title: Padomes Lēmums (ES) 2016/357 (2016. gada 15. janvāris) par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem ES un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Stabilizācijas un asociācijas padomē par bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas līdzdalību novērotājas statusā Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras darbā un attiecīgo kārtību saskaņā ar nostādnēm, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 168/2007 4. un 5. pantā, tostarp noteikumiem par līdzdalību aģentūras pasākumos, finansiālo ieguldījumu un personālu

text:
               12.3.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 67/31

         PADOMES LĒMUMS (ES) 2016/357
   (2016. gada 15. janvāris)
   par nostāju, kas Eiropas Savienības vārdā ir jāieņem ES un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Stabilizācijas un asociācijas padomē par bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas līdzdalību novērotājas statusā Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras darbā un attiecīgo kārtību saskaņā ar nostādnēm, kas noteiktas Regulas (EK) Nr. 168/2007 4. un 5. pantā, tostarp noteikumiem par līdzdalību aģentūras pasākumos, finansiālo ieguldījumu un personālu
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 352. pantu saistībā ar tā 218. panta 9. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Luksemburgas Eiropadome 1997. gada decembrī noteica līdzdalību Savienības aģentūrās kā vienu no veidiem, kā paātrināt pirmspievienošanās stratēģiju. Eiropadomes secinājumos ir teikts: “pamatojoties uz nosacījumu, ka katru gadījumu izskata atsevišķi, kandidātvalstis var piedalīties Savienības aģentūrās”.

               (2)

               Padomes Regulā (EK) Nr. 168/2007 (1) ir noteikts, ka Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūra (“aģentūra”) ir atvērta kandidātvalstu līdzdalībai saskaņā ar nostādnēm, kas noteiktas tās 4. un 5. pantā.

               (3)

               Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika atbalsta aģentūras mērķus, kā arī piekrīt aģentūras darbības jomai un uzdevumu aprakstam, kā noteikts Regulā (EK) Nr. 168/2007.

               (4)

               Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas galvenais mērķis ir kļūt par Savienības locekli, un tās līdzdalība aģentūrā palīdzēs tai sasniegt šo mērķi,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   Vienīgais pants
   Nostājas, kas Eiropas Savienībai jāieņem ES un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Stabilizācijas un asociācijas padomē par bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas līdzdalību novērotājas statusā Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras darbā un attiecīgo kārtību pamatā ir ES un bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas Stabilizācijas un asociācijas padomes lēmuma projekts, kas pievienots šim lēmumam.

      Briselē, 2016. gada 15. janvārī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM

      (1)  Padomes Regula (EK) Nr. 168/2007 (2007. gada 15. februāris), ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru (OV L 53, 22.2.2007., 1. lpp.).

      PROJEKTS
      ES UN BIJUŠĀS DIENVIDSLĀVIJAS MAĶEDONIJAS REPUBLIKAS STABILIZĀCIJAS UN ASOCIĀCIJAS PADOMES LĒMUMS Nr. …/2016
      (… gada …)
      par bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas līdzdalību novērotājas statusā Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras darbā un attiecīgo kārtību saskaņā ar nostādnēm, kas noteiktas Padomes Regulas (EK) Nr. 168/2007 4. un 5. pantā, tostarp noteikumiem par līdzdalību aģentūras pasākumos, finansiālo ieguldījumu un personālu
      ES UN BIJUŠĀS DIENVIDSLĀVIJAS MAĶEDONIJAS REPUBLIKAS STABILIZĀCIJAS UN ASOCIĀCIJAS PADOME,
      ņemot vērā Stabilizācijas un asociācijas nolīgumu starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un bijušo Dienvidslāvijas Republiku Maķedoniju, no otras puses (1),
      ņemot vērā Padomes Regulu (EK) Nr. 168/2007 (2007. gada 15. februāris), ar ko izveido Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūru (2), un jo īpaši tās 28. panta 2. punktu,
      tā kā:

                  (1)

                  Luksemburgas Eiropadome 1997. gada decembrī noteica līdzdalību Savienības aģentūrās kā vienu no veidiem, kā paātrināt pirmspievienošanās stratēģiju. Eiropadomes secinājumos ir teikts: “pamatojoties uz nosacījumu, ka katru gadījumu izskata atsevišķi, kandidātvalstis var piedalīties Savienības aģentūrās”.

                  (2)

                  Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika atbalsta Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras (“aģentūra”) mērķus, kā arī piekrīt aģentūras darbības jomai un uzdevumu aprakstam, kā noteikts Regulā (EK) Nr. 168/2007.

                  (3)

                  Ir lietderīgi ļaut bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai novērotājas statusā piedalīties aģentūras darbā un noteikt šādas līdzdalības kārtību, tostarp noteikumus par līdzdalību aģentūras pasākumos, finansiālo ieguldījumu un personālu.

                  (4)

                  Ir arī lietderīgi, ka aģentūra risina pamattiesību problēmas bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 168/2007 3. panta 1. punktu, ciktāl tas nepieciešams tās pakāpeniskai pielāgošanai Savienības tiesībām.

                  (5)

                  Saskaņā ar Padomes Regulā (EEK, Euratom, EOTK) Nr. 259/68 noteiktās Eiropas Kopienu Pārējo darbinieku nodarbināšanas kārtības 12. panta 2. punkta a) apakšpunktu aģentūras direktors var atļaut pieņemt darbā bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pilsoņus, kam ir visas pilsoņu tiesības,

            IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
      1. pants
      Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika kā kandidātvalsts novērotājas statusā piedalās ar Regulu (EK) Nr. 168/2007 izveidotās Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūras darbā.
      2. pants
      1.   Aģentūra var risināt pamattiesību jautājumus bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 168/2007 3. panta 1. punktu, ciktāl tas nepieciešams tās pakāpeniskai pielāgošanai Savienības tiesībām.
      2.   Tādēļ aģentūra varēs bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā veikt uzdevumus, kas noteikti Regulas (EK) Nr. 168/2007 4. un 5. pantā.
      3. pants
      Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika veic finansiālus ieguldījumus Regulas (EK) Nr. 168/2007 4. pantā minētajās aģentūras darbībās saskaņā ar šā lēmuma pielikumu.
      4. pants
      1.   Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika ieceļ personas, kas atbilst Regulas (EK) Nr. 168/2007 12. panta 1. punktā noteiktajiem kritērijiem, novērotāja vai tā aizvietotāja amatā. Viņi var piedalīties valdes darbā ar tādiem pašiem nosacījumiem kā dalībvalstu ieceltie pārstāvji un to aizvietotāji, taču bez balsstiesībām.
      2.   Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika nozīmē valdības amatpersonu par valsts sadarbības koordinatoru, kā minēts Regulas (EK) Nr. 168/2007 8. panta 1. punktā.
      3.   Četru mēnešu laikā pēc šā lēmuma stāšanās spēkā bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika iesniedz Eiropas Komisijai 1. un 2. punktā minēto personu vārdus, ziņas par viņu kvalifikāciju un kontaktinformāciju.
      5. pants
      Dati, kas tiek sniegti aģentūrai vai ko sniedz pati aģentūra, var tikt publicēti un padarīti publiski pieejami ar noteikumu, ka konfidenciālajai informācijai bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā tiek nodrošināts tāds pats aizsardzības līmenis kā Savienībā.
      6. pants
      Aģentūrai bijušajā Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikā ir tāda pati rīcībspēja, kāda piešķirta juridiskām personām saskaņā ar bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas tiesību aktiem.
      7. pants
      Lai aģentūra un tās darbinieki varētu veikt savus pienākumus, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika piešķir privilēģijas un imunitāti, kas ir identiskas Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību pievienotā Protokola Nr. 7 par privilēģijām un imunitāti Eiropas Savienībā 1. līdz 4., 5., 6., 10. līdz 13., 15., 17. un 18. pantā minētajām privilēģijām un imunitātei.
      8. pants
      Puses veic visus vispārējus vai īpašus pasākumus, kas nepieciešami, lai izpildītu savus pienākumus saskaņā ar šo lēmumu, un paziņo par tiem Stabilizācijas un asociācijas padomei.
      9. pants
      Šis lēmums stājas spēkā otrā mēneša pirmajā dienā pēc tā pieņemšanas dienas.

         …,

               Stabilizācijas un asociācijas padomes vārdā –

               priekšsēdētājs

         (1)  OV L 84, 20.3.2004., 13. lpp.

         (2)  OV L 53, 22.2.2007., 1. lpp.

         PIELIKUMS

            BIJUŠĀS DIENVIDSLĀVIJAS MAĶEDONIJAS REPUBLIKAS FINANSIĀLAIS IEGULDĪJUMS EIROPAS SAVIENĪBAS PAMATTIESĪBU AĢENTŪRĀ

                     1.

                     Finansiālais ieguldījums, kāds bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai jāmaksā Eiropas Savienības vispārējā budžetā, lai piedalītos Eiropas Savienības Pamattiesību aģentūrā (“aģentūra”), kā noteikts 2. punktā, atspoguļo visas ar tās līdzdalību saistītās izmaksas.

                     2.

                     Finansiālais ieguldījums, kas bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai jāmaksā Eiropas Savienības vispārējā budžetā, ir:

                                 1. gads

                                 EUR 165 000

                                 2. gads

                                 EUR 170 000

                                 3. gads

                                 EUR 175 000

                     3.

                     Par iespējamo finansiālo atbalstu no Savienības palīdzības programmām vienojas atsevišķi atbilstoši attiecīgajai Savienības programmai.

                     4.

                     Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas ieguldījums tiks pārvaldīts saskaņā ar Finanšu regulu (1), ko piemēro Eiropas Savienības vispārējam budžetam.

                     5.

                     Bijušās Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikas pārstāvju un speciālistu ceļa un uzturēšanās izmaksas, kas saistītas ar piedalīšanos aģentūras darbā vai sanāksmēs saistībā ar aģentūras darba programmas īstenošanu, aģentūra atmaksā saskaņā ar noteikumiem un procedūrām, kas pašlaik ir spēkā attiecībā uz Savienības dalībvalstīm.

                     6.

                     Pēc šā lēmuma spēkā stāšanās un katra nākamā gada sākumā Komisija nosūta bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai naudas līdzekļu pieprasījumu, kas atbilst tās ieguldījumam aģentūrā, kāds paredzēts šajā lēmumā. Pirmajā savas dalības kalendārajā gadā bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika veic ieguldījumu, ko proporcionāli aprēķina no dalības dienas līdz gada beigām. Nākamajiem gadiem ieguldījums būs saskaņā ar šo lēmumu.

                     7.

                     Šo ieguldījumu izsaka EUR un veic Komisijas EUR kontā bankā.

                     8.

                     Bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika veic savu ieguldījumu saskaņā ar naudas līdzekļu pieprasījumu vēlākais 30 dienu laikā pēc tam, kad Komisija ir nosūtījusi naudas līdzekļu pieprasījumu.

                     9.

                     Par jebkādu maksājuma kavējumu no dienas, kad beidzies iemaksas termiņš, bijušajai Dienvidslāvijas Maķedonijas Republikai ir jāmaksā procenti par nenomaksāto summu. Procentu likme ir par 1,5 procentu punktiem lielāka nekā procentu likme, ko Eiropas Centrālā banka maksājuma termiņa dienā piemēro saviem darījumiem EUR.

            (1)  Eiropas Parlamenta un Padomes Regula (ES, Euratom) Nr. 966/2012 (2012. gada 25. oktobris) par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.).


title: Eiropas Centrālās bankas Lēmums (ES) 2016/21 (2015. gada 23. decembris), ar kuru groza Lēmumu ECB/2008/17, ar ko nosaka kopīga Eurosistēmas iepirkuma noteikumus (ECB/2015/51)

text:
               9.1.2016

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 6/5

         EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS (ES) 2016/21
   (2015. gada 23. decembris),
   ar kuru groza Lēmumu ECB/2008/17, ar ko nosaka kopīga Eurosistēmas iepirkuma noteikumus (ECB/2015/51)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un it īpaši tā 127. un 128. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 12.1. pantu saistībā ar 3.1. pantu, kā arī 5. pantu, 16. pantu un 24. pantu,
   tā kā:

               (1)

               ECB Padome 2014. gada 10. jūlijā nolēma līdz 2019. gada 31. decembrim pagarināt Eurosistēmas Iepirkumu koordinēšanas biroja (Eurosystem Procurement Coordination Office – EPCO) pilnvaras. ECB Padome 2015. gada 7. janvārī par EPCO uzņēmēju banku apstiprināja Banque centrale du Luxembourg.

               (2)

               Papildus nacionālajām centrālajām bankām arī dalībvalstu nacionālās iestādes, Savienības iestādes un struktūras vai starptautiskās organizācijas var būt ieinteresētas piedalīties EPCO aktivitātēs un tā kopīgā iepirkuma procedūrās. Šādai dalībai būtu jānotiek, ievērojot ECB Padomes noteiktos nosacījumus. Šiem noteikumiem jābūt līdzīgiem tiem noteikumiem, ko piemēro centrālajām bankām.

               (3)

               ECB Padome 2014. gada 13. novembrī pieņēma Pamatnostādni par euro banknošu iepirkumu (1). Turklāt Savienības tiesību akti iepirkuma jomā tika pārskatīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīvu 2014/24/ES (2), kura veicina preču un pakalpojumu kopīgu iepirkumu un centralizēta iepirkuma metožu izmantošanu. ECB Padome vēlas izmantot atjaunināto tiesību aktu sniegtās priekšrocības, veicot dalību kopīgajos iepirkumos.

               (4)

               Potenciālo kopīga iepirkuma gadījumu identificēšana un izvērtēšana ir prioritārs EPCO uzdevums, un uz izstāšanos no kopīga iepirkuma attiecas iepriekš noteikti termiņi.

               (5)

               Lai vienkāršotu EPCO budžeta procedūras un atbalstītu papildu centienus kopīgo iepirkumu vadības kontekstā, ECB Padome 2015. gada 7. janvārī apstiprināja finansējumu daudzgadu budžetam. ECB Padome arī grozīja iepirkuma plānošanu, lai padarītu to elastīgāku, un saskaņā ar kuru EPCO sagatavos pastāvīgu iepirkumu plānu, kuru katru gadu apstiprina ECB Padome.

               (6)

                  EPCO efektivitāte un lietderība būtu jānovērtē pirms tā pilnvaru laika beigām

               (7)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Lēmums ECB/2008/17 (3),

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Grozījumi Lēmumā ECB/2008/17
   Lēmumu ECB/2008/17 groza šādi.

               1)

               ar šādu punktu aizstāj 2. panta 3. punktu:
               “3.   Šis lēmums neierobežo Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādni (ES) 2015/280 (4).

                  (4)  Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne (ES) 2015/280 (2014. gada 13. novembris) par Eurosistēmas ražošanas un iepirkumu sistēmas izveidošanu (ECB/2014/44) (OV L 47, 20.2.2015., 29. lpp.).”;"

               2)

               ar šādu punktu aizstāj 3. panta 1. punktu:
               “1.   EPCO veic šādus pamatuzdevumus:

                           a)

                           identificē iespējamos kopīga iepirkuma gadījumus, kas ir šī lēmuma piemērošanas jomā vai ārpus tās, pamatojoties uz iepirkuma vajadzībām, ko centrālās bankas iesniedz EPCO;

                           b)

                           pēc vajadzības sagatavo un atjaunina gada iepirkumu plānu, kas veicami saskaņā ar kopīgajām konkursa procedūrām, pamatojoties uz novērtējumu, kas aprakstīts a) apakšpunktā;

                           c)

                           sagatavo kopējās prasības sadarbībā ar centrālajām bankām, kas piedalās kopīgajā konkursa procedūrā;

                           d)

                           atbalsta centrālās bankas kopīgajās konkursa procedūrās;

                           e)

                           atbalsta centrālās bankas iepirkumos, kas saistīti ar kopējiem Eiropas Centrālo banku sistēmas projektiem, ja to lūdz centrālā banka, kura šo projektu vada.

                  EPCO var veikt arī iepriekš tekstā neminētus uzdevumus, proti, veicināt labas iepirkuma prakses ieviešanu Eurosistēmā un attīstīt infrastruktūru, kas vajadzīga kopīgajiem iepirkumiem (piem., prasmes, funkcionālos instrumentus, informācijas sistēmas, procesus).”;

               3)

               ar šādu punktu aizstāj 3. panta 4. punktu:
               “4.   Centrālās bankas finansē EPCO budžetu saskaņā ar ECB Padomes pieņemtajiem noteikumiem, kas balstās uz vairākgadu finansējumu vai gada budžeta priekšlikumu un var ietvert stimulus, lai veicinātu kopīga iepirkuma projektu vadīšanu.”;

               4)

               ar šādu punktu aizstāj 3. panta 7. punktu:
               “7.   Pirms EPCO pilnvaru lika beigām EPCO Vadības komiteja veic tā darbības efektivitātes un produktivitātes novērtējumu. Pamatojoties uz šo novērtējumu, ECB Padome izlemj, vai ir jāveic atlases procedūra jaunas mītnes bankas izvēlei.”;

               5)

               ar šādu punktu aizstāj 4. panta 2. punktu:
               “2.   Pēc kopīga iepirkuma iespējama gadījuma identificēšanas EPCO uzaicina centrālās bankas piedalīties kopīgajā konkursa procedūrā. Centrālās bankas savlaicīgi informē EPCO par to, vai tās piedalīsies kopīgā konkursa procedūrā, un, ja tā, tad paziņo EPCO savas prasības saistībā ar attiecīgo iepirkumu. Ja nav nepieciešama konkursa paziņojuma publicēšana, centrālā banka var apturēt savu dalību kopīgajā iepirkumā pirms tā oficiāli piekrīt piedalīties. Ja nepieciešama konkursa paziņojuma publicēšana, centrālā banka var apturēt savu dalību kopīgajā iepirkumā pirms līguma paziņojuma publicēšanas.”;

               6)

               ar šādu punktu aizstāj 4. panta 3. punktu:
               “3.   Katru gadu EPCO iesniedz apstiprināšanai ECB Padomē atjauninātu iepirkumu plānu kopīgajām izsoles procedūrām, t.sk. vadošo centrālo banku nosaukumus. ECB Padome pieņem lēmumu par iepirkumu plānu un tā īstenošanu pēc apspriešanās ar EPCO Vadības komiteju.”;

               7)

               ar šādu pantu aizstāj 5. pantu:
               “5. pants
               Citu iestāžu dalība
               ECB Padome var uzaicināt to dalībvalstu, kuras vēl nav ieviesušas euro, nacionālās centrālās bankas, piedalīties EPCO darbībās un kopīgajās konkursa procedūrās ar tiem pašiem noteikumiem, ko piemēro Eurosistēmas centrālajām bankām. Turklāt Padome var uzaicināt dalībvalstu nacionālās iestādes, Savienības iestādes un struktūras vai starptautiskās organizācijas piedalīties EPCO darbībās un kopīgajās konkursa procedūrās ar tiem noteikumiem, ko ECB Padome noteikusi uzaicinājumā. Jebkurš šāds uzaicinājums attiecas tikai uz tādu preču un pakalpojumu kopīgu iepirkumu, kas piepilda centrālo banku un uzaicināto iestāžu kopējās vajadzības, un nosacījumi ir līdzīgi tiem, ko piemēro Eurosistēmas centrālajām bankām.”

         2. pants
   Nobeiguma noteikumi
   Šis lēmums stājas spēkā trešajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

      Frankfurtē pie Mainas, 2015. gada 23. decembrī

            ECB prezidents

         Mario DRAGHI

      (1)  Eiropas Centrālās bankas Pamatnostādne (ES) 2015/280 (2014. gada 13. novembris) par Eurosistēmas ražošanas un iepirkumu sistēmas izveidošanu (ECB/2014/44) (OV L 47, 20.2.2015., 29. lpp.).

      (2)  Eiropas Parlamenta un Padomes Direktīva 2014/24/ES (2014. gada 26. februāris) par publisko iepirkumu un ar ko atceļ Direktīvu 2004/18/EK (OV L 94, 28.3.2014., 65. lpp.).

      (3)  Lēmums ECB/2008/17 (2008. gada 17. novembris), ar ko nosaka kopīga Eurosistēmas iepirkuma noteikumus (OV L 319, 29.11.2008., 76. lpp.).


title: 2006/442/EK: Lēmums Nr. 207 ( 2006. gada 7. aprīlis ) par Regulas (EEK) Nr. 1408/71 76. panta un 79. panta 3. punkta un Regulas (EEK) Nr. 574/72 10. panta 1. punkta interpretāciju saistībā ar ģimenes pabalstu un ģimenes pabalstu naudā pārklāšanos (Dokuments attiecas uz EEZ un ES/Šveices Nolīgumu)

text:
               29.6.2006

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 175/83

      LĒMUMS Nr. 207
   (2006. gada 7. aprīlis)
   par Regulas (EEK) Nr. 1408/71 76. panta un 79. panta 3. punkta un Regulas (EEK) Nr. 574/72 10. panta 1. punkta interpretāciju saistībā ar ģimenes pabalstu un ģimenes pabalstu naudā pārklāšanos
   (Dokuments attiecas uz EEZ un ES/Šveices Nolīgumu)
   (2006/442/EK)
   EIROPAS KOPIENU MIGRĒJOŠO DARBA ŅĒMĒJU SOCIĀLĀS DROŠĪBAS ADMINISTRATĪVĀ KOMISIJA,
   ņemot vērā 81. panta a) apakšpunktu Padomes Regulā (EEK) Nr. 1408/71 1971. gada 14. jūnijs par sociālās drošības shēmu piemērošanu darba ņēmējiem, pašnodarbinātām personām un viņu ģimenes locekļiem, kuri pārvietojas Kopienas teritorijā (1), saskaņā ar kuru tās pienākums ir izskatīt visus administratīvos jautājumus, kas rodas saistībā ar Regulu (EEK) Nr. 1408/71 un tai sekojošām regulām,
   ņemot vērā minētās regulas 76. pantu un 79. panta 3. punktu un Padomes Regulas (EEK) Nr. 574/72 (2) 10. panta 1. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Ir būtiski saprast piemērošanas jomu ģimenes pabalstiem vai ģimenes pabalstiem naudā, kas maksājami “sakarā ar nodarbošanās īstenošanu” vai “sakarā ar profesionālas darbības vai aroda veikšanu”, saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 1408/71 76. pantu un 79. panta 3. punktu.

               (2)

               Ja vienā un tajā pašā laika posmā ģimenes pabalsti par vienu un to pašu ģimenes locekli pienākas divām dažādām personām saskaņā ar kādas valsts tiesību aktiem un arī tās valsts tiesību aktiem, kuras teritorijā ģimenes locekļi dzīvo, tiesības uz ģimenes pabalstiem vai ģimenes pabalstiem naudā saskaņā ar pirmās valsts tiesību aktiem aptur līdz ģimenes pabalstu kopsummai, ko paredz otrās valsts tiesību akti, atbilstoši Regulas (EEK) Nr. 1408/71 76. pantam, ja ģimenes pabalsti atbilstoši pēdējās minētās valsts tiesību aktiem ir maksājami “sakarā ar nodarbošanās īstenošanu”. Regulas (EEK) Nr. 1408/71 79. panta 3. punktā ir līdzīgs noteikums saistībā ar pabalstiem pensionāriem un bāreņiem.

               (3)

               Regulas (EEK) Nr. 1408/71 76. pantā un 79. panta 3. punktā neizšķir pabalstus vai pabalstus naudā, kas maksājami sakarā ar neapmaksātu nodarbošanos, profesionālu darbību vai arodu, un tos, kas maksājami sakarā ar algotu nodarbošanos, profesionālu darbību vai arodu.

               (4)

               Turklāt dažu dalībvalstu tiesību aktos noteikts, ka faktiskās nodarbošanās, profesionālās darbības vai aroda apturēšanas vai pārtraukšanas periodus brīvdienu, bezdarba, īslaicīgas darba nespējas, streiku vai lokautu dēļ kvalificē vai nu kā periodus, kuru laikā persona bijusi nodarbināta, veikusi profesionālu darbību vai arodu, lai iegūtu tiesības saņemt ģimenes pabalstus vai ģimenes pabalstus naudā, vai tos uzskata par neaktivitātes periodiem, kas attiecīgos gadījumos dod tiesības saņemt ģimenes pabalstus vai ģimenes pabalstus naudā paši par sevi vai kā agrākas nodarbošanās, profesionālas darbības vai aroda rezultātu.

               (5)

               Lai izvairītos no neskaidrībām vai atšķirībām interpretācijā, ir būtiski definēt jēdzienus “nodarbošanās īstenošana” un “profesionālas darbības vai aroda veikšana”.

               (6)

               Tāpat ir būtiski saprast jēdziena “profesionāla darbība vai arods”, kas minēts Regulas (EEK) Nr. 574/72 10. panta 1. punktā, saturu.

               (7)

               Ja vienā un tajā pašā laika posmā ģimenes pabalsti vai ģimenes pabalsti naudā par vienu un to pašu ģimenes locekli pienākas divām dažādām personām saskaņā ar kādas valsts tiesību aktiem un arī citas valsts tiesību aktiem, kas paredz, ka tiesību iegūšana uz pabalstiem nav atkarīga no noteikumiem par apdrošināšanu, nodarbinātību vai pašnodarbinātību, tiesības saņemt ģimenes pabalstus saskaņā ar pirmās valsts tiesību aktiem aptur līdz tādai ģimenes pabalstu kopsummai, ko paredz pēdējās minētās valsts tiesību akti saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 574/72 10. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) daļu, ja profesionālā darbība vai arods tiek veikts pēdējā minētajā valstī. Regulas (EEK) Nr. 574/72 10. panta 1. punkta b) apakšpunkta ii) daļā ir līdzīgs noteikums saistībā ar pabalstiem pensionāriem un bāreņiem.

               (8)

               Jautājumā par ģimenes pabalstu vai ģimenes pabalstu naudā pārklāšanos 10. panta 1. punkta mērķis ir panākt, lai profesionālas darbības vai aroda veikšanai dalībvalstī, kurā tiesības uz ģimenes pabalstiem vai ģimenes pabalstiem naudā neizriet no šādu darbību veikšanas, būtu tāda pati nozīme kā dalībvalstīs, kurās minētās tiesības izriet no šādu darbību veikšanas. Tāpat ir jāinterpretē Regulas (EEK) Nr. 1408/71 76. pants un 79. panta 3. punkts un Regulas (EEK) Nr. 574/72 10. panta 1. punkts.

               (9)

               Gadījumā, kad darba ņēmēja aktīvās nodarbinātības statuss tika apturēts sakarā ar neapmaksātu atvaļinājumu pēc bērna piedzimšanas un bērna kopšanas nolūkā, Eiropas Kopienu Tiesa atsaucās uz Regulas (EEK) Nr. 1408/71 73. pantu saistībā ar Regulas (EEK) Nr. 1408/71 13. panta 2. punkta a) apakšpunktu (3). Tāpēc šāds neapmaksāts atvaļinājums arī pielīdzināms nodarbošanās īstenošanai vai profesionālas darbības vai aroda veikšanai Regulas (EEK) Nr. 1408/71 76. panta un 79. panta 3. punkta, kā arī Regulas (EEK) Nr. 574/72 10. panta 1. punkta mērķiem. Šajā sakarā Tiesa uzsvēra, ka iepriekšminētie nosacījumi ir spēkā tikai uz laiku, kamēr attiecīgajai personai ir darba ņēmēja vai pašnodarbinātas personas statuss Regulas (EEK) Nr. 1408/71 1. panta a) apakšpunkta izpratnē, kas paredz, ka attiecīgajai personai jābūt apdrošinātai vismaz vienā sociālās drošības nozarē. Tas izslēdz personas, kas atrodas neapmaksātā atvaļinājumā un vairs nav apdrošinātas nevienā attiecīgās dalībvalsts sociālās drošības shēmā.

               (10)

               Iespējams izveidot vienīgi nepilnīgu tādu gadījumu sarakstu, kad tiek uzskatīts, ka atvaļinājuma laikā persona īsteno nodarbošanos vai veic profesionālu darbību vai arodu, jo dalībvalstīs ir dažādas neapmaksāta atvaļinājuma sistēmas un pastāvīgi notiek izmaiņas valstu tiesību aktos. Tāpēc nav lietderīgi definēt visus gadījumus, kad neapmaksāts atvaļinājums tiek pielīdzināts nodarbošanās vai profesionālas darbības vai aroda veikšanai, un gadījumus, kad nav nepieciešamās ciešās saiknes ar algotu darbu.
               Pēc apspriešanās, ņemot vērā nosacījumus, kas izklāstīti 80. panta 3. punktā Regulā (EEK) Nr. 1408/71,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.

               1)

               Regulas (EEK) Nr. 1408/71 76. panta un 79. panta 3. punkta mērķiem uzskata, ka ģimenes pabalsti vai ģimenes pabalsti naudā ir izmaksājami “sakarā ar nodarbošanās īstenošanu” vai “sakarā ar profesionālas darbības vai aroda veikšanu”, konkrētāk:

                           a)

                           sakarā ar faktisku nodarbošanās īstenošanu vai profesionālas darbības vai aroda veikšanu neatkarīgi no tā, vai šī darbība ir apmaksāta vai ne; kā arī

                           b)

                           attiecībā uz jebkuru periodu, kad nodarbošanās vai profesionālas darbības vai aroda veikšana uz laiku pārtraukta

                                       i)

                                       slimības, maternitātes, nelaimes gadījuma darbā, arodslimības vai bezdarba dēļ uz laiku, kamēr saistībā ar šiem riskiem ir jāmaksā alga vai pabalsti, izņemot pensijas; vai

                                       ii)

                                       apmaksāta atvaļinājuma, streika vai lokauta laikā; vai

                                       iii)

                                       bērna kopšanai paredzēta neapmaksāta atvaļinājuma laikā, kamēr šo atvaļinājumu uzskata par līdzvērtīgu šādai nodarbošanās vai profesionālas darbības vai aroda veikšanai saskaņā ar atbilstošajiem tiesību aktiem.

               2)

               Regulas (EEK) Nr. 574/72 10. panta 1. punkta izpratnē par “profesionālās darbības vai aroda veikšanu” uzskata:

                           a)

                           jebkādas profesionālas darbības vai aroda faktisku veikšanu neatkarīgi no tā, vai tā ir apmaksāta vai ne; kā arī

                           b)

                           šādas profesionālas darbības vai aroda pārtraukšanu uz laiku

                                       i)

                                       slimības, maternitātes, nelaimes gadījuma darbā, arodslimības vai bezdarba dēļ uz laiku, kamēr saistībā ar šiem riskiem ir jāmaksā alga vai pabalsti, izņemot pensijas; vai

                                       ii)

                                       apmaksāta atvaļinājuma, streika vai lokauta laikā; vai

                                       iii)

                                       bērna kopšanai paredzēta neapmaksāta atvaļinājuma laikā, kamēr šo atvaļinājumu uzskata par līdzvērtīgu šādai profesionālai darbībai vai arodam saskaņā ar atbilstošajiem tiesību aktiem.

               3)

               Ar šo lēmumu aizstāj 1983. gada 24. februāra Lēmumu Nr. 119. Lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiāljā Vēstnesī.

            Administratīvās komisijas priekšsēdētājs

         Bernhard SPIEGEL

      (1)  OV L 149, 5.7.1971., 2. lpp. Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (EK) Nr. 629/2006 (OV L 114, 27.4.2006., 1. lpp.).

      (2)  OV L 74, 27.3.1972., 1. lpp., Regulā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 629/2006.

      (3)  2005. gada 7. jūnija spriedums lietā C-543/03, “Dodl and Oberhollenzer/Tiroler Gebietskrankenkasse”.


title: Padomes Lēmums 2012/711/KĀDP ( 2012. gada 19. novembris ) par atbalstu Savienības darbībām, lai trešās valstīs veicinātu ieroču eksporta kontroli un Kopējās nostājas 2008/944/KĀDP principus un kritērijus

text:
               20.11.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 321/62

         PADOMES LĒMUMS 2012/711/KĀDP
   (2012. gada 19. novembris)
   par atbalstu Savienības darbībām, lai trešās valstīs veicinātu ieroču eksporta kontroli un Kopējās nostājas 2008/944/KĀDP principus un kritērijus
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 26. panta 2. punktu un 31. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropas Drošības stratēģijā, ko valstu un valdību vadītāji pieņēma 2003. gada 12. decembrī, ir formulētas piecas galvenās problēmas, kas Savienībai jārisina apstākļos, kas izveidojušies pēc aukstā kara: terorisms, masu iznīcināšanas ieroču izplatīšana, reģionāli konflikti, valstu disfunkcija un organizētā noziedzība. Sekas, ko rada parasto ieroču nekontrolēta aprite, ir visbūtiskākais jautājums četrās no šīm piecām problēmām. Stratēģijā ir uzsvērta eksporta kontroles nozīme ieroču izplatīšanas ierobežošanā.

               (2)

               Savienība 1998. gada 5. jūnijā pieņēma politiski saistošu Rīcības kodeksu attiecībā uz ieroču eksportu, kurā noteikti kopējie kritēriji, ar ko reglamentēt likumīgu tirdzniecību ar parastajiem ieročiem. Kodeksu pastāvīgi atjaunināja.

               (3)

               Eiropadomes 2005. gada 15. un 16. decembrī pieņemtajā ES Stratēģijā nelikumīgas vieglo un kājnieku ieroču (VIKI), kā arī to munīcijas uzkrāšanas un tirdzniecības apkarošanai ir noteikts, ka Savienība reģionālā un starptautiskā mērogā atbalsta stingrākas eksporta kontroles un Rīcības kodeksa attiecībā uz ieroču eksportu kritēriju sekmēšanu, – inter alia palīdzot trešām valstīm izstrādāt attiecīgus valsts tiesību aktus un sekmējot pasākumus, kas uzlabotu pārskatāmību.

               (4)

               Rīcības kodeksu attiecībā uz ieroču eksportu 2008. gada 8. decembrī aizstāja ar juridiski saistošu Padomes Kopējo nostāju 2008/944/KĀDP (1), kurā paredz kopīgus noteikumus, kas reglamentē militāru tehnoloģiju un ekipējuma eksporta kontroli. Ar Kopējo nostāju 2008/944/KĀDP izveido astoņus kritērijus, kas jāizmanto, izvērtējot parasto ieroču eksporta pieteikumus. Tajā arī ir ietverts ieroču eksporta atteikumu paziņojumu un konsultāciju mehānisms un pārskatāmības pasākumi, piemēram, ikgadēja ES gada ziņojuma par ieroču eksportu publicēšana.

               (5)

               Saskaņā ar Kopējās nostājas 2008/944/KĀDP 7. pantu un lai palielinātu kopējās nostājas efektivitāti, dalībvalstis ir vienojušās, ievērojot Kopējo ārpolitiku un drošības politiku (KĀDP), stiprināt savstarpēju sadarbību un veicināt konverģenci militāru tehnoloģiju un ekipējuma eksporta jomā. Kopējās nostājas 2008/944/KĀDP principus un kritērijus oficiāli atbalsta vairākas trešās valstis.

               (6)

               Kopējās nostājas 2008/944/KĀDP 11. pantā noteikts, ka dalībvalstīm ir jāpieliek visas pūles, lai mudinātu citas ieroču eksportētājas valstis piemērot minētajā kopējā nostājā esošos principus.

               (7)

               Savienībai un tās dalībvalstīm ir saistoši konfidencialitātes noteikumi saistībā ar informācijas apmaiņu ieroču eksporta politikas jomā, jo īpaši gadījumā, ja saņēmējas ir trešās valstis.

               (8)

               Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) Ģenerālā asambleja ar visu Eiropas Savienības dalībvalstu atbalstu 2006. gada 6. decembrī pieņēma Rezolūciju 61/89 ar nosaukumu “Ceļā uz ieroču tirdzniecības nolīgumu – vienotu starptautisku standartu izveide parasto ieroču importam, eksportam un nodošanai”, tādējādi oficiāli sākot ANO procesu, lai risinātu sarunas par ieroču tirdzniecības līgumu.

               (9)

               ANO Ģenerālā asambleja ar visu Eiropas Savienības dalībvalstu atbalstu 2010. gada 12. janvārī pieņēma Rezolūciju 64/48 ar nosaukumu “Ieroču tirdzniecības līgums”, sasaucot ANO konferenci par ieroču tirdzniecības līgumu, kas norisināsies četras nedēļas pēc kārtas 2012. gadā, lai izstrādātu juridiski saistošu instrumentu par augstākajiem iespējamiem kopējiem starptautiskiem standartiem parasto ieroču nodošanas jomā.

               (10)

               Lai arī 2012. gada jūlija ANO konferencē par ieroču tirdzniecības līgumu netika panākta vienošanās par līguma galīgo redakciju, tajā tika gūti ievērojami panākumi, kuri ir izklāstīti līguma projektā, ko konferences priekšsēdētājs iesniedza 2012. gada 26. jūlijā. Savienība pilnībā atbalsta to, lai sarunas tiktu ātri pabeigtas, 2013. gada sākumā, sasaucot pēdējo ANO konferenci par ieroču tirdzniecības līgumu, kas būtu īsāka, saskaņā ar tiem pašiem noteikumiem, kurus ievēroja pirmajā konferencē, lai sarunas par līgumu noslēgtu, pamatojoties uz priekšsēdētāja 2012. gada 26. jūlija teksta projektu.

               (11)

               Padome 2005., 2006., 2007., 2010. un 2012. gadā pieņēma secinājumus par atbalstu sarunām par ieroču tirdzniecības līgumu, uzsverot to, cik svarīgi ir šajā procesā sadarboties ar citām valstīm un reģionālajām organizācijām.

               (12)

               Padome 2008. gada 17. martā pieņēma Vienoto rīcību 2008/230/KĀDP par atbalstu ES darbībām, lai veicinātu ieroču eksporta kontroli un ES Rīcības kodeksā attiecībā uz ieroču eksportu ietvertos principus un kritērijus trešās valstīs (2). Saistībā ar vienoto rīcību tika sarīkoti četri reģionāli semināri Dienvidaustrumu Eiropas, Austrumeiropas un Dienvidkaukāza, kā arī Ziemeļāfrikas valstīm.

               (13)

               Padome 2009. gada 22. decembrī pieņēma Lēmumu 2009/1012/KĀDP par atbalstu ES darbībām, lai trešās valstīs veicinātu ieroču eksporta kontroli un principus un kritērijus, kas iekļauti Kopējā nostājā 2008/944/KĀDP (3). Saistībā ar Lēmumu 2009/1012/KĀDP tika sarīkoti pieci reģionāli semināri Dienvidaustrumu Eiropas, Austrumeiropas un Dienvidkaukāza, kā arī Ziemeļāfrikas valstīm. Lēmumā 2009/1012/KĀDP bija arī paredzēts, ka dalībvalstis rīko četrus izpētes apmeklējumus ES kandidātvalstīm.

               (14)

               Lai trešās valstīs uzlabotu divējāda lietojuma preču eksporta kontroli, Savienība pēdējo gadu laikā palīdzību ir nodrošinājusi ar projektiem, ko veic saskaņā ar ES finanšu instrumentiem, kas nav KĀDP jomai atvēlētais budžets.

               (15)

               Lēmuma 2009/1012/KĀDP īstenošanu Padome bija uzticējusi Vācijas Federālajam Ekonomikas un eksporta kontroles birojam (turpmāk – “BAFA”), un tas 2012. gada janvārī sekmīgi noslēdza visu lēmumā paredzēto darbību rīkošanu. BAFA ir izraudzīts arī par tādu projektu īstenošanas aģentūru, ko saskaņā ar stabilitātes instrumentu ES finansē divējāda lietojuma preču eksporta kontroles jomā. Ņemot vērā minēto, BAFA izraudzīšanu par Savienības turpmāko eksporta kontroles jomā veikto darbību īstenošanas aģentūru pamato tā pierādītā pieredze, kvalifikācijas un vajadzīgās zināšanas, kas saistītas ar attiecīgu Savienības acquis īstenošanu un popularizēšanu trešās valstīs, un pastiprinās Savienības palīdzības nepārtrauktību un vispārējo saskaņotību šajā jomā,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Lai sekmētu mieru un drošību un rīkojoties saskaņā ar Eiropas drošības stratēģiju, Savienība tiecas īstenot šādus mērķus:

               a)

               sekmēt to, lai trešās valstis uzlabotu ieroču eksporta kontroli saskaņā ar Kopējā nostājā 2008/944/KĀDP noteiktajiem principiem, un censties rast papildināmību un sinerģijas ar Savienības palīdzības projektiem divējāda lietojuma preču eksporta kontroles jomā;

               b)

               atbalstīt trešo valstu centienus valsts un reģionālā līmenī padarīt parasto ieroču tirdzniecību atbildīgāku un pārredzamāku.

         2.   Savienība tiecas īstenot 1. punktā minētos mērķus, veicot šādas projekta darbības:

               a)

               turpinot trešās valstīs sekmēt Kopējās nostājas 2008/944/KĀDP kritērijus un principus, pamatojoties uz sasniegumiem, kas gūti, īstenojot Lēmumu 2009/1012/KĀDP un Vienoto rīcību 2008/230/KĀDP;

               b)

               palīdzot trešām valstīm vajadzības gadījumā izstrādāt, atjaunināt un īstenot attiecīgus tiesību aktus un administratīvus pasākumus ar nolūku izveidot efektīvu parasto ieroču eksporta kontroles sistēmu;

               c)

               sniedzot valstīm palīdzību apmācībā atļauju jomā un izpildes amatpersonu apmācībā, lai tādā veidā nodrošinātu, ka tiek ieviestas un īstenotas pienācīgas ieroču eksporta kontroles;

               d)

               starptautiskajā ieroču tirdzniecībā sekmējot pārredzamību un atbildību, tostarp atbalstot valstu un reģionālus pasākumus, ar ko veicina parasto ieroču eksporta pārredzamību un pienācīgu pārbaudi;

               e)

               mudinot trešās valstis atbalstīt juridiski saistoša ieroču tirdzniecības līguma, ar kuru izveido starptautiskus kopējus standartus parasto ieroču tirdzniecībai visā pasaulē, izstrādi un īstenošanu.

         Sīki izklāstīts šajā punktā minēto projekta darbību apraksts ir dots pielikumā.
   2. pants
   1.   Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos (turpmāk – “Augstais pārstāvis”) ir atbildīgs par šā lēmuma īstenošanu.
   2.   Lēmuma 1. panta 2. punktā minēto projekta darbību tehnisko īstenošanu veic BAFA.
   3.   BAFA veic savus uzdevumus Augstā pārstāvja atbildībā. Lai to nodrošinātu, Augstais pārstāvis veic nepieciešamo vienošanos ar BAFA.
   3. pants
   1.   Finanšu atsauces summa 1. panta 2. punktā minēto projekta darbību īstenošanai ir EUR 1 860 000.
   2.   Izdevumus, ko finansē no 1. punktā minētās summas, pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības budžetam.
   3.   Komisija uzrauga 1. punktā minētās finanšu atsauces summas pareizu pārvaldību. Šajā nolūkā tā noslēdz finansēšanas nolīgumu ar BAFA. Šādā nolīgumā paredz, ka BAFA nodrošina Savienības ieguldījuma apjomam atbilstīgu pamanāmību.
   4.   Komisija 3. punktā minēto finansēšanas nolīgumu cenšas noslēgt cik drīz vien iespējams pēc šā lēmuma stāšanās spēkā. Tā informē Padomi par jebkādām grūtībām šajā procesā, kā arī par finansēšanas nolīguma noslēgšanas datumu.
   4. pants
   Augstais pārstāvis ziņo Padomei par šā lēmuma īstenošanu, pamatojoties uz BAFA sagatavotiem regulāriem ziņojumiem. Padome veic novērtēšanu, pamatojoties uz minētajiem ziņojumiem. Komisija ziņo par 1. panta 2. punktā minēto projekta darbību īstenošanas finanšu aspektiem.
   5. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   Tas zaudē spēku 24 mēnešus pēc 3. panta 3. punktā minētā finansēšanas nolīguma noslēgšanas vai sešus mēnešus pēc tā pieņemšanas dienas, ja minētajā laikposmā finansēšanas nolīgumu nenoslēdz.

      Briselē, 2012. gada 19. novembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  OV L 335, 13.12.2008., 99. lpp.

      (2)  OV L 75, 18.3.2008., 81. lpp.

      (3)  OV L 348, 29.12.2009., 16. lpp.

      PIELIKUMS

         PROJEKTA DARBĪBAS, KAS MINĒTAS 1. PANTA 2. PUNKTĀ

      1.   Mērķi

      Šā lēmuma mērķi ir sekmēt, lai trešās valstis uzlabotu ieroču eksporta kontroli, un atbalstīt trešo valstu reģionāla un valsts līmeņa centienus padarīt parasto ieroču starptautisko tirdzniecību atbildīgāku un pārredzamāku. Šos mērķus tiecas sasniegt saskaņā ar Kopējā nostājā 2008/944/KĀDP izklāstītajiem principiem un cenšoties rast papildināmību un sinerģijas ar Savienības palīdzības projektiem divējāda lietojuma preču eksporta kontroles jomā.
      Lai sasniegtu minētos mērķus, Savienība turpinās veicināt Kopējā nostājā 2008/944/KĀDP izklāstītos principus un kritērijus, pamatojoties uz sasniegumiem, kas gūti, īstenojot Lēmumu 2009/1012/KĀDP un Vienoto rīcību 2008/230/KĀDP. Lai to sasniegtu, trešām valstīm palīdz vajadzības gadījumā izstrādāt, atjaunināt un īstenot attiecīgus tiesību aktus un administratīvus pasākumus, ar kuriem paredzēts izveidot efektīvu parasto ieroču eksporta kontroles sistēmu. Būtu jāatbalsta arī tā apmācība, ko nodrošina trešo valstu izpildes amatpersonām un atļauju izdevējām amatpersonām, kuras ir atbildīgas par ieroču eksporta kontroles īstenošanu un izpildi, un būtu jāatbalsta valstu un reģionālie pasākumi, ar ko veicina parasto ieroču eksporta pārredzamību un pienācīgu pārbaudi.
      Sekmējot to, ka ar trešām valstīm izstrādā un īsteno juridiski saistošu ieroču tirdzniecības līgumu, ar ko izveido kopējus standartus parasto ieroču tirdzniecībai visā pasaulē, tiks veikti centieni sasniegt mērķi, proti, padarīt parasto ieroču starptautisko tirdzniecību atbildīgāku un pārredzamāku.
      2.   Projekta darbību apraksts

      2.1.   Projekta mērķis

      Nodrošināt tehnisku palīdzību vairākām ieinteresētām trešām valstīm, kas ir izrādījušas vēlmi uzlabot savus standartus un praksi militāro tehnoloģiju un ekipējuma eksporta kontroles jomā, un saskaņot tos ar standartiem un praksi, par ko vienojušās un ko īsteno dalībvalstis, un kā noteikts Kopējā nostājā 2008/944/KĀDP, kā arī tam pievienotajos norādījumos.
      2.2.   Projekta apraksts

      2.2.1.   Reģionāli semināri

      Projekts tiks veidots kā maksimums astoņi divu dienu semināri trešo valstu amatpersonām, nodrošinot apmācību attiecīgās parasto ieroču eksporta kontroles jomās. Semināra dalībnieki būtu trešo valstu valsts amatpersonas, piemēram, muitas un izpildes amatpersonas, amatpersonas no attiecīgām ministrijām un izpildes aģentūrām, valstu parlamentu pārstāvji, kā arī nozares un pilsoniskās sabiedrības pārstāvji. Apmācību sniegs eksperti no dalībvalstu valstu pārvaldes iestādēm, to valstu pārstāvji, kuras ir pievienojušās Kopējās nostājas 2008/944/KĀDP izpildei, attiecīgu Savienības iestāžu amatpersonas, privātā sektora un pilsoniskās sabiedrības pārstāvji.
      Semināri var notikt atbalsta saņēmējā valstī vai citā vietā, ko nosaka, apspriežoties ar Padomes Parasto ieroču eksporta jautājumu darba grupu (COARM) un Augsto pārstāvi.
      Reģionālus seminārus rīkos šādām valstīm:

                  a)

                  līdz trim semināriem Dienvidaustrumu Eiropas valstīm;

                  b)

                  līdz trim semināriem Eiropas kaimiņattiecību politikā ietvertajām Austrumeiropas un Kaukāza valstīm;

                  c)

                  līdz diviem semināriem Eiropas kaimiņattiecību politikā ietvertajām Vidusjūras reģiona valstīm, kas atrodas Ziemeļāfrikā.

            2.2.2.   Personāla apmaiņa

      Projekts norisināsies kā maksimums seši izpētes apmeklējumi, kurus valdības un muitas amatpersonas un/vai amatpersonas, kas izdod atļaujas, veic attiecīgās dalībvalstu iestādēs, un maksimums astoņi viena mēneša izpētes apmeklējumi, ko dalībvalstu valdības amatpersonas vai amatpersonas, kas izdod atļaujas, veic attiecīgās atbalsta saņēmēju valstu iestādēs.
      2.2.3.   Individuāla palīdzība atbalsta saņēmējām valstīm

      Projekts tiks veidots kā maksimums desmit divu dienu semināri konkrētām atbalsta saņēmējām valstīm, kurus apmeklēt tiks aicinātas attiecīgo valstu, tostarp valdības, amatpersonas, izpildes amatpersonas un amatpersonas, kas izdod atļaujas. Šos pasākumus būtu ieteicamāk rīkot atbalsta saņēmējās valstīs, un zināšanās dalīsies dalībvalstu eksperti.
      2.2.4.   Tīmekļa portāls ieroču eksporta kontroles palielināšanai trešās valstīs

      Projektā ietilpst tāda portāla izveidošana, kam varēs piekļūt dalībvalstu un trešo valstu amatpersonas un ar ko sekmēs ieroču eksporta kontroli atbilstīgi Kopējā nostājā 2008/944/KĀDP izklāstītajiem principiem un parametriem. Portāls atbalsta saņēmējām valstīm sniegs pastāvīgu piekļuvi tehniskiem resursiem, ar ko īstenot un pastiprināt to ieroču eksporta kontroli, un atvieglos apmaiņu ar attiecīgu informāciju par citiem Savienības informatīviem pasākumiem, kas paredzēti šajā lēmumā, šo informāciju sniedzot saņēmēju valstu amatpersonām, kuras nevarēja tieši piedalīties palīdzības un informēšanas pasākumos. Portāls nodrošinās arī tādu tehnisku un sīki izklāstītu informāciju par dalībvalstu un saņēmējvalstu eksporta kontroles sistēmām, ko varēs izmantot par palīgmateriālu palīdzības darbībās, kuras veic saskaņā ar šo lēmumu.
      Tīmekļa portālu papildinās arī vairākas darbības, ar ko popularizēs Savienības informatīvos pasākumus un sekmēs saskaņošanu ar Kopējo nostāju 2008/944/KĀDP. Šādas darbības būs, piemēram, regulāra informatīvu izdevumu publicēšana un atbilstīgu plašsaziņas līdzekļu kampaņa.
      2.2.5.   Izvērtēšanas pasākumi

      Lai nodrošinātu šajā lēmumā paredzēto darbību vidēja termiņa un nobeiguma novērtēšanu, COARM sanāksmju laikā tiks rīkoti vienu vai divas dienas ilgi pasākumi, kuros piedalīsies gan atbalsta saņēmējas valstis, gan dalībvalstis. Ielūgumu apmeklēt minētās sanāksmes var dot vienam vai diviem katras atbalsta saņēmējas valsts pārstāvjiem, kas ir atbildīgi par ieroču eksporta kontroli.
      3.   Koordinēšana ar citiem savienības palīdzības projektiem divējāda lietojuma preču eksporta kontroles jomā

      Pamatojoties uz pieredzi, kas gūta iepriekšējos Savienības informatīvos pasākumos gan divējāda lietojuma preču, gan parasto ieroču eksporta kontroles jomā, sniedzot palīdzību trešām valstīm, būtu jācenšas panākt pēc iespējas lielāku sinerģiju un papildināmību, lai nodrošinātu pēc iespējas lielāku Savienības darbību efektivitāti un saskaņotību. Lai to panāktu, būtu jāsaglabā iespēja dažas no 2.2.1. līdz 2.2.4. punktā minētajām darbībām rīkot kopā ar citām tādām darbībām divējāda lietojuma preču eksporta kontroles jomā, kuras finansē ar Savienības finanšu instrumentiem, kas nav KĀDP jomai atvēlētais budžets. To veic, pilnībā ievērojot juridiskos un finansiālos ierobežojumus, kas noteikti Savienības finanšu instrumentu izmantošanai.
      4.   Atbalsta saņēmēji

      Projekta darbības ir paredzētas valsts amatpersonām, nozares un pilsoniskās sabiedrības pārstāvjiem, kuri pārstāv šādas valstis:

                  i)

                  Dienvidaustrumu Eiropas valstis (Albānija, bijusī Dienvidslāvijas Maķedonijas Republika, Bosnija un Hercegovina, Horvātija, Melnkalne un Serbija);

                  ii)

                  Eiropas kaimiņattiecību politikas Vidusjūras reģiona Ziemeļāfrikas valstis (Alžīrija, Ēģipte, Lībija, Maroka un Tunisija);

                  iii)

                  Eiropas kaimiņattiecību politikas Austrumeiropas un Kaukāza valstis (Armēnija, Azerbaidžāna, Baltkrievija, Gruzija, Moldovas Republika un Ukraina).

            Attiecībā uz katru no šajā lēmumā paredzēto darbību veidiem tiks izraudzītas atbalsta saņēmējas valstis, pamatojoties inter alia uz šādiem kritērijiem:

                  —

                  trešās valsts apņemšanos uzlabot parasto ieroču eksporta kontroli un to saskaņot ar Savienības standartiem,

                  —

                  trešās valsts nozīmi saistībā ar ieroču tirdzniecību pasaulē,

                  —

                  to, kā agrāk sniegta Savienības palīdzība ir ietekmējusi trešās valsts parasto ieroču eksporta valsts sistēmu, un gaidāmo turpmākās palīdzības ilgtermiņa un ilgtspējīgu ietekmi.

         COARM var pēc Augstā pārstāvja priekšlikuma pieņemt lēmumu grozīt atbalsta saņēmēju valstu sarakstu, balstoties uz pienācīgu pamatojumu.
      5.   Ietekmes izvērtējums

      Pēc tam, kad pabeigtas pēdējās lēmumā paredzētās darbības, būtu tehniski jāizvērtē lēmuma ietekme. Augstais pārstāvis veiks ietekmes izvērtējumu, sadarbojoties ar attiecīgām Padomes darba grupām un vajadzības gadījumā – ar Savienības delegācijām atbalsta saņēmējās valstīs, kā arī ar citām attiecīgām iesaistītajām personām.
      6.   Īstenošanas laiks

      Kopējais projekta ilgums būs 24 mēneši.
      7.   Tehniskās īstenošanas vienība

      Tehnisku šā lēmuma īstenošanu uzticēs BAFA, kas darbosies Augstā pārstāvja atbildībā.
      8.   Ziņošana

         BAFA regulāri sagatavos ziņojumus, tostarp pēc katras darbības beigām. Ziņojumi būtu jāiesniedz Augstajam pārstāvim vēlākais sešas nedēļas pēc attiecīgo darbību beigām.
      9.   Lēstās projekta kopējās izmaksas un savienības finanšu ieguldījums

      Projekta kopējās izmaksas ir EUR 1 860 000.


Svarīgs juridisks paziņojums

|

52004DP0384

Oficiālais Vēstnesis 085 E , 07/04/2005 Lpp. 0050 - 0051

		P5_TA(2004)0384Eiropas Komisijas apstiprināšana ar tās jaunajiem locekļiemEiropas Parlamenta rezolūcija par Komisijas apstiprināšanu jaunajā sastāvāEiropas Parlaments,- ņemot vērā EK līguma 214.panta 2. punkta trešo daļu un 215.pantu,- ņemot vērā Aktu par Čehijas Republikas, Igaunijas Republikas, Kipras Republikas, Latvijas Republikas, Lietuvas Republikas, Ungārijas Republikas, Maltas Republikas, Polijas Republikas, Slovēnijas Republikas un Slovākijas Republikas pievienošanās nosacījumiem un par pielāgojumiem Līgumos, uz kuriem balstās Eiropas Savienība [1], un it īpaši tā 45. pantu,- ņemot vērā kandidatūras, ko 10 jaunās dalībvalstis ir izvirzījušas Komisijas locekļu amatiem, proti, Péter Balázs, Joe Borg, Ján Figel', Dalia Grybauskaitė, Danuta Hübner, Siim Kallas, Sandras Kalnietes, Markos Kyprianou, Janez Potočnik un Pavel Telička kandidatūras,- ņemot vērā kandidātu uzklausīšanas, ko no 2004. gada 13. līdz 15. aprīlim organizēja Komiteju priekšsēdētāju konference,- ņemot vērā Padomes nodomu 10 jaunos Komisijas locekļus iecelt vēlākais 2004. gada 5. maijā, kā minēts tās 2004. gada 26. februāra vēstulē Eiropas Parlamenta priekšsēdētājam,- ņemot vērā Michel Barnier atkāpšanos no Komisijas locekļa amata, kas iesniegta 2004. gada 31. martā,- ņemot vērā to, ka 2004. gada 1. aprīlī Francijas Republikas valdība iecēla Jacques Barrot par Komisijas locekli,- ņemot vērā Pedro Solbes Mira atkāpšanos no Komisijas locekļa amata, kas iesniegta 2004. gada 17. aprīlī,- ņemot vērā to, ka 2004. gada 19. aprīlī Spānijas Karaliste iecēla Joaquín Almunia par Komisijas locekli,- ņemot vērā šo kandidātu, kam jāaizstāj M. Barnjē un P. Solbess Miru, uzklausīšanas, kuras notika attiecīgi 2004. gada 26. aprīlī un 2004. gada 27.aprīlī,- ņemot vērā iepazīstināšanu ar jauno paplašināto Komisiju, ko tās priekšsēdētājs veica 2004. gada 5. maijā,- ņemot vērā Reglamenta 33. pantu,A. ievērojot jauno dalībvalstu 10 komisāru kandidātu uzklausīšanu rezultātus, kas ir apkopoti novērtējuma vēstulēs, kuras Parlamenta komiteju priekšsēdētāji ir individuāli nosūtījuši Komiteju priekšsēdētāju konferencei, un Komiteju priekšsēdētāju konferences ieteikumu Priekšsēdētāju konferencei,B. atceroties, ka saskaņā ar Līgumos un Parlamenta Reglamentā noteikto procedūru Parlamentam jaunā Komisija būs jāapstiprina, pirms tā 2004. gada 1. novembrī sāk pildīt savus pienākumus, un ka tajā posmā Parlamenta komitejās notiks visaptverošas un izšķirošas uzklausīšanas,C. atzīstot, ka Romano Prodi vadītajai Komisijai ir jāturpina pildīt pienākumi saskaņā ar tās 2004. gada likumdošanas un darba programmu un 2003. gada 17.decembra Parlamenta rezolūciju [2] par šo jautājumu līdz pat pilnvaru laika beigām, bet sagaidot, ka laikā pēc vēlēšanām tā neveiks jaunas, politiski nozīmīgas iniciatīvas, kas attiektos uz laikposmu pēc tās mandāta termiņa beigām,D. atceroties Padomes 1999. gada 9. jūlija lēmumu [3] neturpināt to komisāru aizstāšanu, kas ir atkāpušies, un aicinot dalībvalstis un Padomi neaizstāt tos pašreizējās Komisijas locekļus, kuri dodas pensijā pirms viņu pilnvaru laika beigām,E. atkal atgādinot savu aicinājumu vienādot Eiropas Parlamenta un Komisijas pilnvaru laikus,F. aicinot pārskatīt procedūru, lai tajā iekļautu apstākļus, kādos atsevišķi Komisijas locekļi dodas pensijā pirms viņu pilnvaru laika beigām,1. apstiprina Komisiju tās jaunajā sastāvā uz atlikušo pilnvaru laiku līdz 2004. gada 31.oktobrim;2. uzdod tā priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu Padomei, Komisijai un dalībvalstu valdībām.[1] OV L 236, 23.09.2003., 33. lpp.[2] P5_TA(2003)0585.[3] OV L 192, 24.07.1999., 53. lpp.--------------------------------------------------


title: Eiropas Parlamenta Lēmums (ES) 2015/2210 (2015. gada 27. oktobris) par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta 2013. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               1.12.2015

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 314/34

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS (ES) 2015/2210
   (2015. gada 27. oktobris)
   par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta 2013. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,

               —

               ņemot vērā Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta 2013. finanšu gada galīgos pārskatus,

               —

               ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta 2013. finanšu gada pārskatiem un Institūta atbildes (1),

               —

               ņemot vērā deklarāciju (2) par pārskatu ticamību, kā arī par pakārtoto darījumu likumību un pareizību, kuru Revīzijas palāta sniegusi par 2013. finanšu gadu saskaņā ar Līguma par Eiropas Savienības darbību 287. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2015. gada 17. februāra ieteikumu par apstiprinājumu, ko sniedz Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūtam par 2013. finanšu gada budžeta izpildi (05304/2015 – C8-0054/2015),

               —

               ņemot vērā 2015. gada 29. aprīļa lēmumu (3) atlikt lēmuma pieņemšanu par 2013. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu, kā arī Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta direktora atbildes,

               —

               ņemot vērā Līguma par Eiropas Savienības darbību 319. pantu,

               —

               ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (4),

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2012. gada 25. oktobra Regulu (ES, Euratom) Nr. 966/2012 par finanšu noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam, un par Padomes Regulas (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 atcelšanu (5) un jo īpaši tās 208. pantu,

               —

               ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2008. gada 11. marta Regulu (EK) Nr. 294/2008 par Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta izveidi (6) un jo īpaši tās 21. pantu,

               —

               ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (7),

               —

               ņemot vērā Komisijas 2013. gada 30. septembra Deleģēto regulu (ES) Nr. 1271/2013 par finanšu pamatregulu struktūrām, kas minētas Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES, Euratom) Nr. 966/2012 208. pantā (8) un jo īpaši tās 108. pantu,

               —

               ņemot vērā Reglamenta 94. pantu un V pielikumu,

               —

               ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas otro ziņojumu (A8-0282/2015),

               1.

               sniedz Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta direktoram apstiprinājumu par Institūta 2013. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Eiropas Inovāciju un tehnoloģiju institūta direktoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Martin SCHULZ

            Ģenerālsekretārs

         Klaus WELLE

      (1)  OV C 442, 10.12.2014., 184. lpp.

      (2)  Sk. 1. zemsvītras piezīmi.

      (3)  OV L 255, 30.9.2015., 409. lpp.

      (4)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (5)  OV L 298, 26.10.2012., 1. lpp.

      (6)  OV L 97, 9.4.2008., 1. lpp.

      (7)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (8)  OV L 328, 7.12.2013., 42. lpp.