title: Padomes Lēmums (2015. gada 20. aprīlis), ar ko ieceļ divus Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevējas komitejas locekļa vietniekus no Slovākijas

text:
               22.4.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 130/4

         PADOMES LĒMUMS
   (2015. gada 20. aprīlis),
   ar ko ieceļ divus Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevējas komitejas locekļa vietniekus no Slovākijas
   (2015/C 130/04)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes Lēmumu (2003. gada 22. jūlijs) par Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevējas komitejas izveidošanu (1) un jo īpaši tā 3. pantu,
   ņemot vērā kandidātu sarakstu, ko Padomei iesniegušas dalībvalstu valdības,
   tā kā:

               (1)

               Padome ar 2013. gada 22. aprīļa (2), 2013. gada 2. decembra (3), 2014. gada 14. aprīļa (4) un 2014. gada 12. jūnija (5) lēmumu ir iecēlusi amatā Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevējas komitejas locekļus un to vietniekus uz laikposmu no 2013. gada 22. aprīļa līdz 2016. gada 28. februārim.

               (2)

               Slovākijas valdība ir izvirzījusi papildu kandidatūras, lai aizpildītu divas amata vietas,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Par Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevējas komitejas locekļa vietniekiem uz laikposmu, kas beidzas 2016. gada 28. februārī, ieceļ šādas personas:
   I.   DARBA DEVĒJU ORGANIZĀCIJU PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Loceklis

               Vietnieks

               Slovākija

                  Silvia SUROVÁ kundze

                  Štefan PETKANIČ kungs

         2. pants
   Vēl neizraudzītos locekļus un to vietniekus Padome iecels vēlāk.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2015. gada 20. aprīlī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         Jānis DŪKLAVS

      (1)  Padomes Lēmums (2003. gada 22. jūlijs) par Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevējas komitejas izveidošanu (OV C 218, 13.9.2003., 1. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums (2013. gada 22. aprīlis), ar ko ieceļ Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevējas komitejas locekļus un vietniekus (OV C 120, 26.4.2013., 7. lpp.).

      (3)  Padomes Lēmums (2013. gada 2. decembris), ar ko ieceļ Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevējas komitejas locekļus un to vietniekus no Horvātijas, Ungārijas, Portugāles un Apvienotās Karalistes (OV C 358, 7.12.2013., 3. lpp.).

      (4)  Padomes Lēmums (2014. gada 14. aprīlis), ar ko ieceļ Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevējas komitejas locekļus un to vietniekus no Horvātijas (OV C 118, 17.4.2014., 3. lpp.) un Padomes Lēmums (2014. gada 14. aprīlis), ar ko ieceļ Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevējas komitejas locekļus un to vietniekus no Grieķijas un Rumānijas (OV C 118, 17.4.2014., 4. lpp.).

      (5)  Padomes Lēmums (2014. gada 12. jūnijs), ar ko ieceļ Darba drošības un veselības aizsardzības padomdevējas komitejas locekļa vietnieku no Lietuvas (OV C 182, 14.6.2014., 16. lpp.).


title: 2014/553/ES: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2014. gada 3. aprīlis ) par Eiropas Savienības 2012. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, IV iedaļa – Tiesa

text:
               5.9.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 266/123

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2014. gada 3. aprīlis)
   par Eiropas Savienības 2012. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu, IV iedaļa – Tiesa
   (2014/553/ES)
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības 2012. finanšu gada vispārējo budžetu (1),

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības konsolidētos pārskatus par 2012. finanšu gadu (COM(2013) 570 – C7-0276/2013) (2),

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas gada pārskatu par budžeta izpildi 2012. finanšu gadā, ar iestāžu atbildēm (3),

               —

               ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta iesniegusi par 2012. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 314. panta 10. punktu, kā arī 317., 318. un 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un jo īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (6) un jo īpaši tās 164., 165. un 166. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 77. pantu un VI pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A7-0213/2014),

               1.

               sniedz Tiesas sekretāram apstiprinājumu par Tiesas 2012. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Padomei, Komisijai, Eiropas Savienības Tiesai, Revīzijas palātai, Eiropas Ombudam un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV L 56, 29.2.2012.

      (2)  OV C 334, 15.11.2013., 1. lpp.

      (3)  OV C 331, 14.11.2013., 1. lpp.

      (4)  OV C 334, 15.11.2013., 122. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (6)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.


title: Centrālās grupas lēmums (1999. gada 22. marts) par vispārējiem principiem attiecībā uz informatoru atalgojumu (SCH/C(99) 25)

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

41999D0025

Oficiālais Vēstnesis L 239 , 22/09/2000 Lpp. 0420 - 0420

		Centrālās grupas lēmums(1999. gada 22. marts)par vispārējiem principiem attiecībā uz informatoru atalgojumu(SCH/C(99) 25)Informatoriem ir ievērojama nozīme cīņā pret nopietniem pārrobežu noziegumiem un jo īpaši pret noziegumiem, kas saistīti ar narkotikām, jo likumpārkāpēji parasti uzticas informatoriem, un līdz ar to šādu personu izmantošana ļauj gūt vispārēju priekšstatu par slepenu kriminālu organizāciju un struktūru darbībām.Narkotiku apkarošanas darba grupa Vācijas prezidentūras laikā sāka risināt šo jautājumu un tā izskatīja katras Šengenas valsts likumus un ierašas, kas attiecas uz informatoru atalgojumu. Pamatojoties uz analīzes rezultātiem, narkotiku apkarošanas darba grupa ir izstrādājusi kopējus pamatprincipus attiecībā uz informatoru atalgojumu naudas vai nemateriālu vērtību izteiksmē. Šos pamatprincipus pieņem kā nesaistošas pamatnostādnes Šengenas zonā, un tie ir paredzēti, lai uzlabotu policijas un muitas turpmāku sadarbību šajā paaugstināta riska jomā. Pamatnostādnes iespējams izmantot arī kā metodisko līdzekli tajās Šengenas valstīs, kuras pašlaik iesaistījušās līdzīgu noteikumu izstrādāšanā vai papildināšanā.Centrālā grupa atzīst un ņem vērā nesaistošos "Vispārējos principus attiecībā uz informatoru atalgojumu" (Doc. SCH/Stup (98)72 Rev 2), kurus nepieciešams apstiprināt Izpildu Komitejā.--------------------------------------------------


title: Padomes Lēmums (ES) 2015/2358 (2015. gada 10. decembris), ar ko pilnvaro konkrētas dalībvalstis Eiropas Savienības interesēs akceptēt Armēnijas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem

text:
               17.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 331/23

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2015/2358
   (2015. gada 10. decembris),
   ar ko pilnvaro konkrētas dalībvalstis Eiropas Savienības interesēs akceptēt Armēnijas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta 3. punktu saistībā ar tā 218. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Savienība bērnu tiesību aizsardzības veicināšanu ir izvirzījusi par vienu no saviem mērķiem, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā. Pasākumi bērnu aizsardzībai pret nelikumīgu aizvešanu vai aizturēšanu ir minētās politikas būtiska sastāvdaļa.

               (2)

               Padome pieņēma Regulu (EK) Nr. 2201/2003 (2) (“Briseles IIa regula”), kuras mērķis ir aizsargāt bērnus no nelabvēlīgās ietekmes, ko rada nelikumīga aizvešana vai aizturēšana, un izstrādāt procedūras, kas nodrošinātu viņu ātru atgriešanu to pastāvīgās dzīvesvietas valstī, kā arī nodrošināt saskarsmes tiesību un aizgādības tiesību aizsardzību.

               (3)

               Regula (EK) Nr. 2201/2003 papildina un pastiprina 1980. gada 25. oktobra Hāgas konvenciju par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (“1980. gada Hāgas konvencija”), kas starptautiskā līmenī izveido saistību un sadarbības sistēmu starp līgumslēdzējām valstīm un starp centrālajām iestādēm un kas tiecas nodrošināt nelikumīgi aizvestu vai aizturētu bērnu ātru atgriešanu.

               (4)

               Visas Savienības dalībvalstis ir 1980. gada Hāgas konvencijas puses.

               (5)

               Savienība aicina trešās valstis pievienoties 1980. gada Hāgas konvencijai un atbalsta 1980. gada Hāgas konvencijas pareizu piemērošanu, kopā ar dalībvalstīm piedaloties inter alia īpašajās komisijās, kuras regulāri organizē Hāgas Starptautisko privāttiesību konference.

               (6)

               Kopīgu tiesisko regulējumu, kas piemērojams starp Savienības dalībvalstīm un trešām valstīm, varētu uzskatīt par vislabāko risinājumu sensitīvos starptautiskās bērnu nolaupīšanas gadījumos.

               (7)

               1980. gada Hāgas konvencijā ir noteikts, ka tā tiek piemērota starp valsti, kas tai pievienojas, un tām konvencijas dalībvalstīm, kuras ir deklarējušas, ka akceptē šo pievienošanos.

               (8)

               1980. gada Hāgas konvencija neļauj reģionālām ekonomiskās integrācijas organizācijām, piemēram, Savienībai, kļūt par tās dalībnieci. Tādēļ Savienība konvencijai nevar pievienoties, un tā nevar arī deponēt deklarāciju, ar ko akceptē attiecīgas valsts pievienošanos.

               (9)

               Ievērojot Eiropas Savienības Tiesas Atzinumu 1/13, 1980. gada Hāgas konvencijā paredzētās akceptēšanas deklarācijas ietilpst Savienības ekskluzīvajā ārējā kompetencē.

               (10)

               Armēnija savu instrumentu par pievienošanos deponēja 2007. gada 1. martā. 1980. gada Hāgas konvencija Armēnijā stājās spēkā 2007. gada 1. jūnijā.

               (11)

               Vairākas dalībvalstis jau ir akceptējušas Armēnijas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Pēc Armēnijas situācijas izvērtēšanas tika secināts, ka tās dalībvalstis, kuras vēl nav akceptējušas Armēnijas pievienošanos, var Savienības interesēs akceptēt Armēnijas pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

               (12)

               Tādēļ dalībvalstīm, kuras vēl nav akceptējušas Armēnijas pievienošanos, vajadzētu būt pilnvarotām saskaņā ar šajā lēmumā izklāstītajiem noteikumiem deponēt savas deklarācijas, ar ko Savienības interesēs akceptē Armēnijas pievienošanos. Beļģijas Karalistei, Čehijas Republikai, Vācijas Federatīvajai Republikai, Igaunijas Republikai, Īrijai, Spānijas Karalistei, Francijas Republikai, Itālijas Republikai, Kipras Republikai, Latvijas Republikai, Lietuvas Republikai, Ungārijai, Maltai, Polijas Republikai, Slovēnijas Republikai, Slovākijas Republikai, Somijas Republikai un Zviedrijas Karalistei, kas jau ir akceptējušas Armēnijas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, nebūtu jādeponē jaunas deklarācijas par akceptēšanu, jo saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām pašreizējās deklarācijas joprojām ir spēkā.

               (13)

               Apvienotajai Karalistei un Īrijai ir saistoša Regula (EK) Nr. 2201/2003, un tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (14)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Dalībvalstis, kas to vēl nav izdarījušas, ar šo tiek pilnvarotas Savienības interesēs akceptēt Armēnijas pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (“1980. gada Hāgas konvencija”).
   2.   Šā panta 1. punktā minētās dalībvalstis ne vēlāk kā 2016. gada 11. decembrī deponē deklarāciju, ar ko Savienības interesēs akceptē Armēnijas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai; deklarācijas formulējums ir šāds:

      “[pilns DALĪBVALSTS nosaukums] ar šo deklarē, ka tā saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2015/2358 akceptē Armēnijas pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem.”

   3.   Katra dalībvalsts informē Padomi un Komisiju par to, ka deponēta tās deklarācija, ar ko akceptē Armēnijas pievienošanos, un deklarācijas tekstu paziņo Komisijai divos mēnešos pēc deponēšanas.
   2. pants
   Tās dalībvalstis, kuras savu deklarāciju, ar ko akceptē Armēnijas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, deponēja pirms šā lēmuma pieņemšanas, jaunu deklarāciju nedeponē.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šis lēmums ir adresēts visām dalībvalstīm, izņemot Beļģijas Karalisti, Čehijas Republiku, Dānijas Karalisti, Vācijas Federatīvo Republiku, Igaunijas Republiku, Īriju, Spānijas Karalisti, Francijas Republiku, Itālijas Republiku, Kipras Republiku, Latvijas Republiku, Lietuvas Republiku, Ungāriju, Maltu, Polijas Republiku, Slovēnijas Republiku, Slovākijas Republiku, Somijas Republiku un Zviedrijas Karalisti.

      Briselē, 2015. gada 10. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         F. BAUSCH

      (1)  2015. gada 11. februāra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 2201/2003 (2003. gada 27. novembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 23.12.2003., 1. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2016/2311 (2016. gada 8. decembris), ar ko pilnvaro konkrētas dalībvalstis Eiropas Savienības interesēs akceptēt Kazahstānas pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem

text:
               20.12.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 345/53

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2016/2311
   (2016. gada 8. decembris),
   ar ko pilnvaro konkrētas dalībvalstis Eiropas Savienības interesēs akceptēt Kazahstānas pievienošanos 1980. gada Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 81. panta 3. punktu saistībā ar 218. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Savienība bērnu tiesību aizsardzības veicināšanu ir izvirzījusi par vienu no saviem mērķiem, kā noteikts Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā. Pasākumi bērnu aizsardzībai pret nelikumīgu aizvešanu vai aizturēšanu ir minētās politikas būtiska sastāvdaļa.

               (2)

               Padome ir pieņēmusi Regulu (EK) Nr. 2201/2003 (2) (“Briseles IIa regula”), kuras mērķis ir aizsargāt bērnus no nelabvēlīgās ietekmes, ko rada nelikumīga aizvešana vai aizturēšana, un izveidot procedūras, ar kurām paredzēts nodrošināt viņu ātru atpakaļatdošanu viņu pastāvīgās dzīvesvietas valstī, kā arī nodrošināt saskarsmes tiesību un aizgādības tiesību aizsardzību.

               (3)

               Briseles IIa regula papildina un pastiprina 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvenciju par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (“1980. gada Hāgas konvencija”), kas starptautiskā mērogā izveido saistību un sadarbības sistēmu attiecībās starp līgumslēdzējām valstīm un starp centrālajām iestādēm un kas tiecas nodrošināt nelikumīgi aizvestu vai aizturētu bērnu ātru atgriešanu.

               (4)

               Visas Savienības dalībvalstis ir 1980. gada Hāgas konvencijas dalībvalstis.

               (5)

               Savienība mudina trešās valstis pievienoties 1980. gada Hāgas konvencijai un atbalsta 1980. gada Hāgas konvencijas pareizu īstenošanu, kopā ar dalībvalstīm citstarp piedaloties speciālajās komisijās, kuras regulāri organizē Hāgas Starptautisko privāttiesību konference.

               (6)

               Kopīgu tiesisko regulējumu, kas piemērojams attiecībās starp Savienības dalībvalstīm un trešām valstīm, varētu uzskatīt par vislabāko risinājumu sensitīvos starptautiskās bērnu nolaupīšanas gadījumos.

               (7)

               1980. gada Hāgas konvencijā ir noteikts, ka to piemēro attiecībās starp valsti, kas tai pievienojas, un konvencijas dalībvalstīm, kuras ir deklarējušas, ka akceptē šo pievienošanos.

               (8)

               1980. gada Hāgas konvencija neļauj reģionālām ekonomiskās integrācijas organizācijām, piemēram, Savienībai, kļūt par tās dalībnieci. Tādēļ Savienība konvencijai nevar pievienoties, un tā nevar arī deponēt deklarāciju, ar ko tā akceptē attiecīgas valsts pievienošanos.

               (9)

               Ievērojot Eiropas Savienības Tiesas Atzinumu 1/13, 1980. gada Hāgas konvencijā paredzētās akceptēšanas deklarācijas ietilpst Savienības ekskluzīvajā ārējā kompetencē.

               (10)

               Kazahstāna savu instrumentu par pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai deponēja 2013. gada 3. jūnijā. 1980. gada Hāgas konvencija Kazahstānā stājās spēkā 2013. gada 1. septembrī.

               (11)

               Vienīgi Nīderlandes Karaliste jau ir akceptējusi Kazahstānas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai. Pēc Kazahstānas situācijas novērtēšanas tika secināts, ka tās dalībvalstis, kuras vēl nav akceptējušas Kazahstānas pievienošanos, var Savienības interesēs akceptēt Kazahstānas pievienošanos saskaņā ar 1980. gada Hāgas konvencijas noteikumiem.

               (12)

               Tādēļ dalībvalstīm, kuras vēl nav akceptējušas Kazahstānas pievienošanos, vajadzētu tikt pilnvarotām saskaņā ar šajā lēmumā izklāstītajiem noteikumiem deponēt savas deklarācijas, ar ko tās Savienības interesēs akceptē Kazahstānas pievienošanos. Nīderlandes Karaliste jau ir akceptējusi Kazahstānas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, un tādēļ tai nebūtu jādeponē jauna deklarācija par akceptēšanu, jo saskaņā ar starptautiskajām publiskajām tiesībām pašreizējā deklarācija paliek spēkā.

               (13)

               Apvienotajai Karalistei un Īrijai ir saistoša Briseles IIa regula, un tās piedalās šā lēmuma pieņemšanā un piemērošanā.

               (14)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā Nr. 22 par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Dānijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Dalībvalstis, kas to vēl nav izdarījušas, ar šo tiek pilnvarotas Savienības interesēs akceptēt Kazahstānas pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem (“1980. gada Hāgas konvencija”).
   2.   Šā panta 1. punktā minētās dalībvalstis ne vēlāk kā 2017. gada 9. decembrī deponē deklarāciju, ar ko tās Savienības interesēs akceptē Kazahstānas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai un kura ir formulēta šādi:

      “[Pilns DALĪBVALSTS nosaukums] deklarē, ka tā saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2016/2311 akceptē Kazahstānas pievienošanos 1980. gada 25. oktobra Hāgas Konvencijai par starptautiskās bērnu nolaupīšanas civiltiesiskajiem aspektiem.”

   3.   Katra dalībvalsts informē Padomi un Komisiju par to, ka deponēta tās deklarācija, ar ko tā akceptē Kazahstānas pievienošanos, un deklarācijas tekstu dara zināmu Komisijai divos mēnešos pēc tās deponēšanas.
   2. pants
   Dalībvalsts, kas savu deklarāciju, ar ko tā akceptē Kazahstānas pievienošanos 1980. gada Hāgas konvencijai, ir deponējusi pirms šā lēmuma pieņemšanas dienas, jaunu deklarāciju nedeponē.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
   4. pants
   Šis lēmums ir adresēts visām dalībvalstīm, izņemot Nīderlandes Karalisti un Dānijas Karalisti.

      Briselē, 2016. gada 8. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         L. ŽITŇANSKÁ

      (1)  Eiropas Parlamenta 2016. gada 5. oktobra atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

      (2)  Padomes Regula (EK) Nr. 2201/2003 (2003. gada 27. novembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi laulības lietās un lietās par vecāku atbildību un par Regulas (EK) Nr. 1347/2000 atcelšanu (OV L 338, 23.12.2003., 1. lpp.).


title: 2006/235/EK: Padomes Lēmums ( 2006. gada 27. februāris ), lai Eiropas Kopienas vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices līdzdalību Eiropas Vides aģentūrā un Eiropas Vides informācijas un novērojumu tīklā

text:
               28.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 90/36

         PADOMES LĒMUMS
   (2006. gada 27. februāris),
   lai Eiropas Kopienas vārdā noslēgtu Nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices līdzdalību Eiropas Vides aģentūrā un Eiropas Vides informācijas un novērojumu tīklā
   (2006/235/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 175. panta 1. punktu saistībā ar tā 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu, 300. panta 3. punkta pirmās daļas pirmo teikumu un 300. panta 4. punktu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
   tā kā:

               (1)

               Ņemot vērā apkārtējās vides jautājumu pārrobežu raksturu un starptautiskās sadarbības pastiprināšanas nozīmīgumu vides jomā, ar Regulu (EEK) Nr. 1210/90 Padome (2) izveidotās Eiropas Vides aģentūras un Eiropas Vides informācijas un novērojumu tīkla darbības jau ir attiecinātas uz citām Eiropas valstīm, Kopienai noslēdzot divpusējus nolīgumus.

               (2)

               Padome 2000. gada 20. jūlijā pilnvaroja Komisiju apspriest ar Šveices Konfederāciju nolīgumu par līdzdalību Eiropas Vides aģentūrā un Eiropas Vides informācijas un novērojumu tīklā.

               (3)

               Nolīgums Eiropas Kopienas vārdā tika parakstīts 2004. gada 26. oktobrī ņemot vērā tā noslēgšanu kādā vēlākā datumā.

               (4)

               Kopienai būtu jāapstiprina minētais nolīgums,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Kopienas vārdā tiek apstiprināts Nolīgums starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices līdzdalību Eiropas Vides aģentūrā un Eiropas Vides informācijas un novērojumu tīklā.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam .
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs Kopienas vārdā sniedz Nolīguma 20. pantā paredzēto paziņojumu (3).
   3. pants
   Komisija pārstāv Kopienu Apvienotajā Komitejā, kas izveidota saskaņā ar Nolīguma 16. pantu.
   Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu pieņem Kopienas nostāju saistībā ar Apvienotās komitejas lēmumiem par jautājumiem, kuri attiecas uz Šveices finansiālo ieguldījumu, un par jebkādām būtiskām atkāpēm saistībā ar Kopienas tiesību aktu iekļaušanu I pielikumā un jebkādiem grozījumiem III pielikumā.
   Padome pēc Komisijas priekšlikuma ar kvalificētu balsu vairākumu pieņem Kopienas nostāju saistībā ar Apvienotās komitejas lēmumiem Komisija pieņem Kopienas nostāju saistībā ar visiem pārējiem Apvienotās komitejas lēmumiem, tostarp par Kopienas tiesību aktu parastu iekļaušanu I pielikumā ar vajadzīgajiem tehniskajiem pielāgojumiem, kā arī par Apvienotās komitejas iekšējo darbību.
   4. pants
   Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2006. gada 27. februāris

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         U. PLASSNIK

      (1)  Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts

      (2)  OV L 120, 11.5.1990., 1. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 1641/2003 (OV L 245, 29.9.2003., 1 lpp.).

      (3)  Nolīguma spēkā stāšanās datumu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
    ---documentbreak---

               28.3.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 90/37

         NOLĪGUMS
   starp Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices līdzdalību Eiropas Vides aģentūrā un Eiropas Vides informācijas un novērojumu tīklā
   EIROPAS KOPIENA, turpmāk tekstā “Kopiena”,
   un
   ŠVEICES KONFEDERĀCIJA, turpmāk tekstā “Šveice”,
   abas turpmāk sauktas “Līgumslēdzējas puses”,
   ATZĪSTOT vides jautājumu pārrobežu raksturu un starptautiskās sadarbības pastiprināšanas nozīmīgumu vides jomā,
   ŅEMOT VĒRĀ Padomes Regulu (EEK) Nr. 1210/90 (1990. gada 7. maijs) par Eiropas Vides aģentūras un Eiropas Vides informācijas un novērojumu tīkla izveidi, kurā grozījumi izdarīti ar Padomes Regulu (EK) Nr. 933/1999 un Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu Nr. 1641/2003,
   ŅEMOT VĒRĀ, ka Eiropas Vides aģentūras un Eiropas Vides informācijas un novērojumu tīkla darbības jau ir attiecinātas uz citām Eiropas valstīm ar divpusēju vienošanos, ko noslēgusi Eiropas Kopiena,
   IR VIENOJUŠĀS PAR TURPMĀKO.
   1. pants
   Šveice pilnā mērā iesaistās Eiropas Vides aģentūrā, turpmāk tekstā “Aģentūra”, un Eiropas Vides informācijas un novērojumu tīklā (EIONET) un piemēro tiesību aktus, kas uzskaitīti I pielikumā.
   2. pants
   Šveice sniedz finansiālu ieguldījumu darbībās, kas minētas 1. pantā (Aģentūra un EIONET), saskaņā ar turpmāk minēto.

               a)

               Ikgadējo iemaksu konkrētajam gadam aprēķina, par pamatu ņemot Kopienas subsīdiju Aģentūras konkrētā gada budžetam, kas dalīta ar Kopienas dalībvalstu skaitu.

               b)

               Turpmākie noteikumi un nosacījumi par Šveices finansiālo ieguldījumu ir izklāstīti II pielikumā.

         3. pants
   Šveice bez balsstiesībām pilnā mērā piedalās Aģentūras valdē un ir iesaistīta Aģentūras Zinātniskās komitejas darbā.
   4. pants
   Šveice sešu mēnešu laikā no šā nolīguma stāšanās spēkā informē Aģentūru par valsts informācijas tīklu galvenajiem struktūras elementiem, kā izklāstīts tiesību aktos, kas uzskaitīti I pielikumā.
   5. pants
   Šveice izraugās no 4. pantā minētajām institūcijām vai no citām organizācijām, kas reģistrētas tās teritorijā, “valsts koordinācijas centru” tādas informācijas koordinēšanai un/vai nosūtīšanai, kas valsts līmenī jāsniedz Aģentūrai un institūcijām vai organizācijām, kuras ietilpst EIONET, tostarp 6. pantā minētajiem tematiskajiem centriem.
   6. pants
   Šveice 4. pantā noteiktajā termiņā var noteikt arī institūcijas vai citas organizācijas, kas izveidotas tās teritorijā un kam īpaši varētu uzticēt uzdevumu sadarboties ar Aģentūru attiecībā uz dažiem īpašu interešu jautājumiem. Šādā veidā noteiktai iestādei jābūt gatavai noslēgt nolīgumu ar Aģentūru, lai darbotos kā tīkla tematiskais centrs īpašiem uzdevumiem. Šie centri sadarbojas ar citām iestādēm, kas ietilpst tīkla.
   7. pants
   Sešu mēnešu laikā pēc tam, kad saņemta 4., 5. un 6. pantā minētā informācija, Aģentūras valde pārskata galvenos tīkla elementus, lai ņemtu vērā Šveices līdzdalību.
   8. pants
   Šveicei saskaņā ar nosacījumu, ka konfidencialitāte ir aizsargāta, būtu jānodrošina informācija atbilstīgi Aģentūras gada programmā noteiktajiem pienākumiem un praksei.
   9. pants
   Aģentūra var vienoties ar Šveices izraudzītām institūcijām vai organizācijām, kas ietilpst tīkla, kā minēts 4., 5. un 6. pantā, par vajadzīgajiem pasākumiem, jo īpaši līgumiem, lai sekmīgi veiktu uzdevumus, kurus Aģentūra var tām uzticēt.
   10. pants
   Vides dati, kas tiek sniegti Aģentūrai vai ko sniedz pati Aģentūra, var tikt publicēti, un tie ir pieejami sabiedrībai, ievērojot, ka konfidenciālajai informācijai Šveicē ir tāds pats aizsardzības līmenis kā Kopienā.
   11. pants
   Aģentūrai Šveicē ir juridiskas personas statuss un visplašākā tiesībspēja, ko saskaņā ar šveices tiesību aktiem piešķir juridiskām personām.
   12. pants
   Šveice piemēro Aģentūrai Eiropas Kopienu Protokolu par privilēģijām un imunitāti, kas izklāstīts kā šā nolīguma III pielikums.
   13. pants
   Atkāpjoties no 12. panta 2. punkta a) apakšpunkta Padomes Regulā (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 par Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumiem un pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtību, Aģentūras izpilddirektors var slēgt darba līgumus ar Šveices pilsoņiem, kuriem ir visas pilsoņu tiesības.
   14. pants
   Noteikumi attiecībā uz finansiālu kontroli, ko veic Kopiena Šveicē, attiecībā uz dalībniekiem, kuri iesaistīti Aģentūras vai EIONET darbībās, ir izklāstīti IV pielikumā.
   15. pants
   Līgumslēdzējas puses veic jebkurus vispārīgus vai konkrētus pasākumus, kas vajadzīgi saistību izpildei saskaņā ar šo nolīgumu. Tās gādā par to, lai nolīgumā noteiktie mērķi tiktu sasniegti.
   16. pants
   1.   Apvienotā komiteja, kas veidota no Līgumslēdzēju pušu pārstāvjiem, nodrošina nolīguma pienācīgu piemērošanu. Tā sanāk kopā pēc kādas Līgumslēdzējas puses pieprasījuma.
   2.   Apvienotajā komitejā notiek viedokļu apmaiņa par to, kādu ietekmi radīs jauni Kopienas tiesību akti, ar ko tiks izdarīti grozījumi Regulā Nr. 1210/90 vai jebkurā citā juridiskā dokumentā, kas minēts šajā nolīgumā, tostarp, attiecīgā gadījumā, par jebkuru sagaidāmo ietekmi, kura ir saistīta ar šā nolīguma 2. pantā un II pielikumā noteikto finansiālo ieguldījumu.
   3.   Saskaņā ar Līgumslēdzēju pušu attiecīgajām iekšējām procedūrām Apvienotā komiteja var pieņemt lēmumu, ar ko groza šā nolīguma pielikumus, vai vienoties par citiem pasākumiem, lai garantētu šā nolīguma atbilstīgu darbību.
   4.   Apvienotā komiteja rīkojas, savstarpēji vienojoties.
   17. pants
   Šā nolīguma pielikumi, tostarp tā papildinājums, ir tā sastāvdaļa.
   18. pants
   Šo nolīgumu piemēro no vienas puses tajās teritorijās, kurās piemēro Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu, un saskaņā ar šā Līguma nosacījumiem, un no otras puses Šveices teritorijā.
   19. pants
   Šis nolīgums ir noslēgts uz neierobežotu laiku. Katra Līgumslēdzēja puse var denonsēt šo nolīgumu, par to paziņojot otrai Līgumslēdzējai pusei. Nolīgums zaudē spēku pēc sešiem mēnešiem no paziņojuma datuma.
   20. pants
   Līgumslēdzējas puses šo nolīgumu apstiprina saskaņā ar savām iekšējām procedūrām. Tas stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc tam, kad Līgumslēdzējas puses paziņo cita citai, ka vajadzīgās procedūras ir pabeigtas.
   21. pants
   1.   Šis nolīgums ir sastādīts divos eksemplāros angļu, čehu, dāņu, franču, grieķu, holandiešu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, poļu, portugāļu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā; visi teksti ir vienlīdz autentiski.
   2.   Šā nolīguma maltiešu valodas versijas autentiskumu Līgumslēdzējas Puses apstiprina, veicot vēstuļu apmaiņu. Tā ir spēkā tāpat kā 1. punktā paredzēto valodu versijas.
   TO APLIECINOT, attiecīgi pilnvarotās personas ir parakstījušas šo nolīgumu.

      Hecho en Luxemburgo, el veintiséis de octubre de dos mil cuatro.
      V Lucemburku dne dvacátého šestého října dva tisíce čtyři.
      Udfærdiget i Luxembourg den seksogtyvende oktober to tusind og fire.
      Geschehen zu Luxemburg am sechsundzwanzigsten Oktober zweitausendundvier.
      Kahe tuhande neljanda aasta oktoobrikuu kahekümne kuuendal päeval Luxembourgis.
      'Εγινε στo Λουξεμβούργο, στις είκοσι έξι Οκτωβρίου δύο χιλιάδες τέσσερα.
      Done at Luxembourg on the twenty-sixth day of October in the year two thousand and four.
      Fait à Luxembourg, le vingt-six octobre deux mille quatre.
      Fatto a Lussemburgo, addì ventisei ottobre duemilaquattro.
      Luksemburgā, divi tūkstoši ceturtā gada divdesmit sestajā oktobrī.
      Priimta du tūkstančiai ketvirtų metų spalio dvidešimt šeštą dieną Liuksemburge.
      Kelt Luxembourgban, a kettőezer-negyedik év október havának huszonhatodik napján.
      Magħmula fil-Lussemburgu fis-sitta u għoxrin jum ta' Ottubru tas-sena elfejn u erbgħa.
      Gedaan te Luxemburg, de zesentwintigste oktober tweeduizendvier.
      Sporządzono w Luksemburgu, dnia dwudziestego szóstego października roku dwa tysiące czwartego.
      Feito no Luxemburgo, em vinte e seis de Outubro de dois mil e quatro.
      V Luxemburgu dvadsiateho šiesteho októbra dvetisícštyri.
      V Luxembourgu, dne šestindvajsetega oktobra leta dva tisoč štiri
      Tehty Luxemburgissa kahdentenakymmenentenäkuudentena päivänä lokakuuta vuonna kaksituhattaneljä.
      Som skedde i Luxemburg den tjugosjätte oktober tjugohundrafyra.

         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunità Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Za Európske spoločenstvo
         za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         På Europeiska gemenskapens vägnar

         Für die Schweizerische Eidgenossenschaft
         Pour la Confédération suisse
         Per la Confederazione svizzera

   I PIELIKUMS
   Piemērojamie tiesību akti
   Ja šajā pielikumā norādītie tiesību akti ietver atsauces uz Eiropas Kopienas dalībvalstīm vai prasību par saikni ar tām, uzskata, ka atsauces šā nolīguma nolūkā attiecināmas uz Šveici vai prasību par saikni ar Šveici.

               —

               Padomes Regula (EEK) Nr. 1210/90 (1990. gada 7. maijs) par Eiropas Vides aģentūras un Eiropas Vides informācijas un novērojumu tīkla izveidi (OV L 120, 11.5.1990., 1. lpp), kurā grozījumi izdarīti ar:

                           —

                           Padomes 1999. gada 29. aprīļa Regula (EK) Nr. 933/1999 (OV L 117, 5.5.1999., 1. lpp.);

                           —

                           Eiropas 2003. gada 22. jūlija Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 1641/2003 (OV L 245, 29.9.2003., 1. lpp).

         II PIELIKUMS
   Šveices finansiālais ieguldījums Eiropas Vides Aģentūrai

               1.

               Finansiālais ieguldījums, kas jāmaksā Šveicei Eiropas Savienības budžetā, lai līdzdarbotos Aģentūrā, tiks aprēķināts, dalot Kopienas ikgadējo subsīdiju Aģentūrai konkrētajam gadam ar Kopienas dalībvalstu skaitu.

               2.

               Šveices ieguldījums tiks pārvaldīts saskaņā ar finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Savienības vispārējam budžetam.

               3.

               Ceļa un uzturēšanās izdevumus, kas radušies Šveices pārstāvjiem vai ekspertiem, piedaloties Aģentūras darbībās vai sanāksmēs, kuras saistītas ar Aģentūras darba programmas īstenošanu, Aģentūra atmaksā, pamatojoties uz un saskaņā ar tām pašām procedūrām, kas patlaban ir spēkā attiecībā uz Kopienas dalībvalstu ekspertiem.

               4.

               Pēc šā nolīguma stāšanās spēkā un katra nākamā gada sākumā Eiropas Kopienu Komisija, turpmāk tekstā “Komisija”, nosūtīs Šveicei prasību par naudas līdzekļiem atbilstīgi tās ieguldījumam Aģentūrai saskaņā ar šo nolīgumu. Par savas līdzdalības pirmo kalendāro gadu Šveice maksās iemaksu, kas aprēķināta proporcionāli par laiku no līdzdalības dienas līdz gada beigām. Nākamajiem gadiem iemaksa būs saskaņā ar šo nolīgumu.
               Šo iemaksu izsaka eiro, un to iemaksā Komisijas bankas eiro kontā.

               5.

               Šveice iemaksās savu ieguldījumu saskaņā ar naudas līdzekļu pieprasījumu līdz 1. maijam, ar nosacījumu, ka naudas līdzekļu pieprasījumu Komisija ir nosūtījusi līdz 1. aprīlim, vai vēlākais 30 dienu laikā pēc naudas līdzekļu pieprasījuma izsūtīšanas.
               Par jebkuru maksājuma kavējumu no dienas, kad beidzies iemaksas termiņš, Šveice maksā procentus par nenomaksāto summu. Procentu likme ir par 1,5 procentu punktiem lielāka kā procentu likme, ko Eiropas Centrālā banka maksājuma termiņa dienā piemēro saviem darījumiem eiro.

         III PIELIKUMS
   Protokols par Eiropas Kopienu privilēģijām un imunitāti
   AUGSTĀS LĪGUMSLĒDZĒJAS PUSES,
   ŅEMOT VĒRĀ, ka saskaņā ar Līguma 28. pantu par vienotas Eiropas Kopienu Padomes un vienotas Eiropas Kopienu Komisijas izveidi Kopienām un Eiropas Investīciju bankai dalībvalstu teritorijās ir visas privilēģijas un imunitāte, kas vajadzīgas viņu uzdevumu veikšanai,
   IR VIENOJUŠĀS par šādiem noteikumiem, ko pievieno šim Līgumam.
   I NODAĻA
   EIROPAS KOPIENU ĪPAŠUMS, LĪDZEKĻI, AKTĪVI UN DARĪJUMI
   1. pants
   Kopienu telpas un ēkas ir neaizskaramas. Tajās nedrīkst veikt kratīšanu, rekvizīciju, konfiskāciju vai ekspropriāciju.
   Kopienu īpašumiem un aktīviem bez Tiesas atļaujas nepiemēro nekādus administratīvus vai juridiskus piespiedu pasākumus.
   2. pants
   Kopienu arhīvi ir neaizskarami.
   3. pants
   Kopienas, to aktīvi, ienākumi un cits īpašums ir atbrīvoti no visiem tiešajiem nodokļiem.
   Dalībvalstu valdības, ja iespējams, veic atbilstošus pasākumus, lai atceltu vai atmaksātu netiešo nodokļu summu vai tirdzniecības nodokļus, kas iekļauti kustamā vai nekustamā īpašuma cenā, Kopienai savai oficiālai lietošanai veicot nozīmīgus pirkumus, kuru cena ietver šāda veida nodokļus. Šos noteikumus tomēr piemēro tā, lai Kopienās netraucētu konkurenci.
   Nekādus izņēmumus neparedz attiecībā uz nodokļiem un nodevām, kas ir maksājumi par komunālajiem pakalpojumiem.
   4. pants
   Kopienas ir atbrīvotas no visiem muitas nodokļiem un visiem importa un eksporta aizliegumiem un ierobežojumiem saistībā ar priekšmetiem, kas paredzēti Kopienu oficiālajām vajadzībām; tās valsts teritorijā, kur šādi importēti priekšmeti ievesti, no tiem par samaksu vai par velti atbrīvojas tikai saskaņā ar nosacījumiem, ko apstiprinājusi attiecīgās valsts valdība.
   Kopienas ir atbrīvotas arī no visiem muitas nodokļiem un visiem importa un eksporta aizliegumiem un ierobežojumiem attiecībā uz to publikācijām.
   5. pants
   Eiropas Ogļu un tērauda kopienas rīcībā var būt jebkura valūta, un tā var veikt norēķinus jebkurā valūtā.
   II NODAĻA
   SAZIŅA UN CEĻOŠANAS ATĻAUJAS
   6. pants
   Katras dalībvalsts teritorijā Kopienu iestāžu oficiālai saziņai un visu dokumentu sūtījumiem ir tāds pats statuss, kādu šī dalībvalsts piešķir diplomātiskām pārstāvniecībām.
   Kopienu iestāžu oficiālo korespondenci un citu oficiālu saziņu necenzē.
   7. pants
   1.   Kopienu iestāžu locekļiem un darbiniekiem šo iestāžu vadītāji var izsniegt tādas ceļošanas atļaujas Padomes noteiktā formā, kuras dalībvalstu iestādes atzīst par derīgiem ceļojuma dokumentiem. Šīs ceļošanas atļaujas izsniedz ierēdņiem un citiem darbiniekiem saskaņā ar nosacījumiem, kas ietverti Eiropas Kopienu Civildienesta noteikumu un pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtībā.
   Komisija var slēgt nolīgumus par to, lai šīs ceļošanas atļaujas atzītu par derīgiem ceļošanas dokumentiem trešo valstu teritorijā.
   2.   Tikmēr, kamēr šā panta 1. punkta noteikumus nepiemēro, 6. pantu Protokolā par privilēģijām un imunitāti Eiropas Ogļu un tērauda kopienā tomēr joprojām piemēro iestāžu locekļiem un darbiniekiem, kam šā Līguma spēkā stāšanās dienā ir šajā pantā paredzētās ceļošanas atļaujas.
   III NODAĻA
   EIROPAS PARLAMENTA LOCEKĻI
   8. pants
   Eiropas Parlamenta locekļiem, kas dodas uz Eiropas Parlamenta sanāksmes vietu vai projām no tās, nepiemēro nekādus administratīvus vai citādus personu brīvas pārvietošanās ierobežojumus.
   Eiropas Parlamenta locekļiem saistībā ar muitas un valūtas kontroli:

               a)

               viņu valstu valdības piešķir tādus pašus atvieglojumus, kādus tās piešķir vecākajiem ierēdņiem, kas dodas uz ārzemēm pildīt īslaicīgus oficiālus uzdevumus;

               b)

               citu dalībvalstu valdības piešķir tādus pašus atvieglojumus, kādus tās piešķir ārvalstu valdību pārstāvjiem, kas pilda īslaicīgus oficiālus uzdevumus.

         9. pants
   Eiropas Parlamenta dalībniekus nedrīkst nopratināt, aizturēt un nevar uzsākt tiesvedību pret viņiem saistībā ar viedokli, ko viņi ir pauduši, vai balsojumu, ko tie veikuši, pildot pienākumus.
   10. pants
   Eiropas Parlamenta sesijās tā locekļiem ir:

               a)

               savas valsts teritorijā – tāda pati imunitāte kā viņu parlamenta locekļiem;

               b)

               citu dalībvalstu teritorijā – imunitāte attiecībā uz aizturēšanu un tiesvedību.

         Imunitāte tāpat attiecas uz Eiropas Parlamenta locekļiem, kamēr viņi dodas uz Eiropas Parlamenta sanāksmes vietu un prom no tās.
   Uz imunitāti nevar pretendēt, ja konstatē, ka Parlamenta loceklis izdara likumpārkāpumu, un tā neliedz Eiropas Parlamentam īstenot tiesības atņemt imunitāti kādam no tā locekļiem.
   IV NODAĻA
   DALĪBVALSTU PĀRSTĀVJI, KAS PIEDALĀS EIROPAS KOPIENU IESTĀŽU DARBĀ
   11. pants
   Dalībvalstu pārstāvjiem, kas piedalās Kopienu iestāžu darbā, viņu padomdevējiem un tehniskiem ekspertiem, veicot pienākumus, kā arī dodoties uz sanāksmes vietu un projām no tās, ir parastās privilēģijas, imunitāte un atvieglojumi.
   Šo pantu piemēro arī Kopienu padomdevēju iestāžu locekļiem.
   V NODAĻA
   EIROPAS KOPIENU IERĒDŅI UN CITI DARBINIEKI
   12. pants
   Kopienu ierēdņiem un citiem darbiniekiem, neatkarīgi no pilsonības, visu dalībvalstu teritorijā:

               a)

               saskaņā ar atbilstīgiem Līgumiem, kas, no vienas puses, attiecas uz noteikumiem par ierēdņu un citu darbinieku atbildību pret Kopienām un, no otras puses, uz Tiesas kompetenci Kopienu strīdos ar to ierēdņiem un citiem darbiniekiem, ir imunitāte pret tiesvedību, kas izriet no darbībām, kuras viņi veikuši, pildot oficiālos pienākumus, ietverot teikto vai rakstīto. Imunitāte saglabājas arī pēc tam, kad viņi ir beiguši pildīt amata pienākumus;

               b)

               uz viņiem, kā arī viņu laulātajiem un apgādājamiem ģimenes locekļiem neattiecas imigrācijas ierobežojumi vai ārvalstnieku reģistrācijas formalitātes;

               c)

               attiecībā uz valūtas vai valūtas maiņas noteikumiem piešķir tādus pašus atvieglojumus, kādus parasti piešķir starptautisku organizāciju ierēdņiem;

               d)

               ir tiesības, pirmo reizi stājoties amatā, bez muitas nodevām attiecīgā valstī ievest savas mēbeles un sadzīves priekšmetus un tiesības bez muitas nodevām pārvest savas mēbeles un sadzīves priekšmetus, kad viņu pienākumi šajā valstī beigušies – abos gadījumos ievērojot nosacījumus, ko par lietderīgiem atzinusi tās valsts valdība, kurā īsteno šīs tiesības;

               e)

               ir tiesības savām personiskām vajadzībām bez muitas nodevām ievest automašīnu, ko viņi iegādājušies vai nu valstī, kas bijusi viņu iepriekšējā dzīvesvieta, vai arī valstī, kuras pilsoņi viņi ir, saskaņā ar nosacījumiem, kas ir spēkā attiecīgās valsts vietējā tirgū, un atkal to izvest bez muitas nodevām, abos gadījumos ievērojot nosacījumus, ko attiecīgās valsts valdība uzskata par lietderīgiem.

         13. pants
   Kopienu ierēdņi un citi darbinieki maksā Kopienām nodokļus no algām un citiem ienākumiem, ko viņi saņem no Kopienām, saskaņā ar nosacījumiem un procedūru, ko pēc Komisijas priekšlikuma nosaka Padome.
   Viņi ir atbrīvoti no savu valstu nodokļiem attiecībā uz algām un citiem ienākumiem, ko viņi saņem no Kopienām.
   14. pants
   Piemērojot ienākumu nodokli, īpašuma nodokli un mantojuma nodevas, kā arī piemērojot konvencijas par nodokļu dubultās uzlikšanas novēršanu, kas noslēgtas starp Kopienu dalībvalstīm, Kopienu ierēdņiem un citiem darbiniekiem, kas vienīgi pienākumu veikšanas dēļ Kopienā apmetas uz pastāvīgu dzīvi tādas dalībvalsts teritorijā, kas nav tā valsts, kurai viņiem bija jāmaksā nodokļi, stājoties Kopienu dienestā, gan valsts, kurā viņi pastāvīgi dzīvo, gan valsts, kurai viņiem bija jāmaksā nodokļi, pieņem, ka viņu pastāvīgā dzīvesvieta ir valstī, kurā tiem ir jāmaksā nodokļi, ja tā ir Kopienu dalībvalsts. Šo noteikumu piemēro arī minēto personu laulātajiem, ja vien viņi nav atsevišķi iesaistīti algotā darbā, un bērniem, kas ir šajā pantā minēto personu apgādībā un aprūpē.
   Kustamo īpašumu, kas pieder panta iepriekšējā daļā minētajām personām un atrodas tās valsts teritorijā, kurā tās uzturas, neapliek ar attiecīgās valsts mantojuma nodevām; lai aprēķinātu šādu nodevu, pieņem, ka šāds īpašums atrodas valstī, kurā personai jāmaksā nodokļi, un uz to attiecas trešo valstu tiesības, kā arī, iespējams, starptautisku konvenciju noteikumi par nodokļu dubultas uzlikšanas novēršanu.
   Piemērojot šā panta nosacījumus, neņem vērā pastāvīgo dzīvesvietu, ko iegūst vienīgi, lai pildītu pienākumus citās starptautiskās organizācijās.
   15. pants
   Padome pēc Komisijas priekšlikuma vienprātīgi nosaka Kopienu ierēdņu un citu darbinieku sociālā nodrošinājuma shēmu.
   16. pants
   Pēc Komisijas priekšlikuma un apspriedusies ar citām iesaistītām iestādēm, Padome nosaka to Kopienu ierēdņu un citu darbinieku kategorijas, uz kuriem pilnīgi vai daļēji attiecas 12. pants, 13. panta 2. daļa un 14. pants.
   Šādās kategorijās iekļautu ierēdņu un citu darbinieku vārdus, amata pakāpes un adreses periodiski paziņo dalībvalstu valdībām.
   VI NODAĻA
   EIROPAS KOPIENĀS AKREDITĒTO TREŠO VALSTU PĀRSTĀVNIECĪBU PRIVILĒĢIJAS UN IMUNITĀTE
   17. pants
   Dalībvalsts, kuras teritorijā ir Kopienu galvenā mītne, Kopienās akreditēto trešo valstu pārstāvniecībām piešķir parasto diplomātisko imunitāti un privilēģijas.
   VII NODAĻA
   VISPĀRĪGI NOTEIKUMI
   18. pants
   Privilēģijas, imunitāti un atvieglojumus Kopienu ierēdņiem un citiem darbiniekiem piešķir vienīgi Kopienu interesēs.
   Visām Kopienu iestādēm jāpilda prasība atņemt kādam ierēdnim vai darbiniekam piešķirto imunitāti, ja šī iestāde uzskata, ka imunitātes atņemšana nav pretrunā ar Kopienu interesēm.
   19. pants
   Lai piemērotu šo protokolu, Kopienu iestādes sadarbojas ar attiecīgo dalībvalstu atbildīgajām iestādēm.
   20. pants
   Uz Komisijas locekļiem attiecas 12. līdz 15. pants un 18. pants.
   21. pants
   Protokola 12. līdz 15. pants un 18. pants attiecas uz Tiesas tiesnešiem, ģenerāladvokātiem, sekretāru un referenta palīgiem, neskarot 3. pantu Protokolā par Tiesas statūtiem, kas attiecas uz tiesnešu un ģenerāladvokātu imunitāti pret tiesvedību.
   22. pants
   Šo protokolu piemēro arī Eiropas Investīciju bankai, tās iestāžu locekļiem, darbiniekiem un dalībvalstu pārstāvjiem, kas piedalās tās darbībās, neskarot Protokolu par bankas statūtiem.
   Eiropas Investīciju banka turklāt ir atbrīvota no visiem nodokļiem vai līdzīgiem maksājumiem gadījumā, ja palielinās tās kapitāls, un no dažādām formalitātēm, kas ar to var būt saistītas valstī, kurā atrodas Bankas galvenā mītne. Arī tās darbības izbeigšana vai likvidācija nav iemesls nekādu maksājumu piemērošanai. Visbeidzot, Bankas un tās iestāžu darbībām, kas veiktas saskaņā ar statūtiem, nepiemēro nekādus apgrozījuma nodokļus.
   23. pants
   Šo protokolu piemēro arī Eiropas Centrālai bankai, tās iestāžu locekļiem un darbiniekiem, neskarot Protokolu par Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas statūtiem.
   Eiropas Centrālā banka turklāt ir atbrīvota no visiem nodokļiem vai līdzīgiem maksājumiem gadījumā, ja palielinās tās kapitāls, un no dažādām formalitātēm, kas ar to var būt saistītas valstī, kurā atrodas Bankas galvenā mītne. Bankas un tās iestāžu darbībām, kas veiktas saskaņā ar Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas statūtiem, nepiemēro nekādus apgrozījuma nodokļus.
   Iepriekš minētos noteikumus piemēro arī Eiropas Monetārajam institūtam. Tā darbības izbeigšana vai likvidācija nav iemesls uzlikt jelkādus maksājumus.
   TO APLIECINOT, attiecīgie pilnvarotie ir parakstījuši šo protokolu.
   Briselē, tūkstoš deviņi simti sešdesmit piektā gada astotajā aprīlī.
   IV PIELIKUMS
   Finanšu kontrole attiecībā uz Šveicē reģistrētām personām, kas piedalās Eiropas vides aģentūras un EIONET darbībās
   1. pants
   Tiešā komunikācija
   Aģentūra un Komisija tieši sazinās ar visām Šveicē reģistrētajām personām vai organizācijām, kas piedalās Aģentūras vai EIONET darbībā kā līgumslēdzēji, Aģentūras programmas dalībnieki, Aģentūras vai Kopienas budžeta izsniegtu maksājumu saņēmēji vai apakšuzņēmēji. Šīs personas Komisijai vai Aģentūrai var tieši nodot visu atbilstīgo informāciju un dokumentāciju, kas tām ir jāiesniedz, pamatojoties uz dokumentiem, uz kuriem ietvertas atsauces šajā nolīgumā, noslēgtajiem līgumiem vai nolīgumiem, kā arī saistībā ar minētajiem dokumentiem pieņemtajiem lēmumiem.
   2. pants
   Revīzijas
   1.   Saskaņā ar Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 un Finanšu noteikumiem, kurus pieņēmusi Aģentūras valde 2003. gada 26. martā saskaņā ar Komisijas 2002. gada 23. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002, kā arī ar citām regulām, uz kurām izdarītas atsauces šajā nolīgumā, noslēgtajiem līgumiem vai nolīgumiem, kā arī saistībā ar minētajiem dokumentiem pieņemtajiem lēmumiem attiecībā uz Šveicē reģistrētiem saņēmējiem paredz, ka Aģentūras un Komisijas darbinieki vai to pilnvarotas personas jebkurā laikā var veikt saņēmēju vai to apakšuzņēmēju zinātnisko, finanšu, tehnoloģiju vai cita veida revīziju.
   2.   Lai sekmīgi veiktu minētās revīzijas, Aģentūras un Komisijas darbiniekiem vai to pilnvarotajām personām ir atbilstīga piekļuve telpām, darbiem un dokumentiem, kā arī visai nepieciešamajai informācijai, to skaitā elektroniskā veidā. Šīs piekļuves tiesības ir skaidri noteiktas noslēgtajos līgumos vai nolīgumos, piemērojot dokumentus, uz kuriem izdarītas atsauces šajā nolīgumā.
   3.   Eiropas Kopienu Revīzijas palātai ir tādas pašas tiesības kā Komisijai.
   4.   Revīzijas var veikt piecu gadu laikā pēc šā nolīguma termiņa beigām vai arī saskaņā ar nosacījumiem, kas paredzēti līgumos vai nolīgumos un pieņemtajos lēmumos.
   5.   Šveices Federālo finanšu kontroli iepriekš informē par revīzijas veikšanu Šveices teritorijā. Šī informācija nav juridisks nosacījums, lai veiktu šādas revīzijas.
   3. pants
   Pārbaudes uz vietas
   1.   Saskaņā ar šo protokolu Komisija (OLAF) Šveices teritorijā ir tiesīga veikt kontroles un pārbaudes uz vietas saskaņā ar Padomes 1996. gada 11. novembra Regulas (EK, Euratom) Nr. 2185/96 noteikumiem un procedūrām.
   2.   Kontroles un pārbaudes uz vietas sagatavo un vada Komisija ciešā sadarbībā ar Šveices Federālo finanšu kontroli vai citām kompetentām Šveices iestādēm, kuras izraudzījusies Federālā finanšu kontrole un kuras ir savlaicīgi informētas par kontroļu un pārbaužu priekšmetu, mērķi un juridisko pamatojumu, lai varētu sniegt visu nepieciešamo palīdzību. Šādā nolūkā Šveices kompetento iestāžu darbinieki var piedalīties kontrolēs un pārbaudēs uz vietas.
   3.   Ja attiecīgās Šveices iestādes to vēlas, kontroles un pārbaudes uz vietas var veikt kopā ar Komisiju.
   4.   Ja programmas dalībnieki iebilst pret kontroli vai pārbaudi uz vietas, Šveices iestādes saskaņā ar valsts noteikumiem sniedz nepieciešamo palīdzību Komisijas inspektoriem, lai nodrošinātu, ka tiek izpildīts uz vietas veiktās kontroles vai pārbaudes uzdevums.
   5.   Komisija Šveices Federālajai finanšu kontrolei visīsākajā laikā dara zināmu katru rīcību vai aizdomas attiecībā uz nelikumībām, kas tai kļuvušas zināmas, veicot kontroli vai pārbaudi uz vietas. Jebkurā gadījumā Komisijai ir jāinformē iepriekšminētā iestāde par kontroles vai pārbaudes rezultātiem.
   4. pants
   Informācija un apspriedes
   1.   Lai nodrošinātu šā pielikuma pareizu izpildi, Šveices un Kopienas kompetentās iestādes regulāri apmainās ar informāciju apmaiņu un apspriežas pēc vienas vai otras puses lūguma.
   2.   Šveices kompetentās iestādes nekavējoties ziņo Aģentūrai un Komisijai par jebkuru uzzināto faktu, kas varētu liecināt par iespējamām nelikumībām saistībā ar līgumu vai nolīgumu noslēgšanu un izpildi, piemērojot dokumentus, uz kuriem izdarītas atsauces šajā nolīgumā.
   5. pants
   Konfidencialitāte
   Saskaņā ar šo pielikumu paziņotā vai iegūtā informācija, lai kādā formā tā arī nebūtu, ir profesionāls noslēpums un uz to attiecas Šveices tiesību normās analogai informācijai noteiktā aizsardzība un attiecīgie noteikumi, ko piemēro Kopienas iestādēm. Šo informāciju drīkst nodot tālāk vienīgi tām personām, kurām Kopienas iestādēs, dalībvalstīs vai Šveicē tā ir jāzina, pildot savus pienākumus, turklāt to drīkst izmantot vienīgi tā, lai nodrošinātu Līgumslēdzēju pušu finanšu interešu efektīvu aizsardzību.
   6. pants
   Administratīvie pasākumi un sodi
   Neskarot Šveices krimināltiesību piemērošanu, Aģentūra vai Komisija var piemērot administratīvos pasākumus un sodus saskaņā ar Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 un Komisijas 2002. gada 23. decembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2342/2002, kā arī Padomes Regulu (EK, Euratom) Nr. 2988/95 (1995. gada 18. decembris) par Eiropas Kopienu finanšu interešu aizsardzību.
   7. pants
   Piedziņa un izpilde
   Aģentūras un Komisijas lēmumus, kas ir pieņemti saistībā ar šo nolīgumu un kas ietver finanšu saistības, par kurām nav atbildīgas dalībvalstis, izpilda Šveicē. Izpildrakstu apstiprina Šveices valdības norīkotā iestāde, veicot tikai dokumenta autentiskuma pārbaudi, un par to paziņo Aģentūrai vai Komisijai. Piedziņa notiek saskaņā ar Šveices procesuālajām tiesībām. Lēmuma par piedziņu likumību kontrolē Eiropas Kopienu Tiesa.
   Eiropas Kopienu Tiesas spriedumus, pamatojoties uz šķīrējklauzulu, izpilda ar tādiem pašiem nosacījumiem.


title: Padomes Lēmums (2010. gada 21. oktobris) par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Stabilizācijas un asociācijas padomē, kura izveidota ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas noteikumu pieņemšanu

text:
               23.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 306/28

         PADOMES LĒMUMS
   (2010. gada 21. oktobris)
   par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem Stabilizācijas un asociācijas padomē, kura izveidota ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas noteikumu pieņemšanu
   (2010/701/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 79. panta 2. punkta b) apakšpunktu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Stabilizācijas un asociācijas nolīguma starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses (1) (“nolīgums”), 46. pantā ir paredzēts, ka Stabilizācijas un asociācijas padome pieņem lēmumu pieņemt attiecīgus noteikumus, lai īstenotu minētajā pantā izklāstītos mērķus.

               (2)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tai nav saistošs un nav jāpiemēro.

               (3)

               Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 21) par Apvienotās Karalistes un Īrijas nostāju saistībā ar brīvības, drošības un tiesiskuma telpu, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, un neskarot minētā protokola 4. pantu, šīs dalībvalstis nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un šis lēmums tām nav saistošs un nav jāpiemēro,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostāja, kas Eiropas Savienībai jāieņem Stabilizācijas un asociācijas padomē, kura nodibināta ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses, attiecībā uz nolīguma 46. panta īstenošanu balstās uz Stabilizācijas un asociācijas padomes lēmuma projektu, kas pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2010. gada 21. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         J. MILQUET

      (1)  OV L 84, 20.3.2004., 13. lpp.
    ---documentbreak---

               23.11.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 306/29

         Projekts
   STABILIZĀCIJAS UN ASOCIĀCIJAS PADOMES,
   kura nodibināta ar Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses,
   LĒMUMS Nr. …/…
   (… gada …)
   attiecībā uz Stabilizācijas un asociācijas nolīgumā iekļautajiem sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas noteikumiem
   STABILIZĀCIJAS UN ASOCIĀCIJAS PADOME,
   ņemot vērā Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses (1), un jo īpaši tā 46. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Stabilizācijas un asociācijas nolīguma starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses (“nolīgums”), 46. pantā ir paredzēta Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas un dalībvalstu sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšana un noteikti šādas koordinēšanas principi.

               (2)

               Nolīguma 46. pantā ir paredzēts, ka Stabilizācijas un asociācijas padome pieņem lēmumu, ar ko īsteno tajā izklāstītos principus.

               (3)

               Attiecībā uz nediskriminācijas principa piemērošanu ar šo lēmumu nebūtu jāpiešķir nekādas papildu tiesības, ko radītu konkrēti fakti vai notikumi otras līgumslēdzējas puses teritorijā, ja šādus faktus vai notikumus neņem vērā pirmās līgumslēdzējas puses tiesību aktos, izņemot tiesības eksportēt konkrētus pabalstus.

               (4)

               Piemērojot šo lēmumu, Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas darba ņēmēju tiesības uz ģimenes pabalstiem būtu jāsaista ar nosacījumu, ka viņu ģimenes locekļi kopā ar šiem darba ņēmējiem likumīgi uzturas dalībvalstī, kurā darba ņēmēji ir nodarbināti. Ar šo lēmumu tiesības uz ģimenes pabalstiem nebūtu jāpiešķir attiecībā uz tiem viņu ģimenes locekļiem, kuri dzīvo citā valstī, piemēram, Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā.

               (5)

               Ar Padomes Regulu (EK) Nr. 859/2003 (2) Regulas (EEK) Nr. 1408/71 un Regulas (EEK) Nr. 574/72 noteikumi jau tiek attiecināti uz trešo valstu valstspiederīgajiem, uz kuriem minētie noteikumi jau neattiecas viņu valstspiederības dēļ vien. Regulā (EK) Nr. 859/2003 jau ir ietverts to apdrošināšanas periodu summēšanas princips, kurus Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas darba ņēmēji dažādās dalībvalstīs ir ieguvuši attiecībā uz tiesībām uz konkrētiem pabalstiem, kā izklāstīts nolīguma 46. panta pirmajā ievilkumā.

               (6)

               Lai veicinātu koordinēšanas noteikumu piemērošanu, varētu būt jāpieņem speciāli noteikumi, kas atbilstu Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību aktu īpatnībām.

               (7)

               Lai nodrošinātu dalībvalstu un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas sociālā nodrošinājuma sistēmu koordinēšanas raitu norisi, ir jāparedz īpaši noteikumi par sadarbību starp dalībvalstīm un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, kā arī starp attiecīgo personu un kompetentās valsts iestādi.

               (8)

               Lai aizsargātu personas, uz kurām attiecas šis lēmums, un lai nodrošinātu, ka, lēmumam stājoties spēkā, šīs personas nezaudē savas tiesības, būtu jāpieņem pārejas noteikumi,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   I   DAĻA

      VISPĀRĪGI NOTEIKUMI

   1. pants
   Definīcijas
   1.   Šajā lēmumā:

               a)

               “nolīgums” ir Stabilizācijas un asociācijas nolīgums starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, no otras puses;

               b)

               “regula” ir Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 883/2004 (2004. gada 29. aprīlis) par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (3), ko piemēro Eiropas Savienības dalībvalstīs;

               c)

               “īstenošanas regula” ir Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (EK) Nr. 987/2009 (2009. gada 16. septembris), ar ko nosaka īstenošanas kārtību Regulai (EK) Nr. 883/2004 par sociālās nodrošināšanas sistēmu koordinēšanu (4);

               d)

               “dalībvalsts” ir Eiropas Savienības dalībvalsts;

               e)

               “darba ņēmējs” ir:

                           i)

                           dalībvalstu tiesību aktos – persona, kas veic darbību nodarbinātas personas statusā regulas 1. panta a) punkta nozīmē;

                           ii)

                           Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību aktos – persona, kas veic darbību nodarbinātas personas statusā minēto tiesību aktu nozīmē;

               f)

               “ģimenes loceklis” ir:

                           i)

                           dalībvalsts tiesību aktos – ģimenes loceklis regulas 1. panta i) punkta nozīmē;

                           ii)

                           Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību aktos – ģimenes loceklis minēto tiesību aktu nozīmē;

               g)

               “tiesību akti” ir:

                           i)

                           attiecībā uz dalībvalstīm – tiesību akti regulas 1. panta l) punkta nozīmē, ko piemēro pabalstiem, uz kuriem attiecas šis lēmums;

                           ii)

                           attiecībā uz Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku – atbilstīgie tiesību akti, kurus Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā piemēro pabalstiem, uz kuriem attiecas šis lēmums;

               h)

               “pabalsti” ir:

                           —

                           vecuma pensijas,

                           —

                           apgādnieka zaudējuma pabalsti,

                           —

                           pabalsti sakarā ar nelaimes gadījumiem darbā un arodslimībām,

                           —

                           invaliditātes pensijas saistībā ar nelaimes gadījumiem darbā un arodslimībām,

                           —

                           ģimenes pabalsti;

               i)

               “eksportējami pabalsti” ir:

                           i)

                           attiecībā uz dalībvalstīm:

                                       —

                                       vecuma pensijas,

                                       —

                                       apgādnieka zaudējuma pabalsti,

                                       —

                                       pabalsti sakarā ar nelaimes gadījumiem darbā un arodslimībām,

                                       —

                                       invaliditātes pensijas saistībā ar nelaimes gadījumiem darbā un arodslimībām,

                                 regulas nozīmē, izņemot īpašus no iemaksām neatkarīgus naudas pabalstus, kā uzskaitīts regulas X pielikumā;

                           ii)

                           attiecībā uz Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku – atbilstīgie pabalsti, kas paredzēti saskaņā ar Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību aktiem, izņemot īpašus no iemaksām neatkarīgus naudas pabalstus, kā uzskaitīts šā lēmuma I pielikumā.

         2.   Citiem šajā lēmumā izmantotajiem terminiem ir nozīme, kas tiem piešķirta:

               a)

               attiecībā uz dalībvalstīm – regulā un īstenošanas regulā;

               b)

               attiecībā uz Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku – atbilstīgos tiesību aktos, kas piemērojami Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā.

         2. pants
   Aptvertās personas
   Šis lēmums attiecas uz:

               a)

               darba ņēmējiem, kuri ir Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas valstspiederīgie un kuri ir vai ir bijuši likumīgi nodarbināti kādas dalībvalsts teritorijā, un uz kuriem attiecas vai ir attiekušies vienas vai vairāku dalībvalstu tiesību akti, un viņu pārdzīvojušajiem tuviniekiem;

               b)

               šā panta a) punktā minēto darba ņēmēju ģimenes locekļiem ar noteikumu, ka šie ģimenes locekļi likumīgi uzturas vai ir uzturējušies kopā ar attiecīgo darba ņēmēju šā darba ņēmēja nodarbinātības laikā dalībvalstī;

               c)

               darba ņēmējiem, kuri ir kādas dalībvalsts valstspiederīgie un kuri ir vai ir bijuši likumīgi nodarbināti Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijā, un uz kuriem attiecas vai ir attiekušies Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību akti, un viņu pārdzīvojušajiem tuviniekiem; un

               d)

               šā panta c) punktā minēto darba ņēmēju ģimenes locekļiem ar noteikumu, ka šie ģimenes locekļi likumīgi uzturas vai ir uzturējušies kopā ar attiecīgo darba ņēmēju šā darba ņēmēja nodarbinātības laikā Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā.

         3. pants
   Vienlīdzīga attieksme
   1.   Attiecībā uz pabalstiem 1. panta 1. punkta h) apakšpunkta nozīmē attieksmē pret darba ņēmējiem, kuri ir Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas valstspiederīgie un kuri ir likumīgi nodarbināti kādā dalībvalstī, un visiem viņu ģimenes locekļiem, kas likumīgi dzīvo kopā ar viņiem, nedrīkst būt nekāda veida diskriminācijas valstspiederības dēļ salīdzinājumā ar to dalībvalstu valstspiederīgajiem, kurās šie darba ņēmēji ir nodarbināti.
   2.   Attiecībā uz pabalstiem 1. panta 1. punkta h) apakšpunkta nozīmē attieksmē pret darba ņēmējiem, kuri ir kādas dalībvalsts valstspiederīgie un kuri ir likumīgi nodarbināti Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā, un visiem viņu ģimenes locekļiem, kas likumīgi dzīvo kopā ar viņiem, nedrīkst būt nekāda veida diskriminācijas valstspiederības dēļ salīdzinājumā ar Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas valstspiederīgajiem.
   II   DAĻA

      ATTIECĪBAS STARP DALĪBVALSTĪM UN BIJUŠO DIENVIDSLĀVIJAS MAĶEDONIJAS REPUBLIKU

   4. pants
   Atteikšanās no noteikumiem par dzīvesvietu
   1.   Eksportējamus pabalstus 1. panta 1. punkta i) apakšpunkta nozīmē, kurus ir tiesīgas saņemt 2. panta a) un c) punktā minētās personas, nesamazina, nepārveido, neaptur, neatsauc un nekonfiscē tāda iemesla dēļ, ka pabalsta saņēmējs dzīvo:

               i)

               attiecībā uz kādas dalībvalsts tiesību aktos paredzētu pabalstu – Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijā; vai

               ii)

               attiecībā uz Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību aktos paredzētu pabalstu – kādas dalībvalsts teritorijā.

         2.   Darba ņēmēja ģimenes locekļi, kas minēti 2. panta b) punktā, ir tiesīgi saņemt eksportējamus pabalstus 1. panta 1. punkta i) apakšpunkta nozīmē tāpat kā tāda darba ņēmēja ģimenes locekļi, kas ir attiecīgās dalībvalsts valstspiederīgais, – ja šie ģimenes locekļi uzturas Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas teritorijā.
   3.   Darba ņēmēja ģimenes locekļi, kas minēti 2. panta d) punktā, ir tiesīgi saņemt eksportējamus pabalstus 1. panta 1. punkta i) apakšpunkta nozīmē tāpat kā tāda darba ņēmēja ģimenes locekļi, kas ir Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas valstspiederīgais, – ja šie ģimenes locekļi uzturas kādas dalībvalsts teritorijā.
   III   DAĻA

      DAŽĀDI NOTEIKUMI

   5. pants
   Sadarbība
   1.   Dalībvalstis un Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika cita citai sniedz visu informāciju par izmaiņām savos tiesību aktos, kas var ietekmēt šā lēmuma īstenošanu.
   2.   Pildot šo lēmumu, dalībvalstu un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādes piedāvā cita citai savus pakalpojumus un rīkojas tā, it kā īstenotu pašas savus tiesību aktus. Minēto iestāžu sniegtā administratīvā palīdzība parasti ir bezmaksas. Tomēr dalībvalstu un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas kompetentās iestādes var vienoties par dažu izdevumu kompensēšanu.
   3.   Pildot šo lēmumu, dalībvalstu un Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādes var tieši sazināties cita ar citu un ar attiecīgajām personām vai šo personu pārstāvjiem.
   4.   Lai nodrošinātu šā lēmuma pareizu īstenošanu, iestādēm un personām, uz kurām attiecas šis lēmums, ir savstarpējs pienākums citai citu informēt un sadarboties.
   5.   Attiecīgajām personām iespējami drīz jāinformē kompetentās dalībvalsts vai Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādes, ja pēdējā no minētajām ir kompetentā valsts, un dzīvesvietas dalībvalsts vai Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas iestādes, ja pēdējā no minētajām ir dzīvesvietas valsts, par visām tām pārmaiņām saistībā ar viņu pašu vai viņu ģimenes stāvokli, kas ietekmē šo personu tiesības uz pabalstiem saskaņā ar šo lēmumu.
   6.   Ja netiek ievērots 5. punktā minētais pienākums informēt, tad saskaņā ar valsts tiesību aktiem var piemērot samērīgus pasākumus. Tomēr šie pasākumi ir līdzvērtīgi tiem, ko saskaņā ar valsts tiesību aktiem piemēro līdzīgās situācijās, un ar tiem pabalsta pieprasītājam nepadara par neiespējamu vai pārmērīgi neapgrūtina praksē izmantot saskaņā ar šo lēmumu piešķirtās tiesības.
   7.   Dalībvalstis un Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika var paredzēt, ka valsts noteikumos, ko izmanto, lai pārbaudītu, vai pabalsta saņēmēji atbilst pabalsta saņemšanas tiesību nosacījumiem, tiek ņemts vērā fakts, ka pabalsta saņēmēji uzturas vai dzīvo ārpus tās valsts teritorijas, kurā atrodas debitoriestāde. Šādi noteikumi ir samērīgi, nediskriminējoši saistībā ar valstspiederību, un tie ir saskaņā ar šā lēmuma principiem. Šādus noteikumus paziņo Stabilizācijas un asociācijas padomei.
   6. pants
   Administratīvās pārbaudes un medicīniskā izmeklēšana
   1.   Šo pantu piemēro 2. pantā minētajām personām, kas saņem 1. panta 1. punkta i) apakšpunktā minētos eksportējamos pabalstus, kā arī iestādēm, kas ir atbildīgas par šā lēmuma īstenošanu.
   2.   Ja pabalstu saņēmējs vai pieprasītājs vai kāds viņa ģimenes loceklis uzturas vai dzīvo kādas dalībvalsts teritorijā, bet debitoriestāde atrodas Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā vai arī minētā persona uzturas vai dzīvo Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā, bet debitoriestāde atrodas kādā dalībvalstī, medicīnisko izmeklēšanu pēc minētās iestādes pieprasījuma veic pabalstu saņēmēja uzturēšanās vai dzīvesvietas iestāde saskaņā ar procedūrām, kas paredzētas tiesību aktos, kurus piemēro minētā iestāde.
   Debitoriestāde paziņo uzturēšanās vai dzīvesvietas iestādei par jebkurām īpašajām prasībām, kas vajadzības gadījumā jāievēro, un par aspektiem, attiecībā uz kuriem būtu jāveic medicīniskā izmeklēšana.
   Uzturēšanās vai dzīvesvietas iestāde nosūta ziņojumu debitoriestādei, kas lūdza veikt medicīnisko izmeklēšanu.
   Debitoriestāde patur tiesības pieprasīt pabalsta saņēmēja medicīnisko izmeklēšanu, ko veic tās izvēlēts ārsts, vai nu teritorijā, kurā pabalsta saņēmējs vai pieprasītājs uzturas vai dzīvo, vai valstī, kurā atrodas debitoriestāde. Tomēr pabalsta saņēmēju var aicināt atgriezties debitoriestādes valstī tikai tad, ja viņš var pārvietoties, nekaitējot savam veselības stāvoklim, un ja debitoriestāde sedz transporta un uzturēšanās izdevumus.
   3.   Ja pabalstu saņēmējs vai pieprasītājs vai viņa ģimenes locekļi uzturas vai dzīvo kādas dalībvalsts teritorijā, bet debitoriestāde atrodas Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā vai arī minētā persona uzturas vai dzīvo Bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā, bet debitoriestāde atrodas kādā dalībvalstī, administratīvo pārbaudi pēc debitoriestādes pieprasījuma veic saņēmēja uzturēšanās vietas vai dzīvesvietas iestāde.
   Uzturēšanās vietas vai dzīvesvietas iestāde nosūta ziņojumu debitoriestādei, kas lūdza veikt administratīvo pārbaudi.
   Debitoriestāde patur tiesības pieprasīt pabalsta saņēmēja situācijas pārbaudi, ko veic tās izvēlēts speciālists. Tomēr pabalsta saņēmēju var aicināt atgriezties debitoriestādes valstī tikai tad, ja viņš var pārvietoties, nekaitējot savam veselības stāvoklim, un ja debitoriestāde sedz transporta un uzturēšanās izdevumus.
   4.   Viena vai vairākas dalībvalstis un Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika var vienoties par citiem administratīvajiem noteikumiem, ja tās par to informē Stabilizācijas un asociācijas padomi.
   5.   Atkāpjoties no šā lēmuma 5. panta 2. punktā minētā principa par savstarpēju bezmaksas administratīvo palīdzību, šā panta 2. un 3. punktā minēto pārbaužu faktiskās izmaksas atmaksā tai iestādei, kurai tās uzdeva veikt debitoriestāde, kas tās pieprasīja.
   7. pants
   Nolīguma 118. panta piemērošana
   Nolīguma 118. pantu piemēro gadījumā, ja viena no Pusēm uzskata, ka otra Puse nav izpildījusi 5. un 6. pantā noteiktos pienākumus.
   8. pants
   Speciāli noteikumi par Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību aktu piemērošanu
   Stabilizācijas un asociācijas padome vajadzības gadījumā var II pielikumā izklāstīt speciālus noteikumus par Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību aktu piemērošanu.
   9. pants
   Administratīvās procedūras spēkā esošos divpusējos nolīgumos
   Var turpināt piemērot administratīvās procedūras, kas ietvertas spēkā esošajos divpusējos nolīgumos starp kādu dalībvalsti un Bijušo Dienvidslāvijas Maķedonijas Republiku, ar noteikumu, ka šīs procedūras nelabvēlīgi neietekmē šajā lēmumā noteiktās attiecīgo personu tiesības un pienākumus.
   10. pants
   Nolīgumi, kuri papildina šā lēmuma īstenošanas procedūras
   Viena vai vairākas dalībvalstis un Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika var noslēgt nolīgumus, lai papildinātu šā lēmuma īstenošanas administratīvās procedūras, īpaši attiecībā uz viltojumu un kļūdu novēršanu un apkarošanu.
   IV   DAĻA

      PĀREJAS UN NOBEIGUMA NOTEIKUMI

   11. pants
   Pārejas noteikumi
   1.   Nekādas tiesības saskaņā ar šo lēmumu neiegūst par laikposmu, kas bijis pirms dienas, kad šis lēmums stājies spēkā.
   2.   Ievērojot 1. punktu, tiesības saskaņā ar šo lēmumu iegūst pat tad, ja tās ir saistītas ar apstākļiem, kas radušies pirms dienas, kad tas stājies spēkā.
   3.   Visus pabalstus, kas nav piešķirti vai ir pārtraukti attiecīgās personas valstspiederības vai dzīvesvietas dēļ, pēc attiecīgās personas pieprasījuma piešķir vai atjauno no dienas, kad stājies spēkā šis lēmums, ar noteikumu, ka tiesības, kuras iepriekš ir bijušas par pamatu pabalstu piešķiršanai, nav izmantotas, saņemot vienreizēju maksājumu.
   4.   Ja 3. punktā minēto pieprasījumu iesniedz divu gadu laikā no dienas, kad stājies spēkā šis lēmums, saskaņā ar šo lēmumu iegūtās tiesības ir spēkā, sākot ar dienu, kad stājies spēkā šis lēmums, un pret attiecīgajām personām nevar vērst nevienas dalībvalsts vai Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību aktus par tiesību zaudēšanu vai noilgumu.
   5.   Ja 3. punktā minēto pieprasījumu iesniedz pēc tam, kad beidzies divu gadu termiņš no dienas, kad stājies spēkā šis lēmums, tiesības, kuras nav zaudētas vai kurām nav iestājies noilgums, ir spēkā no pieprasījuma iesniegšanas dienas, ievērojot jebkurus labvēlīgākus noteikumus saskaņā ar kādas dalībvalsts vai Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību aktiem.
   12. pants
   Šā lēmuma pielikumi
   1.   Šā lēmuma pielikumi ir tā sastāvdaļa.
   2.   Pēc Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pieprasījuma pielikumus var grozīt ar Stabilizācijas un asociācijas padomes lēmumu.
   13. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā pirmā mēneša pirmajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      …, …

            Stabilizācijas un asociācijas padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

      (1)  OV L 84, 20.3.2004., 13. lpp.

      (2)  OV L 124, 20.5.2003., 1. lpp.

      (3)  OV L 166, 30.4.2004., 1. lpp.

      (4)  OV L 284, 30.10.2009., 1. lpp.
   I PIELIKUMS

      BIJUŠĀS DIENVIDSLĀVIJAS MAĶEDONIJAS REPUBLIKAS ĪPAŠO NO IEMAKSĀM NEATKARĪGO NAUDAS PABALSTU SARAKSTS

   …
   II PIELIKUMS

      SPECIĀLI NOTEIKUMI PAR BIJUŠĀS DIENVIDSLĀVIJAS MAĶEDONIJAS REPUBLIKAS TIESĪBU AKTU PIEMĒROŠANU

   …


title: 2012/41/ES: Padomes Lēmums ( 2012. gada 23. janvāris ) par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz apvienotas darba grupas izveidi, lai uzraudzītu EEZ līguma 10. protokola (pārbaužu un formalitāšu vienkāršošana attiecībā uz preču pārvadājumiem) IIa nodaļas īstenošanu, un attiecībā uz tās reglamenta noteikšanu

text:
               27.1.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 24/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2012. gada 23. janvāris)
   par nostāju, kas Eiropas Savienībai jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz apvienotas darba grupas izveidi, lai uzraudzītu EEZ līguma 10. protokola (pārbaužu un formalitāšu vienkāršošana attiecībā uz preču pārvadājumiem) IIa nodaļas īstenošanu, un attiecībā uz tās reglamenta noteikšanu
   (2012/41/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu, 207. panta 2. punktu un 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2894/94 (1994. gada 28. novembris) par kārtību, lai īstenotu Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (1), un jo īpaši tās 1. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Līguma 10. protokols ir grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas Lēmumu Nr. 76/2009 (2009. gada 30. jūnijs) (2), lai iekļautu jaunu IIa nodaļu par muitas drošības pasākumiem.

               (2)

               Līguma 10. protokola 9.b pantā ir noteikts, ka divpusējās tirdzniecības ietvaros Līgumslēdzējas puses atturas piemērot muitas drošības pasākumus, ja to attiecīgajās teritorijās ir nodrošināts līdzvērtīgs muitas drošības līmenis.

               (3)

               Tāpat 10. protokola 9.f pantā ir paredzēts, ka EEZ Apvienotā komiteja izstrādā noteikumus, ar kuriem Līgumslēdzējām pusēm ļauj nodrošināt minētā protokola IIa nodaļas īstenošanas uzraudzību un pārbaudīt, vai tiek ievēroti minētā protokola IIa nodaļas un I un II pielikuma noteikumi,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostāja, kas Savienībai jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz apvienotas darba grupas izveidi, lai uzraudzītu EEZ līguma 10. protokola (pārbaužu un formalitāšu vienkāršošana attiecībā uz preču pārvadājumiem) IIa nodaļas īstenošanu, un attiecībā uz tās reglamenta noteikšanu, pamatojas uz EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projektu, kas pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2012. gada 23. janvārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         M. GJERSKOV

      (1)  OV L 305, 30.11.1994., 6. lpp.

      (2)  OV L 232, 3.9.2009., 40. lpp.

      PROJEKTS
      EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. …/2011
      (… gada …),
      ar ko izveido apvienotu darbagrupu, lai uzraudzītu EEZ līguma 10. protokola (pārbaužu un formalitāšu vienkāršošana attiecībā uz preču pārvadājumiem) IIa nodaļas īstenošanu, un nosaka tās reglamentu
      EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu, kurā grozījumi izdarīti ar Protokolu, ar ko pielāgo Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (turpmāk “EEZ līgums”), un jo īpaši tā 92. pantu un 94. panta 3. punktu, kā arī EEZ līguma 10. protokola 9.f panta 1. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  EEZ līguma 10. protokols ir grozīts ar EEZ Apvienotās komitejas Lēmumu Nr. 76/2009 (2009. gada 30. jūnijs) (1), lai iekļautu jaunu IIa nodaļu par muitas drošības pasākumiem.

                  (2)

                  EEZ līguma 10. protokola 9.b pantā ir noteikts, ka divpusējās tirdzniecības ietvaros Līgumslēdzējas puses atturas piemērot muitas drošības pasākumus, ja to attiecīgajās teritorijās ir nodrošināts līdzvērtīgs muitas drošības līmenis.

                  (3)

                  Tāpat 10. protokola 9.f pantā ir paredzēts, ka EEZ Apvienotā komiteja izstrādā noteikumus, ar kuriem Līgumslēdzējām pusēm ļauj nodrošināt minētā protokola IIa nodaļas īstenošanas uzraudzību un pārbaudīt, vai tiek ievēroti minētā protokola IIa nodaļas un I un II pielikuma noteikumi,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      1.   Ar šo izveido Apvienoto darbagrupu muitas drošības pasākumu jautājumos (turpmāk “darbagrupa”), lai nodrošinātu EEZ līguma 10. protokola IIa nodaļā ietverto muitas drošības noteikumu īstenošanas uzraudzību un pārbaudītu, vai tiek ievēroti minētā protokola IIa nodaļas un I un II pielikuma noteikumi.
      2.   Darbagrupa darbojas saskaņā ar šā lēmuma pielikumā izklāstīto reglamentu.
      3.   Darbagrupa sniedz ziņojumu EEZ Apvienotās komitejas reglamenta (2) 15. panta 1. punkta a) apakšpunktā minētajai I Apvienotajai apakškomitejai preču brīvas aprites jautājumos.
      2. pants
      Šis lēmums stājas spēkā …, ja EEZ Apvienotajai komitejai ir iesniegti visi paziņojumi saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu (3).
      3. pants
      Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ papildinājumā.

         Briselē, …

               EEZ Apvienotās komitejas vārdā –

               priekšsēdētājs

               EEZ Apvienotās komitejas sekretāri

         (1)  OV L 232, 3.9.2009., 40. lpp.

         (2)  EEZ Apvienotās komitejas Lēmums Nr. 1/94 (1994. gada 8. februāris), ar ko pieņem EEZ Apvienotās komitejas reglamentu (OV L 85, 30.3.1994., 60. lpp.).

         (3)  [Konstitucionālās prasības nav norādītas.] [Konstitucionālās prasības ir norādītas.]

         PIELIKUMS
         EEZ Apvienotās komitejas Lēmumam Nr. …/2011

            APVIENOTĀS DARBAGRUPAS MUITAS DROŠĪBAS PASĀKUMU JAUTĀJUMOS REGLAMENTS

         1. pants
         Sastāvs
         Darbagrupā ir Eiropas Savienības pārstāvji, EBTA valstu pārstāvji un, vajadzības gadījumā, no Eiropas Savienības dalībvalstu pārstāvji.
         2. pants
         Uzdevumi
         1.   Darbagrupa izvērtē Līgumslēdzēju pušu tiesību aktos noteikto muitas drošības pasākumu līdzvērtīgumu. Jo īpaši tā uzrauga to tiesību aktu īstenošanu, kuri attiecas uz preču pirmsievešanas un pirmsizvešanas informāciju, muitas pārbaudēm drošības jomā un drošības riska pārvaldību, kā arī to tiesību aktu īstenošanu, kuri attiecas uz atzītiem komersantiem. Tā apmainās arī ar informāciju par attiecīgo tiesību aktu grozījumiem.
         2.   Darbagrupa apspriež 10. protokola IIa nodaļas nepieciešamos tehniskos grozījumus.
         3.   Darbagrupa pēc kādas Līgumslēdzējas puses lūguma organizē ekspertu grupas sanāksmi, lai apspriestu konkrētus jautājumus. Darbagrupa pārskata arī Līgumslēdzēju pušu administratīvās procedūras. Lai veiktu šādu pārskatīšanu, darbagrupa var vienoties organizēt apmeklējumus uz vietas.
         4.   Darbagrupa pēc kādas Līgumslēdzējas puses lūguma izskata jebkuru jautājumu, ko tā uzskata par svarīgu, lai īstenotu 10. protokola IIa nodaļā noteiktos muitas drošības pasākumus.
         3. pants
         Priekšsēdētājs
         Darbagrupas sanāksmes ik sešus mēnešus pārmaiņus vada Eiropas Savienības pārstāvis un pārstāvis no kādas EBTA valsts, kurai piemēro 10. protokola IIa nodaļu.
         4. pants
         Sanāksmes
         1.   Darbagrupas sanāksmes notiek regulāri un vismaz reizi gadā.
         2.   Sanāksmes notiek Briselē vai kādā citā vietā pēc darbagrupas priekšsēdētāja lēmuma.
         3.   Priekšsēdētājs sasauc darbagrupas sanāksmes. Uzaicinājumus uz sanāksmi nosūta 1. pantā minētajiem dalībniekiem vismaz 10 darbadienas pirms sanāksmes. Steidzamos gadījumos uzaicinājumus var nosūtīt īsākā termiņā.
         4.   Darbagrupas darba valoda ir angļu valoda.
         5.   Ja netiek nolemts citādi, sanāksmes nav atklātas.
         5. pants
         Darba kārtība
         1.   Priekšsēdētājs izstrādā provizorisku katras sanāksmes darba kārtību. Provizorisko darba kārtību nosūta 1. pantā minētajiem dalībniekiem vismaz 10 darbadienas pirms sanāksmes.
         2.   Līgumslēdzējas puses var rakstiski lūgt priekšsēdētāju iekļaut kādu jautājumu darba kārtībā vai var darīt to sanāksmes dienā pirms darba kārtības pieņemšanas.
         6. pants
         Protokols
         1.   Priekšsēdētājs ir atbildīgs par to, lai katrai darbagrupas sanāksmei tiktu sagatavots protokols. Attiecībā uz katru darba kārtības jautājumu protokolā iekļauj darbagrupas ieteikumus un/vai secinājumus.
         2.   Līgumslēdzējas puses apmainās ar protokola projektu un pieņem to 20 darbadienās pēc sanāksmes.
         7. pants
         Izdevumi
         Līgumslēdzēju pušu pārstāvji un Eiropas Savienības dalībvalstu muitas pārvalžu eksperti sedz visus izdevumus, kas viņiem rodas saistībā ar piedalīšanos darbagrupas sanāksmēs.