title: Komisijas Lēmums (ES) 2016/1092 (2016. gada 15. marts) par valsts atbalstu SA.38644 2014/C (ex 2014/NN), ko Francija sniegusi uzņēmumiem FagorBrandt un Groupe Brandt (izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 1549) (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
                  6.7.2016

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 180/35

            KOMISIJAS LĒMUMS (ES) 2016/1092
      (2016. gada 15. marts)
      par valsts atbalstu SA.38644 2014/C (ex 2014/NN), ko Francija sniegusi uzņēmumiem FagorBrandt un Groupe Brandt

            (izziņots ar dokumenta numuru C(2016) 1549)

      (Autentisks ir tikai teksts franču valodā)
      (Dokuments attiecas uz EEZ)
      EIROPAS KOMISIJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 108. panta 2. punkta pirmo daļu,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu un jo īpaši tā 62. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
      uzaicinājusi ieinteresētās personas iesniegt savas piezīmes saskaņā ar minētajiem pantiem (1) un ņemot vērā šīs piezīmes,
      tā kā:
      1.   PROCEDŪRA

                  (1)

                  2013. gada 26. novembrī – pēc tam, kad presē parādījās dažādi raksti par iespējamu Francijas iejaukšanos uzņēmumā FagorBrandt SAS (turpmāk “FagorBrandt”), Komisija nosūtīja Francijai informācijas pieprasījumu. Francija savā 2013. gada 13. decembra vēstulē atbildēja, ka Ekonomikas un sociālās attīstības fonds (turpmāk “FDES”) izsniedzis uzņēmumam FagorBrandt aizdevumu EUR 10 miljonu apmērā, kas izmaksāts vienā pārskaitījumā 2013. gada decembrī.

                  (2)

                  2014. gada 4. aprīlī tika nosūtīts jauns informācijas pieprasījums, uz ko Francija atbildēja 2014. gada 15. aprīļa, 28. aprīļa un 13. maija vēstulēs. Šis pieprasījums tika papildināts ar 2014. gada 27. jūnija pieprasījumu, uz ko Francija atbildēja 2014. gada 10. jūlijā.

                  (3)

                  Pēc Komisijas ierosinājuma 2014. gada 9. jūlijā notika sanāksme ar Francijas iestādēm.

                  (4)

                  Tā kā aizdevuma pārskaitījums tika veikts pirms 2013. gada 31. decembra, Komisija reģistrēja šo pasākumu nepaziņoto atbalsta pasākumu reģistrā.

                  (5)

                  Komisija 2014. gada 16. septembra vēstulē paziņoja Francijai savu lēmumu sākt LESD 108. panta 2. punktā paredzēto procedūru (turpmāk “formāla izmeklēšanas procedūra”) attiecībā uz šo atbalsta pasākumu. Komisija 2014. gada 24. oktobrī saņēma Francijas komentārus.

                  (6)

                  Komisijas lēmums par procedūras sākšanu (turpmāk “procedūras sākšanas lēmums”) ir publicēts Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī
                      (2). Komisija aicināja ieinteresētās personas iesniegt piezīmes par attiecīgajiem pasākumiem.

                  (7)

                  Komisija par šo jautājumu saņēma apsvērumus no vienas ieinteresētās trešās personas. Tā šos apsvērumus nosūtīja Francijai, dodot tai iespēju apsvērumus komentēt, un 2015. gada 26. februāra vēstulē saņēma Francijas komentārus.

                  (8)

                  Komisija 2014. gada 18. novembrī un 2015. gada 26. februārī nosūtīja Francijai informācijas pieprasījumus, uz kuriem tā atbildēja attiecīgi 2014. gada 17. decembrī un 2015. gada 6. martā.

                  (9)

                  Francijas iestāžu un Komisijas sanāksme notika 2015. gada 12. novembrī. Francija 2016. gada 1. martā nosūtīja Komisijai papildu informāciju.

            2.   KONTEKSTS

      2.1.   Atbalsta saņēmēji un notikumu hronoloģija

                  (10)

                  Uzņēmums FagorBrandt nodarbojas ar mājsaimniecības elektroierīču ražošanu, laišanu tirdzniecībā un remontu, mājsaimniecības elektroierīču, kā arī citu elektrisku un elektromehānisku ierīču vai iekārtu rezerves daļu pirkšanu un pārdošanu. 2013. gadā tas Francijā nodarbināja aptuveni 1 800 algotu darbinieku četrās ražotnēs.

                  (11)

                  Attiecībā uz uzņēmumam FagorBrandt tiek veikta sanācijas procedūra saskaņā ar Nantēras 2013. gada 7. novembra komerctiesas lēmumu.

                  (12)

                  Pēc sanācijas procedūras sākšanas procesa administrators konstatēja, ka Ernst&Young Advisory biroja 2013. gada 12. novembrī sagatavotās naudas plūsmas prognozes atklāja, ka attiecīgais uzņēmums saskarsies ar naudas līdzekļu iztrūkumu aptuveni EUR […] (*) miljonu apmērā, sākot no 2014. gada janvāra, neskatoties uz pasūtījumu reģistru aptuveni EUR [50–100] miljonu apmērā. Vienas FagorBrandt darbības daļas atsākšana būtu ļāvusi radīt pozitīvas naudas plūsmas un tādējādi finansēt pārējo darbības daļu līdz pat 2014. gada martam, šādi arī pārceļot datumu, līdz kuram jāizsaka pārņemšanas piedāvājumi.

                  (13)

                  Sākot no 2013. gada 12. novembra procesa administrators vērsās pie bankām Thémis un […], kas specializējas sanācijas procedūrā esošu uzņēmumu finansēšanā, lai saņemtu aizdevumus EUR 10 miljonu apmērā. Banka Thémis2013. gada 17. novembrī nolēma piešķirt aizdevumu uzņēmumam FagorBrandt EUR 5 miljonu apmērā ar nosacījumu, ka banka […] iesaistās, ievērojot tādus pašus nosacījumus, un ka Francija piešķir aizdevumu FagorBrandt tādā pašā apmērā. 2013. gada 18. novembrī banka […] atteicās piešķirt aizdevumu EUR 5 miljonu apmērā, uzskatot, ka nodrošinātās garantijas nav pietiekamas, jo īpaši rezerves daļu krājumu ķīla. Procesa administrators uzrunāja trešo finanšu iestādi, banku […], kas aizdevumu atteica 2013. gada 19. novembrī. Tā kā banka Thémis nevēlējās aizdot vairāk par EUR 5 miljoniem, procesa administrators vērsās pie Starpministriju rūpniecības pārstrukturēšanas komitejas.

                  (14)

                  Vienlaikus ar Nantēras komerctiesas 2013. gada 21. novembra spriedumu uzņēmums FagorBrandt no banku kopfonda saņēma pārstrukturēšanas finansējumu EUR [20–50] miljonu apmērā (3). Tam tika arī atļauts atlīdzināt kreditoriem, kuri turēja gatavo produktu krājumu ķīlu, summu atbilstoši 50 % no preču vērtības, pakāpeniski tās atbrīvojot, un aizņemties līdz EUR 15 miljoniem, iegūstot Komerclikuma L. 622-17. pantā paredzētās garantijas un privileģēto labumu (4). Šis ierobežojums EUR 15 miljonu apmērā tika noteikts, ņemot vērā Ernst&Young Advisory biroja novērtēto uzņēmuma spēju atmaksāt.

                  (15)

                  Tādējādi FagorBrandt savā īpašumā ieguva divus aizdevumus – aizdevumu EUR 5 miljonu apmērā no bankas Thémis kā kampaņveida kredītu (5) un aizdevumu EUR 10 miljonu apmērā no FDES.

                  (16)

                     FDES aizdevums FagorBrandt tika piešķirts 2013. gada 28. novembrī šajā pašā dienā noslēgtā līguma ietvaros. Minētā aizdevuma nosacījumi ir aprakstīti 2.2. iedaļā.

                  (17)

                  Pēc šo aizdevumu piešķiršanas Cevital, kas darbojas lauksaimniecības produktu, pakalpojumu, ražošanas un izplatīšanas nozarēs, 2014. gada 17. janvārī izteica sākotnējo pārņemšanas piedāvājumu. Cevital grupa nodarbina vairāk nekā 13 000 algotu darbinieku, un tās konsolidētais apgrozījums 2013. gadā sasniedza EUR 2,4 miljardus. Pārņemšanas projekts paredzēja, ka FagorBrandt aktīvi tiks iegādāti ar Cevital grupas filiāles Exagon starpniecību, radot jaunu uzņēmumu – Groupe Brandt. Sākotnējais piedāvājums paredzēja Cevital finanšu ieguldījumu EUR [20–50] miljonu apmērā, atverot īstermiņa kredītlīniju un iegūstot vidēja termiņa/ilgtermiņa kredītlīniju bez Francijas un banku iejaukšanās.

                  (18)

                  Pēc tam Cevital iepazīstināja ar vairākiem secīgiem pārņemšanas piedāvājumiem, līdz 2014. gada 8. aprīlī tika saņemts galīgais piedāvājums, ko apstiprinājusi Nantēras komerctiesa ar 2014. gada 15. aprīļa spriedumu.

                  (19)

                  Nepieciešamais finansējums, lai pārpirktu FagorBrandt aktīvus un pārņemtu tās ekspluatāciju, sasniedza EUR 207,5 miljonus, un tā sadalījums bija šāds:

                              a)

                                 Cevital iemaksa uzņēmumā Groupe Brandt
                                  (6) EUR [20–60] miljonu apmērā (7);

                              b)

                                 Natixis un Société Générale iemaksa par kopējo summu EUR [90–150] miljonu apmērā kā īstermiņa aizdevumi (faktoringa līgums par EUR [20–60] miljoniem un ar gatavo produktu krājumu garantētais kredīts EUR [10–20] miljonu apmērā); vidēja termiņa aizdevumi katrs EUR [10–20] miljonu apmērā (sk. 2.2. iedaļu);

                              c)

                                 FDES aizdevums EUR 47,5 miljonu apmērā uzņēmumam Groupe Brandt, kas sadalīts trīs daļās, attiecīgi: A daļa – EUR 11,2 miljonu apmērā, B daļa – EUR 23,8 miljonu apmērā un C daļa – EUR 12,5 miljonu apmērā (sk. 2.3. iedaļu).

                  (20)

                     Cevital iesaistīšanās bija atkarīga no tā, vai tiks iegūts nepieciešamais finansējums pārņemšanas plāna īstenošanai.

                  (21)

                  Ar 2014. gada 15. aprīļa spriedumu Nantēras komerctiesa noteica lielākās FagorBrandt daļas cesiju par cenu EUR 550 000 uzņēmuma Cevital un tā filiāles Exagon labā. Šie aktīvi tika apvienoti uzņēmumā Groupe Brandt. Attiecībā uz pārējo – spriedumā tika noteikts arī cedēt FagorBrandt plastmasas rūpniecības, vispārējās apkopes, instrumentu un metroloģijas aktivitātes, kas tiek veiktas Aizenay ražotnē, par cenu EUR 150 002 uzņēmumam Variance Technologies, un FagorBrandt Rošsīrjonas ražotnes aktivitātes un aktīvus cedēt Pierre Jullien kungam par cenu EUR 1,50, neskaitot krājumus.

            2.2.
            FagorBrandt saņemto aizdevumu apraksts

                  (22)

                     FDES aizdevums. Francija FagorBrandt piešķīra aizdevumu EUR 10 miljonu apmērā ar FDES starpniecību. Šī aizdevuma piešķiršana tika formalizēta ar Ekonomikas un finanšu ministra 2013. gada 28. novembra rīkojumu.

                  (23)

                  Minētā aizdevuma likme tika noteikta atbilstoši indeksam Eonia + [300–600] bāzes punkti.

                  (24)

                  Aizdevums tika sadalīts divās daļās:

                              a)

                              A daļa EUR 5 miljonu apmērā, amortizējama un garantēta ar tiem pašiem nodrošinājumiem, kas garantē bankas Thémis aizdevumu; un

                              b)

                              B daļa EUR 5 miljonu apmērā, amortizējama in fine 2014. gada marta beigās un ar šādām garantijām:

                                          —

                                          pirmās prioritātes ķīla bez rezerves daļu krājumu atsavināšanas iespējas un arī pirmās prioritātes atgūstamā prasījuma nodrošinājums Eurofactor garantijas konta vērtspapīra veidā, un tas pari passu Thémis bankas EUR 5 miljonu aizdevuma A daļai,

                                          —

                                          otrās prioritātes nodrošinājums ar ienākumu, kas radīsies, cedējot nekustamo īpašumu, kas atrodas Lionā un par ko saņemts pārdošanas solījums EUR [10–20] miljonu apmērā.

                  (25)

                  Thémis aizdevums. Bankas Thémis aizdevums EUR 5 miljonu apmērā tika parakstīts ar šādiem nosacījumiem:

                              a)

                              likme atbilst indeksam Eonia + [300–600] bāzes punkti;

                              b)

                              ikgadēja un lineāra amortizācija, atmaksājot EUR 1 miljonu 2013. gada decembra beigās, atmaksājot EUR 1 miljonu 2014. gada janvāra beigās, atmaksājot EUR 1 miljonu 2014. gada februāra beigās un atmaksājot EUR 2 miljonus 2014. gada marta beigās;

                              c)

                              garantija, ko veido Komerclikuma L. 622-17. pantā paredzētā privilēģija un:

                                          i)

                                          gatavo produktu krājumu ķīla ar krājumu atsavināšanas iespēju EUR 5 miljonu apmērā 2013. gada decembra beigās, EUR 4 miljonu apmērā 2014. gada februāra beigās un EUR 3 miljonu apmērā 2014. gada marta beigās;

                                          ii)

                                          rezerves daļu krājumu ķīla (bruto vērtība EUR [10–20] miljoni) bez atsavināšanas iespējas;

                                          iii)

                                             Eurofactor garantijas konta pirmās prioritātes nodrošinājums.

                     1. grafiks

                     Salīdzinājums starp FDES aizdevumu EUR 10 miljonu apmērā un Thémis bankas aizdevumu

                     Avots: Komisija.

                  (26)

                     FDES aizdevumu FagorBrandt Francijas vārdā piešķīra Natixis2013. gada 28. novembra līguma ietvaros.

                  (27)

                  Aizdevuma A daļa tika pilnībā atmaksāta atbilstoši aizdevuma līgumā paredzētajiem termiņiem, proti, 2013. gada 31. decembrī, 2014. gada 31. janvārī, 2014. gada 28. februārī un atlikums – 2014. gada 31. martā.

                  (28)

                  B daļas atmaksāšanai vajadzēja notikt, vēlākais, 2014. gada 31. martā ar vienu pārskaitījumu EUR 5 miljonu apmērā. Ar 2014. gada 27. marta vēstuli procesa administrators lūdza atlikt B daļas maksājumu līdz 2014. gada 30. aprīlim, jo šis maksājums būtu radījis negatīvu kases iztrūkumu EUR [0–5] miljonu apmērā 2014. gada marta beigās. Saskaņā ar procesa administratoru šī situācija būtu novedusi pie tiesas sprieduma pasludināšanas par uzņēmuma likvidāciju. Francija piekrita atlikt šī termiņa izpildi par mēnesi, proti, līdz 2014. gada 30. aprīlim. Francija apstiprināja, ka aizdevuma atlikums, proti, EUR 3,5 miljoni tika atmaksāti 2014. gada 25. aprīlī.

            2.3.
            Groupe Brandt saņemto aizdevumu apraksts

                  (29)

                  FDES aizdevums. Francija ar FDES starpniecību Groupe Brandt piešķīra aizdevumu EUR 47,5 miljonu apmērā. Šī aizdevuma piešķiršana tika formalizēta ar Ekonomikas un finanšu ministra 2014. gada 10. aprīļa rīkojumu un parakstīta 2014. gada 24. aprīlī. Aizdevums bija paredzēts, lai izpildītu kases vajadzības un finansētu pārņemtos aktīvus.

                  (30)

                  Minēto aizdevumu veidoja trīs daļas, kuru apmērs attiecīgi bija EUR 11,2 miljoni (A daļa), EUR 23,8 miljoni (B daļa) un EUR 12,5 miljoni (C daļa). Aizdevumu jāatmaksā, ievērojot šādus nosacījumus: A daļu – 2015. gada 31. oktobrī, B daļu – 14 vienādos ceturkšņa maksājumos, no kuriem pirmais bija jāveic 2015. gada 31. janvārī, bet pēdējais – 2018. gada 30. aprīlī; C daļu – trīs vienādos maksājumos: 2015. gada 30. aprīlī, 2016. gada 30. aprīlī un 2017. gada 30. aprīlī.

                  (31)

                  Noteiktā procentu likme ir EURIBOR likme, kuras koeficients A daļai ir 3 % gadā, B daļai – 3,5 % gadā un C daļai – 4,25 % gadā.

                  (32)

                  Aizdevuma B un C daļas ar kopējo summu EUR 36,3 miljoni tika pārskaitīta 2014. gada 28. aprīlī. A daļa par summu EUR 11,2 miljoni tika pārskaitīta 2014. gada 4. jūlijā.

                  (33)

                     Natixis un Société Générale aizdevumi. Natixis un Société Générale katra piešķīra aizdevumu EUR [5–10] miljonu apmērā. Katram no šiem abiem aizdevumiem bija divas daļas: A daļa EUR [1–5] miljonu apmērā un B daļa EUR [3–6] miljonu apmērā. Šī finansējuma nosacījumi bija identiski tiem, kas piemēroti FDES aizdevuma A un B daļai.

                     2. grafiks

                     Trīs piešķirto aizdevumu – FDES, Société générale un Natixis uzbūve

                  […]

                     Avots: Komisija.

                  (34)

                  Saskaņā ar Franciju FDES aizdevumu garantē nodrošinājums EUR 150 miljonu apmērā. Francija saņem nodrošinājumu, ko piešķir aizdevumu saņēmušais uzņēmums Groupe Brandt (Brandt France vērtspapīru konta nodrošinājums, Groupe Brandt avansu nodrošinājums) un Exagon piešķirtās garantijas (Exagon drošības nauda, Groupe Brandt vērtspapīru konta nodrošinājums, Exagon avansu nodrošinājums). FDES aizdevumam tiek nodrošinātas arī šādi garantijas segumi: prečzīmju un patentu nodrošinājumi, licences līguma ar […] nodrošinājums, turpmāku […] pārskaitītu dividenžu nodrošinājums, sākot no 2017. gada un nekustamā īpašuma hipotēkas Seržī, Orleānā un Vandomā. Kopējais nodrošinājums garantē Société Générale un Natixis finanšu palīdzību. Garantijas atbilst pirmajai prioritātei, pari passu ar privātiem investoriem attiecībā uz A un B daļu visām trim vidējā termiņa finanšu palīdzībām, un otrajai prioritātei attiecībā uz FDES aizdevuma C daļu. Turpretī C daļas atmaksāšanas ilgums ir īsāks, atlīdzība lielāka un paātrinātas atmaksāšanas gadījumā pirmais atmaksāšanas termiņš ir prioritārs.

                  (35)

                  A daļas atmaksāšanas termiņš ir 2015. gada 31. oktobris. B daļa jāatmaksā līdz 2018. gada 30. aprīlim. Attiecībā uz C daļu atmaksāšana jāveic trijos piegājienos, attiecīgi 2015., 2016. un 2017. gadā.

            2.4.   Sociālo un nodokļu parādu norakstīšana

                  (36)

                  2014. gada 28. aprīļa paziņojumā Francija īsi atsaucās uz iespējamo FagorBrandt sociālo un nodokļu parādu norakstīšanu EUR 3 miljonu apmērā.

            3.   FRANCIJAS VĒRTĒJUMS PIRMS PROCEDŪRAS SĀKŠANAS LĒMUMA

                  (37)

                  Attiecībā uz FDES aizdevumiem Francija uzskatīja, ka pirmais FDES aizdevums tika piešķirts saskaņā ar tirgus nosacījumiem, atsaucoties uz privātas kredītiestādes piešķirtu aizdevumu. Tā galvenokārt pamatojās uz Thémis bankas aizdevuma vienlaicīgumu un nosacījumiem. Attiecībā uz otro FDES aizdevumu Francija uzskatīja, ka aizdevums tika piešķirts tirgus apstākļos, jo īpaši ņemot vērā Cevital biznesa plāna uzticamību, visu privāto tirgus dalībnieku kopuma veikto ieguldījumu nozīmīgumu, piemērotās likmes un par garantiju noteikto nodrošinājumu vērtību.

                  (38)

                  Attiecībā uz iespējamo sociālo un nodokļu parādu norakstīšanu EUR 3 miljonu apmērā Francija uzskatīja, ka tas attiecas uz FagorBrandt un tā filiālēm. Šo summu veidoja parāds, kas bija izveidojies kolektīvās procedūras laikā un kā segšanu vajadzēja nodrošināt likvidācijas ietvaros tādā pašā kārtībā, kā citus grupas parādus, lai kāda būtu pārņēmēju darbības joma.

            4.   PROCEDŪRAS SĀKŠANAS LĒMUMĀ PAUSTĀS ŠAUBAS

                  (39)

                  2014. gada 16. septembrī Komisija uzsāka formālo izmeklēšanas procedūru.

                  (40)

                  Procedūras sākšanas lēmumā Komisija izteica šaubas gan par izmeklēto pasākumu kvalificēšanu, gan par to iespējamo saderību ar noteikumiem, kas piemērojami valsts atbalstam grūtībās nonākušiem uzņēmumiem (8).

            4.1.   Vai konstatēts valsts atbalsts?

                  (41)

                  Attiecībā uz abiem FDES aizdevumiem Komisijai radās šaubas par ekonomiskās priekšrocības pastāvēšanu un, pozitīvas atbildes gadījumā – tās summu.

            4.1.1.   FDES aizdevums EUR 10 miljonu apmērā

                  (42)

                  Attiecībā uz pirmā FDES aizdevuma piešķiršanu Komisija novēroja, ka tikai šī aizdevuma A daļu garantē tie paši nodrošinājumi, kas Thémis bankas piešķirto aizdevumu. Komisija tātad atzīmēja, ka B daļai nebija tādu pašu nodrošinājumu, lai gan procentu likme bija tāda pati. Turklāt no Francijas sniegtās informācijas izrietēja, ka privātais aizdevējs piekristu iesaistīties tikai līdz EUR 5 miljonu lielai summai. Attiecīgi – FDES aizdevuma B daļa un atbilstošie riski, ko Francija uzņēmās, šķita radām priekšrocību FagorBrandt, jo vairāki privātie kreditori, kaut gan bija specializējušies tādu uzņēmumu finansēšanā, kam tiek piemērotas kolektīvās procedūras, bija atteikušies ar minētajiem nosacījumiem FagorBrandt piešķirt tādu finansējumu, kas pārsniedz EUR 5 miljonus, un bija uzskatījuši, ka atbilstošās garantijas nebija pietiekamas attiecībā pret riskiem. Ņemot vērā to, ka aizdevuma B daļai bija vājākas garantijas, tā FDES radīja nozīmīgāku risku. Normālos tirgus apstākļos FDES attiecīgi vajadzēja noteikt augstāku procentu likmi.

                  (43)

                  Tātad šajā stadijā Komisija secināja, ka FDES aizdevuma B daļa rada priekšrocību, ko nebūtu piešķīris saprātīgs privāts aizdevējs.

            4.1.2.   FDES aizdevums EUR 47,5 miljonu apmērā

                  (44)

                  Komisija apšaubīja jaunā Groupe Brandt uzņēmumam piešķirtā aizdevuma atbilstību privāta kreditora principam.

                  (45)

                     Nodrošinājumu vērtība. Saskaņā ar Francijas informāciju nodrošinājums EUR 150 miljonu apmērā sedza aizdevuma A un B daļu tādā pašā veidā, kā to sedza Société Générale un Natixis banku aizdevumus.

                  (46)

                  Komisija tomēr norādīja, ka Francija nebija sniegusi nekādu informāciju par šo nodrošinājumu vērtības noteikšanu. Komisija, pieņemot procedūras sākšanas lēmumu, nebija zinājusi to novērtēšanā izmantoto metodi (neto bilances vērtība, tirgus vērtība vai cita). Turklāt Komisija norādīja, ka šos nodrošinājumus banku iestādes Société Générale un Natixis izmantoja tikai vidēja termiņa finansējumam EUR [5–10] miljonu apmērā katra jeb par kopsummu EUR [10–20] miljoni, savukārt FDES aizdevums sasniedza EUR 47,5 miljonus.

                  (47)

                     Aizdevuma atlīdzināšanas līmenis. Katra aizdevuma daļa tiek atlīdzināta ar citu likmi. Komisija informācijas nolūkos norādīja, ka gadījumā, ja piemērotu Komisijas paziņojumu par atsauces likmes un diskonta likmes noteikšanas metodes pārskatīšanu (9) (turpmāk “2008. gada paziņojums”), noteiktā likme būtu vismaz 0,53 % (pamatlikme Francijā laikā no 2014. gada janvārim līdz jūlijam), kurai tiktu pieskaitīti no 650 līdz 1 000 bāzes punktiem (uzņēmums novērtēts ar reitingu CCC) atkarībā no nodrošinājumiem noteiktās vērtības, t. i., minimāla likme iekļautos diapazonā no 7,03 % līdz 10,53 %.

                  (48)

                  Komisija paredzēja arī citu, uz Bloomberg un Capital IQ datiem pamatotu pieeju, kuras rezultātā tika iegūtas likmes, kas augstākas par tām, ko iegūst, izmantojot 2008. gada paziņojumu.

                  (49)

                  Tātad šķita, ka, lai kāda arī būtu izmantotā aprēķina metode, FDES aizdevuma likme bija zemāka par tirgus nosacījumiem.

                  (50)

                  Attiecīgi – Komisija, pieņemot procedūras sākšanas lēmumu, uzskatīja, ka FDES aizdevuma nosacījumi varēja radīt priekšrocību Groupe Brandt.

            4.1.3.   Sociālo un nodokļu parādu norakstīšana

                  (51)

                  Pretēji Francijas nostājai Komisija uzskatīja, ka sociālo un nodokļu parādu norakstīšanu varēja uzskatīt par valsts parāda norakstīšanu, kas piešķirtu priekšrocību FagorBrandt, nodrošinot tam nodokļu atvieglojumu.

            4.2.   Saderības novērtējums

                  (52)

                  Attiecībā uz pasākumu saderību ar noteikumiem valsts atbalsta jautājumos Komisija uzskatīja, ka piemērojamo juridisko pamatu veidoja Kopienas 2004. gada pamatnostādnes par valsts atbalstu grūtības nonākušu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (10) (turpmāk – “2004. gada pamatnostādnes”). Pamatojoties uz iepriekš minēto, Komisija izteica šaubas attiecībā uz: i) tiesībām uz 2004. gada pamatnostādņu piemērošanu un ii) principa “vienreiz un pēdējoreiz” ievērošanu. Cita starpā Komisija konstatēja, ka Francija nav iesniegusi nekādu salīdzinošo analīzi par izvērtējamajiem pasākumiem: tā gan bija iesniegusi biznesa plānu 2014.–2016. gadam, kas varēja dot norādes par dzīvotspējas atjaunošanu, bet tomēr neaizvietoja pārstrukturēšanas plānu. Tajā nebija iekļauti arī 2004. gada pamatnostādņu 35. un 36. punktā prasītie elementi (tirgus pētījums, apstākļi, kas izraisījuši uzņēmuma problēmas, nākotnes prognozes, norādot labāko notikumu attīstību, sliktāko notikumu attīstību un vidēja termiņa prognozes).

            4.2.1.   Atbilstība: grūtībās esošs uzņēmums 2004. gada pamatnostādņu izpratnē

                  (53)

                  Procedūras sākšanas lēmumā Komisija neapstrīdēja faktu, ka FagorBrandt atbilda kritērijiem par grūtībās nonākušu uzņēmumu, kas izklāstīti 2004. gada pamatnostādņu 10. punktā.

                  (54)

                  Tomēr Komisija vērtēja, ka tā nevar pārbaudīt, vai uzņēmuma FagorBrandt grūtības bija saistītas tikai ar šo uzņēmumu vien, neraugoties uz tā piederību Fagor grupai un, attiecīgi, vai ir izpildīti 2004. gada pamatnostādņu 13. punkta nosacījumi.

                  (55)

                  Visbeidzot, 2004. gada pamatnostādņu 12. punktā ir noteikts: “(…) jaunizveidots uzņēmums nav atbilstīgs glābšanas vai pārstrukturēšanas atbalsta saņemšanai (…). Tas attiecas uz gadījumiem, kad, piemēram, iepriekšēja uzņēmuma likvidācijas rezultātā rodas jauns uzņēmums vai kad tas vienkārši pārņem šāda iepriekšēja uzņēmuma aktīvus.” Attiecībā uz 2014. gada 15. janvārī izveidoto uzņēmumu Groupe Brandt Komisija apšaubīja tā klasificēšanu kā jaunu uzņēmumu, kas pārpircis relatīvi lielu daudzumu kāda grūtībās nonākuša uzņēmuma aktīvu, lai šķietami darbotos tajā pašā jomā.

            4.2.2.   Principa “vienreiz un pēdējoreiz” ievērošana

                  (56)

                  Komisijai bija arī šaubas attiecībā uz 2004. gada pamatnostādņu 3.3. iedaļā izklāstītā principa “vienreiz un pēdējoreiz” ievērošanu. FagorBrandt patiešām jau bija saņēmis pārstrukturēšanas atbalstu 2008. gadā (11). Attiecīgi uzņēmums nevar a priori saņemt jaunu glābšanas vai pārstrukturēšanas atbalstu līdz 2018. gadam. Komisija precizēja, ka jebkurā gadījumā atbalstu saņemošā uzņēmuma īpašumtiesību maiņa pēc atbalsta piešķiršanas nemaina šo noteikumu, jo tas šķietami rīkojas kā tā paša uzņēmuma turpinātājs.

            4.2.3.   Saimnieciskā pēctecība

                  (57)

                  Visbeidzot, Komisija atsaucās uz Eiropas Savienības Tiesas iedibināto praksi, saskaņā ar kuru pienākums atsaukt ar iekšējo tirgu nesaderīgu atbalstu, ko dalībvalstij nosaka Komisijas lēmums, paredz atjaunot iepriekšējo situāciju. Šis mērķis ir sasniegts, kad saņēmējs ir atmaksājis minēto atbalstu un tādējādi zaudējis priekšrocību, ko bija ieguvis tirgū attiecībā pret saviem konkurentiem (12). Saskaņā ar tiesu praksi arī atgūšanas pienākumu var attiecināt uz jaunizveidotu uzņēmumu, kuram minētais uzņēmums ir tālāknodevis daļu savu aktīvu, ja šī tālāknodošana ļauj nodrošināt saimniecisko pēctecību starp šiem abiem uzņēmumiem (13). Patiešām, nevar izslēgt situāciju, kad atgūšanas pienākumu attiecina uz citu uzņēmumu, ciktāl tam ir reālas tiesības rīkoties ar minēto atbalstu, ja starp abiem uzņēmumiem pastāv saimnieciskā pēctecība.

                  (58)

                  Naudas izteiksmē FagorBrandt piešķirtā palīdzība ar vidējo aizdevuma vērtību EUR 10 miljonu apmērā un sociālo un nodokļu parādu norakstīšanu šķita radām priekšrocību Groupe Brandt, kas šķietami turpina FagorBrandt saimniecisko darbību. Patiešām, šķiet, ka vienlaikus pastāv vairākas norādes par saimniecisko pēctecību starp FagorBrandt un Groupe Brandt
                      (14): it īpaši gandrīz visu vairākiem Francijā esošās Fagor grupas uzņēmumiem piederošo materiālo un nemateriālo aktīvu pārņemšana; vairāk nekā divu trešdaļu algoto darbinieku pārņemšana, tās pašas ražošanas aktivitātes turpināšana ar tām pašām preču zīmēm un darbības ekonomiskā pamatotība.

                  (59)

                  Cita starpā Komisijai bija šaubas par to, ka šie atbalsti, kā arī atbalsti, kas piešķirti tieši uzņēmumam GroupeBrandt kā aizdevums EUR 47,5 miljonu apmērā, varēja dot labumu Cevital un Exagon, kas pārņēma iepriekš minētos FagorBrandt aktīvus ar Groupe Brandt filiāles starpniecību.

            5.   FRANCIJAS ATBILDE PROCEDŪRAS SĀKŠANAS LĒMUMAM

      5.1.   Vai konstatēts valsts atbalsts?

      5.1.1.   FDES aizdevums EUR 10 miljonu apmērā

                  (60)

                  Pretēji tam, ko izvirzīja Komisija savā procedūras sākšanas lēmumā, Francija uzskata, ka aizdevuma B daļas nodrošinājumi nav mazāki par A daļas nodrošinājumiem un ka tie ir vismaz tikpat spēcīgi.

                  (61)

                  Patiešām, kā tas aprakstīts 2013. gada 28. novembra aizdevuma līguma 10. pantā, A daļai pari passu ar Thémis bankas piešķirto aizdevumu EUR 5 miljonu apmērā bija šādi nodrošinājumi:

                              a)

                              gatavo produktu krājumu ķīla ar krājuma atsavināšanas iespēju EUR 5 miljonu apmērā 2013. gada decembra beigās, EUR 4 miljonu apmērā 2014. gada februāra beigās un EUR 3 miljonu apmērā 2014. gada marta beigās;

                              b)

                              rezerves daļu krājuma ķīla (ar bruto vērtību EUR [10–20] miljoni) bez atsavināšanas iespējas; un

                              c)

                                 Eurofactor garantijas konta pirmās prioritātes nodrošinājums.

                  (62)

                  B daļai bija šādi nodrošinājumi:

                              a)

                              saistības veikt maksājumu šīs daļas summas apmērā no ienākuma, kas radīsies, cedējot Lionā esošo nekustamo īpašumu, attiecībā uz ko izteikts pārdošanas piedāvājums EUR [10–20] miljonu apmērā, bet kā alternatīva – pirmās prioritātes hipotēkas piešķiršanas solījums par šo nekustamo aktīvu;

                              b)

                              rezerves daļu krājuma ķīla (ar bruto vērtību EUR [10–20] miljoni) bez atsavināšanas iespējas; un

                              c)

                                 Eurofactor garantijas konta pirmās prioritātes nodrošinājums.

                  (63)

                  Tātad B daļa, neskaitot b) un c) punktus, kas ir identiski A daļas ietvaros un Thémis aizdevuma gadījumā izteiktajiem nodrošinājumiem, papildus nodrošināta arī ar otrajā prioritātē ierindojamu nodrošinājumu no ienākuma, kas radīsies, cedējot Lionā esošu nekustamo īpašumu, attiecībā uz ko izteikts pārdošanas piedāvājums EUR [10–20] miljonu apmērā. Par šo īpašumu veikts arī nekustamā īpašuma novērtējums, kurā tā tirgus vērtība 2012. gada 31. decembrī noteikta EUR [15–25] miljonu apmērā, ja īpašums netiek izmantots, un EUR [15–25] miljonu apmērā tā lietošanas gadījumā. Šīs detaļas parāda, ka īpašuma vērtība pārdošanas piedāvājuma ietvaros jeb EUR [10–20] miljoni veido tā minimālo vērtību.

                  (64)

                  Lai gan nodrošinājumi, kas garantē FDES aizdevuma B daļu EUR 5 miljonu apmērā bija ierindoti otrajā prioritātē, tie bija lielā mērā pietiekami, lai šo daļu garantētu, ņemot vērā to, ka pirmās kārtas kreditoram minētais nodrošinājums bija tikai EUR 5 miljonu vērtībā.

                  (65)

                  Tātad, lai arī viena no piešķirtā nodrošinājuma daļām B daļas ietvaros atšķiras no tām, kas piešķirtas A daļas ietvaros, tās nebija mazāk spēcīgas, jo pastāvēja nodrošinājums ar aktīvu, kura vērtība bija augstāka par aizdevuma vērtību.

                  (66)

                  Cita starpā Francija uzsver, ka šis aizdevums tika pilnībā atmaksāts 2014. gada aprīļa mēneša laikā.

            5.1.2.   FDES aizdevums EUR 47,5 miljonu apmērā

                  (67)

                     Nodrošinājumi. Francija vēl sīkāk paskaidro, ka nodrošinājumu sarakstam, ko tā iesniegusi 2014. gada 10. jūlija vēstulē, kopējā vērtība ir EUR 150 miljoni. Francija arī sniedz papildu informāciju un ekspertu novērtējumu šīs summas pamatošanai.

                  (68)

                     Procentu likme. Francija uzskata, ka Komisijas aprēķins ir kļūdains un arī no tā izrietošie secinājumi ir kļūdaini.

                  (69)

                  Pirmkārt, Komisija par atsauces punktu uzskata faktu, ka uzņēmums Electrom, kas tagad ir Groupe Brandt, bija novērtēts ar reitingu CCC. Francija uzskata, ka šāds reitings nav pamatots. Patiešām, kā liecina tās 2013. gada konsolidētie konti, ko sertificējis KPMG, Cevital grupa, kurai pieder Groupe Brandt, uzrāda ļoti stabilu finanšu situāciju.

                  (70)

                  Tādējādi Francija uzskata, ka šie ļoti spēcīgie dati ļautu Cevital grupai, ja tā pilnvarotu finanšu reitinga biroju šajā nolūkā piešķirt reitingu, tas būtu ļoti labvēlīgs, vismaz A vai pat AA. Jebkurā gadījumā Francija uzskata, ka 2008. gada paziņojums nepārprotami liecina, ka aizdevumam noteiktā likme EUR 47,5 miljonu apmērā atbilst tādas kategorijas uzņēmumam, kura finanšu situācija ir diapazonā no vājas (B) līdz apmierinošai (BB). Nav apstrīdams, ka Cevital grupas finanšu situācija nekādā gadījumā nebija salīdzināma ar CCC reitinga uzņēmuma finanšu situāciju.

                  (71)

                  Otrkārt, Francija atgādina, ka privātie aizdevēji arī iesaistījās Groupe Brandt finansēšanā. Šie privātie aizdevēji – Société Générale un Natixis – piekrita piešķirt aizdevumu uzņēmumam Groupe Brandt robežās no [0–5] % līdz [0–5] %. Ar to pietiek, lai parādītu, ka aprēķins attiecībā uz “tirgus” procentu likmi, kāds tas parādīts procedūras sākšanas lēmumā (diapazonā no 7,03 % procedūras sākšanas lēmuma 49. apsvērumā līdz 17,77 % – 50. apsvērumā), ir kļūdains.

                  (72)

                  Visbeidzot, FDES aizdevuma A un B daļu procentu likmes tika noteiktas no Société Générale un Natixis banku piešķirto aizdevumu A un B daļām. Abi privātie investori skaidri veidoja atsauces punktu FDES aizdevuma A un B daļām. FDES aizdevuma A un B daļas tika piešķirtas vienlaicīgi ar minēto banku aizdevuma daļām un salīdzināmos apstākļos: FDES aizdevuma A un B daļu piešķiršanas apstākļi tātad neapstrīdami atbilst tirgus nosacījumiem (15).

                  (73)

                  Attiecībā uz FDES aizdevuma C daļu Francija atzīst, ka šī daļa nav piešķirta saskaņā ar tiem pašiem nosacījumiem, kā piešķirti bankas aizdevumi. Tomēr arī šai daļai bankas aizdevumi piedāvā tirgus likmes norādi, tāpēc nav nepieciešams iedziļināties Komisijas procedūras sākšanas lēmuma 49. un 50. apsvērumā piedāvātā aprēķina detaļās. Turklāt FDES aizdevuma C daļai piemērojami tie paši nodrošinājumi, kas A un B daļai (FDES aizdevumam un banku izdevumiem), tomēr tiem ir tikai otrā prioritāte, ar ko pietiek, lai garantētu minēto C daļu. Lai kompensētu C daļas pakārtoto raksturu attiecībā pret A un B daļu nodrošinājuma ziņā, jāatgādina, ka C daļai ir ievērojami augstāka procentu likme, nekā tā ir A un B daļai, jeb likme [0–5] % (pret [0–5] % un [0–5] % attiecīgi – A un B daļām). Cita starpā C daļai ir arī ciešāks atmaksāšanas grafiks un īsāks atmaksāšanas laiks, nekā tas noteikts citām daļām. Visbeidzot, pirmajam C daļas maksājumam ir prioritāte attiecībā pret FDES aizdevuma A un B daļām un privāto banku aizdevumiem brīvprātīgas vai obligātas priekšlaicīgas atmaksāšanas gadījumā, kas rada zināmu C daļas prioritāti attiecībā pret A un B daļām.

                  (74)

                  Kopumā Francija uzskata, ka tai piešķirtajam FDES aizdevumam EUR 47,5 miljonu apmērā, ieskaitot C daļu, ir pietiekami liels nodrošinājums un procentu likme, kura ir atbilstoša principam par saprātīgu privātu aizdevēju tirgus apstākļos.

            5.1.3.   Sociālo un nodokļu parādu norakstīšana

                  (75)

                  Francija uzskata, ka kļūdaini interpretēts tās izklāstītais attiecībā uz sociālajiem un nodokļu parādiem, kas FagorBrandt radušies novērošanas periodā pēc sanācijas procedūras sākšanas.

                  (76)

                  Patiešām, Francija paskaidro, ka FagorBrandt, tāpat kā citi sanācijas procesā esoši uzņēmumi, ar procesa administratora palīdzību turpināja savu darbību, kas nozīmē, ka visi vai daļa darbinieku turpināja strādāt (tāpēc bija jāveic sociālās iemaksas) un šo darbību varēja apdraudēt nodokļu saistības. Šajā gadījumā runa ir par sociālajām iemaksām, kā arī par nodokļiem (jo īpaši attiecībā uz arodizglītību, mācību nodokli, nodokli par biroju), kas ierakstīti uzņēmuma pasīvos. Šādiem prasījumiem ir privilēģija, kas noteikta Komerclikuma L. 622-17. pantā, un tie jāapmaksā pirms visiem citiem prasījumiem, kam ir vai nav privilēģijas vai garantijas, izņemot tos, kurus garantē darba kodeksa L. 3253-2., L. 3253-4. un L. 7313-8. pantā noteiktās privilēģijas, tiesvedības izdevumus procedūras norisei, kas likumiskā kārtībā rodas pēc procedūras sākšanas lēmuma, un tās privileģētās garantijas, ko nosaka Komerclikuma L. 611-11. pants. Komerclikuma L. 622-17. pants patiešām paredz, ka gadījumā, ja maksājums netiek veikts norādītajā termiņā, attiecīgie prasījumi jāsamaksā privileģēti pirms visiem citiem prasījumiem.

                  (77)

                  Komerclikuma L. 622-17. panta piemērošanu, kas, saskaņā ar Francijas informāciju, ir bieži sastopama lielākajā daļā sanācijas procedūru un ir nesaraujami saistīta ar uzņēmuma darbības turpināšanu, nevar interpretēt kā prasījumu norakstīšanu.

                  (78)

                  Novērošanas perioda laikā uzņēmums turpināja maksāt sociālās iemaksas un nodokļus, bet daļa šo nodevu likvidācijas brīdī nebija nomaksājamas un tika novirzītas uz uzņēmuma novērošanas perioda saistībām. Saskaņā ar likvidatora iegūto informāciju atlikumu no maksājamajiem nodokļiem vajadzēja segt FagorBrandt likvidācijas procesā. Sociālās iemaksas, kas iekļauj nodevas saistībā ar notiekošo sociālo pārstrukturēšanu (atlaišanas gadījumiem), tiks atmaksātas saskaņā ar līdzīgos jautājumos piemērojamiem noteikumiem atbilstoši Francijas tiesību normām, kas saistītas ar kolektīvajām procedūrām, lai arī šajā posmā nevar piedāvāt pilnīgu atmaksāšanas garantiju. Jebkurā gadījumā nav notikusi sociālo un nodokļu prasījumu norakstīšana, un to iekasēšana notiek atbilstoši to prioritātei, kas paredzēta Komerclikumā.

                  (79)

                  Tādējādi šie sociālie un nodokļu parādi radušies visparastākajā veidā sanācijas procedūras ietvaros, kā tas norisinās dalībvalstīs.

            5.2.   Saderības novērtējums

                  (80)

                  Francija nedz savā atbildes vēstulē uz procedūras sākšanas lēmumu, nedz arī procedūras laikā nav iesniegusi nevienu saderības novērtējumu.

            6.   IEINTERESĒTO TREŠO PERSONU PIEZĪMES UN FRANCIJAS KOMENTĀRI

      6.1.   Ieinteresēto trešo personu piezīmes

                  (81)

                  Komisija saņēma piezīmes no vienas ieinteresētas trešās personas, kas tās iesniedza 2015. gada 19. janvārī un vēlējās palikt anonīma.

                  (82)

                  Ievadam jāmin, ka ieinteresētā trešā persona uzskata, ka attiecīgais atbalsta pasākums nav saderīgs ar LESD 107. pantu un 2004. gada pamatnostādnēm.

                  (83)

                  Patiešām, saskaņā ar ieinteresēto trešo personu jau vairāk nekā desmit gadus viss šķiet norādām uz to, ka atbalsta saņēmējs FagorBrandt nevarētu noturēties tirgū bez secīgiem valsts atbalstiem, kas ir nesaderīgi ar iekšējo tirgu, jo īpaši jāmin Nantēras komerctiesas spriedums, kas noveda pie nodokļu parāda samazināšanas un uzņēmuma FagorBrandt aktīvu pārdošanu uzņēmumiem Elco Holding Limited un Fagor Electrodomésticos par cenu, kas bija zemāka par tirgus cenu 2002. gadā, itāļu filiālei piešķirtais pārstrukturēšanas atbalsts un 2008. gadā piešķirtais pārstrukturēšanas atbalsts EUR 31 miljona apmērā. Ieinteresētajai trešajai personai šķiet, ka atbalstu saņemošā uzņēmuma finanšu grūtības radušās no nespējas pieņemt striktus pārstrukturēšanas pasākumus pretēji saviem konkurentiem.

            6.1.1.   Vai konstatēts valsts atbalsts?

                  (84)

                  Ieinteresētā trešā persona, pirmkārt, precizē, ka tā nešaubās, ka nodokļu un sociālo iemaksu parādu anulēšana veido valsts atbalstu, kas piešķirts no valsts līdzekļiem un ietekmē konkurenci tirgū, kā arī tirdzniecību starp dalībvalstīm.

                  (85)

                  Pēc tās domām, nepastāv arī šaubas par to, ka abus FDES aizdevumus veido valsts līdzekļi, kas selektīvā kārtā piešķirti konkrētam uzņēmumam.

                  (86)

                  Ieinteresētā trešā persona attiecīgi izvērš savu argumentāciju par ekonomisku priekšrocību, kas piešķirta ar abu FDES aizdevumu palīdzību.

                  (87)

                  Attiecībā uz aizdevumu EUR 10 miljonu vērtībā ieinteresētā trešā persona uzsver, ka tas piešķirts brīdī un apstākļos, kādos privāti ieguldītāji bija atteikušies atbalsta saņēmējam piešķirt aizdevumu, kas lielāks par EUR 5 miljoniem. Tas vien pierāda, ka privāta ieguldītāja princips nav ievērots. Turklāt nodrošinājums šī paša aizdevuma B daļai bija zemāks par to, kāds bija aizdevumam, ko piešķīris privāts ieguldītājs. Aizdevums tātad būtu jāpiešķir par augstāku procentu likmi. Visbeidzot, tika piešķirts viena mēneša beznosacījumu termiņš aizdevuma B daļas atmaksāšanai.

                  (88)

                  Attiecībā uz aizdevumu EUR 47,5 miljonu apmērā ieinteresētā trešā persona pauž savus iebildumus par iespēju privātam ieguldītājam piešķirt minēto summu ar CCC reitingu novērtētam uzņēmumam šādos apstākļos.

                  (89)

                  Visbeidzot, ieinteresētā trešā persona izsaka savu piekrišanu Komisijas piezīmēm par to, ka atbalsta pasākumi ietekmē konkurenci tirgū un tirdzniecību starp dalībvalstīm. Patiešām, uzņēmums būtu likvidēts, ja FDES aizdevuma B daļas atmaksāšana EUR 10 miljonu apmērā nebūtu pārcelta, tāpēc ietekme uz tirgus konkurences struktūru nav noliedzama. Šis apsvērums ir vēl jo vairāk svarīgs, ja ņem vērā atbalsta saņēmēja mērogu un nozīmīgumu Francijas mājsaimniecības ierīču tirgū.

            6.1.2.   Saderības novērtējums

                  (90)

                  Ieinteresētā trešā persona uzsver, ka atbalsta saņēmējam 2008. gada oktobrī jau ir piešķirts pārstrukturēšanas atbalsts EUR 31 miljona apmērā (Komisija piešķīrusi atļauju 2012. gada 25. jūlijā), (16)), tāpēc nav ievērots 2004. gada pamatnostādnēs minētais princips “vienreiz un pēdējoreiz”. Tā kā šis arguments ir spēkā tikai gadījumā, ja starp FagorBrandt un Groupe Brandt pastāv saimnieciskā pēctecība, ieinteresētā trešā persona uzsver vairākus punktus: jaunais īpašnieks ir veicis gandrīz visu uzņēmuma FagorBrandt materiālo un nemateriālo ilgtermiņa aktīvu iegādi Francijā, uzņēmums Groupe Brandt šobrīd nodarbina vairāk nekā divas trešdaļas no iepriekšējās struktūras darbiniekiem, tas turpina to pašu saimniecisko darbību un veic līdzīgu ražošanu, un, visbeidzot, augstākā līmeņa vadītāji lielākoties ir palikuši savos amatos.

                  (91)

                  Ieinteresētā trešā persona norāda, ka, pat pieņemot, ka saimnieciskā pēctecība starp abiem uzņēmumiem netiktu atzīta, divi no trim valsts atbalstu veidojošajiem pasākumiem tāpat nebūtu ievērojuši “vienreiz un pēdējoreiz” principu.

                  (92)

                  Arī pieņemot, ka Groupe Brandt tiktu atzīts par jaunizveidotu uzņēmumu, valsts atbalsta pasākumi nekādā gadījumā neatbilstu 2004. gada pamatnostādnēm.

                  (93)

                  Ievērojot kritēriju par atbalsta ierobežošanu līdz minimumam, ieinteresētā trešā persona atgādina, ka atbalsta saņēmējs pieder Cevital grupai, kuras konsolidētais apgrozījums 2013. gadā sasniedza EUR 2,4 miljardus. Attiecīgi – tā ir pārsteigta, ka Francija nav sniegusi vairāk informācijas par iespēju, ka Cevital iekšienē varētu novērst atbalsta saņēmēja radušās grūtības.

                  (94)

                  2004. gada pamatnostādnes precizē, ka pārstrukturēšanas atbalstu nedrīkst izmantot, lai mākslīgi uzturētu uzņēmuma dzīvotspēju. Šī situācija var jo īpaši rasties tādā nozarē, kurai raksturīgs nozīmīgs strukturāls pārpalikums un kurā atbalsta saņēmējs pastāv tikai, pateicoties secīgiem valsts atbalstiem. Tātad ieinteresētā trešā persona konstatē, ka FagorBrandt 2012. gadā cieta no nepietiekamas izmantošanas intensitātes (57 %) salīdzinājumā ar pārējo tirgu (82 %).

                  (95)

                  Šajā kontekstā atbalsta saņēmēja dzīvotspējas atgūšana šķiet ļoti apšaubāma, ņemot vērā to, ka, no vienas puses, tirgus ir īpaši konkurētspējīgs, bet, no otras puses, Cevital grupai nav nekādas pieredzes šajā nozarē Eiropā. Nelielā šīs grupas pieredze izpētes un attīstības jomā arī atklāj grūtības radīt patiesu sinerģiju.

                  (96)

                  Ieinteresētā trešā persona ir pārsteigta par to, ka Francija nav iesniegusi pārstrukturēšanas plānu ar precīzu grafiku, lai gan 2004. gada pamatnostādnes norāda, ka pārstrukturēšanas plāns jāpaziņo saprātīgā termiņā.

                  (97)

                  Visbeidzot, ieinteresētā trešā persona uzsver kropļojošo ietekmi uz konkurenci, kuru noteikti radīs minētie pasākumi. Tādējādi ieinteresētā trešā persona ir uzsākusi dārgu pārstrukturēšanas programmu, ko tā finansē no pašu ieguldījuma. Šie pūliņi labāk atmaksātos, ja atbalsta saņēmējs neaizņemtu nozīmīgu tirgus daļu, pateicoties valsts atbalstam. Turklāt lieli pārdošanas apjomi ļautu arī ieinteresētajai trešajai personai palielināt savu izmantošanas intensitāti un samazināt savas vienības izmaksas, kas nāktu par labu patērētājiem. Attiecīgi – kompensējošu pasākumu trūkums šķiet neattaisnojams.

            6.2.   Francijas komentāri

      6.2.1.   Konteksts

                  (98)

                  Pirmkārt, Francija noliedz atbalsta pastāvēšanu parādu norakstīšanas veidā vai kā Nantēras komerctiesas piešķirtu pilnvaru aktīvu iegādei par cenu, kas zemāka par tirgus cenu. Šajā jautājumā tā atgādina, ka attiecīgo ieinteresētās trešās personas apgalvojumu nepamato neviens fakts un ka Nantēras komerctiesas izteiktais spriedums neattiecas uz valsts līdzekļu nodošanu.

                  (99)

                  Attiecībā uz Brandt Italia saņemto atbalstu Francija uzsver, ka Komisija uzņēmumam FagorBrandt noteica kompensācijas pasākumus, lai apstiprinātu šī atbalsta pasākuma saderību ar iekšējo tirgu (17). Tas pats attiecas arī uz pārstrukturēšanas atbalstu, kuru saņēma FagorBrandt un kuru apstiprināja Komisija, nosakot kompensācijas pasākumus (17). Tādējādi, cenšoties pierādīt faktu, ka šis pasākums ir līdzvērtīgs iepriekšējiem valsts atbalstiem, trešā persona patiesībā atsaucas uz pasākumiem, kas neveido valsts atbalstu vai arī kas atzīti par tādiem, kuri neatstāj ietekmi uz iekšējo tirgu, jo pastāv kompensējošie pasākumi.

                  (100)

                  Attiecībā uz Cevital iejaukšanos Francija uzsver, ka biznesa plāns tika izstrādāts jaunas rūpnieciskās un tirdzniecības stratēģijas ietvaros, kura rezultāts un mērķis bija radīt struktūru, kas atšķiras no FagorBrandt. Šī stratēģija jo īpaši ietver […]. Francija uzskata, ka minētā biznesa plāna uzticamība ļāvusi pārliecināt virkni privāto ieguldītāju – tostarp Natixis un Société Générale – finansēt šos projektus. Francija piemin arī, ka […] tas uzskatāms par dzīvotspējīgu risinājumu pastāvošajai trešās personas pieminētajai zemajai izmantošanas intensitātes problēmai.

                  (101)

                  Francija precizē, ka Cevital rūpnieciskās darbības ietvaros jau bija mājsaimniecības elektroierīču segments: grupa 2013. gadā uzsāka mājsaimniecības elektroierīču ražotnes izveidi Alžīrijā. Tātad Cevital neveica tikai montāžas pakalpojumus, kā to norādīja ieinteresētā trešā persona. Grupai cita starpā ir arī vērā ņemama ietekme sarunu procesā par izejmateriālu iegādi. Francija uzskata, ka tāpēc pastāv spēcīga papildināmība starp Cevital darbību un plašas pazīstamības prečzīmju pārņemšanu.

            6.2.2.   Pasākumu klasifikācija

                  (102)

                  Francija atgādina, ka sociālie un nodokļu parādi, kas izveidojušies sanācijas procedūras ietvaros, radušies no mehānisma, kas šāda veida procedūrās ir bieži sastopams. Cita starpā Francija noliedz, ka pastāvētu uzņēmumam Groupe Brandt labvēlīgs nodokļu un sociālo parādu atmaksāšanas grafiks.

                  (103)

                  Attiecībā uz FDES aizdevumu EUR 10 miljonu apmērā Francija atkārtoti norāda, ka tas piešķirts vienlaicīgi ar Thémis bankas aizdevumu un ka par atsauci izmantoti šīs bankas izvirzītie nosacījumi. FDES aizdevuma A daļa tika piešķirta pari passu ar šo privāto aizdevumu attiecībā uz tarifiem, atmaksāšanu un nodrošinājumu. Saskaņā ar Francijas pausto informāciju arī B daļa ir pari passu ar to pašu aizdevumu gan attiecībā uz tarifiem, gan atmaksāšanas kārtību in fine pret papildu nodrošinājumu. Francija vērtē, ka īslaicīga attiecīgā aizdevuma atmaksāšanas atlikšana, ko trešā persona minējusi, ir bieži sastopama prakse ikdienas attiecību ietvaros starp privātiem uzņēmumiem.

                  (104)

                  Attiecībā uz EUR 47,5 miljonu lielo aizdevumu Francija vērtē, ka šī summa nav pārmērīgi liela, jo Cevital grupas finanšu situācija ir stabila (tā tuvinās drīzāk finanšu reitingam AA, nevis CCC, kā norādījusi trešā persona). Francija uzsver, ka ir svarīgi skatīt šo aizdevumu kopējā privāto ieguldītāju – tostarp Société Générale un Natixis – aizdoto summu kontekstā. Tā vēlreiz apstiprina nodrošināto garantiju uzticamību un svarīgumu. Visbeidzot, Francija atgādina, ka ir bezjēdzīgi iesniegt finanšu iestādes piedāvājuma paraugu, ja privāti ieguldītāji šajā gadījumā jau ir veikuši faktisku finansējumu.

            7.   ATBALSTA PASĀKUMU NOVĒRTĒJUMS

                  (105)

                  Komisija apšauba trīs pasākumu klasifikāciju un saderību: i) FDES aizdevums EUR 10 miljonu apmērā; ii) FDES aizdevums EUR 47,5 miljonu apmērā un iii) sociālo un nodokļu parādu norakstīšana.

            7.1.   Vērtējums par atbalsta esību LESD 107. panta 1. punkta nozīmē

                  (106)

                  Komisijai jāizmeklē, vai izvērtējamie pasākumi varētu veidot valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta nozīmē.

                  (107)

                  Saskaņā ar LESD 107. panta 1. punktu “ar iekšējo tirgu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir dalībvalsts vai ko jebkādā veidā piešķir no valsts līdzekļiem un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp dalībvalstīm”.

                  (108)

                  Pamatojoties uz šo noteikumu, pasākumu var klasificēt kā valsts atbalstu, ja tas atbilst visiem šādiem nosacījumiem, proti: i) pasākums ir valsts izcelsmes; ii) pasākums ir selektīvs; iii) pasākums rada ekonomiskas priekšrocības tā saņēmējam; un iv) pasākums rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus un var iespaidot tirdzniecību starp dalībvalstīm.

            7.1.1.   Valsts līdzekļu iesaiste un attiecināmības kritērijs

                  (109)

                  Attiecībā uz FDES aizdevumiem – tie piešķirti ar Ekonomikas un finanšu ministra rīkojumu, kura izpilde ir uzticēta Valsts kases ģenerāldirektoram. Paredzētie līdzekļi tiek maksāti no īpaša Valsts kases konta, un atmaksājamās summas, kā arī procentu likmes, tiek ieskaitītas Francijas budžetā. Aizdevumus Francijas vārdā parakstījusi, pārskaitījusi un pārvalda Natixis banka, pamatojoties uz līgumu, kas parakstīts starp Natixis un Franciju.

                  (110)

                  Sociālo un nodokļu parādu norakstīšana jau pēc būtības nozīmētu valsts līdzekļu izmantošanu. Tā ietvertu atteikšanos no Francijas ienākumiem un tātad atstātu iespaidu uz tās budžetu.

                  (111)

                  Attiecīgi – Komisija secina, ka izvērtējamie pasākumi ietver valsts līdzekļus un ir attiecināmi uz Francijas valsti.

            7.1.2.   Selektivitāte

                  (112)

                  Komisija konstatē, ka izvērtējamie aizdevumi ir piešķirti FagorBrandt un uzņēmumam, kas pārņēma FagorBrandt aktīvus, t. i., Groupe Brandt. Patiešām, lai gan FDES uzdevums ir aizdevumu piešķiršana ekonomikas un sociālai attīstībai apstākļos, kas paredzēti 2004. gada 26. novembra apkārtrakstā (18) attiecībā uz valsts rīcību gadījumā, kad tiek novērstas un pārvaldītas uzņēmumiem radušās grūtības, un kas nosaka tās darbību, FDES aizdevumu piešķiršana tomēr ir jāizvērtē katrā atsevišķā gadījumā. Attiecīgais selektivitātes kritērijs tātad ir izpildīts.

                  (113)

                  Turpretī attiecībā uz elementiem, kas apkopoti padziļinātas izmeklēšanas laikā, jo īpaši pēc Francijas atbildes procedūras sākšanas lēmumam, šķiet, ka sociālo un nodokļu parādu norakstīšana notikusi parastā, sanācijas procedūrā esošajiem uzņēmumiem piemērojamo noteikumu kārtībā, kas rada šāda veida prasījumus. Tādējādi atbilstoši sanācijas procedūrā esošiem uzņēmumiem piemērojamajai kārtībai novērošanas perioda laikā FagorBrandt turpināja maksāt sociālās nodevas un nodokļus, bet daļa šo nodevu likvidācijas brīdī nebija nomaksājamas un tika novirzītas uz FagorBrandt novērošanas perioda saistībām. FagorBrandt likvidācijas ietvaros šīs nodevas tiks nomaksātas atbilstoši to prioritātei saskaņā ar Komerclikuma L. 622-17. pantu. Tātad šķiet, ka nav notikusi sociālo un nodokļu parādu norakstīšana FagorBrandt labā, bet gan parastā kārtībā piemērota procedūra sanācijā esošiem uzņēmumiem. Attiecīgi Komisija secina, ka FagorBrandt nav saņēmis selektīvu attieksmi sociālo un nodokļu parādu norakstīšanas veidā.

                  (114)

                  Attiecīgi – Komisija secina, ka FDES aizdevumi bija selektīvi pasākumi. Savukārt nepastāv selektīvi pasākumi, kas piešķirti FagorBrandt kā sociālo un nodokļu parādu norakstīšana.

            7.1.3.   Ekonomiskās priekšrocības esība

                  (115)

                  Saskaņā ar iedibināto tiesu praksi nolūkā novērtēt, vai kāds valsts pasākums veido atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, ir jānosaka, vai atbalstu saņemošais uzņēmums gūst ekonomisku priekšrocību, ko tas nebūtu saņēmis normālos tirgus apstākļos (19).

                  (116)

                  Ekonomiska priekšrocība pastāv, ja valsts iejaukšanās rezultātā uzlabojas uzņēmuma finansiālais stāvoklis. Tomēr valsts iestādes iejaukšanās neizbēgami nepiešķir priekšrocību tās saņēmējam, tāpēc atbalsts neveidojas, ja iejaukšanās tiek veikta normālos tirgus apstākļos, t. i., ja valsts iestāde rīkojusies tā, kā līdzīgā situācijā būtu rīkojies saprātīgs tirgus ekonomikas dalībnieks. Šajā ziņā citu tāda paša rakstura ievērojamu ieguldījumu esamība, ko vienlaicīgi ar Francijas iejaukšanos veikuši citi privātie dalībnieki, kas uzņemas vienlīdzīgus riskus (pari passu) var sniegt norādi uz to, ka Francija ir rīkojusies kā saprātīgs ieguldītājs.

            7.1.3.1.   Abu FDES aizdevumu piešķiršanas politiskais konteksts

                  (117)

                  No paša sākuma Francijas valdība ir devusi solījumu, ka tā atbalstīs FagorBrandt par jebkādu cenu un neņemot vērā FagorBrandt kā aizdevumu saņemtās privātās naudas summu (20). Piemēram, divas dienas pirms sanācijas procedūras sākšanas – 2013. gada 5. novembrī – Francijas valdība paziņoja: “Jādara viss, lai aizsargātu mājsaimniecības elektroierīču Fagor grupas rūpnieciskos mehānismus, kam Francijā ir nākotne.” (21)2013. gada 6. novembrī Ražošanas atveseļošanas ministrs precizēja, ka “[v]aldība vēlas glābt maksimālu skaitu rūpniecības vietu un darbavietu uzņēmumā FagorBrandt”, lai gan notika uzņēmuma centrālās komitejas sanāksmes par grupas nākotni (22). 2013. gada 19. decembrī Ražošanas atveseļošanas ministrs, apmeklējot FagorBrandt rūpnīcas, paziņoja: “Mūsu mērķis ir organizēt pārņemšanu, parādīt, ka šis uzņēmums ir darboties spējīgs. (…) Valsts nepieļaus, ka plēsoņa pārņem grupu tikai tās prečzīmju un patentu dēļ.”2014. gada 22. janvārī Francijas valdība savukārt izteicās: “Pašlaik sociāli un rūpnieciski vislabākais ir Cevital izteiktais piedāvājums (…), kuru vajadzētu uzlabot līdz 13. februārī paredzētajam komerctiesas apmeklējumam.” (23)

                  (118)

                  2014. gada 11. aprīlī Ekonomikas, ražošanas atveseļošanas un digitālo lietu ministra preses paziņojumā, kas tika nosūtīts pēc Sansebastjanas (Spānijas) komerctiesas sprieduma, kas radīja iespēju veikt FagorBrandt cesiju Cevital grupai, bija skaidrots, ka: “Valdība kopš pirmsākumiem bijusi līdzās FagorBrandt un tās pārņemšanas ietvaros finansiāli atbalstīs šo piedāvājumu, lai nodrošinātu rūpnieciskā mehānisma pēctecību un darbavietu saglabāšanu.”

                  (119)

                  2014. gada 14. aprīlī jaunā Ekonomikas, ražošanas atveseļošanas un digitālo lietu ministra un Darba, nodarbinātības un sociālā dialoga ministra preses paziņojumā, kas tika nosūtīts pēc Nantēras komerctiesas sprieduma, kurā tika atbalstīts, ka Cevital grupa pārņem uzņēmumu FagorBrandt, pausts: “Ministrs uzraudzīs katras ražotnes darbības atsākšanu.”

                  (120)

                  Attiecīgi – Komisija norāda, ka ikvienā tiesvedības posmā Francija publiski un atkārtoti parādījusi savu apņēmību nodrošināt FagorBrandt saimniecisko pēctecību, lai izglābtu šo ražotni un darbavietas, uz ko privāts ieguldītājs nebūtu norādījis un kas ir pretrunā šķietamajam aizdevuma operāciju saprātīgajam raksturam. Turklāt Komisija atgādina, ka Fagor Electrodomésticos aktīvus (uzņēmums atrodas sanācijas procedūrā no 2013. gada oktobra Spānijā), kas iepriekš bija piesaistīti FagorBrandt, iegādājās CATA-CAN grupa bez jebkāda valsts atbalsta. Tā pārņēma mājsaimniecības elektroierīču rūpniecisko ražošanu 2014. gada septembrī.

                  (121)

                  Visbeidzot, Cevital bija apņēmies iegādāties FagorBrandt ar nosacījumu, ka tas iegūs finansējumu, tostarp otro FDES aizdevumu.

            7.1.3.2.
            FDES aizdevums EUR 10 miljonu apmērā

                  (122)

                  Kā izskaidrots 2.2. iedaļā, attiecībā uz A daļu (EUR 5 miljoni) valsts aizdevums (FDES) un privātais aizdevums (Thémis) tika piešķirti vienādos apstākļos pretēji B daļai.

                  (123)

                  Kolektīvās procedūras laikā divas privātās bankas (24) atteicās piešķirt aizdevumu EUR 5 miljonu apmērā, jo tās novērtēja, ka garantijas nav pietiekamas attiecībā pret riska līmeni. Arī Thémis atteicās aizdot vairāk par EUR 5 miljoniem. Zīmīgi, ka visi iesaistītie privātie tirgus dalībnieki atteikušies uzņemties risku, kas lielāks par EUR 5 miljoniem, pat neraugoties uz to, ka viņu specializācija ir atbalsts grūtībās nonākušiem uzņēmumiem. Viena mēneša kavēšanās B daļas atmaksāšanā apstiprina privāto aizdevēju veikto riska analīzi (25). Turpretī FDES uzņēmās risku EUR 10 miljonu apmērā, bet pēc tam EUR 47,5 miljonu apmērā, neraugoties uz B daļas maksājuma kavēšanos.

                  (124)

                  Cita starpā FDES aizdevums EUR 10 miljonu apmērā tiek atlīdzināts ar tādā pašā līmenī kā divreiz mazāks aizdevums, ko piešķīrusi banka Thémis (EUR 5 miljoni). Turklāt Komisija piebilst, ka Francija šo punktu nav apstrīdējusi savā atbildē procedūras sākšanas lēmumam, lai gan attiecībā uz to minētajā lēmumā paustas vienas no galvenajām Komisijas šaubām.

                  (125)

                  Piešķirot FDES aizdevuma B daļu, Francija radīja ekonomisku priekšrocību, ko nebūtu piešķīris saprātīgs aizdevējs, vai vismaz ne ar tādiem nosacījumiem.

                  (126)

                  B daļas garantijas, kas, lai gan nav vājas (viena daļa ir pirmās prioritātes), tomēr nevar uzskatīt par spēcīgām, ņemot vērā to, ka B daļa šajā ziņā konkurē ar FDES un Thémis aizdevumu A daļu (attiecībā uz pirmās prioritātes nodrošinājumu) un tās prioritāte ir zemāka attiecībā uz nodrošinājumu ar nekustamo īpašumu. Garantijas tātad var uzskatīt par normālām 2008. gada paziņojuma izpratnē.

                  (127)

                  Ņemot vērā tās finanšu situāciju aizdevuma piešķiršanas brīdī, FagorBrandt būtu jāuzskata kā uzņēmums, kurš 2008. gada paziņojuma izpratnē novērtēts ar reitingu CCC.

                  (128)

                  Tā kā trūkst informācijas, kas liktu apšaubīt 2008. gada paziņojumā minēto procentu likmi, Komisija uzskata, ka procentu likmi tirgus apstākļos varētu aprēķināt, pamatojoties uz minēto likmi, un tā sasniegtu 7,03 % (jeb 0,53 % no atsauces likmes Francijai aizdevuma piešķiršanas brīdī + 650 bāzes punkti).

                  (129)

                  Ņemot vērā iepriekšējo pieredzi, Komisija uzskata, ka atbalsta summa ir vienāda ar starpību starp procentu likmi, kas aprēķināta atbilstoši 2008. gada paziņojumam (7,03 %), kura būtu jāpiemēro aizdevuma pamatsummai jeb EUR 10 miljoniem, un Francijas piemēroto procentu likmi ([5–10 %]) jeb EUR 10 miljoniem, kas aprēķināta periodam, kurā šī summa bija nodota FagorBrandt rīcībā (26).

            7.1.3.3.
            FDES aizdevums EUR 47,5 miljonu apmērā

                  (130)

                     FDES aizdevums EUR 47,5 miljonu apmērā ir sadalīts trīs daļās: A daļa ir EUR 11,2 miljoni, B daļa – 23,8 miljoni un C daļa – EUR 12,5 miljoni. Banku Société Générale un Natixis aizdevumu summa ir EUR 7,5 miljoni katrai, un katrs no tiem ir sadalīts divās daļās: A daļa ir EUR 2,4 miljonus liela, bet B daļa – EUR 5,1 miljonu liela.

                  (131)

                     Nodrošinājumi. Ņemot vērā Francijas paziņoto informāciju pēc procedūras sākšanas lēmuma, šķiet, ka nekustamā nodrošinājuma vērtībai nesen izteikts neatkarīgs vērtējums, saskaņā ar kuru šī vērtība iekļaujas robežās no EUR [30–50] miljoniem. Cita starpā Groupe Brandt par EUR [20–30] miljoniem pārpirka Fagor Irlande rīcībā esošās prečzīmes. Citi nodrošinājumi nav tikuši neatkarīgi novērtēti, kas ļautu Komisijai noteikt to vērtību. Attiecīgi Komisija novērtē, ka nodrošinājumus var uzskatīt par normāliem 2008. gada paziņojuma izpratnē.

                  (132)

                     Procentu likmes. Francija savā atbildē procedūras sākšanas lēmumam uzsver, ka Komisija kļūdaini ir piemērojusi reitingu CCC uzņēmumam Groupe Brandt, ņemot vērā, ka šis uzņēmums ir daļa no Cevital grupas, kuras reitings ir BB, pat B. Šis arguments ir vismaz pārsteidzošs. Patiešām, Cevital nav nedz FDES aizdevuma ņēmējs, ne garantētājs. Tas, ka Cevital grupa ir finansiāli tik labā stāvoklī, lai tiktu novērtēta ar reitingu BB vai pat B, iespējams, var iedrošināt finanšu iestādes, kuras varētu piešķirt aizdevumu Cevital grupas filiālei, bet tas nekādā veidā negarantē CCC reitinga risku, ko pārstāv Groupe Brandt. Šajā ziņā, ja būtu jāņem vērā Francijas arguments, saskaņā ar kuru Groupe Brandt aizņemšanās kapacitāte ir jānovērtē līdzīgi Cevital, ir, mazākais, pārsteidzoši, ka neviens privāts ieguldītājs nebija gatavs piešķirt aizdevumu uzņēmumam Groupe Brandt. Cita starpā, kā aprakstīts 7.1.3.1. iedaļā, dažādu Francijas pārstāvju apgalvojumi parāda, ka atbalsta pasākumu vienīgais un galīgais mērķis bija sniegt palīdzību FagorBrandt un Groupe Brandt – tā tas publiski tika parādīts aizdevējiem. Minēto argumentu tātad nevar pieņemt.

                  (133)

                  Turklāt, ņemot vērā Groupe Brandt priekšteča pieredzētās grūtības, to nevajadzētu uzskatīt par uzņēmumu, kam nav kredītvēstures 2008. gada paziņojuma izpratnē. No vienas puses, to apstiprina fakts, ka neviens privāts aizdevējs negribēja uzņemties risku, piešķirot līdzekļus uzņēmumam, bet, no otras puses – tas, ka Groupe Brandt jāuzskata par FagorBrandt ekonomisko pēcteci, kā tas parādīts 8.2. iedaļā.

                  (134)

                  Turklāt Francija apstiprina, ka privātie aizdevēji katrai no daļām piemērojuši tādu pašu likmi kā FDES. FDES aizdevuma un privāto aizdevumu A daļām, protams, ir vienādi nosacījumi (EURIBOR + [300–600] bāzes punkti) un tie paši nodrošinājumi, tomēr FDES aizdevuma A daļa ir gandrīz piecas reizes lielāka nekā privāto aizdevumu A daļas. Arī FDES aizdevuma un privāto aizdevumu B daļas patiešām ir pakļautas vienādiem nosacījumiem (EURIBOR + [300–600] bāzes punkti), tomēr FDES aizdevuma B daļa ir gandrīz piecas reizes lielāka.

                  (135)

                  Attiecībā uz C daļu Komisija atzīst, ka atlīdzības likme ir lielāka nekā A daļai ([0–5] %) un B daļai ([0–5] %), tomēr tās atmaksāšanas termiņš ir īsāks nekā citām daļām. Lai gan aizdevumi ir sadalīti dažādās daļās, katrs valsts un privātais aizdevums jāanalizē kā viens veselums.

                  (136)

                  Apskatot FDES aizdevumu un Société Générale un Natixis aizdevumus kā vienu veselumu, acīmredzami atklājas atšķirības katra kreditora riska līmenī: Francija ir aizdevusi sešas reizes vairāk nekā katra no bankām, kuras pretēji Francijai tieši ir specializējušās līdzekļu piešķiršanā uzņēmumiem. Attiecīgi izriet arī tas, ka bankas Société Générale un Natixis jau ilgu laiku uztur darījumu plūsmu ar FagorBrandt, un Groupe Brandt var uzskatīt par tās pēcteci (27), un tās ir arī daļa no finansētāju kopfonda, kas izveidots uzņēmuma atbalstīšanai (28). No savas puses, Francija, kura a priori nav ieinteresēta FagorBrandt darbības turpināšanā, vispirms aizdeva EUR 10 miljonus, bet pēc tam, neraugoties uz šī aizdevuma B daļas atmaksas kavējumu, piešķīra jaunu aizdevumu, kas bija gandrīz četras reizes lielāks par iepriekšējo. Neviens saprātīgs kreditors nebūtu tā rīkojies: to pierāda tas, ka Thémis nepiešķīra vēl vienu aizdevumu, neskaitot EUR 5 miljonus. Cita starpā FDES aizdevumam bija tādas pašas garantijas, kādas bija Société Générale un Natixis aizdevumam, lai gan tas ir sešas reizes lielāks. Turklāt, ņemot vērā Francijas pārstāvju publiskos paziņojumus, abas bankas – Société Générale un Natixis – nevarēja nezināt par Francijas vēlmi aizdot finanšu atbalstu uzņēmumam Groupe Brandt. Tātad viņu lēmumu piešķirt savus attiecīgos aizdevumus nevarēja neietekmēt lielā iespējamība, ka Francija steigsies palīgā, lai tiktu nodrošināta Groupe Brandt pārņemtās darbības turpināšana, kas samazinātu viņu riskus. Turklāt Natixis Francijas vārdā pārvaldīja FDES aizdevumus, kas varēja ietekmēt tā lēmumu. Neraugoties uz Groupe Brandt piešķirtā aizdevuma ievērojamo vērtību, valsts iestādes vēlamās darbības pieņemšana ļāva Natixis turpināt citu FDES aizdevumu pārvaldīšanu nākotnē, tāpēc tās pozīcija šajā ziņā nav salīdzināma ar Francijas pozīciju. Cita starpā, atbalstot Fagor Brandt, pēc tam Groupe Brandt, FDES izmantoja aptuveni 20 % no tās EUR 300 miljonu lielā budžeta, kas tam paredzēts 2014. gada Finanšu likumā, savukārt privātie aizdevēji, ņemot vērā to attiecīgās aizdošanas kapacitātes, pakļāva sevi ievērojami zemākam riskam.

                  (137)

                  Tikai vēl viens iemesls varētu attiecīgi attaisnot beznosacījumu atbalstu, un Francijas pārstāvji to publiski izsludinājuši secīgajos paziņojumos; no tiem izriet, ka Francijas mērķis bija saglabāt darbavietas un turpināt FagorBrandt ražošanu Francijas teritorijā, un šie iemesli ievērojami atšķiras no privāta kreditora apsvērumiem.

                  (138)

                  Francija tātad nav uzvedusies kā privāts saprātīgs aizdevējs, un piemērotās likmes trim FDES aizdevuma daļām par kopsummu EUR 47,5 miljonu apmērā nav atbilstošas tirgus nosacījumiem.

                  (139)

                  Tā kā trūkst informācijas, kas liktu apšaubīt 2008. gada paziņojumā minēto procentu likmi, Komisija uzskata, ka procentu likmi tirgus apstākļos varētu aprēķināt, pamatojoties tieši uz minēto likmi. Tā kā nodrošinājumus var uzskatīt par normāliem 2008. gada paziņojuma izpratnē un, ņemot vērā to, ka Groupe Brandt var uzskatīt vai nu par jaunu uzņēmumu, vai arī par FagorBrandt saimniecisko pēcteci, Francijas atsauces likmei (0,53 %) aizdevuma piešķiršanas brīdī būtu jāpiemēro 650 bāzes punkti.

                  (140)

                  Saskaņā ar iepriekšējo praksi Komisija uzskata, ka atbalsta summa atbilst starpībai starp 7,03 % (0,53 % no Francijas atsauces likmes + 650 bāzes punkti), kas piemērota katras aizdevuma daļas pamatsummai, vai attiecīgi – EUR 11,2 miljoniem, EUR 23,8 miljoniem un EUR 12,5 miljoniem, un A, B un C daļu likmēm ([0–5] %, [0–5] %, [0–5] %), kas piemērotas A, B un C daļu pamatsummām, vai attiecīgi – EUR 11,2 miljoniem, EUR 23,8 miljoniem un EUR 12,5 miljoniem, kas aprēķināti par periodu, kurā šī summa atradās Groupe Brandt rīcībā (29).

            7.1.4.   Konkurences kropļošana un ietekme uz tirdzniecību starp dalībvalstīm

                  (141)

                  Pasākumi ir labvēlīgi FagorBrandt un Groupe Brandt, tām nodrošinot papildu līdzekļus un izvairoties no darbības pārtraukšanas. Pasākumi tām devuši iespēju iegūt spēcīgāku konkurences pozīciju salīdzinājumā ar situāciju, ja atbalsts nebūtu piešķirts. Tie attiecīgi draud izkropļot konkurenci starp lielo mājsaimniecības elektroierīču ražotājiem.

                  (142)

                  Turklāt lielo mājsaimniecības elektroierīču tirgu raksturo nozīmīgi tirdzniecības darījumi starp dalībvalstīm.

                  (143)

                  Attiecīgi – Komisija secina, ka izvērtējamo pasākumu radītās priekšrocības uzņēmumam, kas darbojas konkurencei atvērtā tirgū, kropļo vai draud kropļot konkurenci un var ietekmēt tirdzniecību starp dalībvalstīm.

            7.1.5.   Secinājums par valsts atbalsta esību LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.

                  (144)

                  Komisija uzskata, ka Francijas piešķirtie aizdevumi FagorBrandt un Groupe Brandt veido valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē.

                  (145)

                  Turpretī Komisija secina, ka valsts atbalsta LESD 107. panta 1. punkta izpratnē nepastāv, Francijai piešķirot sociālo un nodokļu parādu norakstīšanu uzņēmumam FagorBrandt.

            7.2.   Izvērtējums attiecībā uz pasākumu saderību ar valsts atbalsta jautājumos piemērojamajiem noteikumiem

                  (146)

                  LESD 107. panta 1. punktā paredzētais valsts atbalsta aizliegums nav nedz absolūts, nedz ar beznosacījuma raksturu. Jo īpaši LESD 107. panta 2. un 3. punkts rada juridisku pamatu, lai noteiktus atbalsta pasākumus varētu atzīt par saderīgiem ar iekšējo tirgu.

                  (147)

                  Šajā gadījumā Komisija uzskata, ka atbalsti piešķirti ar mērķi atjaunot grūtībās nonākušu uzņēmumu ilgtermiņa dzīvotspēju. Attiecīgi – jāanalizē, vai izvērtējamos pasākumus varētu uzskatīt par saderīgiem ar LESD 107. panta 3. punktu.

            7.2.1.   Piemērojamais juridiskais pamats

                  (148)

                  Pamatnostādņu par valsts atbalstu grūtībās nonākušu nefinanšu uzņēmumu glābšanai un pārstrukturēšanai (30) 137. punkts paredz, ka gadījumā, “[j]a glābšanas vai pārstrukturēšanas atbalsts pilnībā vai daļēji ir piešķirts pēc šo pamatnostādņu publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī bez Komisijas atļaujas un tādējādi pārkāpj Līguma 108. panta 3. punktu, Komisija tā saderību ar iekšējo tirgu izskata saskaņā ar šīm pamatnostādnēm”. 138. punktā precizēts: “Visos pārējos gadījumos tā šo izskatīšanu veic, pamatojoties uz pamatnostādnēm, kas bija piemērojamas atbalsta piešķiršanas laikā.”

                  (149)

                  Tā kā izvērtējamie pasākumi piešķirti attiecīgi 2013. gada novembrī un 2014. gada aprīlī, to saderība jāanalizē 2004. gada pamatnostādņu izpratnē.

                  (150)

                  Francija nav iesniegusi piezīmes attiecībā uz pasākumu saderību. Patiešām, uzskatot, ka uzņēmumiem FagorBrandt un Groupe Brandt piešķirtie aizdevumi neveido valsts atbalstu LESD 107. panta 1. punkta izpratnē, Francija uzskata, ka nav vajadzības pārbaudīt to atbilstību 2004. gada pamatnostādnēs izklāstītajiem principiem.

                  (151)

                  Šajā ziņā jāatgādina Tiesas nostāja, ko tā pauda savā spriedumā C-364/90 Itālija/Komisija: “Ņemot vērā atbildi uz pirmo argumentu, jāatgādina, ka dalībvalstij, kas lūdz iespēju piešķirt atbalstus, kuri neatbilst līguma nosacījumiem, jāpilda pienākums sadarboties ar Komisiju. Saistībā ar šo pienākumu tai jo īpaši jānodrošina, lai tiktu sniegti visi elementi, kas ļautu šai iestādei pārbaudīt, vai tiek izpildīti visi nosacījumi attiecībā uz pieprasīto atkāpi (31).”

            7.2.2.   FDES aizdevums EUR 10 miljonu apmērā uzņēmumam FagorBrandt

                  (152)

                  Viens no pamatprincipiem, kas nosaka glābšanas un pārstrukturēšanas atbalstu, ir princips “vienreiz un pēdējoreiz”, kas izklāstīts 2004. gada pamatnostādņu 72. punktā, kurā izskaidrots: “Saskaņā ar šādu pašu [vienreiz un pēdējoreiz] principu, lai nesniegtu uzņēmumiem negodīgu atbalstu gadījumos, kad tās var izdzīvot tikai ar atkārtotu valsts atbalstu, arī pārstrukturēšanas atbalstu jāpiešķir tikai vienu reizi.” 73. punktā piebilsts: “Paziņojot Komisijai par plānotu glābšanas vai pārstrukturēšanas atbalstu, dalībvalstij jānorāda, vai attiecīgais uzņēmums jau ir saņēmis glābšanas vai pārstrukturēšanas atbalstu iepriekš, tostarp jebkādu šādu atbalstu, kas piešķirts pirms šo pamatnostādņu piemērošanas dienas, kā arī jebkādu nepaziņotu atbalstu. Ja tā ir un ja pagājis mazāk nekā 10 gadu kopš glābšanas atbalsta piešķiršanas, pārstrukturēšanas perioda beigām vai pārstrukturēšanas plāna īstenošanas apstādināšanas (ņemot vērā visvēlāko datumu), Komisija neatļauj piešķirt turpmāku glābšanas vai pārstrukturēšanas atbalstu.”

                  (153)

                  Šajā gadījumā FagorBrandt bija saņēmis pārstrukturēšanas atbalstu 2008. gadā, ko Komisija atzinusi par saderīgu. Turklāt nav piemērojams neviens no 2004. gada pamatnostādņu 73. punktā minētajiem izņēmumiem. Jauns pārstrukturēšanas atbalsts mazāk nekā sešus gadus pēc iepriekšējā atbalsta nekādā gadījumā nevar būt saderīgs ar valsts atbalsta jautājumos piemērojamajiem noteikumiem.

                  (154)

                  Attiecīgi – Komisija secina, ka valsts atbalsts, kas piešķirts FagorBrandt saistībā ar FDES2013. gada 25. novembra aizdevumu, ir nesaderīgs ar iekšējo tirgu atbilstoši 2004. gada pamatnostādnēs paredzētajiem LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta piemērošanas noteikumiem.

            7.2.3   FDES aizdevums EUR 47,5 miljonu apmērā uzņēmumam Groupe Brandt

                  (155)

                  Kā parādīts 8.2. iedaļā, Groupe Brandt jāuzskata par FagorBrandt saimniecisko pēcteci. Šajā ziņā Groupe Brandt tātad nevarēja saņemt pārstrukturēšanas atbalstu, ievērojot 2004. gada pamatnostādņu 72. un 73. punktā paredzēto principu “vienreiz un pēdējoreiz”.

                  (156)

                  Turklāt un pārmērīgi, pat ja Groupe Brandt vajadzētu uzskatīt par jaunizveidotu uzņēmumu, kas ir pretrunā 8.2. iedaļā izklāstītajiem secinājumiem, arī tad atbalstu nevarētu uzskatīt par saderīgu atbilstoši 2004. gada pamatnostādņu 12. punktam. Patiešām, tajā ir minēts: “[J]aunizveidots uzņēmums nav atbilstīgs glābšanas vai pārstrukturēšanas atbalsta saņemšanai pat tad, ja tā sākotnējais finansiālais stāvoklis ir nedrošs. Tas attiecas uz gadījumiem, kad, piemēram, iepriekšēja uzņēmuma likvidācijas rezultātā rodas jauns uzņēmums vai kad tas vienkārši pārņem šāda iepriekšēja uzņēmuma aktīvus.” Šajā gadījumā Groupe Brandt tika izveidots 2014. gada 15. janvārī pēc FagorBrandt likvidācijas. Groupe Brandt nekādā gadījumā nevarēja saņemt valsts atbalstu kā pārstrukturēšanas atbalstu.

                  (157)

                  Attiecīgi – Komisija secina, ka valsts atbalsts, kas piešķirts Groupe Brandt saistībā ar FDES2014. gada 24. aprīļa aizdevumu, ir nesaderīgs ar iekšējo tirgu atbilstoši 2004. gada pamatnostādnēs paredzētajiem LESD 107. panta 3. punkta c) apakšpunkta piemērošanas noteikumiem.

            8.   ATGŪŠANA UN SAIMNIECISKĀ PĒCTECĪBA

      8.1.   Analīzes ietvars

                  (158)

                  Saskaņā ar LESD noteikumiem un Tiesas iedibināto praksi Komisija ir kompetenta pieņemt lēmumu par to, ka attiecīgajai valstij jāatsauc vai jāizmaina atbalsts, ja tā konstatē, ka minētais atbalsts nav saderīgs ar iekšējo tirgu (32). Arī Tiesa vairākas reizes ir lēmusi, ka dalībvalstij ar Komisijas lēmumu uzliktais pienākums atsaukt ar iekšējo tirgu nesaderīgu atbalstu paredz atjaunot iepriekšējo situāciju (33).

                  (159)

                  Tāpēc Tiesa ir noteikusi, ka šis mērķis ir sasniegts, kad saņēmējs ir atmaksājis summas, kas piešķirtas kā nelikumīgs atbalsts, tādējādi zaudējot priekšrocības, ko tas ieguvis tirgū, salīdzinot ar saviem konkurentiem, un ir atjaunota situācija pirms atbalsta izmaksāšanas (34).

                  (160)

                  Atbilstoši tiesu praksei Padomes Regulas (EK) Nr. 659/1999 (35) 14. panta 1. punkts paredz: “Kad nelikumīga atbalsta gadījumos tiek pieņemti negatīvi lēmumi, Komisija izlemj, ka attiecīgā dalībvalsts veic visus vajadzīgos pasākumus, lai atgūtu atbalstu no saņēmēja (…).”

                  (161)

                  Tādējādi, ņemot vērā to, ka attiecīgie pasākumi tika īstenoti, pārkāpjot LESD 108. pantu, un ir uzskatāmi par nelikumīgu un nesaderīgu atbalstu, tie ir jāatgūst, lai atjaunotu tādu tirgus situāciju, kāda tā bija pirms atbalsta piešķiršanas. Atgūšanai jānosedz periods, kurā atbalsta saņēmējam bija piešķirta priekšrocība, t. i., no atbalsta nodošanas brīža saņēmējam līdz tā faktiskajai atgūšanai. Atgūstamās summas ietver procentus, kas pienākas par laiku līdz faktiskajai atmaksāšanai. Ievērojot tiesu praksi, atgūšanas procentus jāsāk aprēķināt no datuma, kad notikusi atbalsta faktiskā nodošana (36).

                  (162)

                  Francijai tātad no FagorBrandt būtu jāatgūst nesaderīgais atbalsts, ko veido FDES2013. gada 25. novembra aizdevums, un no Groupe Brandt nesaderīgais atbalsts, ko veido FDES2014. gada 24. aprīļa aizdevums.

            8.2.   Nesaderīgā atbalsta atgūšana no FagorBrandt – ekonomiskā pēctecība

                  (163)

                  Saskaņā ar tiesu praksi atgūšanas pienākumu var attiecināt arī uz jaunizveidotu uzņēmumu, kuram atbalstu saņemošais uzņēmums ir nodevis daļu savu aktīvu, ja šī nodošana ļauj nodrošināt saimniecisko pēctecību starp šiem abiem uzņēmumiem (37). Patiešām, nevar izslēgt situāciju, kad atgūšanas pienākumu attiecina uz citu uzņēmumu, ciktāl tam ir reālas tiesības rīkoties ar minēto atbalstu, ja starp abiem uzņēmumiem pastāv saimnieciskā pēctecība. Šādā gadījumā atbalsta saņēmēja aktivitāšu pārņēmējiem būtu arī jāatmaksā atbalsti, kas atzīti par nesaderīgiem ar iekšējo tirgu.

                  (164)

                     FDES aizdevums EUR 10 miljonu apmērā tika piešķirts uzņēmumam FagorBrandt. Tomēr šis uzņēmums tika likvidēts, un tā aktīvi tika cedēti ar Nantēras komerctiesas 2014. gada 15. aprīļa spriedumu. Tāpēc būtu jāizmeklē, vai FagorBrandt aktivitāšu pārņēmējus, proti, Variance Technologies, Pierre Jullien un Groupe Brandt, var uzskatīt par tā saimnieciskajiem pēctečiem, un attiecīgi – vai tiem ir jāatmaksā ar iekšējo tirgu nesaderīgais atbalsts, kas bija piešķirts FagorBrandt.

                  (165)

                  Ņemot vērā Tiesas spriedumu lietā Itālija un SIM2/Komisija
                      (38), uz kuru Komisija pamatoja savus lēmumus lietās Olympic Airlines, Alitalia un Sernam
                      (39), saimnieciskās pēctecības analīze starp dalībniekiem pamatojas uz pazīmju kopumu. Vērā ņemamo elementu vidū tiesu praksē pieminēti šādi faktori: i) cedēto aktīvu apjoms, ii) cena, par kādu šie aktīvi cedēti, iii) pārņēmēju identitāte, iv) brīdis, kurā notikusi pārņemšana un v) pārņemšanas saimnieciskais pamatojums. Šo pazīmju kopumu apstiprinājusi Tiesa savā 2012. gada 28. marta spriedumā Ryanair/Komisija
                      (40), kurš apstiprināja Komisijas lēmumu lietā Alitalia.

                  (166)

                  Šajā gadījumā, ņemot vērā īpaši ierobežoto Variance Technologies (Aizenay ražotne) un Pierre Jullien (Rošsīrjonas ražotne) pārņemto aktīvu teritoriju, šos divus pārņēmējus nevar uzskatīt par FagorBrandt saimnieciskajiem pēctečiem.

                  (167)

                  Turpretī Groupe Brandt ar sava mātesuzņēmuma Cevital starpniecību pārņēma visu materiālo un nemateriālo aktīvu kopumu, kas pilnībā piederēja FagorBrandt, kā arī visus krājumus. Turklāt Groupe Brandt arī ieguva FagorBrandt prečzīmes un patentus. Cita starpā Groupe Brandt pēc FagorBrandt likvidācijas pārņēma aptuveni 90 % tā darba līgumu.

                  (168)

                  Turklāt cenu, par kuru Groupe Brandt ieguva aktīvus, noteica Nantēras komerctiesa FagorBrandt kolektīvās procedūras ietvaros, nevis tirgus darījuma ietvaros. To apliecina fakts, ka Groupe Brandt ir ieguvis FagorBrandt aktīvus par cenu EUR [0–5] miljoni, lai gan uzņēmuma apgrozījums 2012. gadā bija EUR [600–800] miljoni. Jāpiebilst arī, ka neviens cits uzņēmums, neskaitot Groupe Brandt, nav kļuvis par FagorBrandt aktīvu turētāju. Cena, par kādu notika cesija, tātad nav radusies no vairāku konkurējošu piedāvājumu salīdzināšanas. Cenu, par kādu Groupe Brandt ieguva FagorBrandt aktīvus, tātad nevar uzskatīt par tirgus darījuma rezultātu.

                  (169)

                  Turklāt Groupe Brandt plānoja turpināt tās pašas ražošanas aktivitātes, ko FagorBrandt, izmantojot tās pašas prečzīmes. Šajā ziņā jāpiebilst, ka Groupe Brandt pārņēma visus FagorBrandt krājumus (41), kā arī visas piegādātāju un klientu saistības attiecībā uz cedētajām aktivitātēm. Līdzās tam Cevital skaidri un publiski (42) norādīja, ka tā plāno integrēt FagorBrandt aktīvus savā tirdzniecības stratēģijā, mājsaimniecības ierīcēm jau veidojot 10 % no Cevital grupas apgrozījuma. Visbeidzot, ļoti zīmīgi, ka Groupe Brandt pārņēma tiesības izmantot Francijā zināmākos uzņēmuma tirdzniecības nosaukumus, proti, Brandt, De Dietrich, Vedette, Sauter un Easycook.

                  (170)

                  Attiecīgi, ņemot vērā cedēto aktīvu apjomu, cenu, par kādu šie aktīvi tika cedēti, un pārņemšanas saimniecisko pamatojumu, Komisija secina, ka starp FagorBrandt un Groupe Brandt pastāv saimnieciskā pēctecība.

                  (171)

                  2016. gada 1. marta vēstulē Francija informēja Komisiju, ka, būdams FagorBrandt saimnieciskais pēctecis, uzņēmums Groupe Brandt bija veicis atbalsta elementu atmaksāšanu, kā tas noteikts šā lēmuma 7.1.3.2. iedaļā, kā arī samaksājis atgūšanas procentus līdz pat 2016. gada 29. februārim. 2016. gada 29. februārīGroupe Brandt pārskaitīja Francijai atbalsta summu un procentus, proti, EUR [0–100 000].

                  (172)

                  Kopumā atbalsta atmaksāšanas mērķis ir novērst konkurences kropļojumus, ko radījusi noteikta konkurences priekšrocība (šajā gadījumā atbalsta pasākums bija FDES aizdevums EUR 10 miljonu apmērā), tādējādi atjaunot situāciju, kāda pastāvēja pirms atbalsta piešķiršanas (43).

                  (173)

                  Attiecīgi – nav turpmākas vajadzības vērsties pret Groupe Brandt, lai atgūtu nesaderīgo valsts atbalstu, ko saņēma FagorBrandt.

            8.3.   Nesaderīgā atbalsta atgūšana no Groupe Brandt

                  (174)

                  Attiecībā uz FDES aizdevumu EUR 47,5 miljonu apmērā, kas piešķirts uzņēmumam Groupe Brandt, tikai Groupe Brandt ir jāatmaksā nepamatoti saņemtie atbalsti. Patiešām, aizdevums tika īpaši piešķirts Groupe Brandt, kas šī lēmuma pieņemšanas brīdī vēl ir aktīvs. Jautājums par ekonomisko pēctecību starp Cevital un Exagon, no vienas puses, un Groupe Brandt, no otras puses, vairs nav aktuāls.

                  (175)

                  Cita starpā, ņemot vērā to, ka atbalsta pasākumi tika piešķirti aizdevuma veidā, Komisija uzskata, ka atbalsts tika īstenots un principā ir spēkā brīdī, kad tiek veikts katra termiņa pārskaitījums.

                  (176)

                  2016. gada 1. marta vēstulē Francija informēja Komisiju, ka attiecībā uz termiņiem, kas plānoti līdz 2016. gada 29. februārim, uzņēmums Groupe Brandt bija veicis Groupe Brandt piešķirtā FDES aizdevuma EUR 47,5 miljonu apmērā iekļauto atbalsta elementu atmaksu, kā tas noteikts šā lēmuma 7.1.3.3. iedaļā, kā arī līdz 2016. gada 29. februārim samaksājis atgūšanas procentus. 2016. gada 29. februārīGroupe Brandt Francijai pārskaitīja atbalsta summu un procentus, proti, EUR [0–5 miljonus].

                  (177)

                  Cita starpā attiecībā uz visiem turpmākiem termiņiem, sākot no 2016. gada 1. marta, FDES aizdevuma procentu likme ir palielināta un noteikta 7,03 % apmērā. To pierāda aizdevuma līguma grozījums, ko Francija nosūtījusi Komisijai 2016. gada 1. martā.

                  (178)

                  Attiecībā uz šo informāciju Komisija uzskata, ka FDES aizdevumā EUR 47,5 miljonu apmērā iekļautais atbalsta elements ticis novērsts un ka atjaunota iepriekšējā situācija, kāda pastāvējusi pirms nesaderīgā atbalsta piešķiršanas, atbilstoši tiesu praksei šajā jautājumā (44). Turklāt nākotnē nekāds atbalsts netiks piešķirts.

                  (179)

                  Attiecīgi – nav turpmākas vajadzības vērsties pret Groupe Brandt nesaderīgā atbalsta atgūšanai.

            9.   SECINĀJUMS

                  (180)

                  Komisija konstatē, ka, piešķirot FDES aizdevumus FagorBrandt un Groupe Brandt, Francija ir nelikumīgi īstenojusi valsts atbalstu, pārkāpjot LESD 108. panta 3. punktu. Tomēr, atmaksājot aizdevumus un pielāgojot aizdevuma līgumu tirgus nosacījumiem, atjaunota iepriekšējā situācija, kāda pastāvēja pirms nelikumīgo valsts atbalstu piešķiršanas, tādējādi vairs nav vajadzības norīkot līdzekļu atgūšanu un attiecīgo pasākumu atcelšanu,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      1.   Valsts atbalsts, kas izriet no Ekonomikas un sociālās attīstības fonda (FDES) 2013. gada 28. novembrī piešķirtajiem aizdevumiem uzņēmumam FagorBrandt, tiem piemērojot procentu likmi, kas ir zemāka par šajā lēmumā aprēķināto likmi, pamatojoties uz Komisijas paziņojumu par atsauces likmes un diskonta likmes noteikšanas metodes pārskatīšanu (turpmāk – “2008. gada paziņojums”), proti, Francijas nelikumīgi piešķirtā likme uzņēmumam FagorBrandt 7,03 % apmērā, pārkāpjot 108. panta 3. punktu Līgumā par Eiropas Savienības darbību, ir nesaderīgs ar iekšējo tirgu.
      2.   Valsts atbalsts, kas izriet no FDES2014. gada 24. aprīlī piešķirtajiem aizdevumiem uzņēmumam Groupe Brandt, piemērojot procentu likmi, kas ir zemāka par šajā lēmumā aprēķināto likmi, pamatojoties uz 2008. gada paziņojumu, proti, Francijas nelikumīgi piešķirtā likme uzņēmumam Groupe Brandt 7,03 % apmērā, pārkāpjot 108. panta 3. punktu Līgumā par Eiropas Savienības darbību, ir nesaderīgs ar iekšējo tirgu.
      2. pants
      Konstatējot, ka Groupe Brandt ir atmaksājusi 1. pantā minētos atbalstus, Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta 2. punktā minētā formālā izmeklēšanas procedūra nav piemērojama.
      3. pants
      Šis lēmums ir adresēts Francijas Republikai.

         Briselē, 2016. gada 15. martā

               Komisijas vārdā –

               Komisijas locekle

            Margrethe VESTAGER

         (1)  OV C 460, 19.12.2014., 66. lpp.

         (2)  Sk. 1. zemsvītras piezīmi.

         (*)  Konfidenciāla informācija.

         (3)  Société Générale, Natixis, CACIB, Arkea un BBVA.

         (4)

         “I. Prasījumus, kas radušies vai nu likumīgā kārtībā pēc procedūras sākšanas lēmuma procedūras norises nolūkos vai novērošanas periodā, vai apmaiņā pret pakalpojumu, kas debitoram sniegts šajā periodā, apmaksā, kad pienāk maksājuma termiņš.
         II. Ja šie prasījumi netiek apmaksāti, kad pienāk maksājuma termiņš, tos privileģētā kārtībā apmaksā pirms visiem citiem prasījumiem, kam ir vai nav privilēģijas vai garantijas, izņemot prasījumus, kurus garantē Darba kodeksa L. 3253-2., L. 3253-4. un L. 7313-8. pantā noteiktās privilēģijas, tiesvedības izdevumus procedūras norisei, kas likumīgā kārtībā radušies pēc lēmuma par procedūras sākšanu, un tās privileģētās garantijas, ko nosaka šī kodeksa L. 611-11. pants. (…)”

         (5)  Kampaņveida kredīts ir īstermiņa kredīts uzņēmumiem, kas paredzēts periodisku aktivitāšu radītām vajadzībām, un tādējādi tam ir sezonālu pirkumu un ražošanas raksturs, vai arī tas ir paredzēts uzņēmumu pārdošanai.

         (6)  Sākotnēji saukts Electrom SAS.

         (7)  EUR […] miljoni kā kapitāla iepludināšana un EUR […] miljoni norēķinu kontā, kurš ir bloķēts, līdz tiek panākta atbilstība, saņemot bankas finansējumu un FDES līdzdalību.

         (8)  Sk. 1. zemsvītras piezīmi.

         (9)  OV C 14, 19.1.2008., 6. lpp.

         (10)  OV C 244, 1.10.2004., 2. lpp.

         (11)  Komisijas 2012. gada 25. jūlija Lēmums 2013/283/ES par valsts atbalstu SA.23839 (C 44/2007), ko Francija piešķīrusi uzņēmumam FagorBrandt (OV L 166, 18.6.2013., 1. lpp.).

         (12)  Tiesas 1995. gada 4. aprīļa spriedums lietā C-348/93 Komisija/Itālija, ECLI:EU:C:1995:95, 24., 26. un 27. punkts, 1995. gada 4. aprīļa spriedums lietā C-350/93 Komisija/Itālija, ECLI:EU:C:1995:96, 19., 21. un 22. punkts un 2004. gada 29. aprīļa spriedums lietā C-277/00 Vācija/Komisija, ECLI:EU:C:2004:238, 74., 75. un 76. punkts.

         (13)  Vispārējās tiesas 2012. gada 28. marta spriedums lietā T-123/09 Ryanair/Komisija, ECLI:EU:T:2012:164, 155. punkts.

         (14)  Sk. Komisijas 2008. gada 17. septembra Lēmumu par valsts atbalstu Nr. N 321/08, N 322/08 un N 323/08 – Grieķija – Noteiktu Olympic Airlines/Olympic Airways Services aktīvu pārdošana (OV C 18, 23.1.2010., 9. lpp.).

         (15)  Sk. Vispārējās tiesas 2000. gada 12. decembra spriedumu lietā T-296/97 Alitalia/Komisija, ECLI:EU:T:2000:289, 81. punkts.

         (16)  Skatīt 11. zemsvītras piezīmi.

         (17)  Turpat.

         (18)  Francijas Republikas Oficiālais Vēstnesis, 1.12.2004.

         (19)  Tiesas 1999. gada 29. jūnija spriedums lietā C-256/97 DMT, ECLI:EU:C:1999:332, 22. punkts.

         (20)  http://www.lefigaro.fr/societes/2013/12/19/20005-20131219ARTFIG00567-arnaud-montebourg-au-chevet-de-fagorbrandt.php: “Arno Monbūrs FagorBrandt galvgalī” (“Arnaud Montebourg au chevet de FagorBrandt”), Le Figaro, 19.12.2013.

         (21)  http://fr.reuters.com/article/frEuroRpt/idFRL5N0IQ3HR20131105: “Uzņēmumam Fagor ir nākotne Francijā – saka Monbūrs” (“Fagor a un avenir en France, dit Montebourg”), Reuters, 5.11.2013.

         (22)  http://fr.reuters.com/article/frEuroRpt/idFRL5N0IR2AJ20131106: “FagorBrandt – valdība vēlas glābt maksimāli daudz darbavietu” (“FagorBrandt – Le gouvernement veut sauver un maximum d'emplois”), Reuters, 6.11.2013.

         (23)  http://www.planet.fr/revue-du-web-fagorbrandt-loffre-de-reprise-devrait-pouvoir-etre-amelioree-montebourg.538024.1912.html: “FagorBrandt: pārņemšanas piedāvājumu vajadzētu uzlabot” (“FagorBrandt: l'offre de reprise “devrait pouvoir être améliorée””), La Tribune, 22.1.2014.

         (24)  […] un […].

         (25)  B daļa tika atmaksāta 2014. gada aprīļa beigās, nevis marta beigās. Ar FDES noslēgtajā līgumā paredzētā kavējuma soda nauda tika samaksāta atbilstoši līguma nosacījumiem.

         (26)  Ekonomiskā priekšrocība = 0,0703 × 10 000 000 – [0,05–0,10] × 10 000 000.

         (27)  Bankas Société Générale un Natixis ir bijušās FagorBrandt grupas pirmās prioritātes banķieri: šīs abas bankas saglabā katra EUR 3 miljonus negarantētu prasījumu, kas kļuvuši nenodrošināti pēc ķīlas izsniegšanas krājumiem FagorBrandt novērošanas periodā.

         (28)  Société Générale, Natixis, CACIB, Arkea un BBVA.

         (29)  Ekonomiskā priekšrocība = (0,0703 × 11 200 000 – [0,00–0,05] × 11 200 000) + (0,0703 × 23 800 000 – [0,00–0,05] × 23 800 000) + (0,0703 × 12 500 000 – [0,00–0,05] × 12 500 000).

         (30)  OV C 249, 31.7.2014., 1. lpp.

         (31)  Tiesas 1993. gada 28. aprīļa spriedums lietā C-364/90 Itālija/Komisija, ECLI:EU:C:1993:157, 20. punkts.

         (32)  Sk. Tiesas 1973. gada 12. jūlija spriedumu lietā C-70/72 Komisija/Vācija, ECLI:EU:C:1973:87, 13. punkts.

         (33)  Sk. Tiesas 1994. gada 14. septembra spriedumu lietās C-278/92, C-279/92 un C-280/92 Spānija/Komisija, ECLI:EU:C:1994:325, 75. punkts.

         (34)  Sk. Tiesas 1999. gada 17. jūnija spriedumu lietā C-75/97 Beļģija/Komisija, ECLI:EU:C:1999:311, 64. un 65. punkts.

         (35)  Padomes 1999. gada 22. marta Regula (EK) Nr. 659/1999, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus Līguma par Eiropas Savienības darbību 108. panta piemērošanai (OV L 83, 27.3.1999., 1. lpp.).

         (36)  Vispārējās tiesas 2002. gada 30. janvāra spriedums lietā T-35/99 Keller et Keller Meccanica/Komisija, ECLI:EU:T:2002:19, 106.–109. punkts.

         (37)  Vispārējās tiesas 2012. gada 28. marta spriedums lietā T-123/09 Ryanair/Komisija, ECLI:EU:T:2012:164, 155. punkts.

         (38)  Tiesas 2003. gada 8. maija spriedums lietās C-328/99 un C-399/00 Itālija un SIM 2 Multimedia SpA/Komisija, ECLI:EU:C:2003:252.

         (39)  Komisijas 2008. gada 17. septembra Lēmums par valsts atbalstu N 321/08, N 322/08 un N 323/08 – Grieķija – Olympic Airlines/Olympic Airways Services noteiktu aktīvu pārdošana; Komisijas 2008. gada 12. novembra Lēmums par valsts atbalstu N 510/08 – Itālija – Alitalia aktīvu pārdošana; Komisijas 2012. gada 4. aprīļa Lēmums SA.34547 – Francija – SERNAM grupas aktīvu pārņemšana maksātnespējas procesā.

         (40)  Vispārējās tiesas 2012. gada 28. marta spriedums lietā T-123/09 Ryanair Ltd/Komisija, ECR, ECLI:EU:T:2012:164.

         (41)  Izņemot tos, kas piesaistīti ražotnei Rošsīrjonā.

         (42)  http://www.usinenouvelle.com/article/la-strategie-de-l-algerien-cevital-avec-brandt.N268498.

         (43)  Tiesas 2009. gada 11. septembra spriedums lietā C-520/07 P Komisija/MTU Friedrichshafen, ECLI:EU:C:2009:557, 57. punkts, kā arī minētā tiesu prakse, proti, Tiesas spriedums lietās C-328/99 un C-399/00 Itālija un SIM 2 Multimedia/Komisija, ECLI:EU:C:2003:252, 66. punkts un Tiesas spriedums lietā C-277/00 Vācija/Komisija, ECLI:EU:C:2004:238, 74.–76. punkts.

         (44)  sk. 43. zemsvītras piezīmi.