title: Padomes Lēmums (ES) 2018/538 (2017. gada 7. decembris) par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Sadarbības memoranda NAT-I-9406 starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību 1. grozījumu

text:
               6.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 90/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/538
   (2017. gada 7. decembris)
   par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Sadarbības memoranda NAT-I-9406 starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību 1. grozījumu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 100. panta 2. punktu saistībā ar 218. panta 5. un 7. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Komisija saskaņā ar Padomes 2017. gada 8. maija lēmumu, ar ko Komisiju pilnvaroja sākt sarunas, Savienības vārdā ir risinājusi sarunas par grozījumu Sadarbības memorandā NAT-I-9406 starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību (1) (“Sadarbības memorands NAT-I-9406”).

               (2)

               Sadarbības memoranda NAT-I-9406 starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību 1. grozījumu (“1. grozījums”) parafēja 2017. gada 28. jūlijā.

               (3)

               1. grozījums būtu jāparaksta Savienības vārdā, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               (4)

               1. grozījums, tostarp tā papildinājums, būtu jāpiemēro provizoriski saskaņā ar 1. grozījuma II.A pantu, līdz tiek pabeigtas procedūras, kas nepieciešamas, lai tas stātos spēkā.

               (5)

               Ir jāparedz procesuālā kārtība Savienības dalībai Sadarbības memoranda NAT-I-9406A starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību par gaisa satiksmes pārvaldības modernizāciju, civilās aviācijas pētniecību un izstrādi un vispārēju sadarbspēju (“Sadarbības memorands NAT-I-9406A”) izpildes vadībā, kas izklāstīts 1. grozījuma papildinājumā un aizstāj Sadarbības memorandu NAT-I-9406.

               (6)

               Ievērojot Līguma 218. panta 7. punktu, ir lietderīgi, ka Padome pilnvaro Komisiju apstiprināt grozījumus Sadarbības memoranda NAT-I-9406A pielikumos un minēto pielikumu papildinājumos, kā arī papildu pielikumu un papildinājumu pieņemšanu, iepriekš un savlaicīgi apspriežoties ar Padomes norīkotu īpašu komiteju,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo tiek atļauta Sadarbības memoranda NAT-I-9406 starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību 1. grozījuma parakstīšana Savienības vārdā, ņemot vērā minētā grozījuma noslēgšanu.
   1. grozījuma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs ar šo tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas parakstīt 1. grozījumu Savienības vārdā.
   3. pants
   1. grozījumu, tostarp tā papildinājumu, piemēro provizoriski saskaņā ar 1. grozījuma II.A pantu no tā parakstīšanas (2), līdz tiek pabeigtas procedūras, kas nepieciešamas, lai tas stātos spēkā.
   4. pants
   Komisija, apspriedusies ar Padomes norīkotu īpašu komiteju, nosaka to, kādas nostājas Savienībai jāieņem Sadarbības memoranda NAT-I-9406A un tā pielikumu izpildes vadībā, kā minēts Sadarbības memoranda NAT-I-9406A III pantā, attiecībā uz:

               a)

               Sadarbības memoranda NAT-I-9406A papildu pielikumu un Sadarbības memoranda NAT-I-9406A pielikumu papildinājumu pieņemšanu; un

               b)

               Sadarbības memoranda NAT-I-9406A pielikumu un minēto pielikumu papildinājumu grozījumu pieņemšanu.

         5. pants
   Neskarot šā lēmuma 4. pantu, Komisija var veikt visas attiecīgās darbības saskaņā ar Sadarbības memoranda NAT-I-9406A III, IV, V, VII un VIII pantu.
   6. pants
   Komisija pārstāv Savienību apspriedēs saskaņā ar Sadarbības memoranda NAT-I-9406A XI pantu.
   7. pants
   Komisija regulāri informē Padomi par Sadarbības memoranda NAT-I-9406A īstenošanas virzību.
   8. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2017. gada 7. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         A. ANVELT

      (1)  Sadarbības memorands NAT-I-9406 starp Amerikas Savienotajām Valstīm un Eiropas Savienību (OV L 89, 5.4.2011., 3. lpp.).

      (2)  1. grozījuma parakstīšanas dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/539 (2018. gada 20. marts) par to, lai noslēgtu Divpusējo nolīgumu starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm par prudenciālās uzraudzības pasākumiem attiecībā uz apdrošināšanu un pārapdrošināšanu

text:
               6.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 90/36

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/539
   (2018. gada 20. marts)
   par to, lai noslēgtu Divpusējo nolīgumu starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm par prudenciālās uzraudzības pasākumiem attiecībā uz apdrošināšanu un pārapdrošināšanu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu saistībā ar 218. panta 6. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu (1),
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Padomes Lēmumu (ES) 2017/1792 (2), Divpusējais nolīgums starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm par prudenciālās uzraudzības pasākumiem attiecībā uz apdrošināšanu un pārapdrošināšanu (“nolīgums”) tika parakstīts 2017. gada 22. septembrī, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk.

               (2)

               Līdz ar nolīguma noslēgšanu tiks palielināta regulatīvā noteiktība apdrošināšanas un pārapdrošināšanas tiesiskā regulējuma piemērošanā attiecībā uz apdrošinātājiem un pārapdrošinātājiem, kuri darbojas Savienībā un Amerikas Savienotajās Valstīs, kā arī, uzraudzības iestādēm sadarbojoties informācijas apmaiņas jomā, tiks uzlabota apdrošinājuma ņēmēju un citu patērētāju tiesību aizsardzība.

               (3)

               Nolīgums būtu jāapstiprina,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek apstiprināts Divpusējais nolīgums starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm par prudenciālās uzraudzības pasākumiem attiecībā uz apdrošināšanu un pārapdrošināšanu (3).
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz nolīguma 8. pantā paredzēto paziņojumu (4).
   3. pants
   Komisija pārstāv Savienību nolīguma 7. pantā paredzētajā Apvienotajā komitejā pēc Padomes Finanšu pakalpojumu jautājumu darba grupas viedokļu uzklausīšanas un informē minēto darba grupu, kad vien tas ir nepieciešams, bet ne retāk kā vienu reizi gadā, par nolīguma īstenošanā panākto progresu.
   4. pants
   Jebkuras nostājas, kuras jāpauž Savienības vārdā, pieņem saskaņā ar Līgumiem, un tādējādi tās pieņem Padome, kā tas noteikts Līguma par Eiropas Savienību 16. panta 1. punktā vai Līguma par Eiropas Savienības darbību 218. panta 9. punktā.
   5. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2018. gada 20. martā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         E. ZAHARIEVA

      (1)  2018. gada 1. marta piekrišana (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēta).

      (2)  Padomes Lēmums (ES) 2017/1792 (2017. gada 29. maijs) par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Divpusējo nolīgumu starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm par prudenciālās uzraudzības pasākumiem attiecībā uz apdrošināšanu un pārapdrošināšanu (OV L 258, 6.10.2017., 1. lpp.).

      (3)  Nolīgums ir publicēts OV L 258, 6.10.2017., 4. lpp. kopā ar lēmumu par tā parakstīšanu un provizorisko piemērošanu.

      (4)  Nolīguma spēkā stāšanās dienu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.


title: Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2018/547 (2018. gada 27. marts) ar kuru ieceļ struktūrvienību vadītājus deleģēto pašu kapitāla lēmumu pieņemšanai (ECB/2018/11)

text:
               6.4.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 90/110

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS (ES) 2018/547
   (2018. gada 27. marts)
   ar kuru ieceļ struktūrvienību vadītājus deleģēto pašu kapitāla lēmumu pieņemšanai (ECB/2018/11)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS VALDE,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 11.6. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas Lēmumu (ES) 2017/933 (2016. gada 16. novembris) par ar uzraudzības uzdevumiem saistītu juridisku instrumentu pieņemšanas pilnvaru deleģēšanas vispārējo regulējumu (ECB/2016/40) (1) un jo īpaši tā 4. un 5. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Centrālās bankas Lēmumu (ES) 2018/546 (2018. gada 15. marts) par pašu kapitāla lēmumu pieņemšanas pilnvaru deleģēšanu (ECB/2018/10) (2) un jo īpaši tās 2. pantu,
   ņemot vērā Lēmumu ECB/2004/2 (2004. gada 19. februāris), ar ko pieņem Eiropas Centrālās bankas Reglamentu (3), un jo īpaši tā 10. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Lai nodrošinātu ievērojamo skaitu lēmumu, kurus Eiropas Centrālajai bankai (ECB) jāpieņem, lai izpildītu savus uzraudzības uzdevumus, izveidota procedūra noteiktu deleģēto lēmumu pieņemšanai.

               (2)

               Deleģēšanas lēmums stājas spēkā pēc tam, kad ECB Valde pieņēmusi lēmumu, ar kuru ieceļ vienu vai vairākus struktūrvienību vadītājus lēmumu pieņemšanai, pamatojoties uz minēto deleģēšanas lēmumu.

               (3)

               Ieceļot struktūrvienību vadītājus, ECB Valdei būtu jāņem vērā deleģēšanas lēmuma nozīmīgums un to adresātu skaits, kuriem jānosūta deleģētie lēmumi.

               (4)

               Notikusi apspriešanās ar Uzraudzības valdes priekšsēdētāju par struktūrvienību vadītājiem, kuriem būtu jādeleģē pilnvaras pieņemt pašu kapitāla lēmumus.

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Deleģētie pašu kapitāla lēmumi
   Deleģētos lēmumus saskaņā ar Lēmuma (ES) 2018/546 (ECB/2018/10) 2. pantu pieņem kāds no šādiem struktūrvienību vadītājiem:

               a)

               Mikrolīmeņa uzraudzības I ģenerāldirektorāta ģenerāldirektors, ja attiecīgās uzraudzītās iestādes vai grupas uzraudzību veic Mikrolīmeņa uzraudzības I ģenerāldirektorāts;

               b)

               Mikrolīmeņa uzraudzības II ģenerāldirektorāta ģenerāldirektors, ja attiecīgās uzraudzītās iestādes vai grupas uzraudzību veic Mikrolīmeņa uzraudzības II ģenerāldirektorāts; vai

               c)

               ja ģenerāldirektors nav pieejams, tos pieņem ģenerāldirektora vietnieks.

         2. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Frankfurtē pie Mainas, 2018. gada 27. martā

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI

      (1)  OV L 141, 1.6.2017., 14. lpp.

      (2)  Sk. šī Oficiālā Vēstneša 105. lpp.

      (3)  OV L 80, 18.3.2004., 33. lpp.


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/900 (2018. gada 25. jūnijs), ar ko groza Lēmumu 2013/184/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Mjanmu/Birmu

text:
               25.6.2018

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               LI 160/9

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2018/900
   (2018. gada 25. jūnijs),
   ar ko groza Lēmumu 2013/184/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Mjanmu/Birmu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 29. pantu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               2013. gada 22. aprīlī Padome pieņēma Lēmumu 2013/184/KĀDP (1) par ierobežojošiem pasākumiem pret Mjanmu/Birmu.

               (2)

               2018. gada 26. februārī Padome pieņēma secinājumus, kuros nosodīja to, ka turpinās plaši, sistemātiski, smagi cilvēktiesību pārkāpumi, ko īsteno Mjanmas/Birmas militārie un drošības spēki. Secinājumos tika aicināts nākt klajā ar priekšlikumiem mērķtiecīgiem ierobežojošiem pasākumiem pret Mjanmas bruņoto spēku (Tatmadaw) augstākā ranga virsniekiem.

               (3)

               2018. gada 26. aprīlī Padome pieņēma Lēmumu (KĀDP) 2018/655 (2), kurā paredzēts tiesiskais regulējums mērķtiecīgiem ierobežojošiem pasākumiem pret konkrētām fiziskām personām Mjanmas bruņotajos spēkos (Tatmadaw) un Robežsardzes policijā, kas ir atbildīgas par smagiem cilvēktiesību aizskārumiem, par šķēršļu likšanu humānās palīdzības sniegšanai tiem civiliedzīvotājiem, kuriem tā ir vajadzīga, un par šķēršļu likšanu neatkarīgas izmeklēšanas veikšanai par iespējamiem smagiem cilvēktiesību aizskārumiem vai pārkāpumiem.

               (4)

               Ņemot vērā situāciju Mjanmā/Birmā un to, ka daļa Mjanmas bruņoto spēku (Tatmadaw) un Robežsardzes policijas ir atbildīga par cilvēktiesību aizskārumiem, to fizisko un juridisko personu, vienību un struktūru sarakstā, kurām piemēro ierobežojošus pasākumus un kuras ir uzskaitītas Lēmuma 2013/184/KĀDP pielikumā, būtu jāiekļauj septiņas personas.

               (5)

               Būtu attiecīgi jāgroza Lēmuma 2013/184/KĀDP pielikums,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmuma 2013/184/KĀDP pielikumu groza tā, kā izklāstīts šā lēmuma pielikumā.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Luksemburgā, 2018. gada 25. jūnijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         F. MOGHERINI

      (1)  Padomes Lēmums 2013/184/KĀDP (2013. gada 22. aprīlis) par ierobežojošiem pasākumiem pret Mjanmu/Birmu un ar ko atceļ Lēmumu 2010/232/KĀDP (OV L 111, 23.4.2013., 75. lpp.).

      (2)  Padomes Lēmums (KĀDP) 2018/655 (2018. gada 26. aprīlis), ar ko groza Lēmumu 2013/184/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Mjanmu/Birmu (OV L 108, 27.4.2018., 29. lpp.).

      PIELIKUMS
      Turpmāk minētās personas tiek pievienotas fizisko un juridisko personu, vienību un struktūru sarakstam, kas izklāstīts Lēmuma 2013/184/KĀDP pielikumā.

                     “Vārds, uzvārds

                     Identifikācijas informācija

                     Pamatojums

                     Sarakstā iekļaušanas datums

                     1.

                     Aung Kyaw Zaw

                     Dzimšanas datums: 1961. gada 20. augusts
                     Pases Nr.: DM000826
                     Izsniegšanas datums: 2011. gada 22. novembris
                     Derīguma termiņš: 2021. gada 21. novembris
                     Valsts identifikācijas numurs: BC 17444

                     Ģenerālleitnants Aung Kyaw Zaw bija Mjanmas bruņoto spēku (Tatmadaw) Īpašo operāciju 3. biroja komandieris no 2015. gada augusta līdz 2017. gada beigām. Īpašo operāciju 3. birojs pārraudzīja Rietumu pavēlniecību, un tādā ziņā ģenerālleitnants Aung Kyaw Zaw ir atbildīgs par nežēlīgajiem nodarījumiem un smagajiem cilvēktiesību aizskārumiem, ko minētajā laikposmā īstenoja Rietumu pavēlniecība pret rohindžu tautības iedzīvotājiem Rakhainas štatā. Starp tādiem minama nelikumīga nonāvēšana, seksuāla vardarbība un sistemātiska rohindžu mājokļu un ēku dedzināšana.

                     25.6.2018.

                     2.

                     Maung Maung Soe

                     Dzimšanas datums: 1964. gada marts
                     Valsts identifikācijas numurs: Tatmadaw Kyee 19571

                     Ģenerālmajors Maung Maung Soe bija Mjanmas bruņoto spēku (Tatmadaw) Rietumu pavēlniecības komandieris no 2016. gada oktobra līdz 2017. gada 10. novembrim un pārraudzīja militārās operācijas Rakhainas štatā. Tādā ziņā viņš ir atbildīgs par nežēlīgajiem nodarījumiem un smagajiem cilvēktiesību aizskārumiem, ko minētajā laikposmā īstenoja Rietumu pavēlniecība pret rohindžu tautības iedzīvotājiem Rakhainas štatā. Starp tādiem minama nelikumīga nonāvēšana, seksuāla vardarbība un sistemātiska rohindžu mājokļu un ēku dedzināšana.

                     25.6.2018.

                     3.

                     Than Oo

                     Dzimšanas datums: 1973. gada 12. oktobris
                     Valsts identifikācijas numurs: BC 25723

                     Brigādes ģenerālis Than Oo ir Mjanmas bruņoto spēku (Tatmadaw) 99. vieglo kājnieku divīzijas komandieris. Tādā ziņā viņš ir atbildīgs par nežēlīgajiem nodarījumiem un smagajiem cilvēktiesību aizskārumiem, ko 2017. gada otrajā pusgadā īstenoja 99. vieglo kājnieku divīzija pret rohindžu tautības iedzīvotājiem Rakhainas štatā. Starp tādiem minama nelikumīga nonāvēšana, seksuāla vardarbība un sistemātiska rohindžu mājokļu un ēku dedzināšana.

                     25.6.2018.

                     4.

                     Aung Aung

                     Valsts identifikācijas numurs: BC 23750

                     Brigādes ģenerālis Aung Aung ir Mjanmas bruņoto spēku (Tatmadaw) 33. vieglo kājnieku divīzijas komandieris. Tādā ziņā viņš ir atbildīgs par nežēlīgajiem nodarījumiem un smagajiem cilvēktiesību aizskārumiem, ko 2017. gada otrajā pusgadā īstenoja 33. vieglo kājnieku divīzija pret rohindžu tautības iedzīvotājiem Rakhainas štatā. Starp tādiem minama nelikumīga nonāvēšana, seksuāla vardarbība un sistemātiska rohindžu mājokļu un ēku dedzināšana.

                     25.6.2018.

                     5.

                     Khin Maung Soe

                     Ģenerālmajors Khin Maung Soe ir Mjanmas bruņoto spēku (Tatmadaw) 15. vieglo kājnieku divīzijas komandieris; divīzijai ir pakļauts 564. kājnieku bataljons. Tādā ziņā viņš ir atbildīgs par nežēlīgajiem nodarījumiem un smagajiem cilvēktiesību aizskārumiem, ko 2017. gada otrajā pusgadā pret rohindžu tautības iedzīvotājiem Rakhainas štatā īstenoja 15. vieglo kājnieku divīzija un jo īpaši 564. kājnieku bataljons. Starp tādiem minama nelikumīga nonāvēšana, seksuāla vardarbība un sistemātiska rohindžu mājokļu un ēku dedzināšana.

                     25.6.2018.

                     6.

                     Thura San Lwin

                     Dzimšanas datums: 1957. gads

                     Brigādes ģenerālis Thura San Lwin bija Robežsardzes policijas komandieris laikā no 2016. gada oktobra līdz 2017. gada oktobra sākumam. Tādā ziņā viņš ir atbildīgs par nežēlīgajiem nodarījumiem un smagajiem cilvēktiesību aizskārumiem, ko minētajā laikposmā īstenoja Robežsardzes policija pret rohindžu tautības iedzīvotājiem Rakhainas štatā. Starp tādiem minama nelikumīga nonāvēšana un sistemātiska rohindžu mājokļu un ēku dedzināšana.

                     25.6.2018.

                     7.

                     Thant Zin Oo

                        Thant Zin Oo ir Drošības policijas 8. bataljona komandieris. Tādā ziņā viņš ir atbildīgs par nežēlīgajiem nodarījumiem un smagajiem cilvēktiesību aizskārumiem, ko 2017. gada otrajā pusgadā īstenoja Drošības policijas 8. bataljons pret rohindžu tautības iedzīvotājiem Rakhainas štatā. Starp smagajiem cilvēktiesību aizskārumiem minama nelikumīga nonāvēšana un sistemātiska rohindžu mājokļu un ēku dedzināšana. Minētie pārkāpumi tika izdarīti kopā ar Mjanmas bruņoto spēku (Tatmadaw) 33. vieglo kājnieku divīziju, ko vada brigādes ģenerālis Aung Aung, un ar tās tiešu atbalstu. Tāpēc Thant Zin Oo ir saistīts ar sarakstā iekļautu personu, brigādes ģenerāli Aung Aung.

                     25.6.2018.”


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/1215 (2018. gada 16. jūlijs) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm

text:
                  5.9.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 224/4

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1215
         (2018. gada 16. jūlijs)
         par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 148. panta 2. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu (1),
         ņemot vērā Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejas atzinumu (2),
         pēc apspriešanās ar Reģionu komiteju,
         ņemot vērā Nodarbinātības komitejas atzinumu (3),
         tā kā:

                     (1)

                     Lai sasniegtu mērķus par pilnīgu nodarbinātību un sociālo attīstību, kuri izklāstīti Līguma par Eiropas Savienību 3. pantā, dalībvalstīm un Savienībai jāizstrādā koordinēta stratēģija nodarbinātības jomā, īpaši atbalstot kvalificētu, mācītu un pielāgoties spējīgu darbaspēku, kā arī tādus darba tirgus, kas spēj reaģēt uz pārmaiņām ekonomikā. Dalībvalstīm, ņemot vērā valstu praksi attiecībā uz darba devēju un darba ņēmēju atbildību, nodarbinātības veicināšana jāuzskata par vispārsvarīgu jautājumu un sava darbība šajā sakarā jākoordinē Padomē.

                     (2)

                     Savienībai ir jāapkaro sociālā atstumtība un diskriminācija un jāsekmē sociālais taisnīgums un aizsardzība, kā arī sieviešu un vīriešu līdztiesība. Nosakot un īstenojot politiku un darbības, Savienībai ir jāņem vērā prasības, kas saistītas ar augsta nodarbinātības līmeņa veicināšanu, atbilstīga sociālās aizsardzības līmeņa nodrošināšanu, nabadzības un sociālās atstumtības apkarošanu un augsta līmeņa izglītību un mācībām.

                     (3)

                     Saskaņā ar Līgumu par Eiropas Savienības darbību Savienība ir izstrādājusi un īstenojusi politikas koordinēšanas instrumentus fiskālās, makroekonomiskās un strukturālās politikas jomās. Pašreizējās dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnes, kas ir daļa no šiem instrumentiem, kopā ar dalībvalstu un Savienības ekonomikas politikas vispārējām pamatnostādnēm, kas noteiktas Padomes Ieteikumā (ES) 2015/1184 (4), veido Integrētās pamatnostādnes stratēģijas “Eiropa 2020” īstenošanai. Tām, paturot prātā dalībvalstu savstarpējo atkarību, jānosaka, kā dalībvalstīs un Savienībā īstenot politiku. Šīs koordinētās Eiropas un valstu politikas un reformu rezultātā būtu jāspēj izstrādāt atbilstošu vispārēju ekonomikas un sociālās politikas risinājumu kopumu, kam savukārt būtu jārada pozitīvi blakusefekti.

                     (4)

                     Nodarbinātības politikas pamatnostādnes ir saskaņotas ar Stabilitātes un izaugsmes paktu, spēkā esošajiem Savienības tiesību aktiem un dažādām Savienības iniciatīvām, tostarp Padomes Ieteikumu (2013. gada 22. aprīlis) par garantijas jauniešiem izveidi (5), Padomes Ieteikumu (2016. gada 15. februāris) par ilgstošo bezdarbnieku integrāciju darba tirgū (6), Padomes Ieteikumu (2016. gada 19. decembris) par prasmju pilnveides ceļiem (7) un Padomes Ieteikumu (2018. gada 15. marts) par Eiropas satvaru kvalitatīvai un rezultatīvai māceklībai (8).

                     (5)

                     Eiropas pusgads apvieno šos dažādos instrumentus visaptverošā satvarā integrētai daudzpusējai ekonomikas, budžeta, nodarbinātības un sociālās politikas uzraudzībai un tiecas uz to, lai tiktu sasniegti stratēģijas “Eiropa 2020” mērķi, tostarp mērķi nodarbinātības, izglītības un nabadzības mazināšanas jomā, kas noteikti Padomes Lēmumā 2010/707/ES (9). Veicinot politikas mērķus stimulēt investīcijas, veikt strukturālas reformas un nodrošināt atbildīgu fiskālo politiku, Eiropas pusgads kopš 2015. gada ir ticis arī pastāvīgi stiprināts un optimizēts. Jo īpaši ir stiprināta tā nodarbinātības un sociālā ievirze un padziļināts dialogs ar dalībvalstīm, sociālajiem partneriem un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem.

                     (6)

                     Savienības atlabšana no ekonomikas krīzes sekmē pozitīvas tendences darba tirgū, tomēr dalībvalstīs un starp tām saglabājas būtiskas problēmas un atšķirības ekonomikas un sociālo rezultātu ziņā. Krīze uzskatāmi parādīja dalībvalstu ekonomikas un darba tirgu ciešo savstarpējo atkarību. Patlaban galvenais uzdevums ir virzīt Savienību uz gudru, ilgtspējīgu un integrējošu izaugsmi un jaunu darbvietu izveidi. Tālab ir nepieciešama koordinēta, vērienīga un efektīva politikas rīcība gan Savienības, gan valstu līmenī saskaņā ar LESD un Savienības noteikumiem par ekonomikas pārvaldību. Kombinējot pasākumus piedāvājuma un pieprasījuma jomā, šādai politikas rīcībai būtu jāpalielina investīcijas, jāatjauno apņemšanās pareizā secībā veikt strukturālas reformas, kas uzlabotu produktivitāti, izaugsmi, sociālo kohēziju un ekonomikas noturību satricinājumu gadījumos, un jāievēro fiskālā atbildība, vienlaikus ņemot vērā tās ietekmi uz nodarbinātību un sociālo jomu.

                     (7)

                     Reformās darba tirgū, tostarp valstu mehānismos darba samaksas noteikšanai, būtu jāievēro valstu sociālā dialoga prakse un būtu jānodrošina iespējas, kas vajadzīgas, lai ņemtu vērā daudzveidīgos sociālekonomiskos jautājumus, tostarp uzlabojumi saistībā ar konkurētspēju, darbvietu izveidi, mūžizglītības un mācību politiku, kā arī reālajiem ienākumiem.

                     (8)

                     Dalībvalstīm un Savienībai būtu arī jāpievēršas jautājumam, kas saistīts ar ekonomikas un finanšu krīzes sociālajām sekām, un jātiecas veidot iekļaujošu sabiedrību, kurā cilvēkiem ir iespējas paredzēt un pārvaldīt pārmaiņas un kurā viņi var aktīvi piedalīties sabiedriskajā dzīvē un ekonomikā, kā uzsvērts Komisijas Ieteikumā 2008/867/EK (10). Būtu jāķeras pie nevienlīdzības un diskriminācijas jautājuma risināšanas. Būtu jānodrošina visiem piekļuve un iespējas un būtu jāsamazina (tostarp bērnu) nabadzība un sociālā atstumtība, jo īpaši nodrošinot darba tirgu un sociālās aizsardzības sistēmu efektīvu darbību un likvidējot šķēršļus, kas kavē izglītību, mācības un dalību darba tirgū, tostarp investīcijas agrīnajā pirmsskolas izglītībā un aprūpē. Būtu jāturpina realizēt personu ar invaliditāti potenciālu ekonomikas izaugsmes un sociālās attīstības veicināšanā. Tā kā Savienības darbvietās aizvien plašāk tiek izmantoti jauni ekonomikas un uzņēmējdarbības modeļi, mainās arī darba tiesiskās attiecības. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, lai darba tiesiskās attiecības, kas izriet no jaunām darba formām, saglabātu un stiprinātu Eiropas sociāli modeli.

                     (9)

                     Pēc visaptverošas un plašas sabiedriskās apspriešanas Eiropas Parlaments, Padome un Komisija 2017. gada 17. novembrī parakstīja Iestāžu kopīgu proklamāciju par Eiropas sociālo tiesību pīlāru (11). Pīlārs nosaka 20 principus un tiesības, kas nepieciešami labi funkcionējošu un taisnīgu darba tirgu un sociālās drošības sistēmu atbalstam. Tie ir strukturēti trijās kategorijās: vienlīdzīgas iespējas un piekļuve darba tirgum, taisnīgi darba apstākļi un sociālā aizsardzība un iekļaušana. Pīlārs veido pamatprincipu kopumu, kas palīdzēs pārraudzīt dalībvalstu nodarbinātības un sociālos rādītājus, veicinās reformas valstu līmenī un kalpos kā virzienrādītājs konverģences atjaunošanai visā Eiropā. Ņemot vērā šo principu nozīmi struktūrpolitikas koordinēšanā, nodarbinātības pamatnostādnes ir saskaņotas ar Eiropas sociālo tiesību pīlāra principiem.

                     (10)

                     Eiropas sociālo tiesību pīlāru papildina rezultātu apkopojums, kam, sekojot līdzi tendencēm un darbības rezultātiem dalībvalstīs, būtu jāsniedz pārskats par pīlāra īstenošanu un virzību un jānovērtē virzība uz augšupēju sociālekonomisko konverģenci. Šī analīze attiecīgā gadījumā tiks izmantota Eiropas ekonomikas politikas koordinēšanas pusgadam.

                     (11)

                     Integrētās pamatnostādnes būtu jāizmanto par pamatu konkrētām valstīm sagatavotiem ieteikumiem, kurus Padome var adresēt dalībvalstīm. Dalībvalstīm būtu pilnībā jāizmanto Eiropas Sociālā fonda un citu Savienības fondu atbalsts, lai sekmētu nodarbinātību, sociālo iekļaušanu, darbaspēka prasmju pilnveidi, mūžizglītību un izglītību un uzlabotu valsts pārvaldi. Lai gan Integrētās pamatnostādnes ir adresētas dalībvalstīm un Savienībai, tās būtu jāīsteno partnerībā ar visām valsts, reģionālajām un vietējām iestādēm, šajā darbībā cieši iesaistot parlamentus, kā arī sociālos partnerus un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjus.

                     (12)

                     Nodarbinātības komitejai un Sociālās aizsardzības komitejai saskaņā ar attiecīgām Līgumos paredzētām pilnvarām būtu jāuzrauga, kā attiecīgā politika tiek īstenota, raugoties no nodarbinātības politikas pamatnostādņu aspekta. Šīm komitejām un citām Padomes darba sagatavošanas struktūrām, kas iesaistītas ekonomikas un sociālās politikas koordinēšanā, būtu jāstrādā cieši kopā. Būtu jāuztur politikas dialogs starp Eiropas Parlamentu, Padomi un Komisiju, jo īpaši par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm,

                     (13)

                     Ir notikusi apspriešanās ar Sociālās aizsardzības komiteju,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo tiek pieņemtas pielikumā izklāstītās dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnes. Šīs pamatnostādnes ir daļa no “Eiropa 2020” integrētajām pamatnostādnēm.

            2. pants
            Pielikumā izklāstītās pamatnostādnes dalībvalstis ņem vērā to nodarbinātības politikā un reformu programmās, par kurām ziņojumus iesniedz saskaņā ar LESD 148. panta 3. punktu.

            3. pants
            Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.

            Briselē, 2018. gada 16. jūlijā

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               J. BOGNER-STRAUSS

            (1)  2018. gada 19. aprīļa atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

            (2)  2018. gada 14. marta atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

            (3)  2018. gada 3. maija atzinums (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).

            (4)  Padomes Ieteikums (ES) 2015/1184 (2015. gada 14. jūlijs) par vispārējām pamatnostādnēm dalībvalstu un Eiropas Savienības ekonomikas politikai (OV L 192, 18.7.2015., 27. lpp.).

            (5)  OV C 120, 26.4.2013., 1. lpp.

            (6)  OV C 67, 20.2.2016., 1. lpp.

            (7)  OV C 484, 24.12.2016., 1. lpp.

            (8)  OV C 153, 2.5.2018., 1. lpp.

            (9)  Padomes Lēmums 2010/707/ES (2010. gada 21. oktobris) par dalībvalstu nodarbinātības politikas pamatnostādnēm (OV L 308, 24.11.2010., 46. lpp.).

            (10)  Komisijas Ieteikums (2008. gada 3. oktobris) par tādu cilvēku aktīvu integrāciju, kuri ir atstumti no darba tirgus (OV L 307, 18.11.2008., 11. lpp.)

            (11)  OV C 428, 13.12.2017., 10. lpp.

            PIELIKUMS
            5. pamatnostādne. Palielināt pieprasījumu pēc darbaspēka
            Sekmējot atbildīgu uzņēmējdarbību un patiesu pašnodarbinātību un jo īpaši atbalstot mazo uzņēmumu un mikrouzņēmumu izveidi un izaugsmi, dalībvalstīm būtu jāveicina kvalitatīvu darbvietu izveide, tostarp samazinot šķēršļus, ar kuriem uzņēmumi sastopas darbinieku nolīgšanā. Dalībvalstīm būtu aktīvi jāveicina sociālā ekonomika un jāsekmē sociālā inovācija. Dalībvalstīm būtu jāveicina tādas novatoriskas darba formas, kas rada kvalitatīvu darbvietu iespējas.
            Būtu jāpārorientē nodokļu slogs, darbaspēka aplikšanu ar nodokļiem aizstājot ar citiem nodokļu iekasēšanas veidiem, kuri – ņemot vērā nodokļu sistēmas pārdales ietekmi – mazākā mērā kaitē nodarbinātībai un izaugsmei, kā arī vienlaikus jāveido tāda ieņēmumu politika, kas nodrošina adekvātu sociālo aizsardzību, un izdevumi jānovirza izaugsmes veicināšanai.
            Dalībvalstīm, respektējot sociālo partneru autonomiju, būtu jāveicina tādu pārredzamu un paredzamu algu noteikšanas mehānismu izmantošana, kas ļauj darba atalgojumu salāgot ar ražīguma attīstības tendencēm un nodrošina taisnīgu atalgojumu pienācīgam dzīves standartam. Šajos mehānismos būtu jāņem vērā prasmju līmeņu un ekonomisko darbības rezultātu atšķirības starp reģioniem, nozarēm un uzņēmumiem. Ievērojot valstu praksi, dalībvalstīm un sociālajiem partneriem būtu jānodrošina adekvāts minimālās algas līmenis, ņemot vērā tā ietekmi uz konkurētspēju, darbvietu izveidi un nodarbinātu personu nabadzību.
            6. pamatnostādne. Stiprināt darbaspēka piedāvājumu un uzlabot piekļuvi nodarbinātībai, prasmēm un kompetencēm
            Saistībā ar tehnoloģijas, vides un demogrāfiskajām izmaiņām dalībvalstīm sadarbībā ar sociālajiem partneriem būtu jāveicina ražīgums un nodarbināmība, visā cilvēka darba dzīves laikā pienācīgi nodrošinot attiecīgas zināšanas, prasmes un kompetences, kas atbilst pašreizējām un nākotnes darba tirgus vajadzībām. Dalībvalstīm būtu jāveic vajadzīgās investīcijas gan formālās izglītības, gan tālākizglītības un tālākapmācības (mūžizglītības) jomā. Tām būtu jāsadarbojas ar sociālajiem partneriem, izglītības un apmācības pakalpojumu sniedzējiem, uzņēmumiem un citām ieinteresētajām personām, lai izglītības un apmācības sistēmās novērstu strukturālās nepilnības, nodrošinātu kvalitatīvu un iekļaujošu vispārīgo un profesionālo izglītību un mūžizglītību. Tām būtu jātiecas nodrošināt, lai darba maiņas gadījumā tiktu pārceltas tiesības uz apmācību. Tādējādi būtu jāpanāk, ka ikvienam ir iespēja labāk paredzēt darba tirgus vajadzības un tām pielāgoties un veiksmīgi nomainīt darbu, līdz ar to palielinot arī vispārējo ekonomikas noturību satricinājumu gadījumos.
            Dalībvalstīm izglītības, tostarp agrīnas pirmsskolas izglītības, jomā būtu jāveicina visiem vienlīdzīgas iespējas. Tām būtu jāpaaugstina vispārējais izglītības līmenis, jo īpaši vismazāk kvalificētajiem un izglītojamajiem no nelabvēlīgas vides. Tām būtu jānodrošina augstas kvalitātes mācību rezultāti, jāuzlabo pamatprasmes, jāsamazina to jauniešu skaits, kuri mācības pārtrauc priekšlaicīgi, un jāpaaugstina pieaugušo dalība tālākizglītībā un tālākapmācībā. Dalībvalstīm savās profesionālās izglītības un apmācības sistēmās būtu jāstiprina mācīšanās darbavietā (tostarp izmantojot kvalitatīvu un efektīvu māceklību), jāuzlabo terciārās izglītības atbilstība darba tirgus vajadzībām, jāuzlabo prasmju uzraudzība un prognozēšana, jāpanāk prasmju lielāka redzamība un salīdzināmība un jāsekmē tādu prasmju un kompetenču atzīšana un akreditēšana, kas iegūtas ārpus formālās izglītības un apmācības. Tām būtu jāuzlabo un jāpaplašina elastīgu profesionālās tālākizglītības un tālākapmācības iespēju piedāvājums un izmantojums. Izveidojot prasmju pilnveides ceļus (tas ietver prasmju novērtēšanu, piedāvājumu izglītības un apmācību jomā, kas saskan ar darba tirgus iespējām, un apgūto prasmju atzīšanu un akreditēšanu) un tādējādi uzlabojot kvalitatīvu mācību iespēju pieejamību un izmantošanu, dalībvalstīm būtu jāatbalsta arī mazprasmīgi pieaugušie, lai tie varētu saglabāt vai uzlabot savu nodarbināmību ilgtermiņā.
            Būtu jārisina bezdarba un neaktivitātes jautājums, tostarp sniedzot efektīvu, savlaicīgu, koordinētu un individuāli pielāgotu palīdzību, kuras pamatā būtu atbalsts saistībā ar darba meklēšanu, apmācībām un pārkvalificēšanos. Lai būtiski samazinātu un novērstu ilgstošu un strukturālu bezdarbu, būtu jāizstrādā visaptverošas stratēģijas, kas ietver padziļinātu individuālo novērtējumu ne vēlāk kā 18 mēnešus pēc nonākšanas bezdarbnieka statusā. Jauniešu bezdarbam un jautājumam par tiem jauniešiem, kas nav nodarbināti, nemācās vai neapgūst arodu, būtu jāturpina pievērsties ar priekšlaicīgas mācību pārtraukšanas novēršanu un strukturāliem uzlabojumiem pārejā no mācībām uz darbu, tostarp pilnībā īstenojot Garantiju jauniešiem (1).
            Dalībvalstīm būtu jātiecas novērst šķēršļus un destimulējošos faktorus un jānodrošina stimuli dalībai darba tirgū, jo īpaši tajā sabiedrības daļā, kas ir visvairāk attālināta no darba tirgus. Dalībvalstīm būtu jāatbalsta un jāpielāgo darba vide personām ar invaliditāti, tostarp izmantojot mērķtiecīgu finansiālu atbalstu un pakalpojumus, kas ļauj minētajām personām piedalīties darba tirgū un sabiedrības dzīvē.
            Dalībvalstīm būtu jānodrošina dzimumu līdztiesība un lielāka sieviešu dalība darba tirgū, tostarp nodrošinot vienlīdzīgas iespējas un karjeras izaugsmi un novēršot šķēršļus dalībai. Būtu jārisina jautājums par no dzimuma atkarīgas darba samaksas atšķirību, tostarp par vienādu vai tikpat vērtīgu darbu nodrošinot vienādu darba samaksu. Būtu jāsekmē darba, ģimenes un privātās dzīves saskaņošana gan sievietēm, gan vīriešiem, jo īpaši nodrošinot piekļuvi ilgtermiņa aprūpes pakalpojumiem un kvalitatīvas agrīnas pirmsskolas izglītības un aprūpes pakalpojumiem par pieņemamu cenu. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka bērnu vecākiem un citām personām ar aprūpes pienākumiem ir iespēja izmantot piemērotu atvaļinājumu ģimenes apstākļu dēļ un elastīgu darba režīmu, kas tiem ļautu panākt līdzsvaru starp darbu, ģimenes un privāto dzīvi un sekmētu tādu šo tiesību izmantošanu, kas būtu līdzsvarota sieviešu un vīriešu vidū.
            7. pamatnostādne. Uzlabot darba tirgu darbību un sociālā dialoga efektivitāti
            Lai gūtu labumu no dinamiska un produktīva darbaspēka un jauniem darba organizācijas un uzņēmējdarbības modeļiem, dalībvalstīm būtu jāsadarbojas ar sociālajiem partneriem jautājumā par elastīgumu un drošības principiem, tiesību un pienākumu līdzsvarošanu. Tām būtu jāmazina un jānovērš darba tirgus segmentācija, jācīnās pret nedeklarētu darbu un jāveicina pāreja uz beztermiņa nodarbinātības formām. Nodarbinātības aizsardzības noteikumiem, darba tiesībām un iestādēm būtu jānodrošina gan piemērota vide, kas sekmē pieņemšanu darbā, gan tas, lai darba devējiem ir elastība, kas vajadzīga, lai ātri pielāgotos ekonomiskās situācijas izmaiņām, vienlaikus saglabājot darba ņēmējiem pienācīgu drošību un veselīgu, drošu un labi pielāgotu darba vidi. Būtu jānovērš tādu darba tiesisko attiecību veidošanās, kurās rodas nedroši darba apstākļi, tostarp apkarojot nestandarta līgumu ļaunprātīgu izmantošanu. Nepamatotas atlaišanas gadījumā vajadzētu būt nodrošinātām iespējām izmantot efektīvu un objektīvu strīdu risināšanas kārtību un tiesībām uz tiesisko aizsardzību, ieskaitot adekvātu kompensāciju.
            Ar politiku būtu jātiecas uzlabot un atbalstīt dalību darba tirgū, atbilstību starp piedāvājumu un pieprasījumu darba tirgū un pāreju uz darba tirgu. Dalībvalstīm būtu efektīvi jāaktivizē tie, kuri var piedalīties darba tirgū, un jāsniedz tiem šādas iespējas. Dalībvalstīm būtu jāstiprina aktīvas darba tirgus politikas efektivitāte, paplašinot tās mērķus, mērķauditorijas sasniegšanas pasākumus, tvērumu un nodrošinot politikas labāku sasaisti ar ienākumu atbalstu bezdarbniekiem, kamēr tie meklē darbu un pamatojoties uz viņu tiesībām un pienākumiem. Dalībvalstīm vajadzētu tiekties uz efektīvāku un lietderīgāku valsts nodarbinātības dienestu izveidi, nodrošinot savlaicīgu un individuāli pielāgotu atbalstu darba meklētājiem, atbalstot pieprasījumu darba tirgū un īstenojot rezultātu novērtēšanas sistēmas.
            Dalībvalstīm būtu jānodrošina bezdarbniekiem tiesības uz adekvātiem saprātīga ilguma bezdarbnieka pabalstiem atbilstoši viņu iemaksām un valsts noteikumiem par tiesībām pretendēt uz bezdarbnieka pabalstu. Šādiem pabalstiem nevajadzētu atņemt motivāciju ātri atgriezties darba tirgū, un tie būtu jāpapildina ar aktīva darba tirgus politiku.
            Lai uzlabotu nodarbināmībai vajadzīgās prasmes un pilnībā izmantotu Eiropas darba tirgus potenciālu, būtu jāveicina izglītojamo un darba ņēmēju mobilitāte. Būtu jānovērš mobilitātei traucējoši šķēršļi izglītībā un apmācībā, saistībā ar aroda vai privātām pensijām un profesionālo kvalifikāciju atzīšanā. Dalībvalstīm vajadzētu rīkoties, lai nodrošinātu, ka administratīvās procedūras nekļūst par nevajadzīgu šķērsli tiem darba ņēmējiem no citām dalībvalstīm, kuri iesaistās nodarbinātībā. Vienlaikus dalībvalstīm būtu jānovērš spēkā esošo noteikumu ļaunprātīga izmantošana un jārisina problēma, kas saistīta ar iespējamu intelektuālā darbaspēka emigrāciju no dažiem reģioniem.
            Balstoties uz jau esošo valstu praksi un lai panāktu efektīvāku sociālo dialogu un sasniegtu labākus sociālekonomiskos rezultātus, nodarbinātības, sociālās jomas un attiecīgā gadījumā ekonomikas reformu un politikas izstrādē un īstenošanā dalībvalstīm būtu jānodrošina savlaicīga un konstruktīva sociālo partneru iesaiste, tostarp atbalstot sociālo partneru spēju uzlabošanu. Sociālie partneri būtu jāmudina vest sarunas par kolektīviem līgumiem un slēgt šādus līgumus viņiem būtiskos jautājumos, pilnībā respektējot viņu autonomiju un tiesības uz kolektīvo rīcību.
            Vajadzības gadījumā un balstoties uz jau esošo valstu praksi, dalībvalstīm būtu jāņem vērā attiecīgo pilsoniskās sabiedrības organizāciju pieredze nodarbinātības un sociālajos jautājumos.
            8. pamatnostādne. Veicināt vienlīdzīgas iespējas visiem, sekmēt sociālo iekļaušanu un apkarot nabadzību
            Dalībvalstīm, ieviešot efektīvus pasākumus, kuri apkarotu visu veidu diskrimināciju un veicinātu darba tirgū nepietiekami pārstāvēto grupu iespēju vienlīdzību, būtu jāsekmē visiem pieejami iekļaujoši darba tirgi. Tām būtu jānodrošina, lai pret visiem neatkarīgi no dzimuma, rases vai etniskās izcelsmes, reliģijas vai pārliecības, invaliditātes, vecuma vai seksuālās orientācijas būtu vienāda attieksme attiecībā uz nodarbinātību, sociālo aizsardzību, izglītību un piekļuvi precēm un pakalpojumiem.
            Sekmējot sociālo iekļaušanu un augšupēju sociālo mobilitāti, stimulējot dalību darba tirgū un novēršot nevienlīdzību, tostarp izveidojot nodokļu un pabalstu sistēmas, dalībvalstīm būtu jāmodernizē sociālās aizsardzības sistēmas, lai nodrošinātu efektīvu, iedarbīgu, ilgtspējīgu un adekvātu aizsardzību visos personas mūža posmos. Vispārīgu pieeju papildināšana ar selektīvām pieejām uzlabos sociālās aizsardzības sistēmu efektivitāti. Sociālās aizsardzības sistēmu modernizācijas rezultātā vajadzētu uzlaboties to pieejamībai, ilgtspējai, adekvātumam un kvalitātei.
            Dalībvalstīm būtu jāizstrādā un jāīsteno preventīvas un integrētas stratēģijas, apvienojot tajās šādus trīs aktīvas iekļaušanas aspektus: adekvāts ienākumu atbalsts, iekļaujoši darba tirgi un piekļuve kvalitatīviem pakalpojumiem, kas atbilst individuālām vajadzībām. Sociālajām aizsardzības sistēmām būtu jānodrošina adekvāti minimālo ienākumu pabalsti ikvienam, kam trūkst pietiekamu līdzekļu, un, rosinot cilvēkus aktīvi piedalīties darba tirgū un sabiedrības dzīvē, jāveicina sociālā iekļaušana.
            Cenu ziņā pieņemamu, piekļūstamu un kvalitatīvu pakalpojumu – piemēram, agrīna pirmsskola izglītība un aprūpe, ārpusskolas aprūpe, izglītība, apmācība, mājokļi, veselības aprūpes pakalpojumi un ilgtermiņa aprūpe – pieejamība ir būtiska, lai nodrošinātu vienlīdzīgas iespējas visiem, tostarp sievietēm, bērniem un jauniešiem. Īpaša uzmanība būtu jāpievērš nabadzības un sociālās atstumtības apkarošanai, tostarp nodarbinātu personu un bērnu nabadzības samazināšanai. Dalībvalstīm būtu jānodrošina, ka ikvienam ir piekļuve būtiskajiem pakalpojumiem. Tiem, kam tas ir vajadzīgs vai kas ir neaizsargātā stāvoklī, dalībvalstīm būtu jānodrošina piekļuve adekvātai palīdzībai sociālo mājokļu vai mājokļu jomā. Bezpajumtniecības jautājums būtu jārisina atsevišķi. Būtu jāņem vērā personu ar invaliditāti īpašās vajadzības.
            Dalībvalstīm būtu jānodrošina savlaicīga piekļuve kvalitatīvai profilaktiskai un ārstnieciskai veselības aprūpei un ilgtermiņa aprūpei par pieņemamu cenu, vienlaikus ilgtermiņā nodrošinot to ilgtspēju.
            Saistībā ar dzīves ilguma palielināšanos un demogrāfiskajām izmaiņām dalībvalstīm būtu jānodrošina pensiju sistēmu adekvātums un ilgtspēja darba ņēmējiem un pašnodarbinātajām personām, sniedzot sievietēm un vīriešiem vienlīdzīgas iespējas iegūt pensiju tiesības, tostarp izmantojot papildu shēmas, lai garantētu adekvātus ienākumus. Pensiju reformas būtu jāatbalsta ar pasākumiem, kas pagarina darba mūža ilgumu, piemēram, paaugstinot faktisko pensionēšanās vecumu, un tās būtu jāīsteno aktīvu vecumdienu stratēģiju satvarā. Dalībvalstīm vajadzētu izveidot konstruktīvu dialogu ar attiecīgajām ieinteresētajām personām un atbilstoši tam pakāpeniski ieviest reformas.

               (1)  OV C 120, 26.4.2013., 1. lpp.


title: Padomes Lēmums (2018. gada 4. septembris), ar ko pieņem Padomes nostāju par Eiropas Savienības 2019. finanšu gada vispārējā budžeta projektu

text:
                  6.9.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  C 314/4

         PADOMES LĒMUMS
         (2018. gada 4. septembris),
         ar ko pieņem Padomes nostāju par Eiropas Savienības 2019. finanšu gada vispārējā budžeta projektu
         (2018/C 314/05)
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 314. panta 3. punktu saistībā ar Eiropas Atomenerģijas kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 106.a pantu,
         tā kā:

                     (1)

                     Komisija 2018. gada 21. jūnijā iesniedza priekšlikumu, kurā iekļauts Eiropas Savienības 2019. finanšu gada vispārējā budžeta projekts (1),

                     (2)

                     Padome izskatīja Komisijas priekšlikumu, lai ieņemtu nostāju, kas attiecībā uz ieņēmumiem atbilstu Padomes Lēmumam 2014/335/ES, Euratom (2014. gada 26. maijs) par Eiropas Savienības pašu resursu sistēmu (2) un attiecībā uz izdevumiem atbilstu Padomes Regulai (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (2013. gada 2. decembris), ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (3),

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            Vienīgais pants
            Padome 2018. gada 4. septembrī pieņēma Padomes nostāju par Eiropas Savienības 2019. finanšu gada vispārējā budžeta projektu.
            Visu tekstu informācijai vai lejupielādei var apskatīt Padomes tīmekļa vietnē http://www.consilium.europa.eu/

            Briselē, 2018. gada 4. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               G. BLÜMEL

            (1)  COM(2018) 600 final.

            (2)  OV L 168, 7.6.2014., 105. lpp.

            (3)  OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/1474 (2018. gada 28. septembris), ar ko ieceļ divus Reģionu komitejas locekļus un četrus locekļu aizstājējus, ko izvirzījusi Austrijas Republika

text:
                  3.10.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 247/7

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1474
         (2018. gada 28. septembris),
         ar ko ieceļ divus Reģionu komitejas locekļus un četrus locekļu aizstājējus, ko izvirzījusi Austrijas Republika
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 305. pantu,
         ņemot vērā Austrijas valdības priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Padome 2015. gada 26. janvārī, 2015. gada 5. februārī un 2015. gada 23. jūnijā pieņēma Lēmumus (ES) 2015/116 (1), (ES) 2015/190 (2) un (ES) 2015/994 (3), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus.

                     (2)

                     Pēc Michael HÄUPL kunga un Herwig VAN STAA kunga pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojušās divas Reģionu komitejas locekļu vietas.

                     (3)

                     Pēc Renate BRAUNER kundzes, Brigitta PALLAUF kundzes un Barbara SCHWARZ kundzes pilnvaru termiņa beigām ir atbrīvojušās trīs Reģionu komitejas locekļu aizstājēju vietas.

                     (4)

                     Pēc Günther PLATTER kunga iecelšanas Reģionu komitejas locekļa amatā ir atbrīvojusies Reģionu komitejas locekļa aizstājēja vieta,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo uz atlikušo pilnvaru laiku, proti, līdz 2020. gada 25. janvārim, Reģionu komitejā tiek iecelti:

                        a)

                        par locekļiem:

                                    —

                                       Günther PLATTER kungs, Landeshauptmann von Tirol,

                                    —

                                       Michael LUDWIG kungs, Landeshauptmann/Bürgermeister von Wien;

                        b)

                        par locekļu aizstājējiem:

                                    —

                                       Sonja LEDL-ROSSMANN kundze, Präsidentin des Landtags von Tirol,

                                    —

                                       Peter HANKE kungs, Stadtrat für Finanzen und Budget der Stadt Wien,

                                    —

                                       Brigitta PALLAUF kundze, Präsidentin des Landtags von Salzburg,

                                    —

                                       Martin EICHTINGER kungs, Landesrat für Wohnen, Arbeitsmarkt und Internationale Beziehungen von Niederösterreich.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Briselē, 2018. gada 28. septembrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               M. SCHRAMBÖCK

            (1)  Padomes Lēmums (ES) 2015/116 (2015. gada 26. janvāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un viņu aizstājējus (OV L 20, 27.1.2015., 42. lpp.).

            (2)  Padomes Lēmums (ES) 2015/190 (2015. gada 5. februāris), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 31, 7.2.2015., 25. lpp.).

            (3)  Padomes Lēmums (ES) 2015/994 (2015. gada 23. jūnijs), ar ko laikposmam no 2015. gada 26. janvāra līdz 2020. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (OV L 159, 25.6.2015., 70. lpp.).


title: Eiropas Parlamenta un Padomes Lēmums (ES) 2018/1505 (2018. gada 12. septembris) par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu atbalsta sniegšanā Bulgārijai, Grieķijai, Lietuvai un Polijai

text:
                  15.10.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 258/3

         EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1505
         (2018. gada 12. septembris)
         par Eiropas Savienības Solidaritātes fonda izmantošanu atbalsta sniegšanā Bulgārijai, Grieķijai, Lietuvai un Polijai
         EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
         ņemot vērā Padomes 2002. gada 11. novembra Regulu (EK) Nr. 2012/2002, ar ko izveido Eiropas Savienības Solidaritātes fondu (1), un jo īpaši tās 4. panta 3. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Parlamenta, Padomes un Komisijas 2013. gada 2. decembra Iestāžu nolīgumu par budžeta disciplīnu, sadarbību budžeta jautājumos un pareizu finanšu pārvaldību (2) un jo īpaši tā 11. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Eiropas Savienības Solidaritātes fonda (“Fonds”) mērķis ir ļaut Savienībai ātri, efektīvi un elastīgi reaģēt uz ārkārtas situācijām, lai apliecinātu solidaritāti ar dabas katastrofu skartu reģionu iedzīvotājiem.

                     (2)

                     Fondam pieejamo līdzekļu apjoms nepārsniedz EUR 500 000 000 gadā (2011. gada cenās), kā noteikts Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 1311/2013 (3) 10. pantā.

                     (3)

                     Bulgārija 2018. gada 11. janvārī iesniedza pieteikumu Fonda izmantošanai pēc plūdiem, ko radīja stipras lietusgāzes un spēcīgas vētras 2017. gada 25. un 26. oktobrī.

                     (4)

                     Grieķija 2017. gada 11. oktobrī iesniedza pieteikumu fonda izmantošanai pēc zemestrīces, kas 2017. gada 20. jūlijā skāra Egejas jūras dienvidu reģionu un Kosas salu.

                     (5)

                     Lietuva 2017. gada 22. decembrī iesniedza pieteikumu Fonda izmantošanai pēc plūdiem, ko radīja ilgstošas lietusgāzes 2017. gada vasarā un rudenī.

                     (6)

                     Polija 2017. gada 25. oktobrī iesniedza pieteikumu fonda izmantošanai pēc ārkārtīgi spēcīgām vētrām un lietusgāzēm, kas to skāra no 2017. gada 9. līdz 12. augustam.

                     (7)

                     Bulgārijas, Grieķijas, Lietuvas un Polijas pieteikumi atbilst Regulas (EK) Nr. 2012/2002 4. pantā izklāstītajiem nosacījumiem finansiāla pabalsta sniegšanai no Fonda.

                     (8)

                     Tāpēc Fonds būtu jāizmanto, lai sniegtu finansiālu pabalstu Bulgārijai, Grieķijai, Lietuvai un Polijai.

                     (9)

                     Lai pēc iespējas saīsinātu laiku, kas vajadzīgs Fonda izmantošanai, šis lēmums būtu jāpiemēro no tā pieņemšanas dienas,

               IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Savienības 2018. finanšu gada vispārējā budžeta ietvaros Eiropas Savienības Solidaritātes fondu izmanto, lai sniegtu Bulgārijai summu 2 258 225 EUR apmērā, Grieķijai – 2 535 796 EUR, Lietuvai – 16 918 941 EUR un Polijai – 12 279 244 EUR apmērā saistību un maksājumu apropriācijās.

            2. pants
            Šis lēmums stājas spēkā dienā, kad to publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
            To piemēro no 2018. gada 12. septembra.

            Strasbūrā, 2018. gada 12. septembrī

                  Eiropas Parlamenta vārdā –

                  priekšsēdētājs

               A. TAJANI

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētāja

               K. EDTSTADLER

            (1)  OV L 311, 14.11.2002., 3. lpp.

            (2)  OV C 373, 20.12.2013., 1. lpp.

            (3)  Padomes 2013. gada 2. decembra Regula (ES, Euratom) Nr. 1311/2013, ar ko nosaka daudzgadu finanšu shēmu 2014.–2020. gadam (OV L 347, 20.12.2013., 884. lpp.).


title: Padomes Lēmums (ES) 2018/1528 (2018. gada 11. oktobris) par to, lai Savienības vārdā parakstītu Brīvprātīgu partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Vjetnamas Sociālistisko Republiku par meža tiesību aktu ieviešanu, pārvaldību un tirdzniecību

text:
                  15.10.2018

                  LV

                  Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

                  L 257/1

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2018/1528
         (2018. gada 11. oktobris)
         par to, lai Savienības vārdā parakstītu Brīvprātīgu partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Vjetnamas Sociālistisko Republiku par meža tiesību aktu ieviešanu, pārvaldību un tirdzniecību
         EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
         ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 207. panta 3. punkta pirmo daļu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu,
         ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
         tā kā:

                     (1)

                     Komisija 2003. gada maijā pieņēma paziņojumu Eiropas Parlamentam un Padomei “Meža tiesību aktu ieviešana, pārvaldība un tirdzniecība (FLEGT) – ES rīcības plāna priekšlikums”, kurā aicināja veikt pasākumus ar mērķi vērsties pret nelikumīgu mežizstrādi, sagatavojot brīvprātīgus partnerattiecību nolīgumus ar kokmateriālu ražotājvalstīm (“ES rīcības plāns”). Padomes secinājumi par ES rīcības plānu tika pieņemti 2003. gada oktobrī (1), un Eiropas Parlamenta rezolūcija tika pieņemta 2005. gada 7. jūlijā (2).

                     (2)

                     Padome 2005. gada 5. decembrī pilnvaroja Komisiju ar kokmateriālu ražotājvalstīm sākt sarunas par partnerattiecību nolīgumiem nolūkā īstenot ES rīcības plānu.

                     (3)

                     Padome 2005. gada 20. decembrī pieņēma Regulu (EK) Nr. 2173/2005 (3), ar ko izveido FLEGT licencēšanas sistēmu kokmateriālu importam Savienībā no valstīm, ar kurām Savienība noslēgusi brīvprātīgos partnerattiecību nolīgumus.

                     (4)

                     Ar Vjetnamas Sociālistisko Republiku risinātās sarunas ir sekmīgi noslēgušās, un Brīvprātīgu partnerattiecību nolīgums starp Eiropas Savienību un Vjetnamas Sociālistisko Republiku par meža tiesību aktu ieviešanu, pārvaldību un tirdzniecību (“nolīgums”) tika parafēts 2017. gada 11. maijā.

                     (5)

                     Nolīgums būtu jāparaksta,

               IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.

            1. pants
            Ar šo atļauj Savienības vārdā parakstīt Brīvprātīgu partnerattiecību nolīgumu starp Eiropas Savienību un Vjetnamas Sociālistisko Republiku par meža tiesību aktu ieviešanu, pārvaldību un tirdzniecību, ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu (4).

            2. pants
            Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.

            3. pants
            Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

            Luksemburgā, 2018. gada 11. oktobrī

                  Padomes vārdā –

                  priekšsēdētājs

               J. MOSER

            (1)  OV C 268, 7.11.2003., 1. lpp.

            (2)  OV C 157 E, 6.7.2006., 482. lpp.

            (3)  Padomes Regula (EK) Nr. 2173/2005 (2005. gada 20. decembris) par FLEGT licencēšanas sistēmas izveidi kokmateriālu importam Eiropas Kopienā (OV L 347, 30.12.2005., 1. lpp.).

            (4)  Nolīguma teksts tiks publicēts kopā ar lēmumu par tā noslēgšanu.