title: Padomes Lēmums (ES) 2017/2464 (2017. gada 18. decembris), ar ko pilnvaro Austriju un Rumāniju Eiropas Savienības interesēs akceptēt Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem

text:
               29.12.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 348/43

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/2464
   (2017. gada 18. decembris),
   ar ko pilnvaro Austriju un Rumāniju Eiropas Savienības interesēs akceptēt Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta 3. punktu saistībā ar tā 218. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Savienība bērnu tiesību aizsardzības veicināšanu ir izvirzījusi par vienu no saviem mērķiem, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā. Pasākumi bērnu aizsardzībai pret nelikumīgu aizvešanu vai aizturēšanu ir minētās politikas būtiska sastāvdaļa.

               (2)

               Padome ir pieņēmusi Regulu (EK) Nr. 2201/2003 (2) (“Briseles IIa regula”), kuras mērķis ir aizsargāt bērnus no nelabvēlīgās ietekmes, ko rada nelikumīga aizvešana vai aizturēšana, un ieviest procedūras, ar kurām paredzēts nodrošināt viņu nekavējošu atpakaļatdošanu uz dalībvalsti, kurā atrodas viņu parastā dzīvesvieta, kā arī nodrošināt saskarsmes tiesību un aizgādības tiesību aizsardzību.

               (3)

               Briseles IIa regula papildina un pastiprina 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvenciju par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (“1980. gada Hāgas konvencija”), kas starptautiskā mērogā izveido saistību un sadarbības sistēmu attiecībās starp konvencijas dalībvalstīm un starp centrālajām iestādēm un kas tiecas nodrošināt nelikumīgi aizvestu vai aizturētu bērnu ātru atgriešanu.

               (4)

               Visas Savienības dalībvalstis ir 1980. gada Hāgas konvencijas dalībvalstis.

               (5)

               Savienība mudina trešās valstis pievienoties 1980. gada Hāgas konvencijai un atbalsta 1980. gada Hāgas konvencijas pareizu īstenošanu, kopā ar dalībvalstīm inter alia piedaloties speciālajās komisijās, kuras regulāri organizē Hāgas Starptautisko privāttiesību konference.

               (6)

               Kopīgs tiesiskais regulējums, kas piemērojams attiecībās starp Savienības dalībvalstīm un trešām valstīm, varētu būt vislabākais risinājums sensitīvos starptautiskās bērnu nolaupīšanas gadījumos.

               (7)

               1980. gada Hāgas konvencijā ir noteikts, ka to piemēro attiecībās starp valsti, kas tai pievienojas, un konvencijas dalībvalstīm, kuras ir deklarējušas, ka akceptē šo pievienošanos.

               (8)

               1980. gada Hāgas konvencija liedz tādām reģionālām ekonomiskās integrācijas organizācijām kā Savienība kļūt par tās dalībnieci. Tāpēc Savienība minētajai konvencijai nevar pievienoties, un tā nevar arī deponēt deklarāciju, ar ko tā akceptē attiecīgas valsts pievienošanos.

               (9)

               Ievērojot Eiropas Savienības Tiesas atzinumu 1/13 (3), 1980. gada Hāgas konvencijā paredzētā pievienošanās akcepta deklarācija ietilpst Savienības ekskluzīvajā ārējā kompetencē.

               (10)

               Panama savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada Hāgas konvenciju deponēja 1994. gada 2. februārī. Attiecībā uz Panamu 1980. gada Hāgas konvencija stājās spēkā 1994. gada 1. maijā.

               (11)

               Visas attiecīgās dalībvalstis, izņemot Austriju un Rumāniju, jau ir akceptējušas Panamas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Panama ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Kipras, Latvijas, Lietuvas, Maltas un Slovēnijas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Pēc Panamas situācijas izvērtēšanas tika secināts, ka Austrija un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Panamas pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

               (12)

               Urugvaja savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada Hāgas konvenciju deponēja 1999. gada 18. novembrī. Attiecībā uz Urugvaju 1980. gada Hāgas konvencija stājās spēkā 2000. gada 1. februārī.

               (13)

               Visas attiecīgās dalībvalstis, izņemot Austriju un Rumāniju, jau ir akceptējušas Urugvajas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Urugvaja ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Latvijas un Lietuvas pievienošanos. Pēc Urugvajas situācijas novērtēšanas tika secināts, ka Austrijas un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Urugvajas pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

               (14)

               Kolumbija savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada Hāgas konvenciju deponēja 1995. gada 13. decembrī. Attiecībā uz Kolumbiju 1980. gada Hāgas konvencija stājās spēkā 1996. gada 1. martā.

               (15)

               Visas attiecīgās dalībvalstis, izņemot Austriju un Rumāniju, jau ir akceptējušas Kolumbijas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Kolumbija ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Latvijas, Lietuvas un Maltas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Pēc Kolumbijas situācijas izvērtēšanas tika secināts, ka Austrija un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Kolumbijas pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

               (16)

               Salvadora savu pievienošanās instrumentu attiecībā uz 1980. gada Hāgas konvenciju deponēja 2001. gada 5. februārī. Attiecībā uz Salvadoru 1980. gada Hāgas konvencija stājās spēkā 2001. gada 1. maijā.

               (17)

               Visas attiecīgās dalībvalstis, izņemot Austriju un Rumāniju, jau ir akceptējušas Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Salvadora ir akceptējusi Bulgārijas, Igaunijas, Latvijas un Lietuvas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Pēc Salvadoras situācijas izvērtēšanas tika secināts, ka Austrija un Rumānija var Savienības interesēs akceptēt Salvadoras pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

               (18)

               Tādēļ Austrija un Rumānija būtu jāpilnvaro saskaņā ar šajā lēmumā ietvertajiem noteikumiem deponēt savu deklarāciju, ar ko tās Savienības interesēs akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Pārējām Savienības dalībvalstīm, kas jau akceptējušas Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, nav jādeponē jauna pievienošanās akcepta deklarācija, jo saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām līdzšinējās deklarācijas paliek spēkā.

               (19)

               Apvienotajai Karalistei un Īrijai Briseles IIa regula ir saistoša, un tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (20)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Austrija un Rumānija ar šo tiek pilnvarotas Savienības interesēs akceptēt Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai.
   2.   Austrija un Rumānija ne vēlāk kā 2018. gada 19. decembrī deponē deklarāciju, ar ko Savienības interesēs akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai un kas jāformulē šādi:

      “[Pilns DALĪBVALSTS nosaukums] deklarē, ka tā saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2017/2464 akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem.”

   3.   Austrija un Rumānija informē Padomi un Komisiju par to savu deklarāciju deponēšanu, ar ko akceptēta Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanās 1980. gada Hāgas konvencijai, un minētās deklarācijas tekstu dara zināmu Komisijai divos mēnešos no deponēšanas dienas.
   2. pants
   Tās dalībvalstis, kas savas deklarācijas, ar kurām tās akceptē Panamas, Urugvajas, Kolumbijas un Salvadoras pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, ir deponējušas pirms šā lēmuma pieņemšanas dienas, jaunu deklarāciju nedeponē.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā paziņošanas.
   4. pants
   Šis lēmums ir adresēts Austrijas Republikai un Rumānijai.

      Briselē, 2017. gada 18. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         K. SIMSON

      (1)  2017. gada 30. novembra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 2201/2003 (2003. gada 27. novembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 23.12.2003., 1. lpp.).

      (3)  ECLI:EU:C:2014:2303.


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/90 (2018. gada 22. janvāris), ar ko groza Lēmumu (KĀDP) 2017/2074 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Venecuēlā

text:
               22.1.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               LI 16/14

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2018/90
   (2018. gada 22. janvāris),
   ar ko groza Lēmumu (KĀDP) 2017/2074 par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Venecuēlā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu (KĀDP) 2017/2074 (2017. gada 13. novembris) par ierobežojošiem pasākumiem saistībā ar situāciju Venecuēlā (1),
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               2017. gada 13. novembrī Padome pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2017/2074.

               (2)

               2017. gada 13. novembrī Padome pieņēma secinājumus par Venecuēlu, atkārtoti apstiprinot, ka vienīgais veids, kā ilgtspējīgi pārvarēt pašreizējo krīzi un risināt Venecuēlas iedzīvotāju neatliekamās vajadzības, ir konstruktīvs dialogs un sarunas.

               (3)

               Padome, uzsverot savas bažas par situāciju valstī, pieņēma ierobežojošus pasākumus un norādīja, ka minētos pasākumus piemēros pakāpeniski un elastīgi, un tos varētu paplašināt, vēršoties pret tiem, kas saistīti ar demokrātijas principu vai tiesiskuma neievērošanu un cilvēktiesību pārkāpumiem.

               (4)

               Situācijai Venecuēlā pastāvīgi pasliktinoties, Lēmuma (KĀDP) 2017/2074 I pielikuma sarakstā ar fiziskajām un juridiskajām personām, vienībām un struktūrām, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus, būtu jāiekļauj septiņas personas.

               (5)

               Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Lēmuma (KĀDP) 2017/2074 I pielikums,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma (KĀDP) 2017/2074 I pielikumu groza tā, kā norādīts šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Šī regula stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2018. gada 22. janvārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         F. MOGHERINI

      (1)  OV L 295, 14.11.2017., 60. lpp.

      PIELIKUMS
      Turpmāk minētās personas tiek pievienotas personu un vienību sarakstam, kas izklāstīts Lēmuma (KĀDP) 2017/2074 I pielikumā:

                     Vārds, uzvārds

                     Identifikācijas informācija

                     Pamatojums

                     Sarakstā iekļaušanas datums

                     “1.

                        Néstor Luis Reverol Torres

                     Dzimšanas datums: 1964. gada 28. oktobris

                     Iekšlietu, tieslietu un miera ministrs; Bolivāra nacionālās gvardes bijušais ģenerālkomandieris. Atbildīgs par nopietniem cilvēktiesību pārkāpumiem un demokrātiskās opozīcijas apspiešanu Venecuēlā, tostarp politisku demonstrāciju aizliegšanu un apspiešanu.

                     22.1.2018.

                     2.

                        Gustavo Enrique González López

                     Dzimšanas datums: 1960. gada 2. novembris

                     Bolivāra valsts izlūkdienesta (SEBIN) vadītājs. Atbildīgs par nopietniem cilvēktiesību pārkāpumiem (tostarp patvaļīgu aizturēšanu, necilvēcīgu vai pazemojošu rīcību un spīdzināšanu) un pilsoniskās sabiedrības un demokrātiskās opozīcijas apspiešanu Venecuēlā.

                     22.1.2018.

                     3.

                        Tibisay Lucena Ramírez

                     Dzimšanas datums: 1959. gada 26. aprīlis

                     Nacionālās vēlēšanu padomes (Consejo Nacional Electoral – CNE) priekšsēdētāja. Viņas rīcība un politika ir apdraudējusi demokrātiju un tiesiskumu Venecuēlā, tostarp ar to, ka viņa ir atvieglojusi konstitucionālās asamblejas izveidi, jo nenodrošināja, lai CNE joprojām būtu objektīva un neatkarīga institūcija saskaņā ar Venecuēlas konstitūciju.

                     22.1.2018.

                     4.

                        Antonio José Benavides Torres

                     Dzimšanas datums: 1961. gada 13. jūnijs

                     Federālā rajona Distrito Capital valdības vadītājs. Līdz 2017. gada 21. jūnijam Bolivāra nacionālās gvardes ģenerālkomandieris. Iesaistīts pilsoniskās sabiedrības un demokrātiskās opozīcijas apspiešanā Venecuēlā un atbildīgs par nopietniem cilvēktiesību pārkāpumiem, ko izdarījusi viņa komandētā Bolivāra nacionālā gvarde. Viņa – kā Bolivāra nacionālās gvardes ģenerālkomandiera – rīcība un politika ir apdraudējusi tiesiskumu Venecuēlā, arī tas, ka Bolivāra nacionālā gvarde uzņēmās vadošo lomu kārtības nodrošināšanā civiliedzīvotāju demonstrāciju laikā un publiski izvērsa propagandu, ka militārajiem tribunāliem vajadzētu būt jurisdikcijai pār civiliedzīvotājiem.

                     22.1.2018.

                     5.

                        Maikel José Moreno Pérez

                     Dzimšanas datums: 1965. gada 12. decembris

                     Venecuēlas Augstākās tiesas (Tribunal Supremo de Justicia) priekšsēdētājs un bijušais priekšsēdētāja vietnieks. Pildot šīs funkcijas, viņš ir atbalstījis un sekmējis valdības rīcību un politiku, kura ir apdraudējusi demokrātiju un tiesiskumu Venecuēlā, un ir atbildīgs par rīcību un paziņojumiem, kas ir uzurpējuši Valsts asamblejas autoritāti.

                     22.1.2018.

                     6.

                        Tarek William Saab Halabi

                     Dzimšanas datums: 1963. gada 10. septembris

                     Venecuēlas ģenerālprokurors, ko iecēlusi konstitucionālā asambleja. Pildot šo un iepriekšējās funkcijas kā ombuds un Republikas Morāles padomes priekšsēdētājs, viņš ir apdraudējis demokrātiju un tiesiskumu Venecuēlā, publiski atbalstot rīcību pret valdības oponentiem un Valsts asamblejas kompetenču atsaukšanu.

                     22.1.2018.

                     7.

                        Diosdado Cabello Rondón

                     Dzimšanas datums: 1963. gada 15. aprīlis

                     Konstitucionālās asambleja loceklis un Venecuēlas Apvienotās Sociālistiskās partijas (PSUV) pirmais priekšsēdētāja vietnieks. Iesaistīts rīcībā, kas apdraud demokrātiju un tiesiskumu Venecuēlā, tostarp izmantojot plašsaziņas līdzekļus, lai klaji uzbruktu un draudētu politiskajai opozīcijai, citiem plašsaziņas līdzekļiem un pilsoniskajai sabiedrībai.

                     22.1.2018.”


title: Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2018/546 (2018. gada 15. marts) par pašu kapitāla lēmumu pieņemšanas pilnvaru deleģēšanu (ECB/2018/10)

text:
               6.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 90/105

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS (ES) 2018/546
   (2018. gada 15. marts)
   par pašu kapitāla lēmumu pieņemšanas pilnvaru deleģēšanu (ECB/2018/10)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 (2013. gada 26. jūnijs) par prudenciālajām prasībām attiecībā uz kredītiestādēm un ieguldījumu brokeru sabiedrībām, un ar ko groza Regulu (ES) Nr. 648/2012 (1), un jo īpaši tās 26. panta 3. punktu, kā arī 28., 29., 77. un 78. pantu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (ES) Nr. 1024/2013 (2013. gada 15. oktobris), ar ko Eiropas Centrālajai bankai uztic īpašus uzdevumus saistībā ar politikas nostādnēm, kas attiecas uz kredītiestāžu prudenciālo uzraudzību (2), un jo īpaši tās 4. panta 1. punkta d) apakšpunktu,
   ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas Lēmumu (ES) 2017/933 (2016. gada 16. novembris) par ar uzraudzības uzdevumiem saistītu juridisku instrumentu pieņemšanas pilnvaru deleģēšanas vispārējo regulējumu (ECB/2016/40) (3) un jo īpaši tā 4. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta d) apakšpunktu Eiropas Centrālā banka (ECB) kā nozīmīgu uzraudzīto iestāžu kompetentā iestāde atbild par novērtējumu tam, vai 1. līmeņa pamatkapitāla instrumentu emisijas atbilst Regulā (ES) Nr. 575/2013 noteiktajiem kritērijiem. Nozīmīgas uzraudzītās iestādes kapitāla instrumentus kā 1. līmeņa pamatkapitāla instrumentus var klasificēt vienīgi ar iepriekšēju ECB atļauju.

               (2)

               Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 26. panta 3. punkta trešajā daļā noteikto Eiropas Banku iestāde (EBI) izveidojusi un regulāri atjaunina to instrumentu veidu publisku sarakstu, kuri katrā dalībvalstī tiek kvalificēti kā 1. līmeņa pamatkapitāla instrumenti. Instrumenta veida iekļaušana EBI sarakstā norāda, ka tas atbilst Regulas (ES) Nr. 575/2013 28. pantā vai attiecīgos gadījumos 29. pantā noteiktajiem kritērijiem. Ņemot vērā kompetento iestāžu un no 2013. gada 28. jūnija EBI veikto instrumentu veidu pārbaudi, kā arī EBI saraksta publisko raksturu un regulāros atjauninājumus, ir pienācīgi minēto sarakstu izmantot, nosakot lēmumu pieņemšanas pilnvaru deleģēšanas piemērošanas jomu saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 26. panta 3. punktu.

               (3)

               Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 75. apsvērumu minētā regula neliedz kompetentajām iestādēm īstenot iepriekšējas atļaujas saņemšanas procedūras attiecībā uz līgumiem, kas reglamentē 1. līmeņa papildu kapitāla un 2. līmeņa instrumentus. Attiecīgi dažu dalībvalstu tiesību akti paredz šādas procedūras kapitāla instrumentu kā 1. līmeņa papildu kapitāla un 2. līmeņa instrumentu klasificēšanai. Saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta d) apakšpunktu ECB ir kompetentā iestāde šādu atļauju piešķiršanai nozīmīgām uzraudzītajām iestādēm.

               (4)

               ECB saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1024/2013 4. panta 1. punkta d) apakšpunktu tāpat atbild par iepriekšējas atļaujas piešķiršanu nozīmīgām uzraudzītajām iestādēm samazināt, dzēst vai atpirkt 1. līmeņa pamatkapitāla instrumentus, kurus tās emitējušas nacionālajos tiesību aktos atļautā veidā, un īstenot 1. līmeņa papildu kapitāla un 2. līmeņa instrumentu pirkšanas iespējas, dzēšanu, atmaksu vai atpirkšanu pirms to termiņa datuma.

               (5)

               ECB izvērtējot nozīmīgu uzraudzīto iestāžu lūgumus sniegt iepriekšēju atļauju pašu kapitāla samazināšanai, tā piemēro Regulas (ES) Nr. 575/2013 78. pantu un Komisijas Deleģētās regulas (ES) Nr. 241/2014 (4) IV nodaļas 2. iedaļu.

               (6)

               ECB kā kompetentajai iestādei katru gadu jāpieņem ievērojams skaits pašu kapitāla lēmumu. Lai veicinātu lēmumu pieņemšanas procesu, nepieciešams deleģēšanas lēmums attiecībā uz šādu lēmumu pieņemšanu. Eiropas Savienības Tiesa atzinusi pilnvaru deleģēšanu par vajadzīgu, lai iestāde, kurai jāpieņem ievērojams lēmumu skaits, varētu veikt savus pienākumus. Tiesa tāpat atzinusi, ka lēmējinstanču darboties spējas nodrošināšana atbilst principiem, kas piemīt visām institucionālajām sistēmām (5).

               (7)

               Lēmumu pieņemšanas pilnvaru deleģēšanai jābūt ierobežotai un proporcionālai, un deleģēšanas piemērošanas jomai jābūt skaidri definētai.

               (8)

               Lēmumā (ES) 2017/933 (ECB/2016/40) noteikta procedūra, kura jāievēro, pieņemot deleģēšanas lēmumus attiecībā uz uzraudzību, un personas, kurām var tikt deleģētas lēmumu pieņemšanas pilnvaras. Minētais lēmums neietekmē ECB uzraudzības uzdevumu izpildi un neierobežo Uzraudzības valdes kompetenci iesniegt ECB Padomei pabeigtus lēmumu projektus.

               (9)

               Ja šajā lēmumā noteiktie kritēriji deleģēta lēmuma pieņemšanai netiek izpildīti, lēmumi jāpieņem saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 1024/2013 26. panta 8. punktā un Lēmuma ECB/2004/2 13.g pantā (6). Turklāt, ja struktūrvienību vadītājiem ir bažas par to, vai izpildīti novērtējuma kritēriji pašu kapitāla lēmumu pieņemšanai, jo nozīmīga uzraudzītā iestāde nav sniegusi pietiekamu informāciju vai novērtējuma sarežģītības dēļ, arī būtu jāizmanto iebildumu neizteikšanas procedūra.

               (10)

               ECB uzraudzības lēmumi var tikt pakļauti administratīvai pārskatīšanai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1024/2013 24. pantu un to, kā tas tālāk noteikts Lēmumā ECB/2014/16 (7). Šādas administratīvās pārskatīšanas gadījumā Uzraudzības valdei būtu jāņem vērā Administratīvās pārskatīšanas padomes atzinumu un iesniedz jaunu lēmuma projektu ECB Padomes apstiprināšanai saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Definīcijas
   Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:

               1)

               “pašu kapitāla lēmums” ir ECB lēmums par iepriekšēju atļauju klasificēt instrumentu kā 1. līmeņa pamatkapitāla, 1. līmeņa papildu kapitāla un 2. līmeņa instrumentu un lēmums par pašu kapitāla samazināšanu;

               2)

               “pašu kapitāla samazināšana” ir jebkura Regulas (ES) Nr. 575/2013 77. pantā minētā darbība;

               3)

               “samazināšana ar aizstāšanu” ir Regulas (ES) Nr. 575/2013 78. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētā pašu kapitāla samazināšana;

               4)

               “samazināšana bez aizstāšanas” ir Regulas (ES) Nr. 575/2013 78. panta 1. punkta b) apakšpunktā minētā pašu kapitāla samazināšana;

               5)

               “EBI saraksts” ir saraksts, kuru EBI izveidojusi, uztur un publicē (8) saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 26. panta 3. punkta trešo daļu un kurā iekļauti visi kapitāla instrumentu veidi, kuri dalībvalstīs tiek kvalificēti kā 1. līmeņa pamatkapitāla instrumenti, pamatojoties uz katras kompetentās iestādes sniegto informāciju;

               6)

               “1. līmeņa pamatkapitāla instruments”, “1. līmeņa papildu kapitāla instruments” un “2. līmeņa instruments” ir kapitāla instruments, kas tiek kvalificēts kā 1. līmeņa pamatkapitāla instruments, 1. līmeņa papildu kapitāla instruments un 2. līmeņa instruments saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 575/2013;

               7)

               “aizstājošais instruments” ir kapitāla instruments, ar kuru aizstāj kapitāla instrumentu, kuru samazinās, atpirks, pirks vai dzēsīs Regulas (ES) Nr. 575/2013 78. panta 1. punkta a) apakšpunkta izpratnē;

               8)

               “aizstātais instruments” ir kapitāla instruments, attiecībā uz kuru tiks veikta Regulas (ES) Nr. 575/2013 77. pantā minētā darbība un kuru aizstās ar aizstājošo instrumentu samazināšanas ar aizstāšanu ietvaros saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 78. panta 1. punkta a) apakšpunktā;

               9)

               “1. līmeņa pamatkapitāla rādītājs”, “1. līmeņa kapitāla rādītājs” un “kopējais kapitāla rādītājs” ir 1. līmeņa pamatkapitāla rādītājs, 1. līmeņa kapitāla rādītājs un kopējais kapitāla rādītājs, kas minēts Regulas (ES) Nr. 575/2013 92. panta 2. punktā;

               10)

               “UPNP lēmums” ir lēmums, kuru, pamatojoties uz Regulas (ES) Nr. 1024/2013 16. pantu, ECB pieņem pēc gada uzraudzības pārbaudes un novērtēšanas procesa pabeigšanas Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvas 2013/36/ES (9) 97. panta izpratnē un kurā noteiktas prudenciālās prasības;

               11)

               “deleģēšanas lēmums” un “deleģētais lēmums” ir deleģēšanas lēmums un deleģētais lēmums Lēmuma (ES) 2017/933 (ECB/2016/40) 3. panta 2. un 4. punktā nozīmē;

               12)

               “struktūrvienību vadītāji” ir ECB struktūrvienību vadītāji, kuriem deleģētas pilnvaras pieņemt pašu kapitāla lēmumus;

               13)

               “iebildumu neizteikšanas procedūra” ir procedūra, kas noteikta Regulas (ES) Nr. 1024/2013 26. panta 8. punktā, kā tālāk noteikts Lēmuma ECB/2004/2 13.g pantā;

               14)

               “negatīvs lēmums” ir lēmums, ar kuru nepiešķir atļauju, kuru lūgusi nozīmīga uzraudzītā iestāde, vai nepiešķir to pilnībā. Lēmumu ar papildu noteikumiem, piem., nosacījumiem vai pienākumiem, uzskata par negatīvu lēmumu, izņemot, ja šādi papildu noteikumi: a) nodrošina, ka uzraudzītā iestāde atbilst attiecīgo Savienības tiesību aktu prasībām, kas minētas 3. panta 4. punktā, 4. panta 3. punktā un 5. panta 6. punktā, un par tām notikusi rakstiska vienošanās; vai b) tikai atkārto vienu vai vairākas esošās prasības, kuras iestādei jāievēro saskaņā ar 3. panta 4. punktā, 4. panta 3. punktā un 5. panta 6. punktā minētajiem noteikumiem vai attiecībā uz kurām nepieciešama informācija par vienas vai vairāku prasību izpildi;

               15)

               “nozīmīga uzraudzītā iestāde” ir nozīmīga uzraudzītā iestāde, kas definēta Eiropas Centrālās bankas Regulas (ES) Nr. 468/2014 (ECB/2014/17) (10) 2. panta 16. punktā.

         2. pants
   Pašu kapitāla lēmumu deleģēšana
   1.   Saskaņā ar Lēmuma (ES) 2017/933 (ECB/2016/40) 4. pantu ECB Padome ar šo deleģē lēmumu pieņemšanu par: a) iepriekšēju piekrišanu kapitāla instrumentus klasificēt kā 1. līmeņa pamatkapitāla instrumentus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 26. panta 3. punktu; b) iepriekšēju piekrišanu kapitāla instrumentus klasificēt kā 1. līmeņa papildu kapitāla vai 2. līmeņa instrumentus, ja to prasa nacionālie tiesību akti; un c) iepriekšēju piekrišanu pašu kapitāla samazināšanai saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 77. pantu struktūrvienību vadītājiem, kurus ECB Valde iecēlusi saskaņā ar minētā lēmuma 5. pantu.
   2.   Pašu kapitāla lēmumus, kas minēti 1. punktā, ar deleģēta lēmuma palīdzību pieņem, ja izpildīti 3., 4. un 5. pantā noteiktie kritēriji deleģētu lēmumu pieņemšanai.
   3.   Pašu kapitāla lēmumus nepieņem ar deleģēta lēmuma palīdzību, ja nepietiekama informācija vai novērtējuma sarežģītība prasa tos pieņemt saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru.
   3. pants
   Kritēriji deleģētu lēmumu pieņemšanai par iepriekšēju atļauju klasificēt instrumentus kā 1. līmeņa pamatkapitāla instrumentus
   1.   Lēmumus kapitāla instrumentus klasificēt kā 1. līmeņa pamatkapitāla instrumentus ar deleģēta lēmuma palīdzību pieņem, ja instrumentu veids, attiecībā uz kuriem lūgta atļauja, iekļauts EBI sarakstā laikā, kurā ECB saņem pieteikumu.
   2.   Negatīvus lēmumus un lēmumus saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 31. pantu ar deleģēta lēmuma palīdzību nepieņem.
   3.   Ja saskaņā ar 1. un 2. punktu lēmumu kapitāla instrumentus klasificēt kā 1. līmeņa pamatkapitāla instrumentus nevar pieņemt ar deleģēta lēmuma palīdzību, tos pieņem saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru.
   4.   Novērtējumu kapitāla instrumentus klasificēt kā 1. līmeņa pamatkapitāla instrumentus veic saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 27., 28. un 29. pantu, kā arī Deleģētās regulas (ES) Nr. 241/2014 4.–11. pantu.
   4. pants
   Kritēriji deleģētu lēmumu pieņemšanai par iepriekšēju atļauju klasificēt instrumentus kā 1. līmeņa papildu kapitāla vai 2. līmeņa instrumentus
   1.   Ja nepieciešama iepriekšēja atļauja saskaņā ar nacionālajiem tiesību aktiem, lēmumus par iepriekšēju atļauju kapitāla instrumentus klasificēt kā 1. līmeņa papildu kapitāla vai 2. līmeņa instrumentus pieņem ar deleģēta lēmuma palīdzību.
   2.   Negatīvus lēmumus nepieņem ar deleģēta lēmuma palīdzību, bet tos pieņem saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru.
   3.   Novērtējumu kapitāla instrumentus klasificēt kā 1. līmeņa papildu kapitāla vai 2. līmeņa instrumentus veic saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 52.–54. un 63. pantu, kā arī Deleģētās regulas (ES) Nr. 241/2014 8., 9. un 20.–24.a pantu.
   5. pants
   Kritēriji deleģētu lēmumu pieņemšanai par iepriekšēju piekrišanu pašu kapitāla samazināšanai
   1.   Lēmumus par iepriekšēju atļauju pašu kapitāla samazināšanai ar deleģēta lēmuma palīdzību pieņem, ja izpildīti 2. vai 3. punkta nosacījumi.
   2.   Attiecībā uz samazināšanu ar aizstāšanu lēmumus ar deleģēta lēmuma palīdzību pieņem, ja:

               a)

               aizstājošais instruments ir 1. līmeņa pamatkapitāla instruments ar nominālvērtības kopsummu, kas ir vismaz līdzvērtīga aizstātā instrumenta nominālvērtībai; vai

               b)

               aizstājošais instruments ir 1. līmeņa papildu kapitāla instruments ar nominālvērtības kopsummu, kas ir vismaz līdzvērtīga aizstātā instrumenta nominālvērtībai, ja aizstātais instruments ir 1. līmeņa papildu kapitāla instruments; vai

               c)

               aizstājošais instruments ir 1. līmeņa papildu kapitāla vai 2. līmeņa instruments ar nominālvērtības kopsummu, kas ir vismaz līdzvērtīga aizstātā instrumenta nominālvērtībai, ja aizstātais instruments ir 2. līmeņa instruments.

         3.   Attiecībā uz samazināšanu bez aizstāšanas lēmumus ar deleģēta lēmuma palīdzību pieņem, ja:

               a)

               pašu kapitāls pēc samazināšanas pārsniedz, vai tiek lēsts, ka pēc piemērošanas dienas tas vismaz trīs finanšu gadus turpinās pārsniegt, to prasību summu, kas noteiktas Regulas (ES) Nr. 575/2013 92. panta 1. punktā, pašu kapitālu, kuru prasīts turēt saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 1024/2013 16. panta 2. punkta a) apakšpunktu, apvienoto rezervju prasību, kas definēta Direktīvas 2013/36/ES128. panta 6. punktā, un 2. pīlāra norādes, kas noteiktas jaunākajā pieejamā UPNP lēmumā; un

               b)

               samazināšanas ietekme uz 1. līmeņa pamatkapitāla rādītāju, 1. līmeņa kapitāla rādītāju un kopējo kapitāla rādītāju ir zemāka par 100 bāzes punktiem.

         4.   Negatīvus lēmumus ar deleģēta lēmuma palīdzību nepieņem.
   5.   Ja saskaņā ar 1.–4. punktu lēmumu par pašu kapitāla samazināšanu nevar pieņemt ar deleģēta lēmuma palīdzību, to pieņem saskaņā ar iebildumu neizteikšanas procedūru.
   6.   Novērtējumu par pašu kapitāla samazināšanu veic saskaņā ar Regulas (ES) Nr. 575/2013 78. pantu, kā arī Deleģētās regulas (ES) Nr. 241/2014 IV nodaļas 2. iedaļu.
   6. pants
   Pārejas noteikumi
   Šis lēmums neattiecas uz gadījumiem, kuros pieteikums iesniegts ECB pirms šī lēmuma stāšanās spēkā.
   7. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Frankfurtē pie Mainas, 2018. gada 15. martā

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI

      (1)  OV L 176, 27.6.2013., 1. lpp.

      (2)  OV L 287, 29.10.2013., 63. lpp.

      (3)  OV L 141, 1.6.2017., 14. lpp.

      (4)  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 241/2014 (2014. gada 7. janvāris), ar kuru Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 575/2013 papildina saistībā ar regulatīvajiem tehniskajiem standartiem, kas attiecas uz iestāžu pašu kapitāla prasībām (OV L 74, 14.3.2014., 8. lpp.).

      (5)  AKZO Chemie/Komisija, 5/85, ECLI:EU:C:1986:328, 37. punkts, un Carmine Salvatore Tralli/ECB, C-301/02 P, ECLI:EU:C:2005:306, 59. punkts.

      (6)  Lēmums ECB/2004/2 (2004. gada 19. februāris), ar ko pieņem Eiropas Centrālās bankas Reglamentu (OV L 80, 18.3.2004., 33. lpp.).

      (7)  Lēmums ECB/2014/16 (2014. gada 14. aprīlis) par Administratīvās pārskatīšanas padomes izveidi un tās darbības noteikumiem (OV L 175, 14.6.2014., 47. lpp.).

      (8)  Pieejams EBI interneta vietnē www.eba.europa.eu.

      (9)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/36/ES (2013. gada 26. jūnijs) par piekļuvi kredītiestāžu darbībai un kredītiestāžu un ieguldījumu brokeru sabiedrību prudenciālo uzraudzību, ar ko groza Direktīvu 2002/87/EK un atceļ Direktīvas 2006/48/EK un 2006/49/EK (OV L 176, 27.6.2013., 338. lpp.).

      (10)  Eiropas Centrālās bankas Regula (ES) Nr. 468/2014 (2014. gada 16. aprīlis), ar ko izveido vienotā uzraudzības mehānisma pamatstruktūru Eiropas Centrālās bankas sadarbībai ar nacionālajām kompetentajām un norīkotajām iestādēm (VUM pamatregula) (ECB/2014/17) (OV L 141, 14.5.2014., 1. lpp.).


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/568 (2018. gada 12. aprīlis), ar ko groza Lēmumu 2011/235/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Irānā

text:
               13.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 95/14

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2018/568
   (2018. gada 12. aprīlis),
   ar ko groza Lēmumu 2011/235/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Irānā
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2011. gada 12. aprīlī pieņēma Lēmumu 2011/235/KĀDP (1).

               (2)

               Pamatojoties uz Lēmuma 2011/235/KĀDP pārskatīšanu, Padome nolēma, ka tajā paredzētie ierobežojošie pasākumi būtu jāpagarina līdz 2019. gada 13. aprīlim.

               (3)

               Padome ir arī secinājusi, ka būtu jāatjaunina ieraksti attiecībā uz 29 personām un vienu vienību, kas iekļautas Lēmuma 2011/235/KĀDP pielikumā.

               (4)

               Attiecīgi būtu jāgroza Lēmums 2011/235/KĀDP,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu 2011/235/KĀDP groza šādi:

               1)

               lēmuma 6. panta 2. punktu aizstāj ar šādu:
               “2.   Šo lēmumu piemēro līdz 2019. gada 13. aprīlim. To pastāvīgi pārskata. Ja Padome uzskata, ka lēmuma mērķi nav sasniegti, lēmumu attiecīgi atjauno vai groza.”;

               2)

               pielikumu groza tā, kā izklāstīts šā lēmuma pielikumā.

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Luksemburgā, 2018. gada 12. aprīlī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         T. DONCHEV

      (1)  Padomes Lēmums 2011/235/KĀDP (2011. gada 12. aprīlis) par ierobežojošiem pasākumiem, kas vērsti pret konkrētām personām un vienībām saistībā ar situāciju Irānā (OV L 100, 14.4.2011., 51. lpp.).

      PIELIKUMS
      Lēmuma 2011/235/KĀDP pielikumā iekļautajā personu un vienību sarakstā attiecīgos ierakstus aizstāj ar turpmāk minētajiem ierakstiem:

         “Personas

                     Uzvārds, vārds

                     Identifikācijas informācija

                     Pamatojums

                     Iekļaušanas datums

                     1.

                     AHMADI-MOQADDAM Esmail

                     Dzimšanas vieta: Teherāna (Irāna)
                     Dzimšanas datums: 1961. gads

                     Bijušais bruņoto spēku ģenerālštāba priekšsēdētāja vecākais padomdevējs drošības jautājumos. Bijušais Irānas valsts policijas priekšnieks no 2005. gada līdz 2015. gada sākumam. Viņa pakļautībā esošie spēki 2009. gada 15. jūnijā veica nežēlīgus uzbrukumus pret miermīlīgiem protestētājiem un varmācīgus nakts uzbrukumus Teherānas universitātes kopmītnēs. Šobrīd Irānas organizācijas “Headquarters in support of the Yemeni People”(“Jemenas tautas atbalsta štābs”) vadītājs.

                     12.4.2011.

                     3.

                        ARAGHI (ERAGHI) Abdollah

                     Bijušais IRGC sauszemes spēku priekšnieka vietnieks. Viņš ir tieši un personīgi atbildīgs par protestētāju apspiešanu visu 2009. gada vasaru.

                     12.4.2011.

                     9.

                     NAQDI Mohammad-Reza

                     Dzimšanas vieta: Najaf (Irāka)
                     Dzimšanas datums: aptuveni 1952. gads

                        IRGC kultūras un sociālo jautājumu priekšnieka vietnieks. Bijušais Basij komandieris. Kā IRGC Basij komandieris Naqdi bija atbildīgs par Basij varmācību 2009. gada beigās vai bija iesaistīts tajā, tostarp vardarbīgajā reakcijā uz 2009. gada decembra Ashura dienas protestiem, kā rezultātā tika nogalināti līdz 15 cilvēku un simtiem protestētāju tika arestēti. Pirms viņu 2009. gada oktobrī iecēla par Basij komandieri, Naqdi bija izlūkošanas daļas vadītājs Basij – tā ir atbildīga par to personu nopratināšanu, kuras bija arestētas apspiešanas pasākumos pēc vēlēšanām.

                     12.4.2011.

                     10.

                     RADAN Ahmad-Reza

                     Dzimšanas vieta: Isfahan (Irāna)
                     Dzimšanas datums: 1963. gads

                     Agrāk viņš bija atbildīgs par Irānas tiesībsargājošo spēku Stratēģisko pētījumu centru – struktūru, kas saistīta ar valsts policiju. Bijušais Policijas stratēģisko pētījumu centra vadītājs, bijušais Irānas valsts policijas priekšnieka vietnieks (līdz 2014. gada jūnijam). Radan kā valsts policijas priekšnieka vietnieks no 2008. gada bija atbildīgs par piekaušanu, slepkavībām un patvaļīgiem protestētāju arestiem un aizturēšanu, ko veikuši policijas spēki. Šobrīd IRGC komandieris, atbildīgs par Irākas “antiteroristu” spēku apmācību.

                     12.4.2011.

                     11.

                     RAJABZADEH Azizollah

                     Teherānas katastrofu seku mazināšanas organizācijas (Tehran Disaster Mitigation Organization (TDMO)) bijušais vadītājs. Bijušais Teherānas policijas vadītājs (līdz 2010. gada janvārim).

                        Azizollah Rajabzadeh kā Teherānas teritorijas tiesībsargājošo spēku komandieris ir augstākā amatpersona, kas apsūdzēta par varmācību Kahrizak ieslodzījuma centrā.

                     12.4.2011.

                     12.

                     SAJEDI-NIA Hossein

                     Komandiera vietnieks, kas atbild par policijas operācijām. Bijušais Teherānas policijas priekšnieks, bijušais Irānas valsts policijas priekšnieka vietnieks, kas atbild par policijas operācijām. Viņš ir atbildīgs par represiju koordinēšanu Irānas galvaspilsētā Iekšlietu ministrijas uzdevumā.

                     12.4.2011.

                     13.

                     TAEB Hossein

                     Dzimšanas vieta: Teherāna
                     Dzimšanas datums: 1963. gads

                        IRGC izlūkdienesta vadītājs. Bijušais IRGC izlūkdienesta komandiera vietnieks. Bijušais Basij komandieris (līdz 2009. gada oktobrim). Viņa pārvaldībā esošie spēki piedalījās miermīlīgu protestētāju masveida piekaušanā, slepkavībās, aizturēšanā un spīdzināšanā.

                     12.4.2011.

                     16.

                        HADDAD Hassan (jeb Hassan ZAREH DEHNAVI)

                     Bijušais Teherānas revolucionārās tiesas par drošību atbildīgā tiesas izpildītāja vietnieks. Bijušais Teherānas revolucionārās tiesas tiesnesis, 26. nodaļa. Viņa atbildībā bija tādas aizturēto lietas, kas bija saistītas ar pēcvēlēšanu krīzi, un viņš regulāri draudēja aizturēto ģimenēm, lai viņus apklusinātu. Viņš bija svarīga persona, izdodot aizturēšanas rīkojumus Kahrizak ieslodzījumu centrā. 2014. gada novembrī Irānas iestādes oficiāli atzina viņa lomu aizturēto nāvē.

                     12.4.2011.

                     21.

                     MOHSENI-EJEI Gholam-Hossein

                     Dzimšanas vieta: Ejiyeh

                     Dzimšanas datums: aptuveni 1956. gads

                     Konsultatīvās padomes (Expediency Council) loceklis. Irānas ģenerālprokurors kopš 2009. gada septembra un tiesu sistēmas vadītāja vietnieks un runasvīrs. Bijušais izlūkošanas ministrs 2009. gada vēlēšanu laikā. Kamēr viņš 2009. gada vēlēšanu laikā bija izlūkošanas ministrs, viņa pakļautībā esošie izlūkošanas aģenti bija atbildīgi par simtiem aktīvistu, žurnālistu, disidentu un reformistu politiķu aizturēšanu, spīdzināšanu un par nepatiesu atzīšanos izspiešanu no tiem. Turklāt politiķi bija spiesti sniegt nepatiesas liecības neizturamās pratināšanās, kas ietvēra spīdzināšanu, varmācību, šantāžu un ģimenes locekļu iebiedēšanu.

                     12.4.2011.

                     26.

                        SHARIFI Malek Adjar (jeb SHARIFI Malek Ajdar)

                     Augstākās tiesas tiesnesis, 43. nodaļas vadītājs. Bijušais Austrumazerbaidžānas tiesu iestāžu priekšnieks. Viņš bija atbildīgs par Sakineh Mohammadi-Ashtiani tiesāšanu.

                     12.4.2011.

                     28.

                     YASAGHI Ali-Akbar

                     Augstākās tiesas tiesnesis, 44. nodaļas vadītājs. Setad-e Dieh fonda izpilddirektora vietnieks. Bijušais Mashhad revolucionārās tiesas galvenais tiesnesis. Viņa pakļautībā veiktie tiesas procesi notika grupveidā un slēgtās sēdēs, neievērojot apsūdzēto pamattiesības. Tā kā rīkojumi par nāvessoda izpildīšanu tika izdoti masveidā, nāvessodus veica, pienācīgi neievērojot taisnīgas tiesāšanas procedūras.

                     12.4.2011.

                     32.

                     ZANJIREI Mohammad-Ali

                     Kā Irānas cietumu organizācijas priekšnieka vecākais padomnieks un bijušais priekšnieka vietnieks ir atbildīgs par cietsirdīgu izturēšanos un tiesību liegšanu apcietinājuma centros. Viņš pavēlēja daudzus ieslodzītos pārvietot uz viennīcām.

                     12.4.2011.

                     33.

                     ABBASZADEH- MESHKINI Mahmoud

                     Cilvēktiesību padomes padomnieks. Bijušais Cilvēktiesību padomes sekretārs. Bijušais Ilāmas (Ilam) provinces vadītājs. Bijušais politiskais direktors Iekšlietu ministrijā. Kā Likuma par politisko partiju un grupu darbību 10. pantā paredzētās komitejas vadītājs viņš atbildēja par demonstrāciju un cita veida publisku pasākumu atļaušanu un politisko partiju reģistrāciju.
                     2010. gadā viņš apturēja darbību divām ar Mousavi saistītām reformatoriskām politiskajām partijām: Islāma Irānas līdzdalības frontei un Islāma revolūcijas modžahedu organizācijai.
                     Kopš 2009. gada viņš ir pastāvīgi un konsekventi atteicis atļaut jebkādas nevalstiskās pulcēšanās, tādējādi liedzot konstitucionālās tiesības paust protestu un izraisot daudzas miermīlīgu demonstrantu aizturēšanas, kas ir pretrunā tiesībām uz pulcēšanās brīvību.
                     2009. gadā viņš arī opozīcijai nedeva atļauju rīkot sēru ceremoniju, lai pieminētu cilvēkus, kas tika nogalināti protestos saistībā ar prezidenta vēlēšanām.

                     10.10.2011.

                     34.

                     AKBARSHAHI Ali-Reza

                     Bijušais Irānas Narkotiku kontroles štāba (Iran's Drug Control Headquarters) (jeb Narkotiku apkarošanas štāba (Anti-Narcotics Headquarters)) ģenerāldirektors. Bijušais Teherānas policijas priekšnieks. Viņam pakļautie policijas spēki bija atbildīgi par ārpustiesas vardarbību pret aizdomās turētām personām aizturēšanas un pirmstiesas ieslodzījuma laikā. Teherānas policija bija iesaistīta arī iebrukumos Teherānas universitātes kopmītnēs 2009. gada jūnijā, kad, kā norāda Irānas Majlis komisija, policija un Basiji ievainoja vairāk nekā 100 studentu. Šobrīd Dzelzceļa policijas priekšnieks.

                     10.10.2011.

                     36.

                        AVAEE Seyyed Ali-Reza (jeb AVAEE Seyyed Alireza)

                     Tieslietu ministrs. Īpašās izmeklēšanas biroja bijušais direktors. Līdz 2016. gada jūlijam iekšlietu ministra vietnieks un Publiskā reģistra vadītājs. Kopš 2014. gada aprīļa Tiesnešu disciplinārtiesas padomnieks. Bijušais Teherānas tiesu iestāžu priekšsēdētājs. Kā Teherānas tiesu iestāžu priekšsēdētājs viņš ir bijis atbildīgs par cilvēktiesību pārkāpumiem, patvaļīgām aizturēšanām, tiesību liegšanu ieslodzītajiem un nāvessodu skaita pieaugumu.

                     10.10.2011.

                     40.

                     HABIBI Mohammad Reza

                     Tieslietu ministrijas biroja vadītājs Jezdā (Yazd). Bijušais Isfahānas (Isfahan) prokurora vietnieks. Līdzvainīgs tiesas procesos, kuros apsūdzētajiem liegta taisnīga tiesa, piemēram, lietā pret Abdollah Fathi, ko sodīja ar nāvi 2011. gada maijā pēc tam, kad tiesas laikā 2010. gada martā Habibi neņēma vērā viņa tiesības tikt uzklausītam un garīgās veselības problēmas. Tādēļ viņš ir līdzvainīgs nopietnos pārkāpumos pret tiesībām uz taisnīgu tiesu, veicinot nāvessoda pārmērīgu un arvien pieaugošu izmantošanu, kā rezultātā kopš 2011. gada sākuma ir krasi palielinājies izpildīto nāvessodu skaits.

                     10.10.2011.

                     45.

                     JOKAR Mohammad Saleh

                     Revolucionārās gvardes deputāts parlamentāros jautājumos. No 2011. gada līdz 2016. gadam parlamenta deputāts no Yazd provinces un parlamenta Valsts drošības politikas un ārpolitikas komisijas loceklis. Bijušais studentu Basij spēku komandieris.
                     Pildot savus studentu Basij spēku komandiera pienākumus, viņš aktīvi piedalījās protestu apspiešanā skolās un universitātēs, kā arī aktīvistu un žurnālistu nelikumīgā aizturēšanā.

                     10.10.2011.

                     48.

                        MAHSOULI Sadeq (jeb MAHSULI Sadeq)

                     Dzimšanas vieta: Oroumieh (Irāna)
                     Dzimšanas datums: 1959.–1960. gads

                     Bijušā prezidenta Mahmoud Ahmadinejad padomnieks un patreizējais Konsultatīvās padomes (Expediency Council) un partijas “Nepiekāpības fronte” (Perseverance Front) loceklis. Labklājības un sociālās nodrošināšanas ministrs no 2009. gada līdz 2011. gadam. Iekšlietu ministrs līdz 2009. gada augustam. Mahsouli kā iekšlietu ministra pakļautībā bija visi policijas spēki, iekšlietu ministrijas drošības aģenti un aģenti civildrēbēs. Viņa pakļautībā esošie spēki bija atbildīgi par uzbrukumiem Teherānas universitātes kopmītnēs 2009. gada 14. jūnijā un studentu spīdzināšanu ministrijas pagrabos (bēdīgi slavenais 4. pagrabstāvs). Pret citiem protestētājiem tika vērsta nežēlīga varmācība Kahrizak ieslodzījuma centrā, ko veica Mahsouli pakļautībā esošā policija.

                     10.10.2011.

                     50.

                        OMIDI Mehrdad (jeb Reza; OMIDI Reza)

                     Policijas VI nodaļas, Izmeklēšanas departamenta vadītājs. Bijušais Irānas policijas Izlūkošanas dienesta priekšnieks. Bijušais Irānas policijas Datornoziegumu nodaļas vadītājs. Viņš ir atbildīgs par tūkstošiem izmeklēšanas lietu un apsūdzību pret reformistiem un politiskajiem oponentiem, kuri izmanto internetu. Viņš ir tādējādi atbildīgs par to, ka organizē smagus cilvēktiesību pārkāpumus, apspiežot personas, kas aizstāv savas likumīgās tiesības, tostarp vārda brīvību.

                     10.10.2011.

                     51.

                     SALARKIA Mahmoud

                     Bijušais Teherānas futbola kluba “Persepolis” direktors.

                     Bijušais Teherānas benzīna un transporta komisijas vadītājs. 2009. gadā notikušajā apspiešanā bija Teherānas ģenerālprokurora vietnieks cietumu lietās.
                     Kā Teherānas ģenerālprokurora vietnieks cietumu lietās viņš bija tieši atbildīgs par daudziem nevainīgu, miermīlīgu protestētāju un aktīvistu apcietināšanas orderiem. Daudzi cilvēktiesību aizstāvju ziņojumi liecina, ka gandrīz visi apcietinātie pēc viņa rīkojuma tiek turēti bez sakariem, bez piekļuves advokātam vai ģimenei, un dažādus laikposmus bez apsūdzības, bieži apstākļos, kas līdzinās piespiedu pazušanai. Bieži viņu ģimenes nav informētas par apcietināšanu.

                     10.10.2011.

                     53.

                        TALA Hossein (jeb TALA Hosseyn)

                     Islāmšaras (Eslamshahr) mērs. Bijušais Irānas parlamenta deputāts. Bijušais Teherānas provinces ģenerālgubernators (“Farmandar”) līdz 2010. gada septembrim, jo īpaši atbildīgs par policijas spēku iejaukšanos un tādējādi par represijām pret demonstrantiem. Viņš 2010. gada decembrī saņēma balvu par ieguldījumu pēc vēlēšanām notikušajās represijās.

                     10.10.2011.

                     54.

                        TAMADDON Morteza (jeb TAMADON Morteza)

                     Dzimšanas vieta: Shahr Kord-Isfahan

                     Dzimšanas datums: 1959. gads

                     Bijušais Teherānas provinces Sabiedriskās drošības padomes priekšnieks. Bijušais Teherānas provinces Islāma revolucionāro gvardu korpusa (IRGC) ģenerālgubernators. Kā gubernatoram un Teherānas provinces Valsts drošības padomes vadītājam viņam ir vispārēja atbildība par visām represīvajām darbībām, ko IRGC paveikusi Teherānas provincē, tostarp par politisko protestu apspiešanu kopš 2009. gada jūnija. Šobrīd Khajeh Nasireddin Tusi University of Technology valdes loceklis.

                     10.10.2011.

                     55.

                     ZEBHI Hossein

                     Augstākās tiesas tiesnesis. Bijušais Irānas ģenerālprokurora vietnieks. Viņš ir atbildīgs par vairākām tiesas lietām, kas saistītas ar pēc vēlēšanām notikušajiem protestiem.

                     10.10.2011.

                     59.

                     BAKHTIARI Seyyed Morteza

                     Dzimšanas vieta: Mashad (Irāna)
                     Dzimšanas datums: 1952. gads

                     Imama Reza svētnīcas uzrauga vietnieks. Bijusī Speciālās administratīvās tiesas amatpersona. Bijušais tieslietu ministrs (no 2009. gada līdz 2013. gadam). Laikā, kad viņš bija tieslietu ministrs, stāvoklis Irānas cietumos kļuva krietni sliktāks par starptautiski pieņemtajiem standartiem, un slikta izturēšanās pret cietumniekiem bija plaši izplatīta. Turklāt viņam bija nozīmīga loma irāņu diasporas iebiedēšanā un terorizēšanā, paziņojot, ka ir izveidota īpaša tiesa, kas konkrēti nodarbosies ar irāņiem, kuri dzīvo ārpus valsts. Viņa pārraudzībā notika arī krass nāvessodu skaita pieaugums Irānā, tostarp slepenas nāvessoda izpildes, par kurām valdība neziņoja, un nāvessodi par noziegumiem saistībā ar narkotikām.

                     10.10.2011.

                     60.

                        HOSSEINI Dr Mohammad (jeb HOSSEYNI
                        Dr Seyyed Mohammad; Seyed, Sayyed un Sayyid)

                     Dzimšanas vieta: Rafsanjan, Kerman

                     Dzimšanas datums: 1961. gads

                     Bijušā prezidenta Mahmoud Ahmadinejad padomnieks un YEKTA stingrās līnijas politiskās frakcijas runaspersona. Bijušais Kultūras un islāmiskās vadības ministrs (2009.–2013. gads). Kā bijušais IRGC loceklis viņš bija iesaistīts žurnālistu apspiešanā.

                     10.10.2011.

                     69.

                     MORTAZAVI Seyyed Solat

                     Dzimšanas vieta: Farsan, Tchar Mahal-o-Bakhtiari (South) (Irāna)
                     Dzimšanas datums: 1967. gads

                     Irānas otrās lielākās pilsētas Mashad bijušais mērs – tur regulāri notiek publiska nāvessodu izpilde. Bijušais iekšlietu ministra vietnieks politikas jautājumos. Viņš bija atbildīgs par represiju vēršanu pret personām, kas publiski aizstāvēja savas likumīgās tiesības, tostarp vārda brīvību. Vēlāk viņu iecēla par Irānas vēlēšanu komitejas vadītāju 2012. gada parlamenta vēlēšanām un 2013. gada prezidenta vēlēšanām.

                     23.3.2012.

                     73.

                     FAHRADI Ali

                     Teherānas Tieslietu ministrijas Juridisko lietu un publisko pārbaužu inspektorāta vadītāja vietnieks. Bijušais Karadžas (Karaj) prokurors. Atbildīgs par smagiem cilvēktiesību pārkāpumiem, tostarp kā prokurors piedalījies tiesas procesos, kuros piespriež nāvessodu. Laikā, kad viņš strādāja par prokuroru, Karadžas reģionā tika izpildīti daudzi nāvessodi.

                     23.3.2012.

                     75.

                     RAMEZANI Gholamhossein

                     No 2011. gada izlūkošanas vadītājs Aizsardzības ministrijā; no 2009. gada novembra līdz 2011. gada martam: izlūkošanas vadītājs Pasdaran; no 2008. gada marta līdz 2009. gada novembrim: izlūkošanas vadītāja vietnieks Pasdaran; no 2006. gada aprīļa līdz 2008. gada martam: aizsardzības un izlūkošanas vadītājs Pasdaran. Iesaistīts vārda brīvības apspiešanā, tostarp saistīts ar personām, kas atbildīgas par emuārrakstītāju/žurnālistu arestiem 2004. gadā; ir saņemtas ziņas, ka viņš bijis iesaistīts pēcvēlēšanu protestu apspiešanā 2009. gadā.

                     23.3.2012.

                     82.

                        SARAFRAZ Mohammad (Dr.) (jeb Haj-agha Sarafraz)

                     Dzimšanas vieta: Teherāna
                     Dzimšanas datums: aptuveni 1963. gads
                     Dzīvesvieta: Teherāna Darba vieta: IRIB un PressTV vadība, Teherāna

                     Bijušais Kibertelpas augstākās padomes loceklis. Bijušais Irānas Islāma Republikas raidorganizācijas (IRIB) priekšsēdētājs. Bijušais IRIB World Service un Press TV vadītājs, atbildīgs par visiem lēmumiem, kas saistīti ar raidījumu programmu veidošanu. Cieši saistīts ar valsts drošības aparātu. Viņa vadībā Press TV kopā ar IRIB ir sadarbojusies ar Irānas drošības dienestiem un prokuroriem, lai pārraidītu vardarbīgi panāktas aizturēto atzīšanās, tostarp irāņu izcelsmes kanādiešu žurnālista un kinorežisora Maziar Bahari atzīšanos nedēļas raidījumā “Irāna šodien”. Neatkarīgais apraides regulators OFCOM piemēroja Press TV sodu GBP 100 000  apmērā par pārraidīto Bahari atzīšanos 2011. gadā, kas tika filmēta cietumā, uz Bahari izdarot spiedienu. Tādējādi Sarafraz ir saistīts ar tiesību pārkāpšanu attiecībā uz likumā paredzētu kārtību un taisnīgu tiesu.

                     12.3.2013.

               Vienības

                     Vārds, Uzvārds

                     Identifikācijas informācija

                     Pamatojums

                     Iekļaušanas datums

                     1.

                     Kiberdrošības policija

                     Atrašanās vieta: Teherāna, Irāna
                     Tīmekļa vietne: http://www.cyberpolice.ir

                     Irānas kiberdrošības policija, kas dibināta 2011. gada janvārī, ir Irānas Islāma republikas policijas atsevišķa nodaļa, kuru no tā laika līdz 2015. gada sākumam vadīja Esmail Ahmadi-Moqaddam (iekļauts sarakstā). Ahmadi-Moqaddam uzsvēra, ka kiberdrošības policija apkaros pretrevolucionāros un disidentu grupējumus, kas 2009. gadā izmantojuši sociālos tīklus internetā, lai izraisītu protesta pasākumus pret prezidenta Mahmoud Ahmadinejad pārvēlēšanu. Kiberdrošības policija 2012. gada janvārī izdeva jaunas pamatnostādnes interneta kafejnīcām, pieprasot lietotājiem norādīt personas datus, kurus kafejnīcu īpašnieki saglabās sešus mēnešus, kā arī informāciju par to, kādas tīmekļa vietnes tika apmeklētas. Šajos noteikumos kafejnīcu īpašniekiem tiek prasīts arī uzstādīt slēgta tīkla novērošanas kameras un saglabāt ierakstus sešus mēnešus. Ar šiem jaunajiem noteikumiem var tikt radīts tāds reģistrācijas žurnāls, kuru iestādes var izmantot, lai atklātu aktīvistus vai jebkuru citu personu, ko tās uzskata par apdraudējumu valsts drošībai.
                     Irānas plašsaziņas līdzekļi 2012. gada jūnijā ziņoja, ka kiberdrošības policija sāks virtuālo privāto tīklu sagraušanu. 2012. gada 30. oktobrī kiberdrošības policija bez apcietināšanas ordera apcietināja emuārrakstītāju Sattar Beheshti par “darbībām sociālajos tīklos un Facebook, kas vērstas pret valsts drošību”. Savā emuārā Beheshti bija kritizējis Irānas valdību. 2012. gada 3. novembrīBeheshti tika atrasts miris savā cietuma kamerā, un tiek uzskatīts, ka kiberdrošības policijas amatpersonas viņu bija spīdzinājušas līdz nāvei.

                     12.3.2013.”


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2018/598 (2018. gada 18. aprīlis), ar ko piešķir turpmāku makrofinansiālo palīdzību Gruzijai

text:
               23.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 103/8

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/598
   (2018. gada 18. aprīlis),
   ar ko piešķir turpmāku makrofinansiālo palīdzību Gruzijai
   EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 212. panta 2. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
   saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Savienības (“Savienība”) un Gruzijas attiecības turpina attīstīties Eiropas kaimiņattiecību politikas (EKP) un Austrumu partnerības ietvaros. Gruzija pievienojās ES Austrumu partnerībai 2009. gadā, un pēc tam sekoja sarunas par ES un Gruzijas asociācijas nolīgumu. Minētais nolīgums (2) (“Asociācijas nolīgums”), kas paredz pakāpeniski izveidot padziļinātu un visaptverošu brīvās tirdzniecības zonu (DCFTA), tika parakstīts 2014. gada jūnijā un stājās spēkā 2016. gada 1. jūlijā.

               (2)

               Gruzijai joprojām ir problēmas vājas ārējās vides dēļ, kura, samazinoties eksporta un naudas pārvedumu apjomam, veicinājusi to, ka IKP pieaugums 2016. gadā ir bijis relatīvi zems. Lai arī 2017. gadā tiek prognozēta reģionālās un globālās izaugsmes palielināšanās, to joprojām ietekmēs lejupvērsti riski.

               (3)

               Gruzijas fiskālais deficīts joprojām ir ievērojams, un valsts parāda attiecība pret IKP pieaug. Ņemot vērā ļoti lielo tekošā konta deficītu un lielo ārējo parādu, arī Gruzijas maksājumu bilances stāvoklis joprojām ir nestabils. Gruzijas ārvalstu valūtas rezerves ir bijušas stabilas absolūtā izteiksmē, tomēr, pieaugot vajadzībai pēc rezervēm, tās ir samazinājušās zem līmeņa, ko Starptautiskais Valūtas fonds (SVF) uzskata par pietiekamu. Gruzija arī turpina pielāgoties ar Savienību noslēgtā DCFTA nolīguma prasībām.

               (4)

               Šajā kontekstā Gruzijas iestādes un SVF 2017. gada aprīlī vienojās par trīs gadu ilgu Paplašinātās finansēšanas mehānisma (EFF) režīma piemērošanu USD 285,3 miljonu apmērā laikposmā no 2017. līdz 2020. gadam. SVF valde šo režīmu apstiprināja 2017. gada 12. aprīlī. EFF režīma mērķis ir atbalstīt ekonomikas reformu programmu, kas palīdzēs Gruzijai mazināt tās ekonomisko nestabilitāti un veicinās lielāku un iekļaujošāku ekonomikas izaugsmi.

               (5)

               Ņemot vērā Gruzijas atlikušās ārējā finansējuma vajadzības, Gruzijas iestādes 2017. gada jūnijā lūdza Savienību piešķirt papildu makrofinansiālo palīdzību.

               (6)

               Kopš militārā konflikta ar Krieviju 2008. gada augustā Gruzija ir guvusi labumu no divām makrofinansiālās palīdzības darbībām, kuras Savienība apņēmās realizēt starptautiskajā līdzekļu devēju konferencē Briselē 2008. gada oktobrī. Pirmo no minētajām darbībām EUR 46 miljonu apmērā pilnībā dotāciju veidā īstenoja laikposmā no 2009. līdz 2010. gadam. Otro, kas arī bija EUR 46 miljonu apmērā vienai pusei dotāciju un otra pusei aizdevumu veidā, īstenoja laikposmā no 2015. līdz 2017. gadam. Turklāt Savienība saskaņā ar Eiropas kaimiņattiecību instrumentu ir darījusi pieejamus Gruzijai EUR 610–746 miljonus laikposmam no 2014. līdz 2020. gadam, ieskaitot budžeta atbalstu un tehnisko palīdzību. Gruzija gūst labumu arī no Kaimiņattiecību politikas ieguldījumu mehānisma, saskaņā ar kuru projektiem Gruzijā laikposmā no 2008. līdz 2017. gadam tika piešķirti aptuveni EUR 86 miljoni.

               (7)

               Tā kā Gruzija ir valsts, uz kuru attiecas EKP, būtu jāuzskata, ka tā ir tiesīga saņemt Savienības makrofinansiālo palīdzību.

               (8)

               Savienības makrofinansiālajai palīdzībai vajadzētu būt finanšu instrumentam, kas izmantojams ārkārtas gadījumos nolūkā sniegt konkrētam mērķim nepiesaistītu atbalstu maksājumu bilances problēmu novēršanai, lai nodrošinātu saņēmējam tūlītēji vajadzīgo ārējo finansējumu, un tai būtu jābalsta tādas politikas programmas īstenošana, kas ietver tūlītējus stingrus korekcijas pasākumus un strukturālas reformas, kuru mērķis ir novērst maksājumu bilances problēmas īstermiņā.

               (9)

               Ņemot vērā to, ka Gruzijas maksājumu bilancē saglabājas būtisks ārējā finansējuma iztrūkums, kas pārsniedz SVF un citu daudzpusēju iestāžu piešķirtos resursus, pašreizējos ārkārtas apstākļos Savienības makrofinansiālā palīdzība, kuru paredzēts sniegt Gruzijai, ir uzskatāma par piemērotu atbildi uz Gruzijas lūgumu atbalstīt tās ekonomikas stabilizāciju saistībā ar SVF programmu. Savienības makrofinansiālā palīdzība atbalstītu Gruzijas ekonomikas stabilizācijas un strukturālo reformu programmu, papildinot resursus, kas pieejami saskaņā ar SVF finansiālo vienošanos.

               (10)

               Ar Savienības makrofinansiālo palīdzību būtu jāatbalsta ilgtspējīgas ārējā finansējuma situācijas atjaunošana Gruzijā, tādējādi veicinot tās ekonomisko un sociālo attīstību.

               (11)

               Savienības makrofinansiālās palīdzības apmēra noteikšana balstās uz Gruzijas atlikušo ārējā finansējuma vajadzību pilnīgu kvantitatīvu novērtējumu, un tajā tiek ņemta vērā valsts spēja finansēt sevi ar pašas resursiem, jo īpaši izmantojot tās rīcībā esošās starptautiskās rezerves. Ar Savienības makrofinansiālo palīdzību būtu jāpapildina tās programmas un resursi, ko nodrošina SVF un Pasaules Banka. Palīdzības apmēra noteikšanā ņem vērā arī gaidāmo finansiālo ieguldījumu, ko sniedz divpusējie un daudzpusējie līdzekļu devēji, un vajadzību nodrošināt taisnīgu sloga sadali starp Savienību un citiem līdzekļu devējiem, kā arī citu Savienības ārējās finansēšanas instrumentu līdzšinējo izmantošanu Gruzijā un Savienības vispārējās iesaistes pievienoto vērtību.

               (12)

               Ņemot vērā Gruzijas atlikušās ārējā finansējuma vajadzības, tās ekonomiskās un sociālās attīstības līmeni, ko mēra pēc ienākumiem uz vienu iedzīvotāju un pēc nabadzības līmeņa, kā arī valsts parādsaistību līmeni, daļa šīs palīdzības būtu jāsniedz dotāciju veidā.

               (13)

               Komisijai būtu jānodrošina, lai Savienības makrofinansiālā palīdzība juridiski un pēc būtības atbilstu Līguma par Eiropas Savienību 21. pantā noteiktajiem ārējās darbības pamatprincipiem, kā arī mērķiem, kas izvirzīti, un pasākumiem, kas veikti dažādajās Savienības ārējās darbības jomās un citos attiecīgos politikas virzienos.

               (14)

               Savienības makrofinansiālajai palīdzībai būtu jāatbalsta Savienības ārpolitika attiecībā uz Gruziju. Komisijas dienestiem un Eiropas Ārējās darbības dienestam būtu cieši jāsadarbojas visu makrofinansiālās palīdzības sniegšanas laiku, lai koordinētu Savienības ārpolitiku un nodrošinātu tās saskaņotību.

               (15)

               Ar Savienības makrofinansiālo palīdzību būtu jāatbalsta Gruzijas apņemšanās rīkoties atbilstoši vērtībām, kas tai ir kopīgas ar Savienību un ietver demokrātiju, tiesiskumu, labu pārvaldību, cilvēktiesību ievērošanu, ilgtspējīgu attīstību un nabadzības samazināšanu, kā arī šīs valsts apņemšanās ievērot atklātas, likumīgas un godīgas tirdzniecības principus.

               (16)

               Savienības makrofinansiālās palīdzības piešķiršanas priekšnoteikumam vajadzētu būt tādam, ka Gruzijā tiek respektēti efektīvi demokrātiskie mehānismi – tostarp daudzpartiju parlamentārā sistēma – un tiesiskums un tiek garantēta cilvēktiesību ievērošana. Turklāt, sasniedzot Savienības makrofinansiālās palīdzības konkrētos mērķus, būtu jāuzlabojas publiskā sektora finanšu pārvaldības sistēmu efektivitātei, pārredzamībai un pārskatatbildībai Gruzijā un būtu jāveicina strukturālās reformas, kuru mērķis ir atbalstīt ilgtspējīgu un iekļaujošu izaugsmi, darbvietu radīšanu un fiskālo konsolidāciju. Gruzijai paredzētajā Savienības makrofinansiālajā palīdzībā būtu jāiekļauj arī pasākumi, lai atbalstītu Asociācijas nolīguma, tostarp DCFTA, īstenošanu. Lai nodrošinātu to, ka konkrēti mērķi tiek pienācīgi izvērtēti, tie ir jānosaka pārbaudāmā un izmērāmā veidā. Komisijai un Eiropas Ārējās darbības dienestam būtu regulāri jāuzrauga gan priekšnoteikumu izpilde, gan minēto mērķu sasniegšana. Ja priekšnoteikums nav izpildīts un mērķi nav sasniegti vai ja Asociācijas nolīguma mērķi un principi kopumā netiek ievēroti, Komisijai būtu uz laiku jāpārtrauc vai jāatceļ Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksa.

               (17)

               Lai nodrošinātu, ka Savienības finansiālās intereses, kas saistītas ar Savienības makrofinansiālo palīdzību, tiek efektīvi aizsargātas, Gruzijai būtu jāveic atbilstīgi pasākumi, lai novērstu un apkarotu krāpšanu, korupciju un jebkurus citus pārkāpumus saistībā ar Savienības makrofinansiālo palīdzību. Turklāt būtu jāparedz noteikumi, ka Komisija veic pārbaudes un ka Revīzijas palāta veic revīzijas.

               (18)

               Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksāšana neskar Eiropas Parlamenta un Padomes kā budžeta lēmējiestādes pilnvaras.

               (19)

               Dotāciju veidā piešķirtajām makrofinansiālās palīdzības summām un uzkrājumu summām, kas vajadzīgas makrofinansiālajai palīdzībai aizdevumu veidā, būtu jāatbilst budžeta apropriācijām, kas paredzētas daudzgadu finanšu shēmā.

               (20)

               Savienības makrofinansiālā palīdzība būtu jāpārvalda Komisijai. Lai nodrošinātu to, ka Eiropas Parlaments un Padome spēj sekot šā lēmuma īstenošanai, Komisijai abas iestādes būtu regulāri jāinformē par norisēm saistībā ar palīdzību un jāsniedz tām attiecīgie dokumenti.

               (21)

               Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus šā lēmuma īstenošanai, īstenošanas pilnvaras būtu jāpiešķir Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (3).

               (22)

               Uz Savienības makrofinansiālo palīdzību būtu jāattiecina ekonomikas politikas nosacījumi, kas jāparedz saprašanās memorandā. Lai nodrošinātu vienotus īstenošanas nosacījumus un panāktu efektivitāti, Komisija būtu jāpilnvaro risināt sarunas par šādiem nosacījumiem ar Gruzijas iestādēm tādas dalībvalstu pārstāvju komitejas uzraudzībā, kura paredzēta saskaņā ar Regulu (ES) Nr. 182/2011. Saskaņā ar minēto regulu parasti būtu jāpiemēro konsultēšanās procedūra visos gadījumos, izņemot tos, kas paredzēti minētajā regulā. Ņemot vērā to, cik liela ietekme var būt palīdzībai, kas pārsniedz EUR 90 miljonus, ir lietderīgi paredzēt, ka attiecībā uz darbībām, kuras pārsniedz minēto robežvērtību, ir jāizmanto pārbaudes procedūra. Ņemot vērā Savienības makrofinansiālās palīdzības summu, kas paredzēta Gruzijai, saprašanās memoranda pieņemšanai, kā arī palīdzības samazināšanai, apturēšanai vai atcelšanai būtu jāpiemēro konsultēšanās procedūra,

         IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Savienība piešķir Gruzijai makrofinansiālo palīdzību ar maksimālo summu EUR 45 miljoni (“Savienības makrofinansiālā palīdzība”), lai atbalstītu Gruzijas ekonomikas stabilizāciju un būtisku reformu programmu. No minētās maksimālās summas līdz EUR 35 miljoniem tiek piešķirti aizdevumu veidā un līdz EUR 10 miljoniem – dotāciju veidā. Pirms Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksāšanas Savienības attiecīgā gada budžets ir jāapstiprina Eiropas Parlamentam un Padomei. Palīdzība ir ieguldījums Gruzijas maksājumu bilances vajadzību segšanā, kā konstatēts SVF programmā.
   2.   Lai finansētu Savienības makrofinansiālās palīdzības aizdevumu daļu, Komisija ir pilnvarota Savienības vārdā vajadzīgos līdzekļus aizņemties kapitāla tirgos vai no finanšu iestādēm un aizdot tos Gruzijai. Maksimālais vidējais aizdevumu atmaksas termiņš ir 15 gadi.
   3.   Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksāšanu pārvalda Komisija saskaņā ar nolīgumiem vai vienošanos, kas panākta starp SVF un Gruziju, un atbilstīgi ekonomikas reformu pamatprincipiem un mērķiem, kas Asociācijas nolīgumā, tostarp DCFTA.
   Komisija regulāri informē Eiropas Parlamentu un Padomi par norisēm saistībā ar Savienības makrofinansiālo palīdzību, tostarp par tās izmaksu, un laikus iesniedz minētajām iestādēm attiecīgos dokumentus.
   4.   Savienības makrofinansiālā palīdzība ir pieejama divarpus gadus, sākot no pirmās dienas pēc 3. panta 1. punktā minētā saprašanās memoranda stāšanās spēkā.
   5.   Ja Gruzijas finanšu vajadzības Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksas laikā būtiski samazinās salīdzinājumā ar sākotnējām prognozēm, Komisija, rīkojoties saskaņā ar 7. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru, samazina palīdzības summu vai arī to aptur, vai atceļ.
   2. pants
   1.   Savienības makrofinansiālās palīdzības piešķiršanas priekšnoteikums ir tāds, ka Gruzijā tiek respektēti efektīvi demokrātiskie mehānismi – tostarp daudzpartiju parlamentārā sistēma – un tiesiskums un tiek garantēta cilvēktiesību ievērošana.
   2.   Komisija un Eiropas Ārējās darbības dienests uzrauga 1. punktā noteiktā priekšnoteikuma ievērošanu visā Savienības makrofinansiālās palīdzības sniegšanas laikā.
   3.   Šā panta 1. un 2. punktu piemēro saskaņā ar Padomes Lēmumu 2010/427/ES (4).
   3. pants
   1.   Komisija saskaņā ar 7. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru vienojas ar Gruzijas iestādēm par skaidri definētiem ekonomikas politikas un finanšu nosacījumiem, kuriem jāattiecas uz Savienības makrofinansiālo palīdzību un kuros galvenā uzmanība ir pievērsta strukturālām reformām un stabilām publiskajām finansēm, un kuri jāizklāsta saprašanās memorandā (“saprašanās memorands”), iekļaujot tajā arī minēto nosacījumu izpildes grafiku. Saprašanās memorandā izklāstītie ekonomikas politikas un finanšu nosacījumi ir saskanīgi ar 1. panta 3. punktā minētajiem nolīgumiem vai vienošanos, tostarp makroekonomikas korekciju un strukturālo reformu programmām, ko Gruzija īsteno ar SVF atbalstu.
   2.   Šā panta 1. punktā minēto nosacījumu mērķis jo īpaši ir stiprināt publiskā sektora finanšu pārvaldības sistēmu efektivitāti, pārredzamību un pārskatatbildību Gruzijā, tostarp attiecībā uz Savienības makrofinansiālās palīdzības izmantošanu. Izstrādājot politikas pasākumus, pienācīgi ņem vērā arī panākumus saistībā ar savstarpēju tirgus atvēršanu, uz noteikumiem balstītas un taisnīgas tirdzniecības attīstību un citas prioritātes Savienības ārpolitikas kontekstā. Komisija regulāri pārrauga panākumus minēto mērķu sasniegšanā.
   3.   Sīki izstrādātus Savienības makrofinansiālās palīdzības finansiālos noteikumus izklāsta aizdevuma nolīgumā un dotāciju nolīgumā, kuri Komisijai jānoslēdz ar Gruzijas iestādēm.
   4.   Komisija regulāri pārbauda, vai joprojām tiek izpildīti 4. panta 3. punktā minētie nosacījumi, tostarp to, vai Gruzijas ekonomikas politika atbilst Savienības makrofinansiālās palīdzības mērķiem. To darot, Komisija cieši sadarbojas ar SVF un Pasaules Banku, un vajadzības gadījumā ar Eiropas Parlamentu un Padomi.
   4. pants
   1.   Ievērojot 3. punktā minētos nosacījumus, Komisija Savienības makrofinansiālo palīdzību dara pieejamu divos maksājumos, no kuriem katru veido gan aizdevums, gan dotāciju daļa. Katra maksājuma apmēru nosaka saprašanās memorandā.
   2.   Aizdevuma veidā sniegtās Savienības makrofinansiālās palīdzības summas vajadzības gadījumā nosaka saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 480/2009 (5).
   3.   Komisija pieņem lēmumu par maksājumu veikšanu, ja ir izpildīti visi turpmāk minētie nosacījumi:

               a)

               lēmuma 2. panta 1. punktā izklāstītais priekšnoteikums;

               b)

               pastāvīgi un sekmīgi tiek īstenota politikas programma ar stingriem korekcijas un strukturālo reformu pasākumiem, ko atbalsta ar SVF noslēgta vienošanās par kredītu, kura nav saistīta ar piesardzības pasākumiem; kā arī

               c)

               tiek sekmīgi īstenoti ekonomikas politikas un finanšu nosacījumi, par kuriem panākta vienošanās saprašanās memorandā.

         Otro maksājumu principā veic ne agrāk kā trīs mēnešus pēc pirmā maksājuma veikšanas.
   4.   Ja 3. punkta pirmajā daļā minētie nosacījumi nav izpildīti, Komisija uz laiku aptur vai atceļ Savienības makrofinansiālās palīdzības izmaksu. Šādos gadījumos Komisija informē Eiropas Parlamentu un Padomi par minētās apturēšanas vai atcelšanas iemesliem.
   5.   Savienības makrofinansiālo palīdzību izmaksā Gruzijas Valsts bankai. Ievērojot noteikumus, kas jāparedz saprašanās memorandā, tostarp apstiprinājumu par atlikušajām budžeta finansēšanas vajadzībām, Savienības līdzekļus var pārskaitīt Gruzijas Finanšu ministrijai kā galīgajam saņēmējam.
   5. pants
   1.   Aizņēmuma un aizdevuma darbības saistībā ar Savienības makrofinansiālās palīdzības aizdevuma daļu veic euro, izmantojot vienu un to pašu valutēšanas dienu, un šo darbību dēļ Savienība netiek iesaistīta maksājuma termiņu pārcelšanā un netiek pakļauta maiņas kursa vai procentu likmju riskam vai jebkādam citam komercriskam.
   2.   Ja apstākļi ļauj un Gruzija to lūdz, Komisija var veikt vajadzīgos pasākumus, lai nodrošinātu, ka aizdevuma noteikumos un nosacījumos tiek iekļauta klauzula par pirmstermiņa atmaksu un ka tāda pati klauzula tiek iekļauta noteikumos un nosacījumos par aizņēmuma darbībām.
   3.   Ja apstākļi ļauj samazināt aizdevuma procentu likmi un Gruzija to lūdz, Komisija var nolemt refinansēt visu tās sākotnējo aizdevumu vai tā daļu vai pārstrukturēt atbilstošos finanšu nosacījumus. Refinansēšanas vai pārstrukturēšanas darbības veic saskaņā ar 1. un 4. punktu, un ar tām nevar pagarināt minēto aizņēmumu atmaksas termiņu vai palielināt neatmaksātā kapitāla summu refinansēšanas vai pārstrukturēšanas dienā.
   4.   Visas izmaksas, kas Savienībai rodas saistībā ar šajā lēmumā paredzētajām aizņēmuma un aizdevuma darbībām, sedz Gruzija.
   5.   Komisija informē Eiropas Parlamentu un Padomi par to, kā norisinās 2. un 3. punktā minētās darbības.
   6. pants
   1.   Savienības makrofinansiālo palīdzību īsteno saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (6) un Komisijas Deleģēto regulu (ES) Nr. 1268/2012 (7).
   2.   Savienības makrofinansiālo palīdzību īsteno saskaņā ar tiešu pārvaldību.
   3.   Aizdevuma nolīgumā un dotāciju nolīgumā, kas minēti 3. panta 3. punktā, paredz noteikumus, ar kuriem:

               a)

               nodrošina, ka Gruzija regulāri pārbauda, vai no Savienības budžeta piešķirtais finansējums tiek pareizi izmantots, veic piemērotus pasākumus pārkāpumu un krāpšanas novēršanai un vajadzības gadījumā uzsāk tiesvedību, lai atgūtu visus izšķērdētos līdzekļus, kas piešķirti saskaņā ar šo lēmumu;

               b)

               saskaņā ar Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (8), Padomes Regulu (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (9) un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (10) nodrošina Savienības finansiālo interešu aizsardzību, jo īpaši paredzot konkrētus pasākumus, ar kuriem novērš un apkaro krāpšanu, korupciju un jebkurus citus pārkāpumus, kas ietekmē Savienības makrofinansiālo palīdzību;

               c)

               nepārprotami pilnvaro Komisiju, tostarp Eiropas Biroju krāpšanas apkarošanai vai tā pārstāvjus, veikt pārbaudes, tostarp pārbaudes un apskates uz vietas;

               d)

               nepārprotami pilnvaro Komisiju un Revīzijas palātu veikt revīzijas laikposmā, kad ir pieejama Savienības makrofinansiālā palīdzība, un pēc tam, tostarp veikt dokumentu revīzijas un revīzijas uz vietas, piemēram, operatīvos novērtējumus; un

               e)

               nodrošina, ka Savienība ir tiesīga saņemt aizdevuma atmaksu pirms termiņa un/vai dotācijas pilnīgu atmaksu, ja ir konstatēts, ka saistībā ar Savienības makrofinansiālās palīdzības pārvaldību Gruzija ir iesaistījusies krāpnieciskā vai koruptīvā darbībā vai jebkādā citā nelikumīgā darbībā, kas kaitē Savienības finansiālajām interesēm.

         4.   Pirms Savienības makrofinansiālās palīdzības īstenošanas Komisija, veicot operatīvu novērtējumu, izvērtē, vai pareizi darbojas ar šo palīdzību saistītie Gruzijas finanšu noteikumi, administratīvās procedūras un iekšējās un ārējās kontroles mehānismi.
   7. pants
   1.   Komisijai palīdz komiteja. Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
   2.   Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
   8. pants
   1.   Katru gadu līdz 30. jūnijam Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ziņojumu par šā lēmuma īstenošanu iepriekšējā gadā, ietverot minētās īstenošanas novērtējumu. Minētajā ziņojumā:

               a)

               izvērtē Savienības makrofinansiālās palīdzības īstenošanā gūtos panākumus;

               b)

               novērtē Gruzijas ekonomikas stāvokli un perspektīvas, kā arī 3. panta 1. punktā minēto politisko pasākumu īstenošanā gūtos panākumus;

               c)

               norāda saistību starp saprašanās memorandā izklāstītajiem ekonomiskās politikas nosacījumiem, Gruzijas faktisko ekonomisko un fiskālo situāciju un Komisijas lēmumiem izmaksāt Savienības makrofinansiālās palīdzības maksājumus.

         2.   Ne vēlāk kā divus gadus pēc 1. panta 4. punktā minētā pieejamības perioda beigām Komisija iesniedz Eiropas Parlamentam un Padomei ex post novērtējuma ziņojumu, kurā izvērtēti izmaksātās Savienības makrofinansiālās palīdzības rezultāti un efektivitāte un tas, kādā mērā tā ir veicinājusi palīdzības mērķu sasniegšanu.
   9. pants
   Šis lēmums stājas spēkā trešajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Strasbūrā, 2018. gada 18. aprīlī

            Eiropas Parlamenta vārdā –

            priekšsēdētājs

         A. TAJANI

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         L. PAVLOVA

      (1)  Eiropas Parlamenta 2018. gada 14. marta nostāja (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta) un Padomes 2018. gada 12. aprīļa lēmums.

      (2)  Asociācijas nolīgums starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Gruziju, no otras puses (OV L 261, 30.8.2014., 4. lpp.).

      (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (OV L 55, 28.2.2011., 13. lpp.).

      (4)  Padomes Lēmums 2010/427/ES (2010. gada 26. jūlijs), ar ko nosaka Eiropas Ārējās darbības dienesta organizatorisko struktūru un darbību (OV L 201, 3.8.2010., 30. lpp.).

      (5)  Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 480/2009 (2009. gada 25. maijs), ar ko izveido Garantiju fondu ārējai darbībai (OV L 145, 10.6.2009., 10. lpp.).

      (6)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (2012. gada 25. oktobris) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.).

      (7)  Komisijas Deleģētā regula (ES) Nr. 1268/2012 (2012. gada 29. oktobris) par Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, piemērošanas noteikumiem (OV L 362, 31.12.2012., 1. lpp.).

      (8)  Padomes Regula (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību (OV L 312, 23.12.1995., 1. lpp.).

      (9)  Padomes Regula (Euratom, EK) Nr. 2185/96 (1996. gada 11. novembris) par pārbaudēm un apskatēm uz vietas, ko Komisija veic, lai aizsargātu Eiropas Kopienu finanšu intereses pret krāpšanu un citām nelikumībām (OV L 292, 15.11.1996., 2. lpp.).

      (10)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 883/2013 (2013. gada 11. septembris) par izmeklēšanu, ko veic Eiropas Birojs krāpšanas apkarošanai (OLAF), un ar ko atceļ Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1073/1999 un Padomes Regulu (Euratom) Nr. 1074/1999 (OV L 248, 18.9.2013., 1. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/615 (2018. gada 16. aprīlis), ar ko Lēmumu 1999/70/EK par dalībvalstu centrālo banku ārējiem revidentiem groza attiecībā uz Banque de France ārējiem revidentiem

text:
               23.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 102/9

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/615
   (2018. gada 16. aprīlis),
   ar ko Lēmumu 1999/70/EK par dalībvalstu centrālo banku ārējiem revidentiem groza attiecībā uz Banque de France ārējiem revidentiem
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Protokolu Nr. 4 par Eiropas Centrālo banku sistēmas Statūtiem un Eiropas Centrālās bankas Statūtiem, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un jo īpaši tā 27. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas 2018. gada 9. marta ieteikumu Eiropas Savienības Padomei par Banque de France ārējiem revidentiem (ECB/2018/9) (1),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Centrālās bankas (ECB) un to dalībvalstu, kuru naudas vienība ir euro, centrālo banku pārskati ir jāpārbauda ECB Padomes ieteiktiem un Eiropas Savienības Padomes apstiprinātiem neatkarīgiem ārējiem revidentiem.

               (2)

               Ievērojot Naudas un finanšu kodeksa L.142-2. pantu, Banque de France Ģenerālpadomei ir jāieceļ divi pastāvīgi revidenti, kas revidē Banque de France pārskatus.

               (3)

                  Banque de France ārējo revidentu pilnvaras beidzās pēc 2017. finanšu gada revīzijas pabeigšanas. Tādēļ ir jāieceļ ārējie revidenti laikposmam, kas sākas no 2018. finanšu gada.

               (4)

                  Banque de France par saviem ārējiem revidentiem 2018.–2023. finanšu gadam ir izvēlējusies Mazars un KPMG S.A.

               (5)

               ECB Padome ieteica par Banque de France ārējiem revidentiem 2018.–2023. finanšu gadam iecelt kopā Mazars un KPMG S.A.

               (6)

               Pēc ECB Padomes ieteikuma būtu attiecīgi jāgroza Padomes Lēmums 1999/70/EK (2),

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma 1999/70/EK 1. panta 4. punktu aizstāj ar šādu:

      “4.   Ar šo par Banque de France ārējiem revidentiem 2018.–2023. finanšu gadam apstiprina Mazars un KPMG S.A.”

   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā paziņošanas dienā.
   3. pants
   Šis lēmums ir adresēts ECB.

      Luksemburgā, 2018. gada 16. aprīlī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         F. MOGHERINI

      (1)  OV C 107, 22.3.2018., 1. lpp.

      (2)  Padomes Lēmums 1999/70/EK (1999. gada 25. janvāris) par dalībvalstu centrālo banku ārējiem revidentiem (OV L 22, 29.1.1999., 69. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/616 (2018. gada 17. aprīlis) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma XIII pielikumā (Transports)

text:
                  23.4.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 102/11

            PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/616
      (2018. gada 17. aprīlis)
      par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma XIII pielikumā (Transports)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. un 172. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2894/94 (1994. gada 28. novembris) par Eiropas Ekonomikas zonas līguma īstenošanas kārtību (1) un jo īpaši tās 1. panta 3. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu (2) (“EEZ līgums”) stājās spēkā 1994. gada 1. janvārī.

                  (2)

                  Ievērojot EEZ līguma 98. pantu, EEZ Apvienotā komiteja var nolemt inter alia grozīt EEZ līguma XIII pielikumu (Transports).

                  (3)

                  EEZ līgumā jāiekļauj Komisijas Regula (ES) Nr. 1305/2014 (3).

                  (4)

                  Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza EEZ līguma XIII pielikums (Transports).

                  (5)

                  Tādēļ Savienības nostājas EEZ Apvienotajā komitejā pamatā vajadzētu būt pievienotajam lēmuma projektam,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      Nostājas, kas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā par ierosināto grozījumu EEZ līguma XIII pielikumā (Transports), pamatā ir EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.
      2. pants
      Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

         Luksemburgā, 2018. gada 17. aprīlī

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētāja

            E. ZAHARIEVA

         (1)  OV L 305, 30.11.1994., 6. lpp.

         (2)  OV L 1, 3.1.1994., 3. lpp.

         (3)  Komisijas Regula (ES) Nr. 1305/2014 (2014. gada 11. decembris) par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju Eiropas Savienības dzelzceļu sistēmas kravas pārvadājumu telemātikas lietojumprogrammu apakšsistēmai un Regulas (EK) Nr. 62/2006 atcelšanu (OV L 356, 12.12.2014., 438. lpp.).

         PROJEKTS
         EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. …/2018
         (… gada …),
         ar ko groza EEZ līguma XIII pielikumu (Transports)
         EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 98. pantu,
         tā kā:

                     (1)

                     EEZ līgumā jāiekļauj Komisijas 2014. gada 11. decembra Regula (ES) Nr. 1305/2014 par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju Eiropas Savienības dzelzceļu sistēmas kravas pārvadājumu telemātikas lietojumprogrammu apakšsistēmai un Regulas (EK) Nr. 62/2006 atcelšanu (1).

                     (2)

                     Ar Regulu (ES) Nr. 1305/2014 tiek atcelta Komisijas Regula (EK) Nr. 62/2006 (2), kas iekļauta EEZ līgumā un kas attiecīgi jāsvītro no EEZ līguma.

                     (3)

                     Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza EEZ līguma XIII pielikums,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
         1. pants
         EEZ līguma XIII pielikuma 37.h punkta tekstu (Komisijas Regula (EK) Nr. 62/2006) aizstāj ar šādu:
         “32014 R 1305: Komisijas 2014. gada 11. decembra Regula (ES) Nr. 1305/2014 par savstarpējas izmantojamības tehnisko specifikāciju Eiropas Savienības dzelzceļu sistēmas kravas pārvadājumu telemātikas lietojumprogrammu apakšsistēmai un Regulas (ES) Nr. 62/2006 atcelšanu (OV L 356, 12.12.2014., 438. lpp.).
         Šā līguma vajadzībām regulu pielāgo šādi:
         pielikumā pēc 7.1.4. punkta 3. apakšpunkta pievieno šādu punktu:

                     4.

                     EBTA Uzraudzības iestādei vadības komitejā ir novērotājas statuss.”

               2. pants
         Regulas (ES) Nr. 1305/2014 teksts islandiešu un norvēģu valodā, kas jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentisks.
         3. pants
         Šis lēmums stājas spēkā […] ar noteikumu, ka ir iesniegti visi paziņojumi saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu (*1), vai dienā, kad stājas spēkā EEZ Apvienotās komitejas [datums] Lēmums Nr. xx/xxxx (3) [, ar ko iekļauj Direktīvu 2012/34/ES], atkarībā no tā, kurš datums ir vēlāk.
         4. pants
         Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.

            Briselē,

                  EEZ Apvienotās komitejas vārdā –

                  priekšsēdētājs

                  EEZ Apvienotās komitejas sekretāri

            (1)  OV L 356, 12.12.2014., 438. lpp.

            (2)  OV L 13, 18.1.2006., 1. lpp.

            (*1)  [Konstitucionālās prasības nav norādītas.] [Konstitucionālās prasības ir norādītas.]

            (3)  OV L …


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/635 (2018. gada 17. aprīlis) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma XXII pielikumā (Uzņēmējdarbības tiesības) un 37. protokolā (kurā ir 101. pantā paredzētais saraksts)

text:
                  25.4.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 105/21

            PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/635
      (2018. gada 17. aprīlis)
      par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma XXII pielikumā (Uzņēmējdarbības tiesības) un 37. protokolā (kurā ir 101. pantā paredzētais saraksts)
      EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 50. un 114. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2894/94 (1994. gada 28. novembris) par Eiropas Ekonomikas zonas līguma īstenošanas kārtību (1) un jo īpaši tā 1. panta 3. punktu,
      ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
      tā kā:

                  (1)

                  Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu (2) (“EEZ līgums”) stājās spēkā 1994. gada 1. janvārī.

                  (2)

                  Ievērojot EEZ līguma 98. pantu, EEZ Apvienotā komiteja inter alia var pieņemt lēmumu par EEZ līguma XXII pielikuma (Uzņēmējdarbības tiesības) un 37. protokola (kurā ir 101. pantā paredzētais saraksts) grozīšanu.

                  (3)

                  EEZ līgumā ir jāiekļauj Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 537/2014 (3).

                  (4)

                  EEZ līgumā ir jāiekļauj Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/56/ES (4).

                  (5)

                  Lai EEZ līgums darbotos pienācīgi, tā 37. protokols jāpapildina, lai iekļautu Eiropas Revīzijas pārraudzības struktūru komiteju, kas izveidota ar Regulu (ES) Nr. 537/2014, un EEZ līguma XXII pielikums attiecīgi jāgroza, lai precizētu procedūras dalībai šajā komitejā.

                  (6)

                  Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza EEZ līguma XXII pielikums un 37. protokols,

                  (7)

                  Tādēļ Savienības nostājas EEZ Apvienotajā komitejā pamatā vajadzētu būt pievienotajam lēmuma projektam,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      Nostājas, kas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā par ierosināto grozījumu EEZ līguma XXII pielikumā (Uzņēmējdarbības tiesības) un 37. protokolā (kurā ir 101. pantā paredzētais saraksts), pamatā ir EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.
      2. pants
      Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

         Luksemburgā, 2018. gada 17. aprīlī

               Padomes vārdā –

               priekšsēdētāja

            E. ZAHARIEVA

         (1)  OV L 305, 30.11.1994., 6. lpp.

         (2)  OV L 1, 3.1.1994., 3. lpp.

         (3)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 537/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par īpašām prasībām attiecībā uz obligātajām revīzijām sabiedriskas nozīmes struktūrās un ar ko atceļ Komisijas Lēmumu 2005/909/EK (OV L 158, 27.5.2014., 77. lpp.).

         (4)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/56/ES (2014. gada 16. aprīlis), ar kuru groza Direktīvu 2006/43/EK, ar ko paredz gada pārskatu un konsolidēto pārskatu obligātās revīzijas (OV L 158, 27.5.2014., 196. lpp.).

         PROJEKTS
         EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. …
         (… gada …),
         ar ko groza EEZ līguma XXII pielikumu (Uzņēmējdarbības tiesības) un 37. protokolu (kurā ir 101. pantā paredzētais saraksts)
         EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 98. pantu,
         tā kā:

                     (1)

                     EEZ līgumā ir jāiekļauj Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 537/2014 (2014. gada 16. aprīlis) par īpašām prasībām attiecībā uz obligātajām revīzijām sabiedriskas nozīmes struktūrās un ar ko atceļ Komisijas Lēmumu 2005/909/EK (1), kā tā labota ar OV L 170, 11.6.2014., 66. lpp.

                     (2)

                     EEZ līgumā ir jāiekļauj Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/56/ES (2014. gada 16. aprīlis), ar kuru groza Direktīvu 2006/43/EK, ar ko paredz gada pārskatu un konsolidēto pārskatu obligātās revīzijas (2).

                     (3)

                     Lai EEZ līgums darbotos pienācīgi, tā 37. protokols jāpapildina, lai iekļautu Eiropas Revīzijas pārraudzības struktūru komiteju (CEAOB), kas izveidota ar Regulu (ES) Nr. 537/2014, un EEZ līguma XXII pielikums attiecīgi jāgroza, lai precizētu procedūras dalībai šajā komitejā.

                     (4)

                     Tādēļ būtu attiecīgi jāgroza EEZ līguma XXII pielikums un 37. protokols,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
         1. pants
         EEZ līguma XXII pielikumu groza šādi:

                     1)

                     pielikuma 10.f punktam (Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2006/43/EK) pievieno šādu tekstu:

                                 “—

                                    32014 L 0056: Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Direktīva 2014/56/ES (OV L 158, 27.5.2014., 196. lpp.).

                           Līguma vajadzībām direktīvas noteikumus pielāgo šādi:
                     Direktīvas 30.c panta 3. punktā attiecībā uz EBTA valstīm vārdus “kas noteiktas Eiropas Savienības Pamattiesību hartā” nepiemēro.”;

                     2)

                     aiz 10.i punkta (Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2013/34/ES) iekļauj šādu punktu:

                                 “10.j

                                    32014 R 0537: Eiropas Parlamenta un Padomes 2014. gada 16. aprīļa Regula (ES) Nr. 537/2014 par īpašām prasībām attiecībā uz obligātajām revīzijām sabiedriskas nozīmes struktūrās un ar ko atceļ Komisijas Lēmumu 2005/909/EK (OV L 158, 27.5.2014., 77. lpp.), regula labota ar OV L 170, 11.6.2014., 66. lpp.

                                 Kārtība EBTA valstu dalībai saskaņā ar Līguma 101. pantu:

                                             EBTA valstu kompetentajām iestādēm, kas minētas Direktīvas 2006/43/EK 32. panta 1. punktā, ir tiesības pilnībā piedalīties Eiropas Revīzijas pārraudzības struktūru komitejas (CEAOB) ietvaros ar tādiem pašiem nosacījumiem kā ES dalībvalstu kompetentajās iestādēm, bet bez tiesībām balsot. Saskaņā ar 30. panta 6. punktu EBTA valstu locekļi nevar piedalīties CEAOB vadībā.

                                             Šā līguma vajadzībām regulas noteikumus pielāgo šādi:

                                                         a)

                                                         vārdus “Savienības vai valsts tiesību akti” aizstāj ar vārdiem “EEZ vai valsts tiesību akti” attiecīgajā locījumā un vārdus “Savienības vai valsts tiesību akti” aizstāj ar vārdiem “EEZ vai valstu tiesību akti” attiecīgajā locījumā;

                                                         b)

                                                         regulas 41. pantā attiecībā uz EBTA valstīm:

                                                                     i)

                                                                     tekstu “No 2020. gada 17. jūnija” aizstāj ar tekstu “Sešus gadus pēc dienas, kad stājas spēkā EEZ Apvienotās komitejas … Lēmums Nr. …/… [šis lēmums]”;

                                                                     ii)

                                                                     tekstu “No 2023. gada 17. jūnija” aizstāj ar tekstu “Deviņus gadus pēc dienas, kad stājas spēkā EEZ Apvienotās komitejas … Lēmums Nr. …/… [šis lēmums]”;

                                                                     iii)

                                                                     tekstu “2014. gada 16. jūnija” aizstāj ar tekstu “dienas, kad stājas spēkā EEZ Apvienotās komitejas … Lēmums Nr. …/… [šis lēmums]”;

                                                                     iv)

                                                                     tekstu “2016. gada 17. jūnijā” aizstāj ar tekstu “divus gadus pēc dienas, kad stājas spēkā EEZ Apvienotās komitejas … Lēmums Nr. …/… [šis lēmums]”;

                                                         c)

                                                         regulas 44. pantā vārdus “no 2017. gada 17. jūnija” aizstāj ar vārdiem “vienu gadu pēc dienas, kad stājas spēkā EEZ Apvienotās komitejas [datums] Lēmums Nr. …/… [šis lēmums]”.”

               2. pants
         Līguma 37. protokolam pievieno šādu punktu:

                        “40.

                        Eiropas Revīzijas pārraudzības struktūru komiteja (CEAOB) (Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 537/2014).”

         3. pants
         Regulas (ES) Nr. 537/2014, kas labota ar OV L 170, 11.6.2014., 66. lpp., un Direktīvas 2014/56/ES teksts islandiešu un norvēģu valodā, kas jāpublicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ papildinājumā, ir autentisks.
         4. pants
         Šis lēmums stājas spēkā […], ar noteikumu, ka ir iesniegti visi paziņojumi saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu (*1).
         5. pants
         Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.

            Briselē,

                  EEZ Apvienotās komitejas vārdā –

                  priekšsēdētājs

                  EEZ Apvienotās komitejas sekretāri

            (1)  OV L 158, 27.5.2014., 77. lpp.

            (2)  OV L 158, 27.5.2014., 196. lpp.

            (*1)  [Konstitucionālās prasības nav norādītas.] [Konstitucionālās prasības ir norādītas.]