. pants
   Ievērojot noteikumus un nosacījumus, kas izklāstīti pielikumā, Komisija ir pilnvarota Eiropas Savienības vārdā apstiprināt protokola grozījumus Apvienotajā komitejā.
   4. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Brisele, 2014. gada 13. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         E. VENIZELOS

      (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 1563/2006 (2006. gada 5. oktobris), lai noslēgtu Partnerattiecību nolīgumu zivsaimniecības nozarē starp Eiropas Kopienu un Komoru Salu Savienību (OV L 290, 20.10.2006., 6. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums (2013. gada 16. decembris) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu protokolu starp Eiropas Savienību un Komoru Salu Savienību, ar kuru nosaka zvejas iespējas un finansiālo ieguldījumu, kas paredzēts starp abām Pusēm spēkā esošajā Partnerattiecību nolīgumā zivsaimniecības nozarē (OV L 349, 21.12.2013., 4. lpp.).

      (3)  Protokols ir publicēts OV L 349, 21.12.2013., 5. lpp. kopā ar lēmumu par parakstīšanu.

      PIELIKUMS
      Pilnvarojuma darbības joma un procedūra Eiropas Savienības nostājas pieņemšanai Apvienotajā komitejā

                  1)

                  Komisija ir pilnvarota risināt sarunas ar Komoru Salu Savienību un – attiecīgā gadījumā un ja ir ievērots šā pielikuma 3. punkts – vienoties par protokola grozījumiem attiecībā uz šādiem jautājumiem:

                              a)

                              zvejas iespēju pārskatīšana saskaņā ar protokola 5. panta 1. punktu;

                              b)

                              lēmums par nozares atbalsta kārtību saskaņā ar protokola 3. pantu;

                              c)

                              protokola un tā pielikumu īstenošana saskaņā ar protokola 5. panta 3. punktu.

                  2)

                  Apvienotajā komitejā, kas izveidota saskaņā ar partnerattiecību nolīgumu, Eiropas Savienība:

                              a)

                              rīkojas atbilstīgi mērķiem, kurus Savienība tiecas sasniegt saistībā ar kopējās zivsaimniecības politiku,

                              b)

                              ievēro Padomes secinājumus (2012. gada 19. marts) par paziņojumu par kopējās zivsaimniecības politikas ārējo dimensiju,

                              c)

                              veicina nostājas, kas atbilst attiecīgajiem noteikumiem, ko pieņēmušas reģionālās zvejniecības pārvaldības organizācijas.

                  3)

                  Ja lēmumu grozīt 1. punktā minēto protokolu ir paredzēts pieņemt Apvienotās komitejas sanāksmē, veic vajadzīgos pasākumus, lai nostājā, ko paredzēts paust Eiropas Savienības vārdā, tiktu ņemta vērā Komisijai nodotā jaunākā statistikas un bioloģijas informācija un cita būtiska informācija.
                  Šajā nolūkā un balstoties uz minēto informāciju, Komisijas dienesti pietiekošā laikā pirms attiecīgās Apvienotās komitejas sanāksmes Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām izskatīšanai un apstiprināšanai nosūta dokumentu, kurā izklāstīta sīkāka informācija par ierosināto Eiropas Savienības nostāju.
                  Attiecībā uz 1. punkta a) apakšpunktā minētajiem jautājumiem paredzētās Eiropas Savienības nostājas apstiprināšanai Padomē vajadzīgs kvalificēts balsu vairākums. Pārējos gadījumos sagatavošanas dokumentā paredzēto Eiropas Savienības nostāju uzskata par pieņemtu, ja vien dalībvalstu skaits, kas atbilst bloķējošajam mazākumam, neiebilst Padomes darba sagatavošanas struktūras sanāksmē vai divdesmit dienās pēc sagatavošanas dokumenta saņemšanas – atkarībā no tā, kurš no šiem notikumiem pienāk ātrāk. Ja ir iebildumi, jautājumu nodod Padomei.
                  Ja turpmāko sanāksmju laikā, tostarp uz vietas, nav iespējams panākt vienošanos, lai Eiropas Savienības nostājā iekļautu jaunākos elementus, šo jautājumu nodod Padomei vai tās darba sagatavošanas struktūrām.
                  Komisija tiek aicināta savlaicīgi pieņemt pasākumus, kas ir vajadzīgi kā Apvienotās Komitejas lēmuma turpinājums, atbilstīgā gadījumā ietverot attiecīgā lēmuma publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī un jebkura tāda priekšlikuma iesniegšanu, kas ir vajadzīgs minētā lēmuma pieņemšanai.