title: 2007/799/EK: Padomes Lēmums ( 2006. gada 12. oktobris ) par to, lai Kopienas vārdā parakstītu Protokolu par Alpu konvencijas īstenošanu transporta jomā (Transporta protokols)

text:
               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 323/13

         PADOMES LĒMUMS
   (2006. gada 12. oktobris)
   par to, lai Kopienas vārdā parakstītu Protokolu par Alpu konvencijas īstenošanu transporta jomā (Transporta protokols)
   (2007/799/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 71. pantu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu,
   ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Starptautiska mēroga pasākumu veicināšana, lai risinātu reģionālas un Eiropas problēmas, kas kavē ilgtspējīgu transporta mobilitāti un kas rada risku videi, ir viens no galvenajiem Kopienas politikas mērķiem transporta jomā.

               (2)

               Padome 1991. gada 14. maijā pilnvaroja Komisiju Kopienas vārdā piedalīties sarunās par Alpu konvenciju un tai pievienotajiem protokoliem, apspriežoties ar dalībvalstīm.

               (3)

               Ar Padomes Lēmumu 96/191/EK (1) Kopiena noslēdza Konvenciju par Alpu aizsardzību (Alpu konvenciju).

               (4)

               Protokolu par Alpu konvencijas īstenošanu transporta jomā (Transporta protokolu), kas balstīts uz Alpu konvencijas 2. panta 2. un 3. punktu, pieņēma Šveicē 2000. gada 24.–26. maijā Alpu konvencijas pastāvīgās komitejas 16. sanāksmē.

               (5)

               Transporta protokolā, balstoties uz piesardzības principu, preventīvo principu un principu “piesārņotājs maksā”, paredzēta kārtība, kā Alpu reģionā nodrošināt ilgtspējīgu mobilitāti un vides aizsardzību attiecībā uz visiem transporta veidiem.

               (6)

               Saskaņā ar Transporta protokola 24. pantu tas bija atvērts parakstīšanai Līgumslēdzējām pusēm ministru sanāksmes laikā par Alpu konvenciju, kas norisinājās Lucernā 2000. gada 30. un 31. oktobrī, un vēlāk Austrijas Republikā, kur šis protokols tika deponēts.

               (7)

               Dominējoša Kopienas kompetence, kas saistīta ar vienotības principu Kopienas pārstāvniecībā starptautiskajā arēnā, ļauj, ja iespējams, Kopienai un tās dalībvalstīm, kas ir minētās konvencijas Līgumslēdzējas puses, vienlaikus parakstīt un, iespējams, deponēt attiecīgos ratifikācijas vai apstiprināšanas instrumentus.

               (8)

               Būtu piemēroti Kopienas vārdā parakstīt Protokolu par Alpu konvencijas īstenošanu transporta jomā (Transporta protokolu), ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   Vienīgais pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs ir pilnvarots izraudzīties personu vai personas, kam piešķir tiesības Kopienas vārdā parakstīt Protokolu par Alpu konvencijas īstenošanu transporta jomā (Transporta protokolu), ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk, kā arī piešķirt šai personai vai personām šim nolūkam vajadzīgās pilnvaras.

      Luksemburgā, 2006. gada 12. oktobrī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         S. HUOVINEN

      (1)  OV L 61, 12.3.1996., 31. lpp.
    ---documentbreak---

               8.12.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 323/15

         TULKOJUMS
   PROTOKOLS PAR 1991. GADA ALPU KONVENCIJAS ĪSTENOŠANU TRANSPORTA JOMĀ
   Protokols “Transports”
   VĀCIJAS FEDERATĪVĀ REPUBLIKA,
   FRANCIJAS REPUBLIKA,
   ITĀLIJAS REPUBLIKA,
   LIHTENŠTEINAS FIRSTISTE,
   MONAKO FIRSTISTE,
   AUSTRIJAS REPUBLIKA,
   ŠVEICES KONFEDERĀCIJA,
   SLOVĒNIJAS REPUBLIKA,
   kā arī
   EIROPAS KOPIENA –
   pildot 1991. gada 7. novembra Alpu aizsardzības Nolīgumā (Alpu konvencijā) paredzēto uzdevumu nodrošināt visaptverošu politiku, lai aizsargātu Alpu reģionu un panāktu tā ilgtspējīgu attīstību;
   pildot Alpu konvencijas 2. panta 2. un 3. punktā paredzētos pienākumus;
   apzinoties, ka Alpu reģions ir teritorija, kurai raksturīga viegli ievainojama ekosistēma un ainavas un ģeogrāfiskais un topogrāfiskais novietojums, kas pastiprina piesārņojuma un trokšņa radītu kaitējumu, kā arī vienreizēji dabas resursi un kultūras mantojums;
   apzinoties, ka, neveicot atbilstīgus pasākumus, tirgus integrācijas, sabiedrības un ekonomikas izaugsmes un atpūtnieku izturēšanās dēļ turpinās palielināties transporta intensitāte un tā negatīvā ietekme uz vidi;
   pārliecībā, ka vietējiem iedzīvotājiem jādod iespēja pašiem definēt priekšstatus par sabiedrības, kultūras un ekonomikas attīstību un tos īstenot saskaņā ar valstī spēkā esošo valsts iekārtu;
   apzinoties, ka transports ietekmē apkārtējo vidi un ka transporta izraisītais vides piesārņojums rada arvien lielāku vides, veselības un drošības noslogojumu un apdraudējumu, un tāpēc ir vajadzīga kopīga rīcība;
   apzinoties, ka, pārvadājot bīstamas kravas, ir nepieciešami pastiprināti drošības pasākumi;
   apzinoties, ka, lai izzinātu transporta, veselības, vides un ekonomikas attīstības savstarpējo saistību un lai radītu sapratni par vajadzību mazināt vides piesārņojumu, ir vajadzīga visaptveroša pārraudzība, izpēte, informācija un konsultācijas;
   apzinoties, ka uz ilgtspējības principiem balstīta transporta politika ir ne tikai Alpu reģiona iedzīvotāju, bet arī ārpus Alpiem dzīvojošu iedzīvotāju interesēs un ka tā ir arī absolūti nepieciešama, lai Alpu reģionā nodrošinātu drošu dzīvi, aizsargātu dabu un stabilu ekonomiku;
   apzinoties, ka, no vienas puses, bieži netiek pilnībā izmantotas mūsdienu transporta iespējas un ka, no otras puses, netiek pietiekami ņemta vērā tādu videi labvēlīgāku transporta veidu infrastruktūras nozīme kā, piemēram, dzelzceļa transports, kuģu transports un kombinētas transporta sistēmas, un ka tādēļ ir nepieciešams būtiski optimizēt šīs transporta sistēmas, nostiprinot to tīklu gan Alpu reģionā, gan arī ārpus tā;
   apzinoties, ka lēmumi par teritorijas plānojumu un ekonomiku, kas pieņemti gan Alpu reģionā, gan ārpus tā, var lielā mērā ietekmēt transporta attīstību Alpu reģionā;
   cenšoties sniegt izšķirīgu ieguldījumu gan ilgtspējīgā attīstībā, gan dzīves kvalitātes uzlabojumos un tādējādi mazināt satiksmes intensitāti, radīt videi nekaitīgāku transporta organizāciju, kā arī uzlabot pastāvošo transporta sistēmu efektivitāti un atdevi;
   pārliecībā, ka ekonomikas intereses, sabiedrības prasības un vides vajadzības var savstarpēji saskaņot;
   ievērojot abpusējas un savstarpējas līgumslēdzēju pušu vienošanās ar Eiropas Kopienu, īpaši transporta jomā;
   pārliecībā, ka dažas problēmas var atrisināt tikai ar pārrobežu sadarbību un ka ir nepieciešami Alpu reģiona valstu kopēji pasākumi,
   IR VIENOJUŠĀS.
   I   NODAĻA
   VISPĀRĒJIE NOTEIKUMI
   1. pants
   Mērķi
   1.   Līgumslēdzējas puses apņemas veidot ilgtspējīgu transporta politiku, kas:

               a)

               cita starpā, pastiprināti pārorientējot transporta, īpaši kravas transporta, plūsmu no ceļiem uz dzelzceļiem, ko jo īpaši panāk, izveidojot piemērotu infrastruktūru un paredzot saimnieciskus stimulus, pietiekami mazina Alpu reģiona transporta un Alpu reģiona tranzīta transporta negatīvo ietekmi un apdraudējumu, lai tas būtu nekaitīgs cilvēkiem, dzīvniekiem un augiem, kā arī to dzīves vidēm;

               b)

               īstenojot vispusīgu, savstarpēji saskaņotu Līgumslēdzēju pušu transporta politiku, veicina ilgtspējīgu dzīves un saimniecisko apstākļu uzlabošanu, kuri veido Alpu iedzīvotāju iztikas pamatu;

               c)

               mazina vai iespēju robežās novērš ietekmi, kas apdraud Alpu reģiona nozīmi un dabas resursus, kuru nozīme sniedzas tālu pār tā robežām vai kura apdraud kultūras mantojumu un dabisko ainavu;

               d)

               nodrošina Alpu reģiona un Alpu reģiona tranzīta transporta plūsmu, uzlabojot transporta sistēmu efektivitāti un atdevi un veicinot tādu transporta veidu izvēli, kas par ekonomiski saprātīgām izmaksām saudzē vidi un ekonomē izejvielas;

               e)

               nodrošina taisnīgus noteikumus konkurencē starp atsevišķiem transporta veidiem.

         2.   Līgumslēdzējas puses apņemas plānot transporta attīstību, ievērojot piesardzības un novēršanas principu un principu “piesārņotājs maksā”.
   2. pants
   Definīcijas
   Šā protokola izpratnē:

               “Alpu reģiona tranzīta transports” – transports, kura sākuma un gala punkts ir ārpus Alpu reģiona;

               “transports Alpu reģionā” – transports, kura sākuma un gala punkts ir Alpu reģionā (transports reģiona iekšienē), tostarp transports, kura sākuma vai gala punkts ir Alpu reģionā;

               “pieļaujama negatīvā ietekme un apdraudējums” – negatīvā ietekme un apdraudējums, kas jādefinē novērtējumos par ietekmi uz vidi un apdraudējuma izvērtējumos, lai apturētu negatīvās ietekmes un apdraudējuma pieaugumu un lai tos ar piemērotiem pasākumiem pēc vajadzības mazinātu, gan būvējot, gan apsaimniekojot pastāvošās infrastruktūras;

               “ārējās izmaksas” – izmaksas, ko nesedz preču vai pakalpojumu patērētājs. Tajās ietilpst infrastruktūras izmaksas, ja par tās lietošanu nav jāmaksā, dabas piesārņojuma un trokšņa radītas izmaksas un kaitējuma izmaksas, ko transports radījis personām un īpašumam;

               “liela apjoma būvniecība vai nozīmīgas izmaiņas jau pastāvošajā transporta infrastruktūrā vai tās paplašināšana” – infrastruktūras projekti, par kuriem saskaņā ar vides ietekmes novērtējuma tiesību aktiem un starptautiskiem nolīgumiem ir jāveic ietekmes uz vidi novērtējums;

               “galvenie autoceļi” – visas automaģistrāles un ceļi ar vairākām joslām, bez krustojumiem, kā arī līdzīgas nozīmes transporta ceļi;

               “vides kvalitātes mērķi” – mērķi, kas apraksta iecerēto vides stāvokli, ņemot vērā ekosistēmu mijiedarbību; tie sniedz pēc vajadzības atjaunināmus datus par aizsargājamā objekta lietišķi, telpiski un hronoloģiski definētām īpašībām;

               “vides kvalitātes standarti” – konkrēti vērtējuma kritēriji, lai sasniegtu vides kvalitātes mērķus, tie konkrētiem parametriem definē vēlamos rezultātus, kontroles mehānismus vai pamatnosacījumus;

               “vides stāvokļa rādītāji” – ar vides stāvokļa rādītājiem mēra vai novērtē videi nodarītā kaitējuma apmērus un pamato prognozes par turpmāku attīstību;

               “piesardzības princips” – princips, pēc kura rīkojoties nevar atlikt pasākumus, lai izvairītos, pārvarētu vai mazinātu smagas vai neatgriezeniskas sekas veselībai un videi, aizbildinoties ar to, ka zinātniskā pētniecība vēl nav pierādījusi viennozīmīgas cēloņsakarības starp attiecīgo ietekmi, no vienas puses, un tās iespējamo kaitīgumu veselībai un videi, no otras puses;

               princips “piesārņotājs maksā” ir princips, arī attiecībā uz sekām, pēc kura vadoties piesārņotājs sedz izmaksas, kas radušās, lai izvairītos no vides piesārņojuma, pārvarētu un mazinātu to un lai atveseļotu vidi. Piesārņotājiem pēc iespējas pilnībā jāsedz izmaksas, ko attiecībā uz veselību un vidi ir radījis transports;

               “lietderīguma pārbaude” – valsts tiesību aktiem atbilstīga pārbaudes metode, kuru izmanto, plānojot liela apjoma būvniecību vai nozīmīgas izmaiņas jau pastāvošajā transporta infrastruktūrā vai tās paplašināšanu, un kurā noskaidro šo plānu lietderību no transporta politikas viedokļa, kā arī to ietekmi uz vidi, ekonomiku un sabiedrību.

         3. pants
   Ilgtspējīga transporta attīstība un mobilitāte
   1.   Lai balstītu transporta attīstību uz ilgtspējas principiem, Līgumslēdzējas puses, savstarpēji saskaņojot vides un transporta politiku, kas vērsta uz transporta negatīvās ietekmes un apdraudējuma mazināšanu, apņemas:

               a)

               ņemt vērā vides vajadzības tā, lai:

                           aa)

                           mazinātu resursu izmantošanu līdz līmenim, kas pēc iespējas paliktu dabisko pašatjaunošanās spēju robežās;

                           bb)

                           mazinātu emisijas līdz līmenim, kas nepārslogotu attiecīgās apkārējās vides izturību;

                           cc)

                           mazinātu vielu nonākšanu apkārtējā vidē tādā mērā, lai izvairītos no kaitējuma ekoloģiskajās struktūrās un dabiskajā vielu apritē;

               b)

               ņemt vērā sabiedrības vajadzības tā, lai:

                           aa)

                           iespēju nokļūt līdz cilvēkiem, darbavietām, precēm un pakalpojumiem nodrošinātu, saudzējot vidi, taupot enerģiju un telpu un garantējot iedzīvotāju pirmās nepieciešamības vajadzības;

                           bb)

                           netiktu apdraudēta cilvēku veselība un tiktu mazināti dabas katastrofu draudi un smagu negadījumu skaits;

               c)

               ņemt vērā ekonomikas vajadzības tā, lai:

                           aa)

                           palielinātu transporta ieņēmumus un internalizētu ārējās izmaksas;

                           bb)

                           veicinātu jau pastāvošās infrastruktūras optimālu izmantošanu;

                           cc)

                           nodrošinātu konkurētspējīgu rūpnīcu un uzņēmumu darba vietas atsevišķās saimniecības nozarēs;

               d)

               Alpu īpašās topogrāfijas dēļ sāktu pastiprinātus pasākumus cīņā pret troksni.

         2.   Saskaņā ar spēkā esošiem valsts un starptautiskiem tiesību aktiem transporta jomā Līgumslēdzējas puses apņemas izstrādāt valsts, reģionu un vietējos mērķus, stratēģijas un pasākumus, kuros:

               a)

               ņemti vērā dažādie dabas, ekonomikas un sabiedrības apstākļi, kā arī dažādās vajadzības;

               b)

               ar ekonomikas instrumentu un apbūves un transporta plānojuma palīdzību ierobežots tas, ka palielinās transporta videi nodarītais kaitējums.

         4. pants
   Mērķu ievērošana citās politikas jomās
   1.   Līgumslēdzējas puses apņemas šā protokola mērķus ievērot arī citās politikas jomās.
   2.   Līgumslēdzējas puses apņemas – gan preventīvi, gan atskatoties uz paveikto – izvērtēt citu politikas jomu, stratēģiju un koncepciju ietekmi uz transportu.
   5. pants
   Reģionālo un vietējo iestāžu dalība
   1.   Līgumslēdzējas puses veicina kompetento iestāžu starptautisku sadarbību, lai tās rastu pēc iespējas labākus un savstarpēji saskaņotus pārrobežu risinājumus.
   2.   Katra Līgumslēdzēja puse saskaņā ar spēkā esošo valsts iekārtu nosaka piemērotu līmeni šai saskaņošanai un sadarbībai tieši iesaistīto iestāžu un reģionālo un vietējo pašvaldību starpā, lai veicinātu kopēju atbildību, proti, lai, īstenojot transporta politiku un tās pasākumus, izmantotu un attīstītu sinerģijas.
   3.   Tieši iesaistītās reģionālās un vietējās iestādes piedalās dažādos šīs politikas un pasākumu sagatavošanas un īstenošanas posmos, rīkojoties saskaņā ar kompetenci, kas tām paredzēta atbilstīgi spēkā esošajai pārvaldes iekārtai.
   6. pants
   Papildu valsts noteikumi
   Lai aizsargātu ekoloģiski jūtīgo Alpu reģionu, saskaņā ar spēkā esošiem starptautiskiem nolīgumiem Līgumslēdzējas puses var noteiktos, īpaši ar dabiskas vides aizsardzību saistītos apstākļos, kā arī veselības, drošības un vides aizsardzības dēļ veikt pasākumus, kas ir tālejošāki par šajā protokolā paredzētajiem.
   II   NODAĻA
   ĪPAŠI PASĀKUMI
   A)   STRATĒĢIJAS, KONCEPCIJAS, PLĀNOJUMI
   7. pants
   Vispārēja stratēģija transporta politikas jomā
   1.   Ilgtspējas interesēs Līgumslēdzējas puses apņemas īstenot lietderīgu un drošu satiksmes organizāciju savstarpēji saskaņotā pārrobežu tīklā, lai:

               a)

               savstarpēji saskaņotu transporta veidus un līdzekļus, kā arī lai veicinātu kombinētu transportu;

               b)

               pēc iespējas labāk izmantotu Alpu reģionā pastāvošās transporta sistēmas un infrastruktūru, tostarp lietojot telekomunikācijas, un lai liktu piesārņotājam segt pēc iespējas precīzi uzskaitītas ārējās izmaksas un infrastruktūras izmaksas;

               c)

               ar teritorijas plānošanas un strukturāliem pasākumiem ietekmētu personu un kravu pārvadājumu pārorientāciju uz attiecīgi vidi saudzējošākiem transporta līdzekļiem un lai veicinātu kombinētās transporta sistēmas;

               d)

               meklētu iespējas mazināt satiksmes intensitāti un tās izmantotu.

         2.   Līgumslēdzējas puses apņemas pēc iespējas labāk veikt vajadzīgos pasākumus:

               a)

               lai padarītu transporta ceļus drošus dabas stihiju gadījumā; kā arī

               b)

               lai aizsargātu cilvēkus un dzīvniekus, un vidi apvidos, kur īpaši jūtama transporta negatīvā ietekme;

               c)

               lai pakāpeniski mazinātu visu transporta veidu kaitīgo vielu un trokšņu emisijas, tostarp izmantojot labāko pieejamo tehnoloģiju;

               d)

               lai palielinātu satiksmes drošību.

         8. pants
   Projektu izvērtēšanas un starpvalstu konsultāciju norise
   1.   Līgumslēdzējas puses apņemas, sākot liela iela apjoma būvniecība vai nozīmīgas izmaiņas jau pastāvošajā transporta infrastruktūrā vai tās paplašināšanu, veikt lietderīguma pārbaudes, ietekmes uz vidi novērtējumus un apdraudējuma izvērtējumus, kā arī ņemt to rezultātus vērā attiecībā uz šā protokola mērķiem.
   2.   Transporta infrastruktūras plānojumi Alpu reģionam ir jāveic koordinēti un saskaņoti. Katra Līgumslēdzēja puse, plānojot projektus ar nozīmīgu pārrobežu ietekmi, apņemas vēlākais pēc novērtējumu rezultātu saņemšanas konsultēties ar citām iesaistītajām Līgumslēdzējām pusēm. Šie noteikumi neskar katras Līgumslēdzējas puses tiesības veikt transporta infrastruktūras izbūvi, par kuru šā protokola pieņemšanas brīdī ir pieņemts lēmums saskaņā ar valsts tiesību aktiem vai kuras nepieciešamība ir konstatēta tiesību aktos.
   3.   Līgumslēdzējas puses attiecīgajās valstīs atbalsta ciešāku transporta komponenta iesaisti uzņēmumu vides aizsardzības pārvaldībā.
   B)   TEHNISKI PASĀKUMI
   9. pants
   Sabiedriskais transports
   Lai saglabātu un uzlabotu Alpu reģiona apdzīvotības un ekonomikas struktūru, kā arī pievilcību atpūtas un brīvā laika nodarbēm, Līgumslēdzējas puses apņemas veicināt tāda sabiedriskā transporta tīkla izveidošanu un paplašināšanu, kas atbilst patērētāju un vides prasībām.
   10. pants
   Dzelzceļa un kuģu transports
   1.   Lai labāk izmantotu dzelzceļa īpašo piemērotību tālsatiksmes transportam, kā arī lai izmantotu dzelzceļa tīklu tūrisma mērķiem Alpu reģionā, Līgumslēdzējas puses savu kompetenču robežās atbalsta:

               a)

               dzelzceļa infrastruktūras uzlabošanu, ceļot un pilnveidojot lielas Alpus šķērsojošas maģistrāles, tostarp pievedceļus un pielāgotas galastacijas;

               b)

               turpmāku dzelzceļa darbības uzlabošanu un modernizēšanu, īpaši attiecībā uz pārrobežu satiksmi;

               c)

               pasākumus, lai uz dzelzceļu pārorientētu jo īpaši tālsatiksmes kravu pārvadājumus un lai labāk saskaņotu tarifu noteikšanu transporta infrastruktūrai;

               d)

               kombinētas transporta sistēmas, kā arī dzelzceļa turpmāku attīstību;

               e)

               pastiprinātu dzelzceļa izmantošanu un patērētāju prasībām atbilstošas sinerģijas radīšanu starp tālsatiksmes un reģionālās vai piepilsētas satiksmes pasažieru pārvadājumiem.

         2.   Līgumslēdzējas puses atbalsta pastiprinātus centienus izmantot kuģu transporta iespējas, lai mazinātu tranzīta preču pārvadājumus pa zemes ceļiem.
   11. pants
   Ceļu satiksme
   1.   Līgumslēdzējas puses atturas no jebkādu jaunu galveno Alpu reģiona tranzīta transporta autoceļu būvniecības.
   2.   Galveno autoceļu projektu Alpu reģionā var īstenot tikai tad, ja:

               a)

               iepriekš veikti piesardzības un līdzsvarošanas pasākumi, kas pamatoti ar ietekmes uz vidi novērtējuma rezultātiem un ar kuriem var sasniegt Alpu konvencijas 2. panta 2. punkta j) apakšpunktā minētos mērķus;

               b)

               vajadzību pēc papildu transporta kapacitātes nevar apmierināt, pilnvērtīgāk izmantojot ceļa un dzelzceļa kapacitāti vai veicot dzelzceļa un kuģu satiksmes infrastruktūras paplašināšanu vai veidošanu, vai uzlabojot kombinētās transporta sistēmas, vai arī veicot turpmākus organizatoriskus pasākumus;

               c)

               ar lietderīguma pārbaudi ir pierādīts, ka projekts ir rentabls, riska faktori ir kontrolējami un novērtējums par ietekmi uz vidi ir sniedzis pozitīvus rezultātus; un

               d)

               ņemti vēri teritorijas plāni un programmas un ilgtspējīga attīstība.

         3.   Pamatojoties uz Alpu reģiona ģeogrāfiskajiem apstākļiem un apdzīvotības struktūru, kas ne vienmēr ļauj lietderīgi izmantot sabiedrisko transportu, Līgumslēdzējas puses atzīst par vajadzīgu šajās nomalēs gan radīt, gan saglabāt piemērotu transporta infrastruktūru, lai varētu izmantot personiskus transporta līdzekļus.
   12. pants
   Gaisa satiksme
   1.   Neattiecinot to uz citiem reģioniem, Līgumslēdzējas puses apņemas pēc iespējas mazināt kaitējumu, ko videi nodara gaisa transports, tostarp gaisa transporta izraisīts troksnis. Ņemot vērā protokola mērķus, tās cenšas ierobežot izkraušanu no gaisa transporta līdzekļiem ārpus lidlaukiem un vajadzības gadījumā to aizliegt. Lai aizsargātu savvaļas faunu, nolīguma valstis veic piemērotus pasākumus, lai laikā un telpā ierobežotu atpūtnieku gaisa satiksmi ar nemotorizētiem gaisa transporta līdzekļiem.
   2.   Līgumslēdzējas puses apņemas uzlabot sabiedriskā transporta sistēmu no lidlaukiem Alpu tuvumā uz dažādiem Alpu apvidiem, lai varētu apmierināt pieprasījumu, neradot papildu negatīvu ietekmi uz vidi. Šajā sakarā Līgumslēdzējas puses cik vien iespējams ierobežo lidlauku būvi un būtisku pastāvošo lidlauku paplašināšanu Alpu reģionā.
   13. pants
   Tūrisma centri
   1.   Līgumslēdzējas puses, ņemot vērā šā protokola mērķus, apņemas pārbaudīt turpmāku tūrisma centru atvēršanas ietekmi uz transportu un vajadzības gadījumā veikt piesardzības vai kompensējošus pasākumus, lai sasniegtu šā un citu protokolu mērķus. Šajā sakarā sabiedriskajam transportam ir jādod priekšroka.
   2.   Līgumslēdzējas puses atbalsta to, ka izveido un saglabā zonas ar ierobežotu autotransporta kustību un gājēju zonas un ka ierīko tādas tūrisma vietas, kurās nedrīkst izmantot autotransportu, kā arī – ka veic pasākumus, lai sekmētu atpūtnieku ierašanos un uzturēšanos bez sava autotransporta.
   14. pants
   Patiesās izmaksas
   Lai, precīzāk aprēķinot dažādu transporta veidu patiesās izmaksas, vairāk ietekmētu transporta tīkla noslogojumu, Līgumslēdzējas puses vienojas īstenot principu “piesārņotājs maksā” un atbalsta to, ka izstrādā un piemēro ceļa un ārējo izmaksu aprēķina sistēmu. Mērķis ir pakāpeniski ieviest īpašas transporta nodevu sistēmas, kas ļautu taisnīgi segt patiesās izmaksas. Turklāt jāievieš sistēmas, kas:

               a)

               veicina videi labvēlīgāko transporta veidu un līdzekļu izmantošanu;

               b)

               virzītas uz transporta infrastruktūras līdzsvarotāku izmantošanu;

               c)

               rada stimulus pastiprināti izmantot pastāvošās iespējas, lai mazinātu negatīvo ietekmi uz vidi un sabiedrību, veicot strukturālus un teritorijas plānojuma pasākumus, ar ko ietekmē transporta jomu.

         C)   PĀRRAUDZĪBA UN KONTROLE
   15. pants
   Transporta infrastruktūras piedāvājums un izmantošana
   1.   Līgumslēdzējas puses apņemas atsauces dokumentā pēc vienotas shēmas fiksēt un periodiski atjaunināt informāciju par galvenās transporta infrastruktūras un transporta sistēmu stāvokli un attīstību, kā arī par to izmantošanu jeb attiecīgi uzlabošanu un par videi nodarīta kaitējuma mazināšanos.
   2.   Pamatojoties uz šo atsauces dokumentu, Līgumslēdzējas puses pārbauda, cik lielā mērā īstenošanas pasākumi veicina Alpu konvencijas, it īpaši šā protokola, mērķu sasniegšanu un tālāku attīstību.
   16. pants
   Vides kvalitātes mērķi, standarti un rādītāji
   1.   Lai panāktu ilgtspējīgas transporta jomas attīstību, Līgumslēdzējas puses izvirza vides kvalitātes mērķus un īsteno tos.
   2.   Tās ir vienisprātis, ka ir vajadzīgi standarti un rādītāji, kas ir piemēroti īpašajiem Alpu reģiona apstākļiem.
   3.   Šo standartu un rādītāju izmantošanas mērķis ir izmērīt, kā izmainās transporta negatīvā ietekme uz vidi un veselību.
   III   NODAĻA
   KOORDINĀCIJA, PĒTNIECĪBA, IZGLĪTĪBA UN INFORMĀCIJA
   17. pants
   Koordinācija un informācija
   Līgumslēdzējas puses vienojas pēc vajadzības rīkot kopējas sanāksmes, lai:

               a)

               pārbaudītu saskaņā ar šo protokolu veikto pasākumu ietekmi;

               b)

               savstarpēji konsultētos, pirms pieņem transporta politikai svarīgus lēmumus, kuriem būs ietekme uz citām nolīguma valstīm;

               c)

               veicinātu informācijas apmaiņu par šā protokola īstenošanu un šajā sakarā pirmām kārtām lietotu pastāvošās informācijas sistēmas;

               d)

               sazinātos pirms transporta politikai svarīgiem lēmumiem, īpaši – lai tos integrētu savstarpēji saskaņotā pārrobežu teritorijas plānošanas politikā.

         18. pants
   Pētniecība un analīze
   1.   Līgumslēdzējas puses, cieši sadarbojoties, veicina un saskaņo pētniecību un sistemātisku analīzi par Alpu reģiona transporta un vides mijiedarbību, kā arī tādu īpašu tehnoloģiju attīstību, ar kurām palielinātu videi labvēlīgu transporta sistēmu rentabilitāti.
   2.   Apsverot šā protokola īstenošanu, ir pienācīgi jāņem vērā kopīgi veiktās pētniecības un analīzes rezultāti, proti, lai izstrādātu metodes un kritērijus, kas ļaus aprakstīt ilgtspējīgu transporta attīstību.
   3.   Līgumslēdzējas puses nodrošina, ka valstu attiecīgie pētniecības un sistemātiskas analīzes rezultāti nonāk kopējā sistēmā, lai tos varētu ilglaicīgi analizēt un no tiem gūt informāciju, kā arī lai tos padarītu pieejamus saskaņā ar valstu iekārtu.
   4.   Lai īstenotu ilgtspējīgas transporta koncepcijas un tehnoloģijas, Līgumslēdzējas puses atbalsta izmēģinājuma projektus, ko var pielietot praksē.
   5.   Līgumslēdzējas puses atbalsta pētījumus par to, cik labi praksē ir izmantojamas metodes, lai veiktu stratēģiskus novērtējumus par dažādu transporta veidu ietekmi uz vidi.
   19. pants
   Mācības un sabiedrības informēšana
   Līgumslēdzējas puses veicina mācības un papildu mācības, kā arī sabiedrības informēšanu par šā protokola mērķiem, pasākumiem un tā īstenošanu.
   IV   NODAĻA
   PĀRBAUDE UN NOVĒRTĒJUMS
   20. pants
   Īstenošana
   Līgumslēdzējas puses apņemas nodrošināt šā protokola īstenošanu ar piemērotiem pasākumiem saskaņā ar spēkā esošo valsts iekārtu.
   21. pants
   Protokola saistību ievērošanas pārbaude
   1.   Līgumslēdzējas puses regulāri sniedz Pastāvīgajai komitejai ziņojumus par pasākumiem, kas veikti saistībā ar šo protokolu. Ziņojumos ir jāuzrāda arī veikto pasākumu iedarbīgums. Alpu konference nosaka ziņojumu sniegšanas grafiku.
   2.   Pastāvīgā komiteja izvērtē ziņojumus, lai noskaidrotu, vai Līgumslēdzējas puses ir pildījušas šajā protokolā paredzētos pienākumus. Tā var Līgumslēdzējām pusēm lūgt papildu informāciju vai iegūt informāciju no citiem avotiem.
   3.   Pastāvīgā komiteja sagatavo Alpu konferencei ziņojumu par to, kā Līgumslēdzējas puses izpildījušas protokola pienākumus.
   4.   Alpu konference ņem šo ziņojumu vērā. Ja tā konstatē, ka pienākumi nav pildīti, tā var nākt klajā ar ieteikumiem.
   22. pants
   Noteikumu iedarbīguma novērtēšana
   1.   Līgumslēdzējas puses regulāri pārbauda un novērtē protokola noteikumu iedarbīgumu. Tādā mērā, kā tas vajadzīgs protokola mērķu sasniegšanai, tās veiks piemērotus grozījumus protokolā.
   2.   Saskaņā ar spēkā esošo valsts pārvaldes iekārtu šajā novērtēšanā iesaistīsies reģionālās un vietējās iestādes. Var uzklausīt attiecīgajā jomā kompetento nevalstisko organizāciju viedokli.
   V   NODAĻA
   NOBEIGUMA NOTEIKUMI
   23. pants
   Alpu konvencijas un protokola savstarpējā saistība
   1.   Šis protokols ir Alpu konvencijas protokols tās 2. panta nozīmē un attiecīgi citu Alpu konvencijas pantu nozīmē.
   2.   Tikai Alpu konvencijas Līgumslēdzējas puses var būt arī šā protokola Līgumslēdzējas puses. Alpu konvencijas denonsācija vienlaikus ir arī šā protokola denonsācija.
   3.   Ja Alpu konference lemj par jautājumiem, kas attiecas uz šo protokolu, tad balsošanas tiesības ir tikai šā protokola Līgumslēdzējām pusēm.
   24. pants
   Parakstīšana un ratificēšana
   1.   Šo protokolu 2000. gada 31. oktobrī iesniedz parakstīšanai Alpu konvencijas valstīm un Eiropas Kopienai un 2000. gada 6. novembrī – Austrijai, kur šis protokols būs deponēts.
   2.   Līgumslēdzējām pusēm, kas ir devušas piekrišanu šajā protokolā paredzētajām saistībām, šis protokols stājas spēkā trīs mēnešus pēc dienas, kad trīs valstis būs iesniegušas ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprinājuma paziņojumu.
   3.   Līgumslēdzējām pusēm, kas vēlāk devušas savu piekrišanu, ka uzņemas protokolā minētās saistības, protokols stājas spēkā trīs mēnešus pēc ratifikācijas, pieņemšanas vai apstiprinājuma paziņojuma iesniegšanas. Pēc protokola grozījumu spēkā stāšanās katra jauna šā protokola Līgumslēdzēja puse kļūst par grozītā protokola Līgumslēdzēju pusi.
   25. pants
   Paziņošana
   Valsts, kurā šis protokols ir deponēts, attiecībā uz šo protokolu paziņo visām preambulā minētajām valstīm un Eiropas Kopienai:

               a)

               par katru parakstīšanu;

               b)

               par katru iesniegto ratifikācijas, pieņemšanas un apstiprināšanas paziņojumu;

               c)

               par katru spēkā stāšanās dienu;

               d)

               par katru deklarāciju, ko iesniedz kāda Līgumslēdzēja vai Parakstītāja puse;

               e)

               par katru kādas Līgumslēdzējas puses paziņotu denonsāciju, tostarp par šīs denonsācijas spēkā stāšanās dienu.

      To apliecinot, attiecīgi pilnvarotas personas ir parakstījušas šo protokolu.
      Lucernā, divtūkstošā gada trīsdesmit pirmajā oktobrī, ar oriģinālu vācu, franču, itāļu un slovēņu valodā, turklāt visas šīs valodu versijas ir vienlīdz saistošas, oriģinālus uzglabā Austrijas Republikas Valsts arhīvā. Valsts, kurā šis dokuments ir deponēts, nosūta Līgumslēdzējām pusēm apstiprinātas kopijas.

         Vācijas Federatīvās Republikas vārdā
         Francijas Republikas vārdā
         Itālijas Republikas vārdā
         Lihtenšteinas Firstistes vārdā
         Monako Firstistes vārdā
         Austrijas Republikas vārdā
         Šveices Konfederācijas vārdā
         Slovēnijas Republikas vārdā
         Eiropas Kopienas vārdā


title: Padomes Lēmums (ES) 2017/1793 (2017. gada 15. septembris), ar ko groza Lēmumu (ES) 2017/1792 par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Eiropas Savienības un Amerikas Savienoto Valstu divpusējo nolīgumu par prudenciālās uzraudzības pasākumiem attiecībā uz apdrošināšanu un pārapdrošināšanu

text:
               6.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 258/3

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2017/1793
   (2017. gada 15. septembris),
   ar ko groza Lēmumu (ES) 2017/1792 par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Eiropas Savienības un Amerikas Savienoto Valstu divpusējo nolīgumu par prudenciālās uzraudzības pasākumiem attiecībā uz apdrošināšanu un pārapdrošināšanu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114. pantu saistībā ar tā 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2015. gada 21. aprīlī pilnvaroja Komisiju sākt sarunas ar Amerikas Savienotajām Valstīm attiecībā uz nolīgumu par pārapdrošināšanu. Sarunas tika sekmīgi pabeigtas 2017. gada 12. janvārī ar vēstuļu apmaiņu starp sarunu vadītājiem.

               (2)

               Nolīguma parakstīšanai Eiropas Savienības vārdā būtu jānotiek angļu valodā, ņemot vērā tā noslēgšanu vēlāk. Šai nolūkā Lēmums (ES) 2017/1792 (1) būtu attiecīgi jāgroza,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Lēmumu (ES) 2017/1792 groza šādi:

               1)

               lēmuma 2. pantu aizstāj ar šādu:
               “2. pants
               Padomes priekšsēdētājs ar šo tiek pilnvarots norādīt personu vai personas, kas ir tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu, kā arī vēstuļu apmaiņu starp Eiropas Savienību un Amerikas Savienotajām Valstīm attiecībā uz valodas kārtību. Nolīguma parakstīšana notiek vienlaikus ar vēstuļu apmaiņas parakstīšanu.”;

               2)

               iekļauj šādu pantu:
               “3.a pants
               Nolīguma parakstīšana notiek angļu valodā. Ievērojot Savienības tiesību aktus, Savienība nolīgumu ir sagatavojusi arī bulgāru, čehu, dāņu, franču, grieķu, horvātu, igauņu, itāļu, latviešu, lietuviešu, maltiešu, nīderlandiešu, poļu, portugāļu, rumāņu, slovāku, slovēņu, somu, spāņu, ungāru, vācu un zviedru valodā. Nolīguma teksts šajās papildu valodās būtu jāautentificē, Eiropas Savienībai un Amerikas Savienotajām Valstīm apmainoties ar diplomātiskām notām. Visām autentificētajām versijām ir vienāds juridisks spēks.”

         2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2017. gada 15. septembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. MAASIKAS

      (1)  Padomes Lēmums (ES) 2017/1792 (2017. gada 29. maijs) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Eiropas Savienības un Amerikas Savienoto Valstu divpusējo nolīgumu par prudenciālās uzraudzības pasākumiem attiecībā uz apdrošināšanu un pārapdrošināšanu (skatīt šā Oficiālā Vēstneša 1. lpp.).


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (ES) 2016/1573 (2016. gada 28. aprīlis) par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2014. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               14.9.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 246/368

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS (ES) 2016/1573
   (2016. gada 28. aprīlis)
   par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2014. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2014. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras 2014. finanšu gada pārskatiem ar Aģentūras atbildi (1),

               —

               ņemot vērā deklarāciju (2) par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, kuru Revīzijas palāta sniegusi par 2014. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2016. gada 12. februāra ieteikumu par apstiprinājumu, ko sniedz Aģentūrai par 2014. finanšu gada budžeta izpildi (05584/2016 – C8-0064/2016),

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (3) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2007. gada 15. februāra Regulu (EK) Nr. 168/2007, ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru (4), un jo īpaši tās 21. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5),

               —

               ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1271/2013 par finanšu pamatregulu struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 208. pantā (6), un jo īpaši tās 108. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 94. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu un Pilsoņu brīvību, tieslietu un iekšlietu komitejas atzinumu (A8-0108/2016),

               1.

               sniedz Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras direktoram apstiprinājumu par Aģentūras 2014. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai un nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerāldirektors

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 409, 9.12.2015., 334. lpp.

      (2)  Skatīt 1. zemsvītras piezīmi.

      (3)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (4)  OV L 53, 22.2.2007., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (6)  OV L 328, 7.12.2013., 42. lpp.


title: Padomes lēmums (1988. gada 22. februāris) par papildprotokola noslēgšanu Līgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31988D0089

Oficiālais Vēstnesis L 053 , 27/02/1988 Lpp. 0090 - 0090 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 3 Sējums 26 Lpp. 0059  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 3 Sējums 26 Lpp. 0059

		Padomes lēmums(1988. gada 22. februāris)par papildprotokola noslēgšanu Līgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju(88/89/EEK)EIROPAS KOPIENU PADOME,ņemot vērā Eiropas Ekonomikas kopienas dibināšanas līgumu, unjo īpaši tā 238. pantu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu,ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu [1],tā kā būtu jāapstiprina papildprotokols Līgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju [2], kas parakstīts Ankarā 1963. gada 12. septembrī,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. pantsAr šo papildprotokols Līgumam par asociācijas izveidi starp Eiropas Ekonomikas kopienu un Turciju ir apstiprināts Kopienas vārdā.Protokola teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsPadomes priekšsēdētājs sniedz protokola 4. pantā paredzēto paziņojumu [3].3. pantsŠis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Briselē, 1988. gada 22. februārīPadomes vārdā —priekšsēdētājsH.-D. Genscher[1] Piekrišana sniegta 1988. gada 20. janvārī (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī).[2] OV 217, 29.12.1964., 3687./64. lpp.[3] Protokola spēkā stāšanās datumu Padomes Ģenerālsekretariāts publicēs Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.--------------------------------------------------


title: 2007/394/EK: Komisijas Lēmums ( 2007. gada 7. jūnijs ), ar ko groza Padomes Direktīvu 90/377/EEK attiecībā uz metodiku, kuru izmanto, sniedzot informāciju par gāzes un elektroenerģijas cenām, ko maksā rūpnieciskie galalietotāji   (Dokuments attiecas uz EEZ)

text:
               9.6.2007

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 148/11

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2007. gada 7. jūnijs),
   ar ko groza Padomes Direktīvu 90/377/EEK attiecībā uz metodiku, kuru izmanto, sniedzot informāciju par gāzes un elektroenerģijas cenām, ko maksā rūpnieciskie galalietotāji
   (Dokuments attiecas uz EEZ)
   (2007/394/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes Direktīvu 90/377/EEK par Kopienas procedūru, lai veicinātu atklātību attiecībā uz gāzes un elektrības cenām, kas noteiktas tiešajiem lietotājiem rūpniecībā (1), un jo īpaši minētās direktīvas 6. pantu,
   tā kā:

               (1)

               Direktīvā 90/377/EEK ir paredzēta noteikta forma, saturs un citas prasības informācijai, ko sniedz uzņēmumi, kuri rūpnieciskajiem galalietotājiem piegādā gāzi vai elektroenerģiju.

               (2)

               Metodikai, ko izmanto, lai apkopotu informāciju par cenām, jābūt atjauninātai, lai tā atspoguļotu patieso ainu elektroenerģijas un gāzes konkurences tirgos, kas izveidoti ar Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvu 2003/54/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz elektroenerģijas iekšējo tirgu un par Direktīvas 96/92/EK atcelšanu (2) un Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 26. jūnija Direktīvu 2003/55/EK par kopīgiem noteikumiem attiecībā uz dabasgāzes iekšējo tirgu un par Direktīvas 98/30/EK atcelšanu (3), tostarp faktu, ka katrā tirgū patlaban darbojas vairāki piegādātāji.

               (3)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 90/377/EEK.

               (4)

               Šajā direktīvā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar atzinumu, ko sniegusi Direktīvas 90/377/EEK 7. pantā minētā komiteja,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Direktīvas 90/377/EEK pielikumus aizstāj ar šā lēmuma pielikuma tekstu.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Briselē, 2007. gada 7. jūnijā

            Komisijas vārdā —

            Komisijas loceklis

         Andris PIEBALGS

      (1)  OV L 185, 17.7.1990, 16.–24. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Direktīvu 2006/108/EK (OV L 363, 20.12.2006., 414. lpp.).

      (2)  OV L 176, 15.7.2003., 37. lpp. Direktīvā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Lēmumu 2006/653/EK (OV L 270, 29.9.2006., 72. lpp.).

      (3)  OV L 176, 15.7.2003., 57. lpp.

      PIELIKUMS
      “
            I PIELIKUMS
            GĀZES CENAS
            Informāciju par gāzes cenām, ko maksā rūpnieciskie galalietotāji (1), vāc un apkopo, izmantojot šādu metodiku:

                        a)

                        jāziņo cenas, ko maksā rūpnieciskie galalietotāji, kuri savām vajadzībām pērk pa gāzesvadiem piegādātu dabasgāzi;

                        b)

                        tas attiecas uz visiem rūpnieciskajiem gāzes lietojumiem. Taču šajā sistēmā neiekļauj patērētājus, kas lieto gāzi:

                                    —

                                    elektroenerģijas ražošanai elektrostacijās vai koģenerācijas stacijās,

                                    —

                                    neenerģijas vajadzībām (piemēram, ķīmijas rūpniecībā),

                                    —

                                    apjomā, kas lielāks nekā 4 000 000 gigadžoulu (GJ) gadā;

                        c)

                        cenas norāda, izmantojot standartizētu patēriņa grupu sistēmu, kuras pamatā ir gāzes patēriņa apjoms gadā;

                        d)

                        informāciju par cenām savāc divas reizes gadā katra sešu mēnešu perioda sākumā (janvārī un jūlijā), un tā attiecas uz vidējām cenām, ko rūpnieciskie galalietotāji maksājuši par gāzi iepriekšējā sešu mēnešu periodā. Pirmie dati par cenām, kas jānosūta Eiropas Kopienu Statistikas birojam, attiecas uz situāciju 2008. gada 1 janvārī;

                        e)

                        cenas izsaka valsts valūtā par gigadžoulu. Izmantotās enerģijas vienību mēra, pamatojoties uz augstāko siltumspēju;

                        f)

                        cenās ietver visus maksājumus, t. i., tīkla maksājumus plus patērēto enerģiju, mīnus visas atlaides, plus citas maksas (skaitītāja īre, pastāvīgie maksājumi utt.). Sākotnējo pieslēgummaksu šajā summā neiekļauj;

                        g)

                        norāda valsts vidējās cenas;

                        h)

                        dalībvalstis izstrādā un ievieš izmaksu ziņā adekvātas procedūras, lai nodrošinātu, ka datu apkopošanas sistēma ir reprezentatīva un pamatojas uz šādiem noteikumiem:

                                    —

                                    cenas ir svērtās vidējās cenas, kā svēršanas faktoru izmantojot attiecīgo gāzapgādes uzņēmumu tirgus daļas. Vidējās aritmētiskās cenas norāda tikai tad, ja nevar aprēķināt vidējās svērtās vērtības. Jebkurā gadījumā dalībvalsts nodrošina, ka apsekojums aptver reprezentatīvu valsts tirgus daļu,

                                    —

                                    tirgus daļu nosaka pēc apjoma, par kuru gāzapgādes uzņēmumi izrakstījuši rēķinus rūpnieciskajiem galalietotājiem. Ja iespējams, tirgus daļu aprēķina atsevišķi katrai patēriņa grupai. Rīkojoties ar informāciju, kuru izmanto vidējo svērto cenu aprēķināšanai, dalībvalstis ievēro konfidencialitātes noteikumus,

                                    —

                                    konfidencialitātes nolūkos datus, kas attiecas uz cenām, dara zināmus tikai tad, ja attiecīgajā dalībvalstī katrā no j) punktā minētajām kategorijām ir vismaz trīs galalietotāji;

                        i)

                        cenas norāda trīs līmeņos:

                                    —

                                    cenas, kurās nav ietverti nodokļi un nodevas,

                                    —

                                    cenas, kurās nav ietverts PVN un citi atgūstamie nodokļi,

                                    —

                                    cenas, kurās ietverti visi nodokļi, nodevas un PVN;

                        j)

                        gāzes cenas pēta šādām rūpniecisko galalietotāju kategorijām:

                                    Rūpnieciskie galalietotāji

                                    Gāzes patēriņš gadā (GJ)

                                    Mazākais

                                    Lielākais

                                    Grupa I1

                                    < 1 000

                                    Grupa I2

                                    1 000

                                    < 10 000

                                    Grupa I3

                                    10 000

                                    < 100 000

                                    Grupa I4

                                    100 000

                                    < 1 000 000

                                    Grupa I5

                                    1 000 000

                                    <= 4 000 000

                        k)

                        vienu reizi divos gados kopā ar janvāra ziņojumu par cenām Eiropas Kopienu Statistikas birojam tiek paziņota informācija par izmantoto datu apkopošanas sistēmu, konkrēti, apsekojuma apraksts un priekšmets (aptverto piegādes uzņēmumu skaits, kopējā atspoguļotā tirgus daļa utt.), kritēriji, kas izmantoti vidējo svērto cenu aprēķināšanai, kā arī kopējais patēriņš katrā grupā. Pirmais informācijas paziņojums par datu apkopošanas sistēmu būs par situāciju 2008. gada 1. janvārī;

                        l)

                        vienu reizi gadā kopā ar janvāra ziņojumu par cenām Eiropas Kopienu Statistikas birojam tiek paziņota informācija par katras patēriņa grupas galvenajām vidējām tendencēm un faktoriem, kas ietekmē norādīto cenu veidošanos.
                        Šajā informācijā ietver:

                                    —

                                    vidējos slodzes faktorus rūpnieciskajiem galapatērētājiem katrā no patēriņa grupām, aprēķinot tos pēc kopējās piegādātās enerģijas un vidējā maksimālā pieprasījuma,

                                    —

                                    aprakstu par atlaidēm, kas piešķirtas par pārtraucamām piegādēm,

                                    —

                                    aprakstu par pastāvīgiem maksājumiem, skaitītāja īri vai citiem maksājumiem, kas ir būtiski valsts mērogā;

                        m)

                        vienu reizi gadā kopā ar janvāra ziņojumu par cenām tiek paziņoti arī aprēķinos izmantotie tarifi un metodes, kā arī apraksts par nodokļiem, kas tiek iekasēti par gāzes pārdošanu rūpnieciskajiem galapatērētājiem. Aprakstā ietver visas maksas, kas nav nodokļi un attiecas uz sistēmas izmaksām un sabiedriskā pakalpojuma pienākumiem.
                        Nodokļu aprakstā skaidri nodala trīs grupas:

                                    —

                                    nodokļi, nodevas, nenodokļu nodevas un citas maksas, kas nav konkretizētas rūpnieciskajiem galalietotājiem izrakstītajos rēķinos. Šajā punktā paredzētās pozīcijas ziņojumā attieksies uz cenu līmeni “Cenas, kurās nav ietverti nodokļi un nodevas”,

                                    —

                                    nodokļi un nodevas, kas ir konkretizētas rūpnieciskajiem galalietotājiem izrakstītajos rēķinos un ko uzskata par neatgūstamām. Šajā punktā paredzētās pozīcijas ziņojumā attieksies uz cenu līmeni “Cenas, kurās nav ietverts PVN un citi atgūstami nodokļi”,

                                    —

                                    pievienotās vērtības nodoklis (PVN) un citi atgūstami nodokļi, kas ir konkretizēti rūpnieciskajiem galalietotājiem izrakstītajos rēķinos. Šajā punktā paredzētās pozīcijas ziņojumā attieksies uz cenu līmeni “Cenas, kurās ietverti visi nodokļi, nodevas un PVN”.

                              Iespējamie nodokļi, nodevas, nenodokļu nodevas un maksas ir, piemēram, šādi:

                                    —

                                    pievienotās vērtības nodoklis,

                                    —

                                    koncesijas maksas. Tas parasti attiecas uz licencēm un maksām par zemi vai publiskām vai privātām tīklu vai citu gāzes iekārtu īpašumtiesībām,

                                    —

                                    vides nodokļi vai nodevas. Tas parasti attiecas vai nu uz atjaunojamo energoresursu vai koģenerācijas veicināšanu, vai papildu maksājumiem par CO2, SO2 vai citu ar klimata pārmaiņām saistītu vielu emisiju,

                                    —

                                    citi nodokļi vai nodevas, kas saistīti ar enerģētiku: sabiedriskā pakalpojuma pienākumi/maksas, nodevas regulēšanas iestādēm utt.,

                                    —

                                    citi nodokļi vai nodevas, kas nav saistīti ar enerģētiku: valsts, vietējie vai reģionālie fiskālie nodokļi par patērēto enerģiju, nodokļi par gāzes sadali utt.

                              Ienākuma nodokļi, īpašuma nodokļi, dzinēju degviela, autoceļu nodokļi, telekomunikāciju un radio, un reklāmas licenču nodokļi, maksājumi par licencēm, atkritumu nodokļi utt. netiek ietverti šajā aprakstā, jo tie ir pašsaprotama operatoru izmaksu sastāvdaļa un attiecas arī uz citām nozarēm un darbībām;

                        n)

                        dalībvalstīs, kurās visas piegādes rūpnieciskajam sektoram veic viens uzņēmums, informāciju var sniegt šis ražotājs. Dalībvalstīs, kurās darbojas vairāk nekā viens uzņēmums, informāciju sniedz neatkarīga statistikas iestāde.

            II PIELIKUMS
            ELEKTROENERĢIJAS CENAS
            Informāciju par elektroenerģijas cenām (2), ko maksā rūpnieciskie galalietotāji, vāc un apkopo, izmantojot šādu metodiku:

                        a)

                        jāziņo cenas, ko maksā rūpnieciskie galalietotāji, kuri savām vajadzībām pērk elektroenerģiju;

                        b)

                        tas attiecas uz visiem rūpnieciskajiem elektroenerģijas lietojumiem;

                        c)

                        cenas norāda, izmantojot standartizētu patēriņa grupu sistēmu, kuras pamatā ir elektroenerģijas patēriņa apjoms gadā;

                        d)

                        informāciju par cenām savāc divas reizes gadā katra sešu mēnešu perioda sākumā (janvārī un jūlijā), un tā attiecas uz vidējām cenām, ko rūpnieciskie galalietotāji maksājuši par elektroenerģiju iepriekšējā sešu mēnešu periodā. Pirmie dati par cenām, kas jānosūta Eiropas Kopienu Statistikas birojam, attiecas uz situāciju 2008. gada 1 janvārī;

                        e)

                        cenas izsaka valsts valūtā par kilovatstundu;

                        f)

                        cenās ietver visus maksājumus, t. i., tīkla maksājumus plus patērēto enerģiju, mīnus visas atlaides, plus citas maksas (maksas par jaudu, tirdzniecību, skaitītāja īri utt.). Sākotnējo pieslēgummaksu šajā summā neiekļauj;

                        g)

                        norāda valsts vidējās cenas;

                        h)

                        dalībvalstis izstrādā un ievieš izmaksu ziņā adekvātas procedūras, lai nodrošinātu, ka datu apkopošanas sistēma ir reprezentatīva un pamatojas uz šādiem noteikumiem:

                                    —

                                    cenas ir svērtās vidējās cenas, kā svēršanas faktoru izmantojot attiecīgo elektroapgādes uzņēmumu tirgus daļas. Vidējās aritmētiskās cenas norāda tikai tad, ja nevar aprēķināt vidējās svērtās vērtības. Jebkurā gadījumā dalībvalsts nodrošina, ka apsekojums aptver reprezentatīvu valsts tirgus daļu,

                                    —

                                    tirgus daļu nosaka pēc apjoma, par kuru elektroapgādes uzņēmumi izrakstījuši rēķinus rūpnieciskajiem galalietotājiem. Ja iespējams, tirgus daļu aprēķina atsevišķi katrai patēriņa grupai. Rīkojoties ar informāciju, kuru izmanto vidējo svērto cenu aprēķināšanai, dalībvalstis ievēro konfidencialitātes noteikumus,

                                    —

                                    konfidencialitātes nolūkos datus, kas attiecas uz cenām, dara zināmus tikai tad, ja attiecīgajā dalībvalstī katrā no j) punktā minētajām kategorijām ir vismaz trīs galalietotāji;

                        i)

                        cenas norāda trīs līmeņos:

                                    —

                                    cenas, kurās nav ietverti nodokļi un nodevas,

                                    —

                                    cenas, kurās nav ietverts PVN un citi atgūstami nodokļi,

                                    —

                                    cenas, kurās ietverti visi nodokļi, nodevas un PVN;

                        j)

                        elektroenerģijas cenas pēta šādām rūpniecisko galalietotāju kategorijām:

                                    Rūpnieciskie galalietotāji

                                    Elektroenerģijas patēriņš gadā (MWh)

                                    Mazākais

                                    Lielākais

                                    Grupa IA

                                    < 20

                                    Grupa IB

                                    20

                                    < 500

                                    Grupa IC

                                    500

                                    < 2 000

                                    Grupa ID

                                    2 000

                                    < 20 000

                                    Grupa IE

                                    20 000

                                    < 70 000

                                    Grupa IF

                                    70 000

                                    <= 150 000

                        k)

                        vienu reizi divos gados kopā ar janvāra ziņojumu par cenām Eiropas Kopienu Statistikas birojam tiek paziņota informācija par izmantoto datu apkopošanas sistēmu, konkrēti, apsekojuma apraksts un priekšmets (aptverto piegādes uzņēmumu skaits, kopējā atspoguļotā tirgus daļa utt.), kritēriji, kas izmantoti vidējo svērto cenu aprēķināšanai, kā arī kopējais patēriņš katrā grupā. Pirmais informācijas paziņojums par datu apkopošanas sistēmu būs par situāciju 2008. gada 1. janvārī;

                        l)

                        vienu reizi gadā kopā ar janvāra ziņojumu par cenām Eiropas Kopienu Statistikas birojam tiek paziņota informācija par katras patēriņa grupas galvenajām vidējām tendencēm un faktoriem, kas ietekmē norādīto cenu veidošanos.
                        Šajā informācijā ietver:

                                    —

                                    vidējos slodzes faktorus rūpnieciskajiem galapatērētājiem katrā no patēriņa grupām, aprēķinot tos pēc kopējās piegādātās enerģijas un vidējā maksimālā pieprasījuma,

                                    —

                                    tabulu, kurā norādīti sprieguma ierobežojumi katrā valstī,

                                    —

                                    aprakstu par pastāvīgiem maksājumiem, skaitītāja īri vai citiem maksājumiem, kas ir būtiski valsts mērogā;

                        m)

                        vienu reizi gadā kopā ar janvāra ziņojumu par cenām tiek paziņoti arī aprēķinos izmantotie tarifi un metodes, kā arī apraksts par nodokļiem, kas tiek iekasēti par elektroenerģijas pārdošanu rūpnieciskajiem galapatērētājiem. Aprakstā ietver visas maksas, kas nav nodokļi un attiecas uz sistēmas izmaksām un sabiedriskā pakalpojuma pienākumiem.
                        Nodokļu aprakstā skaidri nodala trīs grupas:

                                    —

                                    nodokļi, nodevas, nenodokļu nodevas un citas maksas, kas nav konkretizētas rūpnieciskajiem galalietotājiem izrakstītajos rēķinos. Šajā punktā paredzētās pozīcijas ziņojumā attieksies uz cenu līmeni “Cenas, kurās nav ietverti nodokļi un nodevas”,

                                    —

                                    nodokļi un nodevas, kas ir konkretizētas rūpnieciskajiem galalietotājiem izrakstītajos rēķinos un ko uzskata par neatgūstamām. Šajā punktā paredzētās pozīcijas ziņojumā attieksies uz cenu līmeni “Cenas, kurās nav ietverts PVN un citi atgūstami nodokļi”,

                                    —

                                    pievienotās vērtības nodoklis (PVN) un citi atgūstami nodokļi, kas ir konkretizēti rūpnieciskajiem galalietotājiem izrakstītajos rēķinos. Šajā punktā paredzētās pozīcijas ziņojumā attieksies uz cenu līmeni “Cenas, kurās ietverti visi nodokļi, nodevas un PVN”.

                              Iespējamie nodokļi, nodevas, nenodokļu nodevas un maksas ir, piemēram, šādi:

                                    —

                                    pievienotās vērtības nodoklis,

                                    —

                                    koncesijas maksas. Tas parasti attiecas uz licencēm un maksām par zemi vai publiskām vai privātām tīklu vai citu elektroenerģijas iekārtu īpašumtiesībām,

                                    —

                                    vides nodokļi vai nodevas. Tas parasti attiecas vai nu uz atjaunojamo energoresursu vai koģenerācijas veicināšanu, vai papildu maksājumiem par CO2, SO2 vai citu ar klimata pārmaiņām saistītu vielu emisiju,

                                    —

                                    kodoliekārtu vai cita veida inspekciju nodokļi: kodoliekārtu slēgšanas maksas, inspekcijas un maksas par kodoliekārtām utt.,

                                    —

                                    citi nodokļi vai nodevas, kas saistīti ar enerģētiku: sabiedriskā pakalpojuma pienākumi/maksas, nodevas regulēšanas iestādēm utt.,

                                    —

                                    citi nodokļi vai nodevas, kas nav saistīti ar enerģētiku: valsts, vietējie vai reģionālie fiskālie nodokļi par patērēto enerģiju, nodokļi par elektroenerģijas sadali utt.

                              Ienākuma nodokļi, īpašuma nodokļi, akcīzes nodokļi par naftas produktiem un degvielu, ko neizmanto elektroenerģijas ražošanai, dzinēju degviela, autoceļu nodokļi, telekomunikāciju un radio, un reklāmas licenču nodokļi, maksājumi par licencēm, atkritumu nodokļi utt. netiek ietverti šajā aprakstā, jo tie ir pašsaprotama operatoru izmaksu sastāvdaļa un attiecas arī uz citām nozarēm un darbībām;

                        n)

                        vienu reizi gadā kopā ar janvāra ziņojumu par cenām Eiropas Kopienu Statistikas birojam tiek paziņots arī sīks elektroenerģijas cenu izklāsts, nodalot galvenās cenas veidošanās pozīcijas. Elektroenerģijas cenu sīkāk sadala pa galvenajām cenas veidošanās pozīcijām, izmantojot šādu metodiku.
                        Kopējo elektroenerģijas cenu attiecīgajai patēriņa grupai var uzskatīt par kopējo summu, ko veido “tīkla” cenas, “enerģijas un piegādes” cenas (t. i., no ražošanas līdz tirdzniecībai, izņemot tīklus) un visi nodokļi un nodevas.

                                    —

                                    “Tīkla” cena ir attiecība starp ieņēmumiem, kas saistīti ar pārvades un sadales tarifiem un (ja iespējams) attiecīgo kWh daudzumu katrā patēriņa grupā. Ja nav pieejams kWh daudzums atsevišķi katrā patēriņa grupā, izmanto aplēses.

                                    —

                                    “Enerģijas un piegādes” cena ir kopējā cena mīnus “tīkla” cena un mīnus visi nodokļi un nodevas.

                                    —

                                    Nodokļi un nodevas. Šo pozīciju sadala sīkāk:

                                                —

                                                nodokļi un nodevas “tīkla” cenām,

                                                —

                                                nodokļi un nodevas “enerģijas un piegādes” cenām,

                                                —

                                                PVN un citi atgūstamie nodokļi.

                              PIEZĪME. Ja papildu pakalpojumus norāda atsevišķi, tos var pievienot vienai no divām galvenajām pozīcijām.

                                    —

                                    “Tīkla” cenā ietver šādas izmaksas: pārvades un sadales tarifi, pārvades un sadales zudumi, tīkla izmaksas, pēcpārdošanas pakalpojumi, sistēmas apkalpošanas izmaksas un skaitītāja īre.

                                    —

                                    “Enerģijas un piegādes” cenā ietver šādas izmaksas: ražošana, akumulēšana, enerģijas līdzsvarošana, piegādātās enerģijas izmaksas, klientu apkalpošana, pēcpārdošanas pakalpojumi, enerģijas uzskaite un citas piegādes izmaksas.

                                    —

                                    Citas īpašas izmaksas. Šajā pozīcijā ietver izmaksas, kas nepieder ne pie tīkla izmaksām, ne enerģijas un piegādes izmaksām, ne nodokļiem. Ja ir šādas izmaksas, tās norāda atsevišķi;

                        o)

                        dalībvalstīs, kurās visas piegādes rūpnieciskajam sektoram veic viens uzņēmums, informāciju var sniegt šis ražotājs. Dalībvalstīs, kurās darbojas vairāk nekā viens uzņēmums, informāciju sniedz neatkarīga statistikas iestāde.

                  ”

         (1)  Rūpnieciskie galalietotāji var ietvert citus lietotājus, kas nav mājsaimniecības.

         (2)  Rūpnieciskie galalietotāji var ietvert citus lietotājus, kas nav mājsaimniecības.


title: Padomes Lēmums ( 2013. gada 16. maijs ), ar ko ieceļ un nomaina Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra valdes locekļus

text:
               5.6.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 159/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2013. gada 16. maijs),
   ar ko ieceļ un nomaina Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra valdes locekļus
   (2013/000/)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EEK) Nr. 337/75 (1975. gada 10. februāris), ar ko izveido Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centru, un jo īpaši tās 4. pantu (1),
   ņemot vērā Padomei iesniegtās Komisijas izvirzītās kandidatūras valdes locekļu darba ņēmēju organizāciju pārstāvju kategorijā,
   tā kā:

               (1)

               Ar 2012. gada 16. jūlija Lēmumu (2) Padome iecēla Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra valdes locekļus uz laikposmu no 2012. gada 18. septembra līdz 2015. gada 17. septembrim.

               (2)

               Centra valdē ir atbrīvojusies Spānijas locekļa vieta darba ņēmēju pārstāvju kategorijā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Ar šo turpmāk minētā persona ir iecelta par Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centra valdes locekli uz atlikušo pilnvaru laiku līdz 2015. gada 17. septembrim.
   DARBA ŅĒMĒJU ORGANIZĀCIJU PĀRSTĀVJI

               SPĀNIJA

                  Francisco Javier LÓPEZ kungs

      Briselē, 2013. gada 16. maijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         R. QUINN

      (1)  OV L 39, 13.2.1975., 1. lpp.

      (2)  OV C 228, 31.7.2012., 3. lpp.


title: 2012/747/ES: Padomes Lēmums ( 2012. gada 3. decembris ) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma 31. protokolā par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības

text:
               5.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 333/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2012. gada 3. decembris)
   par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā attiecībā uz grozījumu EEZ līguma 31. protokolā par sadarbību īpašās jomās, kas nav četras pamatbrīvības
   (2012/747/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 189. pantu saistībā ar 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 2894/94 (1994. gada 28. novembris) par Eiropas Ekonomikas zonas līguma īstenošanas kārtību (1) un jo īpaši tās 1. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Līgums par Eiropas Ekonomikas zonu (2) (“EEZ līgums”) stājās spēkā 1994. gada 1. janvārī.

               (2)

               Saskaņā ar EEZ līguma 98. pantu EEZ Apvienotā komiteja var pieņemt lēmumu grozīt cita starpā tā 31. protokolu.

               (3)

               EEZ līguma 31. protokolā ietverti īpaši nosacījumi un noteikumi par sadarbību īpašās jomās, kas nav saistītas ar četrām pamatbrīvībām.

               (4)

               Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES) Nr. 911/2010 (2010. gada 22. septembris) par Eiropas Zemes novērošanas programmu (GMES) un tās sākotnējām darbībām (2011.–2013.) (3) ar EEZ Apvienotās komitejas lēmumu Nr. 139/2012 (4) tika iekļauta EEZ līgumā.

               (5)

               Ar EEZ Apvienotās komitejas lēmumu Nr. 139/2012 paredzēts apturēt Regulas (ES) Nr. 911/2010 piemērošanu Islandei, līdz EEZ Apvienotā komiteja nepieņem citu lēmumu.

               (6)

               Ir lietderīgi atcelt Regulas (ES) Nr. 911/2010 piemērošanas apturēšanu attiecībā uz Islandi no 2013. gada 1. janvāra.

               (7)

               Tādēļ attiecīgi būtu jāgroza EEZ līguma 31. protokols.

               (8)

               Savienības nostājai EEZ Apvienotajā komitejā būtu jāpamatojas uz pievienoto lēmuma projektu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Nostājas, kas Eiropas Savienības vārdā jāieņem EEZ Apvienotajā komitejā par ierosināto grozījumu EEZ līguma 31. protokolā, pamatā ir EEZ Apvienotās komitejas lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2012. gada 3. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         N. SYLIKIOTIS

      (1)  OV L 305, 30.11.1994., 6. lpp.

      (2)  OV L 1, 3.1.1994., 3. lpp.

      (3)  OV L 276, 20.10.2010., 1. lpp.

      (4)  OV L 309, 8.11.2012., 21. lpp.

      PROJEKTS
      EEZ APVIENOTĀS KOMITEJAS LĒMUMS Nr. …/2012
      (… gada …),
      ar ko groza EEZ līguma 31. protokolu par sadarbību īpašās jomās, kas nav saistītas ar četrām pamatbrīvībām
      EEZ APVIENOTĀ KOMITEJA,
      ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (“EEZ līgums”) un jo īpaši tā 86. un 98. pantu,
      tā kā:

                  (1)

                  Eiropas Parlamenta un Padomes 2010. gada 22. septembra Regula (ES) Nr. 911/2010 par Eiropas Zemes novērošanas programmu (GMES) un tās sākotnējām darbībām (2011.–2013.) (1) ar EEZ Apvienotās komitejas lēmumu Nr. 139/2012 (2) tika iekļauta EEZ līgumā.

                  (2)

                  Jāatceļ Regulas (ES) Nr. 911/2010 piemērošanas apturēšana attiecībā uz Islandi.

                  (3)

                  Tādēļ būtu jāgroza EEZ līguma 31. protokols, lai īstenotu šo atcelšanu no 2013. gada 1. janvāra,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      EEZ līguma 31. protokola 1. panta 8.c punkta e) pielāgojumu svītro.
      2. pants
      Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc pēdējā paziņojuma iesniegšanas EEZ Apvienotajai komitejai saskaņā ar EEZ līguma 103. panta 1. punktu (3).
      To piemēro no 2013. gada 1. janvāra.
      3. pants
      Šo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālā Vēstneša EEZ iedaļā un tā EEZ pielikumā.

         …,

               EEZ Apvienotās komitejas vārdā –

               priekšsēdētājs

               EEZ Apvienotās komitejas sekretāri

         (1)  OV L 276, 20.10.2010., 1. lpp.

         (2)  OV L 309, 8.11.2012., 21. lpp.

         (3)  [Konstitucionālās prasības nav norādītas.] [Konstitucionālās prasības ir norādītas.]


title: 2011/33/ES: Padomes Lēmums ( 2010. gada 8. novembris ) par to, lai noslēgtu Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, par Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Ukrainu par vispārējiem principiem Ukrainas dalībai Savienības programmās

text:
               21.1.2011

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 18/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2010. gada 8. novembris)
   par to, lai noslēgtu Protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, par Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Ukrainu par vispārējiem principiem Ukrainas dalībai Savienības programmās
   (2011/33/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114., 168., 169., 172. pantu, 173. panta 3. punktu, 188. un 192. pantu saistībā ar 218. panta 6. punkta a) apakšpunktu un 8. punkta pirmo daļu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta piekrišanu,
   tā kā:

               (1)

               Protokols Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses (1), par Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Ukrainu par vispārējiem principiem Ukrainas dalībai Savienības programmās (turpmāk “protokols”) Savienības vārdā tika parakstīts 2010. gada 22. novembrī.

               (2)

               Lisabonas Līgumam stājoties spēkā 2009. gada 1. decembrī, Eiropas Savienība ir aizstājusi Eiropas Kopienu un ir tās pēctece.

               (3)

               Protokols būtu jānoslēdz,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Eiropas Savienības vārdā tiek apstiprināts Protokols Partnerības un sadarbības nolīgumam, ar ko izveido partnerību starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses, par Pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Ukrainu par vispārējiem principiem Ukrainas dalībai Savienības programmās (2) (turpmāk “protokols”).
   2. pants
   Padomes priekšsēdētājs Savienības vārdā sniedz protokola 10. pantā paredzēto ziņojumu.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2010. gada 8. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         M. WATHELET

      (1)  OV L 49, 19.2.1998., 3. lpp.

      (2)  Sk. šo 3. lpp. OV.


title: Padomes Lēmums 2013/366/KĀDP ( 2013. gada 9. jūlijs ), ar ko pagarina pilnvaru termiņu Eiropas Savienības īpašajam pārstāvim Kosovā

text:
               10.7.2013

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 189/9

         PADOMES LĒMUMS 2013/366/KĀDP
   (2013. gada 9. jūlijs),
   ar ko pagarina pilnvaru termiņu Eiropas Savienības īpašajam pārstāvim Kosovā (1)

   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. pantu, 31. panta 2. punktu un 33. pantu,
   ņemot vērā priekšlikumu, ar ko nākusi klajā Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2012. gada 25. janvārī pieņēma Lēmumu 2012/39/KĀDP (2), ar ko par Eiropas Savienības īpašo pārstāvi (ESĪP) Kosovā iecēla Samuel ŽBOGAR kungu. ESĪP pilnvaru termiņš beidzas 2013. gada 30. jūnijā.

               (2)

               ESĪP pilnvaru termiņš būtu jāpagarina vēl uz 12 mēnešiem.

               (3)

               ESĪP pilnvaras īstenos situācijā, kas var pasliktināties un kas varētu kavēt Līguma 21. pantā noteikto Savienības ārējās darbības mērķu sasniegšanu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Eiropas Savienības īpašais pārstāvis
   Ar šo Eiropas Savienības īpašā pārstāvja (ESĪP) Kosovā Samuel ŽBOGAR kunga pilnvaru termiņš tiek pagarināts līdz 2014. gada 30. jūnijam. ESĪP pilnvaras var beigties ātrāk, ja Padome pēc Savienības Augstā pārstāvja ārlietās un drošības politikas jautājumos (AP) priekšlikuma pieņem šādu lēmumu.
   2. pants
   Politikas mērķi
   ESĪP pilnvaru pamatā ir Savienības politikas mērķi Kosovā. Tie ietver vadošas lomas uzņemšanos, veicinot stabilas, dzīvotspējīgas, mierīgas, demokrātiskas un etniski daudzveidīgas Kosovas izveidi, nostiprinot stabilitāti reģionā un sekmējot reģionālu sadarbību un labas kaimiņattiecības Rietumbalkānos, mudinot Kosovu ievērot tiesiskumu un aizsargāt minoritātes un kultūras un reliģisko mantojumu, atbalstot Kosovu ceļā uz Savienību saskaņā ar reģiona Eiropas perspektīvu un attiecīgiem Padomes secinājumiem.
   3. pants
   Pilnvaras
   Lai sasniegtu politikas mērķus, ESĪP ir pilnvarots:

               a)

               piedāvāt Savienības konsultācijas un atbalstu politiskajā procesā;

               b)

               veicināt vispārēju Savienības politikas koordināciju Kosovā;

               c)

               pastiprināt Savienības klātbūtni Kosovā un nodrošināt tās konsekvenci un saskaņotību;

               d)

               Eiropas Savienības tiesiskuma misijas Kosovā (EULEX KOSOVO) vadītājam sniegt norādījumus par vietējiem politiskiem jautājumiem, tostarp par politiskiem aspektiem jautājumos, kas saistīti ar izpildes pienākumiem;

               e)

               nodrošināt konsekvenci un saskaņotību Savienības darbībā Kosovā;

               f)

               saskaņā ar reģiona Eiropas perspektīvu veicināt Kosovas virzību uz Savienību, mērķtiecīgi veidojot saziņu ar sabiedrību un īstenojot Savienības informēšanas pasākumus, lai Kosovas sabiedrībā veicinātu plašāku izpratni un gūtu tās atbalstu ar Savienību saistītos jautājumos;

               g)

               pārraudzīt, atbalstīt un veicināt politisku, ekonomisku un Eiropas prioritāšu īstenošanu saskaņā ar attiecīgu iestāžu kompetenci un atbildību;

               h)

               saskaņā ar Savienības cilvēktiesību politiku un Savienības Pamatnostādnēm cilvēktiesību jomā attīstīt un nostiprināt cilvēktiesību un pamatbrīvību ievērošanu Kosovā, tostarp attiecībā uz sievietēm un bērniem;

               i)

               palīdzēt risināt Savienības sekmēto Belgradas un Prištinas dialogu.

         4. pants
   Pilnvaru īstenošana
   1.   ESĪP ir atbildīgs par pilnvaru īstenošanu AP pakļautībā.
   2.   Politikas un drošības komiteja (PDK) uztur privileģētus sakarus ar ESĪP un ir galvenais ESĪP kontaktpunkts saziņai ar Padomi. Neskarot AP pilnvaras, PDK saskaņā ar savām pilnvarām ESĪP sniedz stratēģiskus un politiskus norādījumus.
   3.   ESĪP strādā ciešā sadarbībā ar Eiropas Ārējās darbības dienestu (EĀDD).
   5. pants
   Finansējums
   1.   Finanšu atsauces summa, kas paredzēta ESĪP pilnvaru īstenošanas izdevumu segšanai laikposmā no 2013. gada 1. jūlija līdz 2014. gada 30. jūnijam, ir EUR 1 870 000.
   2.   Izdevumus pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam. Rietumbalkānu reģiona valstu valstspiederīgie var piedalīties konkursos par līgumiem.
   3.   Izdevumus pārvalda saskaņā ar līgumu, ko ESĪP noslēdz ar Komisiju. Par visiem izdevumiem ESĪP atskaitās Komisijai.
   6. pants
   Komandas izveide un sastāvs
   1.   Darbā pie ESĪP norīko īpaši atlasītu personālu, lai palīdzētu ESĪP īstenot pilnvaras un kopumā Savienības darbībā Kosovā veicinātu saskaņotību, publicitāti un efektivitāti. Saskaņā ar savām pilnvarām un piešķirtajiem finanšu līdzekļiem ESĪP ir atbildīgs par savas komandas izveidi. Komandā iekļauj personas, kam ir īpašas zināšanas ESĪP pilnvarām atbilstīgos konkrētos politikas jautājumos. ESĪP savlaicīgi informē Padomi un Komisiju par komandas sastāvu.
   2.   Dalībvalstis, Savienības iestādes un EĀDD var ierosināt norīkot personālu darbā pie ESĪP. Norīkotam personālam atalgojumu maksā vai nu dalībvalsts, vai attiecīgā Savienības iestāde, vai EĀDD. Darbā pie ESĪP var norīkot arī ekspertus, ko dalībvalstis ir norīkojušas darbā Savienības iestādēs vai EĀDD. Starptautiskie līgumdarbinieki ir kādas dalībvalsts valstspiederīgie.
   3.   Viss norīkotais personāls paliek nosūtītājas dalībvalsts, Savienības iestādes vai EĀDD administratīvā pakļautībā un veic savus pienākumus un rīkojas ESĪP pilnvaru interesēs.
   7. pants
   ESĪP un viņa personāla privilēģijas un imunitāte
   Par privilēģijām, imunitāti un citām garantijām, kas vajadzīgas ESĪP un viņa darbinieku misijas īstenošanai un sekmīgai darbībai, attiecīgā gadījumā vienojas ar uzņēmējvalstīm. Šajā nolūkā dalībvalstis un EĀDD sniedz visu vajadzīgo atbalstu.
   8. pants
   ES klasificētas informācijas drošība
   1.   ESĪP un viņa komandas locekļi ievēro drošības principus un minimālos standartus, kas noteikti Padomes Lēmumā 2011/292/ES (2011. gada 31. marts) par drošības noteikumiem ES klasificētas informācijas aizsardzībai (3).
   2.   Saskaņā ar drošības noteikumiem ES klasificētās informācijas aizsardzībai AP ir pilnvarots nodot NATO/KFOR to klasificēto ES informāciju un dokumentus, kuri izstrādāti minētās darbības veikšanai un kuru klasifikācija nav augstāka par “CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL”.
   3.   Saskaņā ar drošības noteikumiem ES klasificētās informācijas aizsardzībai un ESĪP darbības vajadzībām AP ir pilnvarots nodot Apvienoto Nāciju Organizācijai (ANO) un Eiropas Drošības un sadarbības organizācijai (EDSO) to klasificēto ES informāciju un dokumentus, kuri ir izstrādāti minētās darbības veikšanai un kuru klasifikācija nav augstāka par “RESTREINT UE/EU RESTRICTED”. Šajā nolūkā sagatavo vietējus noteikumus.
   4.   AP ir pilnvarots ar šo lēmumu saistītām trešām personām nodot neklasificētus ES dokumentus, kuri ir saistīti ar Padomes apspriedēm par minēto darbību un uz kuriem saskaņā ar Padomes reglamenta (4) 6. panta 1. punktu attiecas pienākums ievērot dienesta noslēpumu.
   9. pants
   Piekļuve informācijai un apgādes atbalsts
   1.   Dalībvalstis, Komisija un Padomes Ģenerālsekretariāts ESĪP nodrošina piekļuvi visai vajadzīgajai informācijai.
   2.   Savienības delegācija un/vai dalībvalstis vajadzības gadījumā nodrošina apgādes atbalstu šajā reģionā.
   10. pants
   Drošība
   Saskaņā ar Savienības politiku attiecībā uz tāda personāla drošību, kas izvietots ārpus Savienības operatīvu darbību veikšanai saskaņā ar Līguma V sadaļu, ESĪP saskaņā ar savām pilnvarām un drošības situāciju ģeogrāfiskajā teritorijā, par kuru viņš ir atbildīgs, veic visus praktiski iespējamos pasākumus, lai nodrošinātu visa viņa tiešā pakļautībā esošā personāla drošību, jo īpaši:

               a)

               izstrādājot misijas drošības plānu, kurš pamatojas uz EĀDD norādījumiem, ietverot misijas fiziskos, organizatoriskos un procesuālos drošības pasākumus, ar kuru noteikta personāla droša pārvietošanās uz misijas teritoriju un misijas teritorijā, kā arī aprakstīta rīcība drošības negadījumos un izklāstīts misijas ārkārtas situāciju un evakuācijas plāns;

               b)

               visam personālam, kas izvietots ārpus Savienības, nodrošinot augsta riska apdrošināšanu, kas atbilst apstākļiem misijas teritorijā;

               c)

               garantējot, ka visi ESĪP komandas locekļi, ko izvieto ārpus Savienības, tostarp uz vietas nolīgti darbinieki, pirms vai pēc ierašanās misijas teritorijā ir piedalījušies atbilstīgā drošības apmācībā, kuras pamatā ir EĀDD misijas teritorijai piešķirtā riska izvērtējuma pakāpe;

               d)

               nodrošinot visu pēc regulāriem drošības izvērtējumiem saskaņoto ieteikumu īstenošanu un sagatavojot rakstiskus ziņojumus Padomei, AP un Komisijai par šo ieteikumu īstenošanu un citiem drošības jautājumiem starpposma ziņojumu un pilnvaru īstenošanas ziņojumu satvarā.

         11. pants
   Pārskata ziņojumi
   ESĪP regulāri sniedz mutiskus un rakstiskus ziņojumus AP un PDK. Vajadzības gadījumā ESĪP ziņojumus sniedz arī Padomes darba grupām. Rakstiskus ziņojumus izsūta, izmantojot COREU tīklu. Pēc AP vai PDK ieteikuma ESĪP sniedz ziņojumus arī Ārlietu padomei. Saskaņā ar Līguma 36. pantu ESĪP var tikt iesaistīts Eiropas Parlamenta informēšanā.
   12. pants
   Koordinācija
   1.   ESĪP veicina Savienības politikas vispārēju koordināciju. Viņš palīdz nodrošināt visu misijas norises vietā lietoto Savienības instrumentu saskaņotu izmantošanu Savienības politisko mērķu sasniegšanā. ESĪP darbības saskaņo ar Komisijas darbībām, kā arī vajadzības gadījumā ar darbībām, ko reģionā veic citi ESĪP. ESĪP sniedz regulārus ziņojumus dalībvalstu pārstāvniecībām un Savienības delegācijām.
   2.   Misijas norises vietā ESĪP uztur ciešu saikni ar reģionā strādājošiem Savienības delegāciju vadītājiem un dalībvalstu misiju vadītājiem. Viņi dara visu iespējamo, lai palīdzētu ESĪP īstenot pilnvaras. ESĪP sniedz norādījumus EULEX KOSOVO vadītājam par vietējiem politiskiem jautājumiem, tostarp par politiskajiem aspektiem tādos jautājumos, kas saistīti ar izpildes pienākumiem. ESĪP un civilais operāciju komandieris vajadzības gadījumā savstarpēji apspriežas.
   3.   ESĪP uztur sakarus arī ar attiecīgām vietējām struktūrām un citām starptautiskām un reģionālām struktūrām, kas darbojas šajā teritorijā.
   4.   ESĪP kopā ar citiem Savienības darbību īstenotājiem šajā teritorijā nodrošina informācijas izplatīšanu un apmaiņu starp Savienības darbību īstenotājiem uz vietas, lai sasniegtu augstu situācijas kopīgas izpratnes un novērtēšanas pakāpi.
   13. pants
   Palīdzība saistībā ar prasībām
   ESĪP un viņa darbinieki palīdz, nodrošinot elementus reaģēšanai uz jebkādām prasībām un pienākumiem, kas izriet no iepriekšējo ESĪP Kosovā pilnvarām, un šim nolūkam sniedz administratīvu palīdzību un piekļuvi būtiskajiem dokumentiem.
   14. pants
   Pārskatīšana
   Šā lēmuma īstenošanu un tā saskaņotību ar citām Savienības darbībām reģionā regulāri pārskata. ESĪP līdz 2013. gada decembra beigām iesniedz Padomei, AP un Komisijai progresa ziņojumu un ESĪP pilnvaru termiņa beigās – visaptverošu ziņojumu par pilnvaru īstenošanu.
   15. pants
   Stāšanās spēkā
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   To piemēro no 2013. gada 1. jūlija.

      Briselē, 2013. gada 9. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         R. ŠADŽIUS

      (1)  Šis apzīmējums neskar nostājas par statusu un ir saskaņā ar ANO DP Rezolūciju 1244 (1999) un Starptautiskās Tiesas atzinumu par Kosovas neatkarības deklarāciju.

      (2)  OV L 23, 26.1.2012., 5. lpp.

      (3)  OV L 141, 27.5.2011., 17. lpp.

      (4)  Padomes Lēmums 2009/937/ES (2009. gada 1. decembris), ar ko pieņem Padomes reglamentu (OV L 325, 11.12.2009., 35. lpp.).


title: 2014/371/KĀDP: Politikas un drošības komitejas Lēmums EULEX KOSOVO/1/2014 ( 2014. gada 17. jūnijs ), ar ko pagarina Eiropas Savienības Tiesiskuma misijas Kosovā EULEX KOSOVO misijas vadītāja pilnvaru termiņu

text:
               20.6.2014

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 180/17

         POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJAS LĒMUMS EULEX KOSOVO/1/2014
   (2014. gada 17. jūnijs),
   ar ko pagarina Eiropas Savienības Tiesiskuma misijas Kosovā EULEX KOSOVO misijas vadītāja pilnvaru termiņu

      (2014/371/KĀDP)

   POLITIKAS UN DROŠĪBAS KOMITEJA,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 38. panta trešo daļu,
   ņemot vērā Padomes Vienoto rīcību 2008/124/KĀDP (2008. gada 4. februāris) par Eiropas Savienības Tiesiskuma misiju Kosovā, EULEX KOSOVO
       (1), un jo īpaši tās 12. panta 2. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Saskaņā ar Vienotās rīcības 2008/124/KĀDP 12. panta 2. punktu Politikas un drošības komiteja (PDK) ir pilnvarota atbilstīgi Līguma 38. pantam pieņemt attiecīgus lēmumus EULEX KOSOVO politiskās kontroles un stratēģiskās virzības nodrošināšanai, tostarp lēmumu iecelt misijas vadītāju.

               (2)

               PDK 2012. gada 4. decembrī pieņēma Lēmumu EULEX KOSOVO/3/2012 (2), ar ko uz laikposmu no 2013. gada 1. februāra līdz 2014. gada 14. jūnijam par EULEX KOSOVO misijas vadītāju ieceļ vēstnieku Bernd BORCHARDT.

               (3)

               Padome 2014. gada 12. jūnijā pieņēma Lēmumu 2014/349/KĀDP (3), ar ko groza Vienoto rīcību 2008/124/KĀDP un līdz 2016. gada 14. jūnijam pagarina EULEX KOSOVO darbību.

               (4)

               Savienības Augstā pārstāve ārlietās un drošības politikas jautājumos 2014. gada 13. jūnijā ierosināja līdz 2014. gada 14. oktobrim pagarināt vēstnieka Bernd BORCHARD pilnvaras EULEX KOSOVO misijas vadītāja amatā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo EULEX KOSOVO misijas vadītāja vēstnieka Bernd BORCHARDT pilnvaru termiņš tiek pagarināts līdz 2014. gada 14. oktobrim.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   To piemēro no 2014. gada 15. jūnija.

      Briselē, 2014. gada 17. jūnijā

            Politikas un drošības komitejas vārdā –

            priekšsēdētājs

         W. STEVENS

      (1)  OV L 42, 16.2.2008., 92. lpp.

      (2)  Politikas un drošības komitejas Lēmums EULEX KOSOVO/3/2012 (2012. gada 4. decembris) par Eiropas Savienības Tiesiskuma misijas Kosovā EULEX KOSOVO vadītāja iecelšanu (OV L 334, 6.12.2012., 46. lpp.).

      (3)  OV L 174, 13.6.2014., 42. lpp.


title: Lēmums Nr. 146 (1990. gada 10. oktobris) par to, kā interpretēt 94. panta 9. punktu Regulā (EEK) Nr. 1408/71

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

31991D0424

Oficiālais Vēstnesis L 235 , 23/08/1991 Lpp. 0009 - 0020 Speciālizdevums somu valodā: Nodaļa 5 Sējums 5 Lpp. 0081  Speciālizdevums zviedru valodā: Nodaļa 5 Sējums 5 Lpp. 0081

		Lēmums Nr. 146(1990. gada 10. oktobris)par to, kā interpretēt 94. panta 9. punktu Regulā (EEK) Nr. 1408/71(91/424/EEK)EIROPAS KOPIENU MIGRĒJOŠO DARBA ŅĒMĒJU SOCIĀLĀ NODROŠINĀJUMA ADMINISTRATIVĀ KOMISIJA,ņemot vērā 81. panta a) punktu Padomes Regulā (EEK) Nr. 1408/71 (1971. gada 14. jūnijs) par sociālā nodrošinājuma sistēmas piemērošanu darbiniekiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenēm, kas pārvietojas Kopienā, saskaņā ar kuru administratīvā komisija ir atbildīga par visu administratīvo jautājumu un interpretācijas jautājumu izskatīšanu, kas rodas saistībā ar Regulas (EEK) Nr. 1408/71 un turpmāko regulu noteikumiem,ņemot vērā 2. panta 1. punktu Padomes Regulā (EEK) Nr. 574/72 (1972. gada 21. marts), saskaņā ar kuru administratīvā komisija ir atbildīga par to apliecinājumu, apstiprinātu paziņojumu, deklarāciju, pieteikumu un citu dokumentu paraugu izstrādāšanu, kas nepieciešami, lai piemērotu minētās regulas,ņemot vērā Padomes Regulu (EEK) Nr. 3427/89 (1989. gada 30. oktobris), ar ko visās dalībvalstīs ievieš vienotu risinājumu problēmai attiecībā uz ģimenes pabalstu izmaksu ģimenes locekļiem, kas dzīvo ārpus kompetentās valsts,ņemot vērā 94. panta 9. punktu, kurā grozījumi izdarīti ar minēto regulu, kas, no vienas puses, paredz to, ka ģimenes pabalstus, ko 1989. gada 15. novembrī saņēmušas Francijā nodarbinātas personas attiecībā uz savu ģimeņu locekļiem, kas dzīvo citā dalībvalstī, turpina izmaksāt atbilstīgi likmēm, ievērojot ierobežojumus un saskaņā ar procedūru, ko piemēro minētajā dienā, ja to summa pārsniedz to pabalstu summu, kas pienāktos no 1989. gada 16. novembra, un ja uz attiecīgajām personām attiecas Francijas tiesību akti, un, no otras puses, paredz to, ka Administratīvā komisija sniedz atzinumu par šā punkta ieviešanas procedūru un jo īpaši par minēto pabalstu izmaksu dalīšanu,tā kā ir svarīgi precīzi definēt 94. panta 9. punkta darbības jomu un nosacījumus tā piemērošanai;tā kā jānosaka procedūra, kas ļautu nodrošināt pabalstus, ņemot vērā attiecīgās institūcijas atbildību, salīdzināt ģimenes pabalstu summu (garantēto summu) un franču ģimenes pabalstu summu, attiecīgā gadījumā izmaksāt piemaksu, kas ir vienāda ar starpību starp divām minētajām summām, un dalīt šo pabalstu izmaksas starp attiecīgām institūcijām;tā kā turklāt jānosaka valūtu konversijas likme, kas izmantojama iepriekš minētajai salīdzināšanai;tā kā jāizveido paraugi divām īpašām veidlapām, vienai, kas apliecina ģimenes pabalstu izmaksu par 1989. gada novembri, un otrai, kas apliecina ģimenes pabalstu izmaksu turpināšanu vai pārtraukšanu saskaņā ar 94. panta 9. punktu;tā kā valoda, kurā jāizdod veidlapas, ir noteikta Administratīvās komisijas Rekomendācijā Nr. 15;tā kā visbeidzot jānosaka termiņi, ko piemēro tiesībām saņemt ģimenes pabalstu garantēto summu;rīkojoties saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 1408/71 80. panta 3. punktā izklāstītajiem nosacījumiem,IR PIEŅĒMUSI ŠĀDU LĒMUMU.1. a) Regulas (EEK) Nr. 1408/71 94. panta 9. punkta noteikumus piemēro, ja 1989. gada 15. novembrī nodarbinātā persona, uz kuru attiecas Francijas tiesību akti, saņēma ģimenes pabalstus, ko paredzēja iepriekšējais 73. panta 2. punkts par to ģimenes locekļiem, kas dzīvo citā dalībvalstī; šos noteikumus nepiemēro, ja tiesības uz ģimenes pabalstiem ieguva dzīvesvietas valstī 1989. gada 15. novembrī; šos noteikumus vairs nepiemēro, ja tiesības uz ģimenes pabalstiem iegūst dzīvesvietas valstī.Turklāt ģimenes pabalstus, ko Francijā nodarbināts darbinieks saņem 1989. gada 15. novembrī par savas ģimenes locekļiem, kas dzīvo citā dalībvalstī, turpina piešķirt saskaņā ar 94. panta 9. punktu tikmēr, kamēr ģimenes locekļi joprojām dzīvo minētajā citā dalībvalstī.b) Regulas (EEK) Nr. 1408/71 94. panta 9. punktā minētie ģimenes pabalsti ir tie, kas ir faktiski piešķirti nodarbinātai personai 1989. gada novembrī par tās ģimenes locekļiem, kuriem ir tiesības uz šiem pabalstiem. Šo pabalstu summa veido garantēto summu.Minētajā pantā minētie ģimenes pabalsti ir Francijas ģimenes pabalsti, kas pienākas darbiniekam no 1989. gada 16. novembra.c) Ja par diviem secīgiem mēnešiem Francijas ģimenes pabalstu summa, izņemot tos, kas izmaksāti kā vienreizēji maksājumi (šos neierēķina salīdzināšanas nolūkos), ir lielāka nekā garantētā summa par doto mēnesi vai vienāda ar to, tiesības uz minēto summu zaudē.Attiecībā uz 94. panta 9. punktā izklāstīto tās attiecīgās personas stāvokli, uz kuru joprojām attiecas Francijas tiesību akti, neņem vērā darba pārtraukumus, kas ir īsāki par vienu mēnesi, vai laikposmus, kuros darbs pārtraukts īslaicīgi slimības, maternitātes, nelaimes gadījuma darbā, arodslimības vai bezdarba dēļ, ja turpmāk tiek saņemts atalgojums vai attiecīga samaksa saskaņā ar Francijas tiesību aktiem, izņemot pensijas un mūža rentes vai tādus iemeslus kā apmaksāts atvaļinājums, streiks vai lokauts.d) Garantēto summu nosaka galīgi — to nevar pārskatīt vēlāk dalībvalsts, kurā 1989. gada 15. novembrī dzīvoja ģimenes locekļi, tiesību aktos noteiktās ģimenes pabalstu likmes grozīšanas dēļ vai ģimenes locekļu skaita pieauguma dēļ.Tomēr, ja samazinās 94. panta 9. punktā minētais to ģimenes locekļu skaits dalībvalstī, kurā tie dzīvo, garantēto summu, pamatojoties uz palikušo ģimenes locekļu skaitu, pārrēķina atbilstīgi likmēm un ievērojot ierobežojumus, ko 1989. gada 15. novembrī piemēro minētajā dalībvalstī.2. a) Lai ļautu Francijas kompetentām institūcijām noteikt, vai 94. panta 9. punkta noteikumi ir jāpiemēro, tās teritorijas institūcija, kurā ģimenes locekļi dzīvoja 1989. gada 15. novembrī, pēc attiecīgo personu vai Francijas institūcijas lūguma atbilstīgi E 412 F veidlapas paraugam, kas attēlots tālāk, sniedz paziņojumu, kas apliecina to, vai ģimenes pabalsti par 1989. gada novembri ir faktiski piešķirti vai ne.Ja ģimenes pabalsti ir piešķirti, tās vietas institūcija, kurā ģimenes locekļi dzīvo, apliecinātā paziņojumā norāda ģimenes locekļus, attiecībā uz kuriem tie ir piešķirti, kā arī pabalstu summu par ģimenes locekli vai ģimeni kopumā, ievērojot spēkā esošo tiesību aktu noteikumus.Minētajā apliecinātajā paziņojumā arī jānorāda, vai nodarbinātās personas laulātais vai persona, kurai tika piešķirti pabalsti, 1989. gada novembrī veica darbu vai darbības, kas atbilstīgi Lēmumam Nr. 199 uzskatāmas par tādu.b) Pēc apliecinātā paziņojuma saņemšanas Francijas kompetentā institūcija attiecīgā gadījumā salīdzina summu, kas minēta 1. punkta b) apakšpunkta otrajā teikumā, ar garantēto summu.Ja ģimenes pabalstu summa ir lielāka par garantēto summu vai vienāda ar to, kompetentā institūcija piešķir tikai pabalstus.Ja ģimenes pabalstu summa ir mazāka par garantēto summu, Francijas kompetentā institūcija piešķir pabalstus un dzīvesvietas institūcija piešķir piemaksu, kas ir vienāda ar starpību starp garantēto summu un šiem pabalstiem.Ja Francijas ģimenes pabalstu summa ir vienāda ar nulli, piemaksa, ko piešķir dzīvesvietas institūcija, ir vienāda ar garantēto summu.c) Lai veiktu iepriekšējā apakšpunktā minēto salīdzinājumu, Francijas kompetentā institūcija garantēto summu konvertē savā valūtā, izmantojot konversijas likmi, kas paredzēta 107. panta 1. punktā Regulā (EEK) Nr. 574/72. Konversijas likme, kas jāņem vērā, ir tā, ko piemēroja 1989. gada 16. novembrī.3. a) Ja ir jāpiešķir diferencētas piemaksas, Francijas kompetentā institūcija katru mēnesi dzīvesvietas institūcijai atbilstīgi E 413 F veidlapas paraugam nosūta apliecinājumu par ģimenes pabalstu turpmāku nodrošināšanu vai pārtraukšanu.Pēc minētā apliecinājuma saņemšanas, dzīvesvietas institūcija piešķir piemaksu, kas vienāda ar starpību starp garantēto summu un Francijas ģimenes pabalstu summu izteiktu vietējā valūtā, izmantojot salīdzināšanas dienas oficiālo valūtas maiņas kursu.b) Ja tiesību akti, ko piemēro dzīvesvietas institūcija, paredz, ka ģimenes pabalstus piešķir ar starplaikiem, kas nav mēnesis, minētā institūcija var paredzēt diferencētas piemaksas saskaņā ar šiem atšķirīgajiem starplaikiem.c) Ja attiecīgā persona pārtrauc saņemt 94. panta 9. punktā paredzēto palīdzību, Francijas kompetentā institūcija izmanto iepriekšējos apakšpunktos minēto apliecinājumu, lai dzīvesvietas institūcijai darītu zināmu, ka zaudētas tiesības uz garantēto summu.4. Dalībvalstu kompetentās iestādes veidlapas, kas minētas 2. punkta a) apakšpunktā un 3. punkta a) apakšpunktā, dara pieejamas attiecīgām kompetentām institūcijām. Šīs veidlapas ir pieejamas oficiālajās Kopienas valodās un ir sastādītas tādā veidā, ka dažādās versijas ir pilnīgi vienādas pēc satura, kas attiecīgai personai dod iespēju saņemt veidlapas savā valodā.5. Ja garantēto summu pārrēķina, ievērojot 1. punkta d) apakšpunkta trešajā teikumā izklāstītos nosacījumus, dzīvesvietas institūcija atkārtoti izsniedz 2. punkta a) apakšpunktā minēto apliecinājumu. Francijas kompetentā institūcija tad veic jaunu salīdzinājumu atbilstīgi tam, kā norādīts 2. punkta b) un c) apakšpunktā.6. Izmaksas pabalstiem, kas veido summu, kura garantēta 94. panta 9. punktā Regulā (EEK) Nr. 1408/71, sadala šādi:- Francijas kompetentā institūcija sedz šo pabalstu izmaksas kopsummā līdz pat tādai summai, kas vienāda ar Francijas ģimenes pabalstiem, ko piešķir nodarbinātai personai par tās ģimenes locekļiem, kuri dzīvo citā dalībvalstī,- tās teritorijas institūcija, kurā dzīvo ģimenes locekļi, sedz starpības izmaksas starp garantēto summu un šiem ģimenes pabalstiem.Tomēr Francija un cita dalībvalsts vai tās kompetentās iestādes var vienoties par citādu izmaksu dalīšanas kārtību, par kuru informē Administratīvo komisiju.7. Lai izmantotu 94. panta 9. punktā atzītās tiesības saņemt ģimenes pabalstu garantēto summu, divu gadu termiņu, ko paredz Francijas tiesību akti, atceļ līdz dienai, kad piemēro šo regulu, un piemēro tikai no minētās dienas.8. Šo lēmumu piemēro no nākamā mēneša pirmās dienas pēc tā publicēšanas Eiropas Kopienu Oficiālajā Vēstnesī.Administratīvās komisijas priekšsēdētājaM. T. Ferraro--------------------------------------------------+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


Komisijas lēmums - Diferencēto apropriāciju pārnešana no 2005. gada uz 2006. gadu