title: 2012/735/ES: Padomes Lēmums ( 2012. gada 31. maijs ) par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses

text:
               21.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 354/1

         PADOMES LĒMUMS
   (2012. gada 31. maijs)
   par to, lai Savienības vārdā parakstītu un provizoriski piemērotu Tirdzniecības nolīgumu starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses
   (2012/735/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 91. pantu, 100. panta 2. punktu un 207. panta 4. punkta pirmo daļu saistībā ar 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2009. gada 19. janvārī pilnvaroja Komisiju Eiropas Savienības un tās dalībvalstu vārdā veikt sarunas par daudzpusēju tirdzniecības nolīgumu ar Andu Kopienas dalībvalstīm, kuras vēlējās noslēgt vērienīgu, visaptverošu un līdzsvarotu tirdzniecības nolīgumu.

               (2)

               Minētās sarunas ir pabeigtas, un 2011. gada 23. martā ir parafēts Tirdzniecības nolīgums starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses (turpmāk “nolīgums”).

               (3)

               Nolīguma 330. panta 3. punktā paredzēta tā provizoriska piemērošana.

               (4)

               Nolīgums būtu jāparaksta Savienības vārdā un jāpiemēro provizoriski, kamēr tiek pabeigtas procedūras tā noslēgšanai.

               (5)

               Nolīgums neietekmē dalībvalstu ieguldītāju tiesības gūt labumu no labvēlīgāka režīma, kas paredzēts jebkurā ar ieguldījumiem saistītā nolīgumā, kurā kāda no dalībvalstīm un Andu parakstītājvalsts ir Puses.

               (6)

               Šajā lēmumā paredzētā provizoriskā piemērošana saskaņā ar līgumiem neiespaido kompetenču sadalījumu starp Savienību un tās dalībvalstīm.

               (7)

               Padomei saskaņā ar Līguma 218. panta 7. punktu jāpilnvaro Komisija apstiprināt konkrētus ierobežotus nolīguma grozījumus attiecībā uz ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, kas jāpieņem Tirdzniecības komitejai pēc Intelektuālā īpašuma apakškomitejas ierosinājuma, ievērojot nolīguma 209. panta 2. punktu.

               (8)

               Ir jānosaka attiecīgās procedūras to ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu aizsardzībai, kuras aizsargā saskaņā ar nolīgumu.

               (9)

               Nolīgumu nevajadzētu interpretēt kā tādu, kas piešķir tiesības vai uzliek saistības, uz kurām var tieši atsaukties Savienības vai dalībvalstu tiesās,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo Savienības vārdā tiek atļauta tirdzniecības nolīguma parakstīšana starp Eiropas Savienību un tās dalībvalstīm, no vienas puses, un Kolumbiju un Peru, no otras puses, ņemot vērā minētā nolīguma noslēgšanu.
   Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.
   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas ir tiesīgas Savienības vārdā parakstīt nolīgumu.
   3. pants
   1.   Nolīgumu, izņemot tā 2. pantu, 202. panta 1. punktu, 291. un 292. pantu, Savienība piemēro provizoriski, kamēr tiek pabeigtas procedūras nolīguma noslēgšanai, kā paredzēts tā 330. panta 3. punktā.
   2.   Lai noteiktu nolīguma provizoriskās piemērošanas dienu, Padome nosaka dienu, līdz kurai tā 330. panta 3. punktā minētais paziņojums jānosūta Kolumbijai un Peru. Minētajā paziņojumā iekļauj atsauces uz tiem noteikumiem, kas nav jāpiemēro provizoriski.
   3.   Dienu, no kuras nolīgumu piemēros provizoriski, Padomes Ģenerālsekretariāts publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.

   4. pants
   Piemērojot nolīguma 209. panta 2. punktu, nolīguma grozījumus attiecībā uz ģeogrāfiskās izcelsmes norādēm, kas jāpieņem Tirdzniecības komitejai pēc Intelektuālā īpašuma apakškomitejas ierosinājuma, Savienības vārdā apstiprina Komisija. Ja ieinteresētās puses pēc iebildumiem attiecībā uz kādu ģeogrāfiskās izcelsmes norādi nevar vienoties, Komisija šādu nostāju pieņem, pamatojoties uz procedūru, kas noteikta 15. panta 2. punktā Padomes Regulā (EK) Nr. 510/2006 (2006. gada 20. marts) par lauksaimniecības produktu un pārtikas produktu ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu un cilmes vietu nosaukumu aizsardzību (1).
   5. pants
   1.   Nosaukumu, kas aizsargāts ar nolīguma XIII pielikuma (Ģeogrāfiskās izcelsmes norāžu saraksts) 1. papildinājumu, drīkst izmantot uzņēmēji, kuri tirgo attiecīgajai specifikācijai atbilstīgus lauksaimniecības produktus, pārtikas produktus, vīnus, aromatizētos vīnus vai stipros alkoholiskos dzērienus.
   2.   Dalībvalstis un Savienības iestādes piemēro aizsardzību, kas noteikta nolīguma 210. pantā, tostarp pēc ieinteresētās puses pieprasījuma.
   6. pants
   Pieņemot īstenošanas noteikumus, kas vajadzīgi, lai piemērotu nolīguma II pielikuma par jēdziena “noteiktas izcelsmes ražojumi” definīciju un administratīvās sadarbības metodēm 2.A papildinājumā un 5. papildinājumā un I pielikuma par muitas nodokļu atcelšanu 1. papildinājumā ietvertos noteikumus, piemērojams 247.a pants Padomes Regulā (EEK) Nr. 2913/92 (1992. gada 12. oktobris) par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (2).
   7. pants
   Nolīgumu neinterpretē kā tādu, kas piešķir tiesības vai uzliek saistības, uz kurām var tieši atsaukties Savienības vai dalībvalstu tiesās.
   8. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2012. gada 31. maijs

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         P. OLSEN DYHR

      (1)  OV L 93, 31.3.2006., 12. lpp.

      (2)  OV L 302, 19.10.1992., 1. lpp.


title: 2008/121/EK: Eiropas Centrālās bankas Lēmums ( 2007. gada 17. decembris ), ar ko groza Lēmumu ECB/2006/17 par Eiropas Centrālās bankas gada pārskatu (ECB/2007/21)

text:
               16.2.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 42/83

      EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS LĒMUMS

   (2007. gada 17. decembris),
   ar ko groza Lēmumu ECB/2006/17 par Eiropas Centrālās bankas gada pārskatu
   (ECB/2007/21)
   (2008/121/EK)
   EIROPAS CENTRĀLĀS BANKAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Centrālo banku sistēmas un Eiropas Centrālās bankas Statūtus un jo īpaši to 26.2. pantu,
   tā kā:

               (1)

               2006. gada 10. novembra Lēmumā ECB/2006/17 par Eiropas Centrālās bankas (ECB) gada pārskatu (1) nav īpašu noteikumu par to izmaksu kapitalizāciju, kas saistītas ar nemateriālo aktīvu iegādi. Skaidrības nolūkā vēlams iekļaut lēmumā normu, kas precizē pašreizējo praksi.

               (2)

               2007. gada 26. aprīļa Pamatnostādnes ECB/2007/2 par Eiropas automatizēto reālā laika bruto norēķinu sistēmu (TARGET2) (2) 14. panta 2. punkts nosaka, ka TARGET2 sistēma aizstās pašreizējo TARGET sistēmu. Dalībvalstu, kas ieviesušas euro (tālāk tekstā – “iesaistītās dalībvalstis”), nacionālās centrālās bankas (NCB) migrēs uz TARGET2 saskaņā ar grafiku, kas norādīts Pamatnostādnes ECB/2007/2 13. pantā. Turklāt dažas to dalībvalstu NCB, kas nav ieviesušas euro, TARGET2 pievienosies, balstoties uz atsevišķu līgumu ar ECB un iesaistīto dalībvalstu NCB. Tādēļ Lēmumā ECB/2006/17 jāgroza atsauces uz “TARGET”,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Grozījumi
   Lēmumu ECB/2006/17 groza šādi.

               1)

               Iekļauj šādu 10.a pantu:
               “10.a pants
               Sintētiskie instrumenti
               Sintētisko instrumentu grāmatvedības uzskaite notiek saskaņā ar Pamatnostādnes ECB/2006/16 9.a pantu.”

               2)

               Lēmuma ECB/2006/17 I pielikumu groza saskaņā ar šā lēmuma pielikumu.

         2. pants
   Nobeiguma noteikums
   Šis lēmums stājas spēkā 2008. gada 1. janvārī.

      Frankfurtē pie Mainas, 2007. gada 17. decembrī

            ECB prezidents

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  OV L 348, 11.12.2006., 38. lpp.

      (2)  OV L 237, 8.9.2007., 1. lpp.

      PIELIKUMS
      Lēmuma ECB/2006/17 I pielikumu groza šādi.

                  1.

                  Tabulā ar nosaukumu “Aktīvi” attiecībā uz 11.2. bilances posteni (“Materiāli un nemateriāli fiksētie aktīvi”) ailes ar nosaukumu “Vērtēšanas princips” beigās pievieno šādu teikumu:
                  “Nemateriālo aktīvu izmaksas ietver nemateriālā aktīva iegādes cenu. Citas tiešās vai netiešās izmaksas ietver izdevumos.”

                  2.

                  Šādos pielikuma noteikumos vārdu “TARGET” aizstāj ar vārdiem “TARGET/TARGET2”:

                              a)

                              tabulā ar nosaukumu “Aktīvi” attiecībā uz 9.3. bilances posteni; un

                              b)

                              tabulā ar nosaukumu “Pasīvi” attiecībā uz 6. un 10.2. bilances posteni.


title: Padomes lēmums (2003. gada 21. jūlijs) par Zinātniski tehniskās sadarbības nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Čīles Republiku

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003D0589

Oficiālais Vēstnesis L 199 , 07/08/2003 Lpp. 0019 - 0019

		Padomes Lēmums(2003. gada 21. jūlijs)par Zinātniski tehniskās sadarbības nolīguma noslēgšanu starp Eiropas Kopienu un Čīles Republiku(2003/589/EK)EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 170. panta 2. punktu saistībā ar 300. panta 2. punkta pirmās daļas pirmo teikumu un 300. panta 3. punktu,ņemot vērā Komisijas priekšlikumu [1],ņemot vērā Eiropas Parlamenta atzinumu [2],tā kā:(1) Komisija Kopienas vārdā risināja sarunas ar Čīles Republiku par Zinātniski tehniskās sadarbības nolīgumu.(2) Šo nolīgumu Kopienas vārdā parakstīja 2002. gada 23. septembrī Briselē ar iespēju noslēgt to vēlāk.(3) Minētais nolīgums ir jāapstiprina,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsAr šo Kopienas vārdā apstiprina Zinātniski tehniskās sadarbības nolīgumu starp Eiropas Kopienu un Čīles Republiku.Nolīguma teksts ir pievienots šim lēmumam.2. pantsPadomes priekšsēdētājs Kopienas vārdā sniedz nolīguma 11. pantā paredzēto paziņojumu.Briselē, 2003. gada 21. jūlijāPadomes vārdā —priekšsēdētājsF. Frattini[1] Priekšlikums iesniegts 2003. gada 24. februārī (vēl nav publicēts Oficiālajā Vēstnesī).[2] Atzinums sniegts 2003. gada 3. jūnijā (Oficiālajā Vēstnesī vēl nav publicēts).--------------------------------------------------


title: Komisijas Lēmums (2003. gada 7. oktobris), ar ko groza Padomes Direktīvas 91/68/EEK E pielikumu, kā arī I un II pielikumu Lēmumam 93/198/EEK par aitu un kazu veterinārā sertifikāta parauga precizēšanu (izziņots ar dokumenta numuru C(2003) 3511)Dokuments attiecas uz EEZ

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003D0708

Oficiālais Vēstnesis L 258 , 10/10/2003 Lpp. 0011 - 0034

		Komisijas Lēmums(2003. gada 7. oktobris),ar ko groza Padomes Direktīvas 91/68/EEK E pielikumu, kā arī I un II pielikumu Lēmumam 93/198/EEK par aitu un kazu veterinārā sertifikāta parauga precizēšanu(izziņots ar dokumenta numuru C(2003) 3511)(Dokuments attiecas uz EEZ)(2003/708/EK)EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,ņemot vērā Padomes 1972. gada 12. decembra Direktīvu 72/462/EEK par veselības un veterinārās ekspertīzes problēmām, kas rodas, ievedot liellopus, aitas, kazas un cūkas un svaigu gaļu vai gaļas produktus no trešām valstīm [1], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Regulu (EK) Nr. 807/2003 [2], un jo īpaši tās 11. pantu,ņemot vērā Padomes 1991. gada 28. janvāra Direktīvu 91/68/EEK par dzīvnieku veselības nosacījumiem, kas reglamentē Kopienas iekšējo tirdzniecību ar aitām un kazām [3], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Padomes Direktīvu 2003/50/EK [4], un jo īpaši tās 14. panta 2. punktu,tā kā:(1) Dzīvnieku veselības sertifikāta paraugs tirdzniecībai ar vaislas aitām un kazām ir noteikts Direktīvas 91/68/EEK E pielikuma III paraugā.(2) Komisijas 1993. gada 17. februāra Lēmums 93/198/EEK, kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Lēmumu 2002/261/EK [5], paredz dzīvnieku veselības nosacījumu un veterinārās sertifikācijas paraugu attiecībā uz mājas aitu un kazu importēšanu no trešām valstīm [6].(3) Saskaņā ar VIII pielikuma A nodaļas I daļu un IX pielikuma E nodaļu Eiropas Parlamenta un Padomes 2001. gada 22. maija Regulai (EK) Nr. 999/2001, ar ko paredz noteikumus konkrētu transmisīvo sūkļveida encefalopātiju profilaksei, kontrolei un izskaušanai [7], kurā jaunākie grozījumi izdarīti ar Komisijas Regulu (EK)Nr. 1234/2003 [8], daži ierobežojumi attiecībā uz aitu un kazu tirdzniecību un importu ir atcelti ar nosacījumu, ka šie dzīvnieki ir ARR/ARR prionu proteīnu genotips.(4) Nepieciešams saskaņot Direktīvas 91/68/EEK E pielikumā noteikto veterinārā sertifikāta III paraugu un Lēmuma 93/198/EEK I un II pielikumā ietvertos sertifikātu paraugus ar precizētajiem noteikumiem.(5) Tādēļ attiecīgi jāgroza Direktīva 91/68/EEK un Lēmums 93/198/EEK.(6) Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pastāvīgās pārtikas aprites un dzīvnieku veselības komitejas atzinumu,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pantsDirektīvas 91/68/EEK E pielikuma III paraugu aizstāj ar tekstu, kas ietverts šā lēmuma I pielikumā.2. pantsLēmumu 93/198/EEK groza šādi.1. Tā I pielikumu aizstāj ar tekstu, kas ietverts šā lēmuma II pielikumā.2. Tā II pielikumu aizstāj ar tekstu, kas ietverts šā lēmuma III pielikumā.3. pantsŠo lēmumu piemēro no 2003. gada 13. oktobra.4. pantsŠis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.Briselē, 2003. gada 7. oktobrīKomisijas vārdā ––Komisijas loceklisDavid Byrne[1] OV L 302, 31.12.1972., 28. lpp.[2] OV L 122, 16.5.2003., 36. lpp.[3] OV L 46, 19.2.1991., 19. lpp.[4] OV L 169, 8.7.2003., 51. lpp.[5] OV L 86, 6.4.1993., 34. lpp.[6] OV L 91, 6.4.2002., 31. lpp.[7] OV L 147, 31.5.2001., 1. lpp.[8] OV L 173, 11.7.2003., 6. lpp.--------------------------------------------------I PIELIKUMS"+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++"--------------------------------------------------II PIELIKUMS"I PIELIKUMS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++"--------------------------------------------------III PIELIKUMS"II PIELIKUMS+++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++"--------------------------------------------------


title: EBTA Uzraudzības iestādes Lēmums Nr. 492/09/COL ( 2009. gada 2. decembris ) Norsk Lotteridrift ASA sūdzība par iespējamo valsts atbalstu uzņēmumam Norsk Tipping AS (NORVĒĢIJA)

text:
               24.6.2010

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 157/12

         EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDES LĒMUMS
   Nr. 492/09/COL
   (2009. gada 2. decembris)
   Norsk Lotteridrift ASA sūdzība par iespējamo valsts atbalstu uzņēmumam Norsk Tipping AS (NORVĒĢIJA)
   EBTA UZRAUDZĪBAS IESTĀDE (1),
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Ekonomikas zonu (2) un jo īpaši tā 61.–63. pantu un 26. protokolu,
   ņemot vērā EBTA valstu nolīgumu par Uzraudzības iestādes un Tiesas izveidošanu (3) un jo īpaši tā 24. pantu,
   ņemot vērā Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola (4) I daļas 1. panta 3. punktu,
   ņemot vērā Iestādes pamatnostādnes EEZ līguma 61. un 62. panta piemērošanai un interpretācijai (5),
   TĀ KĀ:
   I.   FAKTI

   1.   Procedūra

   Iestāde 2004. gada 12. oktobrī saņēma Norsk Lotteridrift ASA sūdzību par iespējamo valsts atbalstu uzņēmumam Norsk Tipping AS (notikums Nr. 295765).
   Vēstulē 2004. gada 22. oktobrī (notikums Nr. 296715) Iestāde lūdza sūdzības iesniedzēju sniegt papildu informāciju par dažiem konkrētiem jautājumiem.
   Vēstulē 2004. gada 15. novembrī (notikums Nr. 299345) sūdzības iesniedzējs sniedza Iestādei savas atbildes uz uzdotajiem jautājumiem.
   Vēstulē 2004. gada 8. decembrī (notikums Nr. 300861) Iestāde iesniedza Norvēģijas iestādēm sūdzības kopiju un lūdza tās iesniegt piezīmes un papildu informāciju.
   Vēstulē 2005. gada 10. februārī (notikums Nr. 308469) Norvēģijas iestādes sniedza Iestādei savas piezīmes un papildu informāciju.
   Pēc minētā datuma vēstuļu apmaiņa nenotika.
   Vēstulē 2008. gada 12. martā (notikums Nr. 469510) jurists, kas pārstāv sūdzības iesniedzēju, informēja Iestādi, ka Norsk Lotteridrift ASA ir likvidēts un vairs nevēlas uzturēt sūdzību, kas rezultātā tika atsaukta.
   2.   Sūdzības iemesli

      Norsk Lotteridrift ASA bija Norvēģijā lielākais uzņēmums, kas veic tā saucamo Amusement with Prize machines (spēļu automāti, turpmāk “AWP”) ekspluatāciju. Norsk Tipping AS ir Norvēģijā lielākais azartspēļu uzņēmums un pilnībā pieder Norvēģijas valstij. Līdz 2003. gadam Norsk Tipping AS nedarbojās AWP automātu tirgū.
   2003. gada jūnijā tika pieņemts likums, kas uzņēmumam Norsk Tipping AS piešķir ekskluzīvas tiesības šo automātu ekspluatācijai. No 2006. gada 1. janvāraNorsk Tipping AS bija vienīgais AWP automātu ekspluatācijas uzņēmums Norvēģijā.
   Pārejas periodā no 2003. gada jūnija līdz 2006. gada 1. janvārimNorsk Tipping AS sāka ieviest pirmos AWP automātus, bet esošie operatori bija spiesti aiziet no tirgus, jo pakāpeniski beidzās atļauju termiņš šo automātu ekspluatācijai. Tāpēc pārejas periodā Norsk Lotteridrift ASA un Norsk Tipping AS konkurēja tajā pašā tirgū. Pašlaik uzņēmumam Norsk Tipping AS ir ekskluzīvas tiesības AWP ekspluatācijai Norvēģijā (6).

      Norsk Lotteridrift ASA sūdzējās, ka situācijā, kad Norsk Tipping AS konkurēja ar citiem AWP automātu operatoriem, divi pasākumi Norsk Tipping AS labā radīja konkurences izkropļojumus un iespaidoja tirdzniecību starp Līgumslēdzējām pusēm.
   Sūdzības iesniedzējs atsaucās uz diviem šādiem elementiem:

               —

               pirmkārt, Norsk Tipping AS nemaksāja uzņēmumu ienākuma nodokli, turpretim privātie operatori tika aplikti ar nodokli (2.1.),

               —

               otrkārt, sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka uzņēmumam Norsk Tipping AS bija daudz lielāka izvēles brīvība noteikt, kādus ieņēmumus ziedot labdarības iestādēm, jo tas veica maksājumus labdarībai no sava neto pārpalikuma, turpretim privātajiem operatoriem bija jāmaksā labdarībai 40 % no katra automāta ienākumiem (2.2.).

         2.1.   Atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa

   2.30. g) pantā Nr. 3 (iepriekš Nr. 5) 1999. gada 26. marta Nodokļu likumā Nr. 14 noteikts, ka Norsk Tipping AS ir atbrīvots no uzņēmumu ienākuma nodokļa. Šis noteikums jālasa saistībā ar 1992. gada 28. augusta Likumu Nr. 103 par azartspēlēm (turpmāk “Azartspēļu likums”), kurā noteikts, ka Norsk Tipping AS pienākums ir maksāt visu savu peļņu pēc ieguldījumu fonda rezervēm paredzētā piešķīruma (7).
   Sūdzības iesniedzējs, kura pienākums bija maksāt uzņēmumu ienākuma nodokli, apgalvoja, ka Norsk Tipping AS iespēja izmantot šo atbrīvojumu ir valsts atbalsts.
   2.2.   Norsk Tipping AS iespēja noteikt savu paša peļņu

   2000. gada 22. septembra Noteikumos Nr. 960 par atļauju uzstādīt AWP automātus paredzēts, ka šīs atļaujas tiks piešķirtas ar šādiem nosacījumiem: vismaz 40 % no pārpalikuma no katra automāta jāmaksā labdarībai, ne vairāk kā 20 % jāmaksā to telpu īpašniekam, kurās automāti izvietoti, un ne vairāk kā 40 % paliek operatoram. Šie noteikumi neattiecās uz Norsk Tipping AS
       (8).

      Norsk Tipping AS darbību reglamentēja Azartspēļu likums, kas nosaka, ka Norsk Tipping AS peļņa pēc rezervēm paredzētā piešķīruma jāmaksā labdarības iestādēm.
   Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka uzņēmumam Norsk Tipping AS bija daudz lielāka rīcības brīvība nekā tā konkurentiem. Patiešām, tas apgalvoja, ka “pavisam cits jautājums ir maksāt labdarības iestādēm neto pārpalikuma daļas no uzņēmuma apvienotās darbības salīdzinājumā ar pārpalikuma no katra automāta noteiktas procentuālās daļas maksāšanu labdarības iestādēm neatkarīgi no uzņēmuma vispārējās rentabilitātes”. Norsk Lotteridrift ASA uzskatīja, ka uzņēmumam Norsk Tipping AS ir lielāka rīcības brīvība, nosakot savu budžetu un īpaši lemjot par nepieciešamo ieguldījumu veikšanu situācijā, kad ir vajadzīgi jauni ieguldījumi. Tiesību aktos nebija ierobežojumu attiecībā uz ieguldījumu fondam paredzēto rezervju apmēru vai minimālas prasības par labdarības iestādēm veicamo maksājumu apmēru. Norsk Tipping AS bija izvēle veikt nepieciešamos piešķīrumus šo ieguldījumu rezervēm, turpretim konkurentiem, piemēram, Lotteridrift ASA, bija mazāk iespēju.
   Sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka šāds labums ir atbalsts EEZ līguma 61. panta nozīmē.
   II.   NOVĒRTĒJUMS

   1.   Valsts atbalsta esība

   EEZ līguma 61. panta 1. punkts ir šāds:

      “Ja vien šis līgums neparedz ko citu, ar līgumu nav saderīgs nekāds atbalsts, ko piešķir EK dalībvalsts vai EBTA valsts vai ko jebkādā citā veidā piešķir no valsts līdzekļiem, un kas rada vai draud radīt konkurences izkropļojumus, dodot priekšroku konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai, ciktāl tāds atbalsts iespaido tirdzniecību starp Līgumslēdzējām pusēm.”

   Sūdzības novērtējumā Iestāde secīgi izskatīs abus sūdzības iemeslus.
   2.   Atbrīvojums no uzņēmumu ienākuma nodokļa

   Pasākumam jābūt tādam, ko piešķir valsts vai no valsts līdzekļiem.
   Iestāde uzskata, ka, piešķirot atbrīvojumu, Norvēģijas valsts atteicās no nodokļu ieņēmumiem, ko tā parasti būtu saņēmusi. Šo līdzekļu neesamība bija slogs valsts līdzekļiem no maksājumiem, kurus parasti sedz no uzņēmumu budžeta (9). Nodokļu ieņēmumu zaudējums ir līdzvērtīgs valsts līdzekļu patēriņam fiskālo izdevumu formā (10). Tāpēc Iestāde uzskata, ka tas, ka Norsk Tipping AS ir atbrīvots no ienākuma nodokļa, sākumā ietvēra valsts līdzekļu patēriņu.
   Turklāt pasākumam jābūt selektīvam, lai dotu priekšroku “konkrētiem uzņēmumiem vai konkrētu preču ražošanai”. Lai noteiktu, vai pasākums ir selektīvs, Iestāde pārbaudīs, vai konkrētas tiesību sistēmas ietvaros pasākums dod priekšrocību uzņēmumam salīdzinājumā ar citiem uzņēmumiem, kuri ir salīdzināmā juridiskā un faktiskā situācijā. Šajā ziņā, pirmkārt, ir jānosaka vispārīgais vai parastais režīms piemērojamā nodokļu sistēmā, kas ir atsauces pamats.
   Iestāde uzskata, ka atsauces pamats, lai novērtētu selektivitāti, ir Norvēģijas Nodokļu likums, saskaņā ar kuru uzņēmumam Norsk Tipping AS ir Norvēģijas Nodokļu likuma 2.30. g) pantā Nr. 3 skaidri noteikts atbrīvojums.
   Attiecībā uz vispārīgo vai “parasto” nodokļu režīmu Iestādei, otrkārt, jānovērtē un jānosaka, vai ar konkrēto nodokļu pasākumu piešķirtā priekšrocība var būt selektīva, pierādot, ka pasākums ir atkāpe no šā vispārīgā režīma tādā mērā, ka pasākums nosaka atšķirību starp uzņēmējiem, kas, ņemot vērā konkrētās EBTA valsts nodokļu sistēmai noteikto mērķi, ir salīdzināmā faktiskā un juridiskā situācijā.
   Iestāde prima facie uzskata, ka atbrīvojums no nodokļa šķiet selektīvs, jo Norsk Tipping ir individuāli atbrīvots no nodokļa.
   Kā minēts iepriekš, uzņēmumam Norsk Tipping AS, patiešām azartspēļu nozarei kā tādai, Norvēģijā piemēro īpašus regulatīvos režīmus. Pastāv ierobežojumi attiecībā uz to, kam ir atļauts piedāvāt azartspēļu pakalpojumus, pakalpojumu sniegšanu kā tādu un, visbeidzot, no azartspēlēm gūto ieņēmumu izlietojumu. Patiešām, nevienam citam operatoram tagad nav atļauts piedāvāt līdzīgas azartspēles kā uzņēmumam Norsk Tipping AS, jo tam ir ekskluzīvas tiesības organizēt daudzas dažādas azartspēles. Šādiem regulatīviem ierobežojumiem gan attiecībā uz piekļuvi tirgum, gan pakalpojumu sniegšanu ir piekritusi gan Tiesa, gan EBTA Tiesa, pamatojoties uz morāliem, reliģiskiem un kultūras faktoriem, kā arī morāli un finansiāli kaitīgām sekām indivīdam un sabiedrībai saistībā ar azartspēlēm (11).
   Pirms ekskluzīvo tiesību uz AWP režīma ieviešanas tirgū darbojās sūdzības iesniedzējs – Norsk Lotteridrift ASA – un citi privātie spēļu automātu operatori, un tie tika aplikti ar parastu ienākuma nodokli papildus īpašajam regulatīvajam AWP režīmam, atbilstīgi kuram tie varēja paturēt līdz 40 % no automātiem gūtā pārpalikuma (12).
   Citu azartspēļu pakalpojumu sniedzējiem, piemēram, Norsk Rikstoto, kas organizē zirgu skriešanās sacīkšu totalizatoru, un labdarības organizācijām, kuras organizē dažādu veidu loterijas, piemēro citus regulatīvos režīmus. Kopsaucējs šiem citiem azartspēļu pakalpojumu sniedzējiem ir tas, ka principā visi no azartspēļu pakalpojumiem gūtie ieņēmumi jānovirza konkrētiem labdarības mērķiem. Tādējādi bijusī AWP uzņēmējdarbība bija unikāla tādā ziņā, ka tā atļāva privātiem operatoriem paturēt no azartspēlēm gūto peļņu.

      Norsk Tipping AS peļņa atbilstīgi likumam tiek atgūta un paredzēta sporta, kultūras un kopš 2006. gada arī humāniem un sociāliem mērķiem, sal., 1992. gada 28. augusta Azartspēļu likuma Nr. 103 (lov om pengespill) 10. pants. Tādējādi Norsk Tipping AS atbrīvojums no parastā ienākuma nodokļa ir aizstāts ar cita veida “aplikšanu ar nodokli”.
   Rezultātā, lai gan Norsk Tipping ir atbrīvots no ienākuma nodokļa, tā peļņai piemēro cita veida aplikšanu ar nodokli, un rezultātā uzņēmums to nevar paturēt. Iestāde šīs lietas apstākļos uzskata, ka atšķirīgā attieksme pret Norsk Tipping ir attaisnota ar pamatojumu attiecībā uz valsts monopola azartspēļu uzņēmuma peļņas pārdales sistēmas loģiku.
   Tādējādi, pamatojoties uz azartspēļu pakalpojumu īpašo raksturu un regulējumu, Iestāde uzskata, ka Norsk Tipping AS neatrodas salīdzināmā faktiskā un juridiskā situācijā ar to uzņēmumu situāciju, kuri tiek aplikti ar parasto ienākuma nodokli, nedz spēļu automātu bijušajiem privātajiem operatoriem, nedz citu veidu komercuzņēmumiem. Tādējādi Norsk Tipping AS atbrīvojums no parastā ienākuma nodokļa nav valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta nozīmē.
   3.   Norsk Tipping AS iespēja noteikt savu paša peļņu

   Otrais sūdzībā izvirzītais jautājums bija, ka uzņēmumam Norsk Tipping AS ir lielāka brīvība attiecībā uz savu peļņu nekā privātiem AWP operatoriem. Privātajam operatoram bija jāmaksā labdarībai 40 % no AWP gūtā pārpalikuma, turpretim Norsk Tipping AS bija jāmaksā labdarībai visa sava peļņa. Tomēr šīs peļņas apmērs lielā mērā bija atkarīgs no Norsk Tipping AS lēmuma atlikt naudu ieguldījumu fondam vai kopumā par to, kā tas izlieto naudu. Tādējādi sūdzības iesniedzējs apgalvoja, ka privātiem operatoriem nebija šīs iespējas, jo to daļa labdarībai bija balstīta uz neelastīgu pieeju.
   Iestāde nevar uzskatīt, ka ir iesaistīti valsts līdzekļi EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē. Atbilstīgi Tiesas konstatējumiem Preussen Elektra lietā (13) Iestāde pienākumu atlikt noteiktus ieņēmumus labdarības mērķiem uzskata par valsts intervenci, pamatojoties uz Norvēģijas 1998. gada 8. jūnija Noteikumiem Nr. 797 par norādījumiem attiecībā uz Norsk Tipping AS rezervēm, bet tie valstij nerada ieņēmumu zaudējumus (14). Turklāt šajā situācijā ir spēkā tie paši apsvērumi attiecībā uz selektivitāti, tostarp spēļu automātu privāto operatoru un Norsk Tipping AS nesalīdzināmība, kas aprakstīta iepriekš.
   4.   Secinājums

   Pamatojoties uz iepriekšminēto, Iestāde uzskata, ka Norsk Tipping AS atbrīvojums no parastā ienākuma nodokļa un tā iespēja noteikt savu paša peļņu nav valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē,
   IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Norvēģijas Nodokļu likuma 2.30. g) pantā Nr. 3 noteiktais Norsk Tipping AS atbrīvojums no nodokļa un Norsk Tipping AS iespēja noteikt savu paša peļņu nav valsts atbalsts EEZ līguma 61. panta 1. punkta nozīmē.
   2. pants
   Šis lēmums ir adresēts Norvēģijas Karalistei.
   3. pants
   Autentisks ir tikai teksts angļu valodā.

      Briselē, 2009. gada 2. decembrī

            EBTA Uzraudzības iestādes vārdā –

            priekšsēdētājs

         Per SANDERUD

            Kolēģijas loceklis

         Kristján A. STEFÁNSSON

      (1)  Turpmāk “Iestāde”.

      (2)  Turpmāk “EEZ līgums”.

      (3)  Turpmāk “Uzraudzības un Tiesas nolīgums”.

      (4)  Turpmāk “3. protokols”.

      (5)  EEZ līguma 61. un 62. panta un Uzraudzības un Tiesas nolīguma 3. protokola 1. panta piemērošanas un interpretācijas pamatnostādnes, ko Iestāde pieņēma un izdeva 1994. gada 19. janvārī, publicētas OV L 231, 3.9.1994., 1. lpp., un EEZ pielikumā Nr. 32, 3.9.1994., 1. lpp. (turpmāk “Valsts atbalsta pamatnostādnes”). Valsts atbalsta pamatnostādņu atjauninātā versija ir publicēta Iestādes tīmekļa vietnē: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

      (6)  Ekskluzīvo tiesību ieviešanu atbalstīja EBTA Tiesa lietā E-1/06 EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģiju [2007], EBTA Tiesas ziņojums 20.

      (7)  Ieguldījuma mērķis ir nodrošināt, lai uzņēmuma ieguldījuma vajadzības varētu segt ar nepieciešamo kapitālu.

      (8)  Kopš sūdzības iesniegšanas noteikumi ir būtiski mainīti, tomēr šajā nolūkā Iestāde neuzskata par nepieciešamu aprakstīt šīs izmaiņas.

      (9)  Lieta C-156/98 Vācija pret Komisiju [2000] ECR I-6857, 26. punkts.

      (10)  Skatīt cita starpā 3. panta 3. punktu Valsts atbalsta pamatnostādnēs par valsts atbalsta noteikumu piemērošanu pasākumiem saistībā ar tiešiem nodokļiem uzņēmējdarbībai.

      (11)  Skatīt lietu E-1/06 EBTA Uzraudzības iestāde pret Norvēģiju, citēta iepriekš, 29. punkts ar papildu atsaucēm.

      (12)  Papildu 60 % tika sadalīti starp labdarību un telpu īpašnieku, skatīt iepriekš faktu daļu.

      (13)  Lieta C-379/98 Preussen Elektra pret Schhleswag [2001] ECR I-2099, 54.–67. punkts.

      (14)  Minēto noteikumu juridiskais pamats ir Azartspēļu likuma 10. pants.


title: 2009/781/EK: Komisijas Lēmums ( 2009. gada 22. oktobris ), ar ko groza Lēmumu 2009/379/EK, ar ko nosaka summas, kuras saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1782/2003, (EK) Nr. 378/2007, (EK) Nr. 479/2008 un (EK) Nr. 73/2009 piešķir ELFLA, un summas ELGF izmaksu finansēšanai

text:
               23.10.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 278/60

      KOMISIJAS LĒMUMS

   (2009. gada 22. oktobris),
   ar ko groza Lēmumu 2009/379/EK, ar ko nosaka summas, kuras saskaņā ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1782/2003, (EK) Nr. 378/2007, (EK) Nr. 479/2008 un (EK) Nr. 73/2009 piešķir ELFLA, un summas ELGF izmaksu finansēšanai
   (2009/781/EK)
   EIROPAS KOPIENU KOMISIJA,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu,
   ņemot vērā Padomes 2005. gada 21. jūnija Regulu (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (1) un jo īpaši tās 12. panta 2. un 3. punktu,
   tā kā:

               (1)

               Komisijas Lēmums 2009/379/EK (2) nosaka summas, kas atbilstīgi Padomes Regulas (EK) Nr. 1782/2003 (3) 10. panta 2. punktam un 143.d pantam, Padomes Regulas (EK) Nr. 378/2007 (4) 4. panta 1. punktam, Padomes Regulas (EK) Nr. 1234/2007 (5) 190.a punktam un Padomes Regulas (EK) Nr. 73/2009 (6) 9. panta 1. punktam, 10. panta 3. punktam, 134. un 135. pantam tiek piešķirtas Eiropas Lauksaimniecības fondam lauku attīstībai (ELFLA), kā arī summas, kas piešķirtas Eiropas Lauksaimniecības garantiju fonda (ELGF) izmaksām.

               (2)

               Regulas (EK) Nr. 73/2009 136. pants ļauj dalībvalstīm no 2011. gada pārskaitīt ELFLA summu, kas aprēķināta saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 73/2009 69. panta 7. punktu, neizmantojot minētās regulas 69. panta 6. punkta a) apakšpunktu.

               (3)

               Pārskaitīšanai piešķirtās summas ir aprēķinātas un noteiktas III pielikumā Komisijas 2009. gada 22. jūlija Regulai (EK) Nr. 639/2009, ar ko nosaka sīki izstrādātus noteikumus, lai īstenotu Padomes Regulu (EK) Nr. 73/2009 attiecībā uz īpašo atbalstu (7).

               (4)

               Vācija un Zviedrija ir nolēmušas izmantot Regulas (EK) Nr. 73/2009 136. pantu.

               (5)

               Komisijas 2008. gada 3. oktobra Lēmums 2008/788/EK, ar ko nosaka brīvprātīgās modulācijas piemērošanas rezultātā iegūtās neto summas Portugālē 2009.–2012. kalendārajam gadam (8), ir atcelts un aizstāts ar Komisijas Lēmumu 2009/780/EK (9), ņemot vērā Portugāles pieņemto lēmumu 2009. kalendārajā gadā nepiemērot brīvprātīgo modulāciju.

               (6)

               Tādēļ attiecīgi jāgroza Lēmums 2009/379/EK,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   Vienīgais pants
   Lēmuma 2009/379/EK pielikumu aizstāj ar šā lēmuma pielikumu.

      Briselē, 2009. gada 22. oktobrī

            Komisijas vārdā –

            Komisijas locekle

         Mariann FISCHER BOEL

      (1)  OV L 209, 11.8.2005., 1. lpp.

      (2)  OV L 117, 12.5.2009., 10. lpp.

      (3)  OV L 270, 21.10.2003., 1. lpp.

      (4)  OV L 95, 5.4.2007., 1. lpp.

      (5)  OV L 299, 16.11.2007., 1. lpp.

      (6)  OV L 30, 31.1.2009., 16. lpp.

      (7)  OV L 191, 23.7.2009., 17. lpp.

      (8)  OV L 271, 11.10.2008., 44. lpp.

      (9)  Skatīt šā Oficiālā Vēstneša 59. lpp.

      PIELIKUMS

            “PIELIKUMS

                        (miljonos EUR)

                        Budžeta gads

                        Summas, kas piešķirtas ELFLA

                        Neto atlikums ELGF izmaksu finansēšanai

                        Regulas (EK) Nr. 1782/2003 10. panta 2. punkts

                        Regulas (EK) Nr. 1782/2003 143.d pants

                        Regulas (EK) Nr. 73/2009 9. panta 1. punkts

                        Regulas (EK) Nr. 73/2009 134. pants

                        Regulas (EK) Nr. 73/2009 135. pants

                        Regulas (EK) Nr. 73/2009 136. pants

                        Regulas (EK) Nr. 378/2007 4. panta 1. punkts

                        Regulas (EK) Nr. 1234/2007 190.a panta 2. punkts

                        2007

                        984

                        22

                        44 753

                        2008

                        1 241

                        22

                        362

                        44 592

                        2009

                        1 305,7

                        22

                        424

                        40,66

                        44 886,64

                        2010

                        1 867,1

                        22

                        397

                        82,11

                        44 777,79

                        2011

                        2 095,3

                        22

                        484

                        51,6

                        403,9

                        122,61

                        44 437,59

                        2012

                        2 355,3

                        22

                        484

                        51,6

                        372,3

                        122,61

                        44 685,19

                        2013

                        2 640,9

                        22

                        484

                        51,6

                        334,9

                        122,61

                        44 917,99”


title: Padomes Lēmums (KĀDP) 2017/1252 (2017. gada 11. jūlijs), ar ko atbalsta ķīmiskā drošuma un drošības pastiprināšanu Ukrainā atbilstīgi Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcijas 1540 (2004) par masu iznīcināšanas ieroču un to nogādes līdzekļu neizplatīšanu īstenošanai

text:
               12.7.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 179/8

         PADOMES LĒMUMS (KĀDP) 2017/1252
   (2017. gada 11. jūlijs),
   ar ko atbalsta ķīmiskā drošuma un drošības pastiprināšanu Ukrainā atbilstīgi Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūcijas 1540 (2004) par masu iznīcināšanas ieroču un to nogādes līdzekļu neizplatīšanu īstenošanai
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību un jo īpaši tā 28. panta 1. punktu un 31. panta 1. punktu,
   ņemot vērā Savienības Augstās pārstāves ārlietās un drošības politikas jautājumos priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Eiropadome 2003. gada 12. decembrī pieņēma ES Masu iznīcināšanas ieroču izplatīšanas novēršanas stratēģiju, kuras II nodaļā iekļauts saraksts ar šādu ieroču izplatīšanas apkarošanas pasākumiem, kas ir jāveic gan Savienībā, gan trešās valstīs.

               (2)

               Savienība aktīvi īsteno minēto stratēģiju un veic pasākumus, kas uzskaitīti tās III nodaļā, jo īpaši piešķirot finanšu līdzekļus, lai atbalstītu konkrētus projektus, kurus īsteno daudzpusējas iestādes, nodrošinot valstīm tehnisko palīdzību un ekspertīzi attiecībā uz plašu pasākumu klāstu ieroču izplatīšanas novēršanas jomā, kā arī veicinot Apvienoto Nāciju Organizācijas (ANO) Drošības padomes lomu.

               (3)

               ANO Drošības padome 2004. gada 28. aprīlī pieņēma Rezolūciju 1540 (2004) (“ANO DPR 1540 (2004)”), kas bija pirmais starptautiskais instruments, kurā integrētā un vispusīgā veidā uzmanība pievērsta masu iznīcināšanas ieročiem, to piegādes līdzekļiem un ar tiem saistītajiem materiāliem. ANO DPR 1540 (2004) bija noteikti saistoši pienākumi visām valstīm, kuru mērķis ir novērst un kavēt to, ka nevalstiskas struktūras iegūst šādus ieročus un ar ieročiem saistītus materiālus. Ar ANO DPR 1540 (2004) ANO Drošības padome nolēma arī, ka visām valstīm jāpieņem un jāievieš iedarbīgi pasākumi nolūkā nodibināt kontroli valsts iekšienē, lai novērstu kodolieroču, ķīmisko vai bioloģisko ieroču un to piegādes līdzekļu izplatīšanu, tostarp ieviešot pienācīgu kontroli arī pār saistītiem materiāliem.

               (4)

               Ķīmisko ieroču konvencijas un ANO DPR 1540 (2004) vispārēja ievērošana un pilnīga īstenošana ir starp galvenajām Ukrainas prioritātēm masu iznīcināšanas ieroču neizplatīšanas jomā, jo īpaši ņemot vērā tās pagaidu dalībvalsts statusu ANO Drošības padomē 2016.–2017. gadā.

               (5)

               2014. gada 21. martā un 27. jūnijā tika parakstīts Asociācijas nolīgums starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses (1) (“Asociācijas nolīgums”). Asociācijas nolīgumā, inter alia, paredzēts paātrināti saskaņot Ukrainas tiesību aktus ar attiecīgiem Savienības tiesību aktiem, tostarp par jebkādu šķēršļu novēršanu ceļā uz ANO DPR 1540 (2004) vispārēju īstenošanu. Minētais asociācijas nolīgums tiek piemērots provizoriski, pa daļām kopš 2014. gada novembra un kopš 2016. gada janvāra.

               (6)

               Saskaņā ar Ukrainas valdības plānu 2014.–2017. gadam Asociācijas nolīguma īstenošanai Ukraina apņēmās izstrādāt noteikumus liela mēroga negadījumu, kas saistīti ar bīstamām vielām, kontrolei. Ukrainas ministru kabinets arī nolēma uzlabot ķīmisko drošumu un drošību, izstrādājot leģislatīvus un regulatīvus pasākumus tādās jomās kā prasību ievērošana, lai droši rīkotos ar bīstamām ķīmiskām vielām un lai novērstu neatļautu tirdzniecību ar bīstamiem ķīmiskiem izstrādājumiem.

               (7)

               2014. gada 11. un 12. decembrī Eiropas Drošības un sadarbības organizācija (EDSO) ar ANO Atbruņošanās lietu biroja (ANO ODA), Ukrainas Ķīmiķu apvienības (UCU), Starptautiskā ķīmiskā drošuma un drošības centra (ICCSS) palīdzību organizēja valsts “apaļā galda” sanāksmi Kijevā par spējām ķīmiskā drošuma un drošības jomā Ukrainā un integrētas ķīmiskā drošuma un drošības programmas (ICSSP) izstrādi Ukrainā, tostarp ANO DPR 1540 (2004) īstenošanas veicināšanu. Minētajā “apaļā galda” sanāksmē pulcējās dažādas ieinteresētās personas no Ukrainas un starptautiskie partneri, un tās noslēgumā tika apstiprināts ieteikumu kopums.

               (8)

               No 2015. gada 24. līdz 26. februārim Vīnē notika galveno ieinteresēto personu un starptautisko partneru sanāksme, kas bija veltīta ICSSP izstrādei Ukrainā, tostarp ANO DPR 1540 (2004) īstenošanas veicināšanai. Dalībnieki no Ukrainas vienojās par ICSSP Ukrainā ceļvedi.

               (9)

               Šajā sakarībā EDSO sekretariāts ciešā sadarbībā ar Ukrainas kompetentajām iestādēm sagatavoja projekta priekšlikumus un iesniedza tos Savienībai – finansējumam ar KĀDP budžeta starpniecību.

               (10)

               EDSO sekretariātam būtu jāuztic saskaņā ar šo lēmumu īstenojamo projektu tehniskā realizācija,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   1.   Lai veicinātu mieru un drošību, kā arī efektīvas daudzpusējas attiecības pasaules un reģionālā mērogā, Savienība cenšas sasniegt šādus mērķus:

               a)

               veicināt mieru un drošību Savienības kaimiņreģionā, samazinot apdraudējumu, ko EDSO reģionā, jo īpaši Ukrainā, rada kontrolei pakļautu un toksisku ķīmisko vielu nelikumīga tirdzniecība;

               b)

               atbalstīt iedarbīgas daudzpusējas attiecības reģionālā līmenī, atbalstot EDSO darbības, lai veicinātu Ukrainas kompetento iestāžu spējas novērst neatļautu tirdzniecību ar kontrolei pakļautām un toksiskām ķīmiskām vielām atbilstīgi pienākumiem saskaņā ar ANO DPR 1540 (2004).

         2.   Lai sasniegtu 1. punktā minēto mērķi, Savienība veic šādus pasākumus:

               a)

               uzlabo Ukrainas tiesisko regulējumu ķīmiskā drošuma un drošības jomā;

               b)

               nodibina Ukrainas valsts references centru, lai konstatētu kontrolei pakļautas un toksiskas ķīmiskās vielas;

               c)

               stiprina kontroli pār kontrolei pakļautu un toksisku ķīmisko vielu kustību pāri robežām.

         Sīki izstrādāts pirmajā daļā minēto pasākumu apraksts ir dots pielikumā.
   2. pants
   1.   Par šā lēmuma īstenošanu atbild Savienības Augstais pārstāvis ārlietās un drošības politikas jautājumos (“Augstais pārstāvis”).
   2.   Šā lēmuma 1. panta 2. punkta pirmajā daļā minētos pasākumus tehniski īsteno EDSO Sekretariāts. Tas veic minēto uzdevumu Augstā pārstāvja kontrolē. Minētajam nolūkam Augstais pārstāvis panāk vajadzīgās vienošanās ar EDSO Sekretariātu.
   3. pants
   1.   Finanšu atsauces summa 1. panta 2. punkta pirmajā daļā minēto pasākumu īstenošanai ir EUR 1 431 156,90.
   2.   Izdevumus, ko finansē no 1. punktā noteiktās summas, pārvalda saskaņā ar procedūrām un noteikumiem, ko piemēro Savienības vispārējam budžetam.
   3.   Komisija uzrauga 2. punktā minēto izdevumu pareizu pārvaldību. Šajā nolūkā tā noslēdz finansēšanas nolīgumu ar EDSO Sekretariātu. Minētajā nolīgumā paredz, ka EDSO Sekretariātam ir jānodrošina Savienības ieguldījuma publiskums atbilstīgi tā apjomam.
   4.   Komisija cenšas noslēgt 3. punktā minēto finansēšanas nolīgumu, cik drīz vien iespējams pēc šā lēmuma stāšanās spēkā. Tā informē Padomi par jebkādām grūtībām minētajā procesā, kā arī par finansēšanas nolīguma noslēgšanas datumu.
   4. pants
   Augstais pārstāvis ziņo Padomei par šā lēmuma īstenošanu, pamatojoties uz EDSO Sekretariāta sagatavotiem regulāriem ziņojumiem. Minētie ziņojumi ir Padomes veiktā novērtējuma pamatā. Komisija sniedz informāciju par 1. panta 2. punktā pirmajā daļā minēto pasākumu finansiālajiem aspektiem.
   5. pants
   1.   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
   2.   Šis lēmums zaudē spēku 36 mēnešus pēc 3. panta 3. punktā minētā finansēšanas nolīguma noslēgšanas vai – ja minētajā laikā netiek noslēgts neviens finansēšanas nolīgums –, sešus mēnešus pēc tā pieņemšanas.

      Briselē, 2017. gada 11. jūlijā

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         T. TÕNISTE

      (1)  Asociācijas nolīgums starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses (OV L 161, 29.5.2014., 3. lpp.).

      PIELIKUMS

         Ķīmiskā drošuma un drošības stiprināšana Ukrainā saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūciju 1540(2004)

      1.   Vispārīga informācija
      Ķīmisko ieroču vai ķīmisku vielu kā ieroču izmantošana no nevalstisku dalībnieku puses ir kļuvusi par reālu draudu. Ņemot vērā pašreizējo drošības situāciju, apdraudējumi un riski, kas rodas no neatļautas ķīmisko vielu izmantošanas vai uzbrukumiem ķīmiskām iekārtām, rada vērā ņemamu izaicinājumu drošībai, ekonomikai, veselībai un videi Ukrainā. Tādēļ 2014. gada 11. un 12. decembrī Eiropas Drošības un sadarbības organizācija (EDSO) ar Apvienoto Nāciju Organizācijas Atbruņošanās lietu biroja (ANO ODA), Ukrainas Ķīmiķu apvienības (UCU) un Starptautiskā ķīmiskā drošuma un drošības centra (ICCSS) palīdzību, organizēja Kijevā valsts “apaļā galda” sanāksmi par spējām ķīmiskā drošuma un drošības jomā Ukrainā un integrētas ķīmiskā drošuma un drošības programmas (ICSSP) izstrādi Ukrainā, tostarp Apvienoto Nāciju Organizācijas Drošības padomes Rezolūciju (ANO DPR) 1540 (2004) īstenošanas veicināšanu.
      Kā turpinājums 2015. gada 24.–26. februārī Vīnē notika sanāksme par ICSSP izstrādi Ukrainā. Valsts dalībnieki vienojās par ICSSP ceļvedi. Pirmajā stadijā starptautiski eksperti veica visaptverošu ķīmiskā drošuma un drošības pārskatīšanu Ukrainā (“visaptveroša pārskatīšana”). Visaptverošās pārskatīšanas gaitā inter alia analizēja vispārējo ķīmiskā drošuma un drošības politiku Ukrainā, bīstamu ķīmisko vielu transportēšanas drošumu un drošību, infrastruktūru un tehniskās iespējas bīstamu ķīmisko vielu analīzei, bīstamu ķīmisko vielu kustības kontroli uz robežām un muitā, ķīmisko vielu ražošanas, glabāšanas un lietošanas drošumu un drošību valsts rūpniecībā.
      Rezultātā EDSO sagatavoja trīs projektus ICSSP atbalstam Ukrainā. Tie tika izstrādāti sadarbībā ar attiecīgām Ukrainas iestādēm. Visi projekti tiktu īstenoti atbilstīgi attiecīgajiem noteikumiem, kas ietverti Asociācijas nolīguma starp Eiropas Savienību un Eiropas Atomenerģijas kopienu un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Ukrainu, no otras puses (“Asociācijas nolīgums”) īstenošanas plānā.
      2.   Mērķi
      Šā lēmuma vispārējais mērķis ir atbalstīt EDSO projektus, ar kuriem cenšas stiprināt ķīmisko drošumu un drošību Ukrainā saskaņā ar ANO DPR 1540 (2004) un Asociācijas nolīgumu, sniedzot nozīmīgu ieguldījumu ICSSP Ukrainā. Jo īpaši ar šo lēmumu tiecas samazināt apdraudējumu, ko rada nelikumīga tirdzniecība ar kontrolei pakļautām un toksiskām ķīmiskām vielām EDSO reģionā, jo īpaši Ukrainā, tādējādi veicinot mieru un drošību Savienības kaimiņreģionā.
      3.   Projektu apraksts
      3.1.   Projekts Nr. 1: uzlabot Ukrainas tiesisko regulējumu ķīmiskā drošuma un drošības jomā
      3.1.1.   Projekta mērķis

                  —

                  Uzlabot Ukrainas leģislatīvo un regulatīvo bāzi attiecībā uz ķīmiskā drošumu un drošību kā daļu no ICSSP, ievērojot ANO DPR 1540 (2004) noteiktos pienākumus.

            3.1.2.   Projekta apraksts

                  —

                  Lai palīdzētu Ukrainas valdības aģentūrām vērsties pret apdraudējumu, ko izraisa toksisku ķīmisko vielu ļaunprātīga izmantošana, EDSO un Ukrainas kompetentās iestādes saistībā ar ķīmiskā drošuma un drošības tiesību aktu uzlabošanu noteica četrus prioritārus dokumentus:

                              —

                              tehniskie noteikumi par ķīmisko izstrādājumu drošu pārvaldību,

                              —

                              tehniskie noteikumi par bīstamu ķīmisko vielu klasifikāciju un marķēšanu,

                              —

                              grozījumi Ukrainas likumā par augsta riska iestādēm,

                              —

                              Ukrainas ministru kabineta dekrēts par augsta riska iestāžu identificēšanu un drošības deklarēšanu.

            3.1.3.   Gaidāmie projekta rezultāti

                  —

                  Projekta gaitā tiks sagatavoti četri 3.1.2. punktā minētie dokumenti pieņemšanai regulatīvajā un leģislatīvajā sistēmā.

            3.1.4.   Projekta atbalsta saņēmēji

                  —

                  Ukrainas Ekonomikas attīstības un tirdzniecības ministrija

                  —

                  Ukrainas valsts glābšanas dienests

            3.2.   Projekts Nr. 2: nodibināt Ukrainas valsts references centru, lai identificētu kontrolei pakļautas un toksiskas ķīmiskās vielas
      3.2.1.   Projekta mērķis

                  —

                  Uzlabotas Ukrainas iestāžu spējas identificēt toksiskas ķīmiskās vielas un prekursorus un veikt tiesu ekspertīzes izmeklēšanu par ļaunprātīgu izmantošanu – kā daļa no ICSSP saskaņā ar pienākumiem, kas minēti ANO DPR 1540 (2004).

            3.2.2.   Projekta apraksts

                  —

                  Saskaņā ar Visaptverošās pārskatīšanas ieteikumu un ar Ukrainas Veselības ministrijas apstiprinājumu valsts references centru varētu izveidot uz esošā pētniecības centra bāzes. Tomēr minētā pētniecības centra laboratorijām trūkst atbilstošas regulatīvās bāzes, standarta operāciju procedūru pakalpojumu sniegšanai ieinteresētajām iestādēm un privātā sektora organizācijām, kā arī īpašu augstas izšķirtspējas ķīmiskās analīzes instrumentu precīzai un uzticamai bīstamu ķīmisko vielu noteikšanai un identificēšanai. Tādēļ ar šo projektu palīdzēs nodibināt pilnībā darboties spējīgu valsts references centru, tostarp sniegs atbalstu augstas izšķirtspējas ķīmiskās analīzes instrumentu iegādei un palīdzēs nodrošināt piemērotu apmācību laboratorijas personālam.

            3.2.3.   Gaidāmie projekta rezultāti

                  —

                  Izveidots valsts references centrs kontrolei pakļautu un toksisku ķīmisko vielu apzināšanai, un tas ir integrēts valsts un starptautiskās sistēmās reaģēšanai uz ķīmiskiem apdraudējumiem.

                  —

                  Atjaunināts pētniecības centra aprīkojums.

                  —

                  Valsts references centrs ir iekļauts starptautiskā sistēmā.

                  —

                  Apmācīts laboratorijas personāls.

            3.2.4.   Projekta atbalsta saņēmēji

                  —

                  Ukrainas Veselības ministrija

            3.3.   Projekts Nr. 3: kontroles stiprināšana pār kontrolei pakļautu un toksisku ķīmisko vielu kustību pāri robežām
      3.3.1.   Projekta mērķis

                  —

                  Uzlabot robežu kontroli un ķīmisko vielu tranzīta pārraudzību Ukrainā saskaņā ar ANO DPR 1540 (2004) noteiktajiem pienākumiem

            3.3.2.   Projekta apraksts

                  —

                  Visaptverošā pārskatīšanā tika norādīts, ka ir nepieciešams stiprināt toksisku ķīmisko vielu pārrobežu kustības iekšējo kontroli un stiprināt valsts spējas minētajā jomā. Tādējādi ar šo projektu gatavojas izveidot pienācīgi oficiālas valsts apmācību sistēmas un apmācīt Ukrainas valsts robežapsardzes dienesta un Valsts fiskālā dienesta instruktorus, kā noteikt un identificēt kontrolei pakļautās un toksiskās ķīmiskās vielas, kas šķērso Ukrainas valsts robežu. Tas sniegs Ukrainas iestādēm ilgtspējīgas zināšanas un paraugpraksi par ķīmiskā drošuma un drošības procedūrām, krīzes pārvarēšanu saistībā ar kontrolei pakļautām un toksiskām ķīmiskām vielām; to panāks, izstrādājot valsts standarta operāciju procedūras, kas saskaņotas ar Savienības procedūrām, izveidojot starptautiskus standartus un praksi minētajā jomā, kā arī veicot teorētiskās mācības un praktiskās mācības uz robežas, u.t.t. Projekts palīdzēs arī stiprināt eksporta kontroli, Ukrainas muitas iestādēm piemērojot Savienības divējāda lietojuma preču kontrolsarakstu.

                  —

                  Rīcībai tika izvēlētas turpmāk norādītās jomas:

                              —

                              tranzītā esošu ķīmisko vielu analīze un pārraudzība,

                              —

                              robežu kontrole un kontrabanda,

                              —

                              izglītība un izpratnes veidošana,

                              —

                              atbilstīgu administratīvu un operatīvu noteikumu ieviešana saistībā ar ķīmisko drošumu un drošību,

                              —

                              reaģēšana ārkārtas situācijās uz tranzītā notikušiem negadījumiem.

            3.3.3.   Gaidāmie projekta rezultāti

                  —

                  Izstrādātas valsts apmācības programmas Ukrainas valsts fiskālajam dienestam un Ukrainas valsts robežapsardzes dienestam par ķīmiskā drošuma un drošības procedūrām, krīzes pārvarēšanu saistībā ar kontrolei pakļautu un toksisku ķīmisku vielu pārrobežu kustību, šķērsojot robežu pa sauszemes robežas šķērsošanas punktiem, caur jūras ostām un lidostām.

                  —

                  Apmācīts personāls, tostarp valsts instruktori no Ukrainas valsts fiskālā dienesta un Ukrainas valsts robežapsardzes dienesta, kā arī no transporta iestādēm – regulatīvā, vadības un operatīvā līmenī.

                  —

                  Stiprināta eksporta kontrole un tiesībaizsardzības spējas kontrolēt kontrolei pakļautu un bīstamu ķīmisko vielu pārrobežu kustību caur sauszemes robežas šķērsošanas punktiem, jūras ostām un lidostām.

            3.3.4.   Projekta atbalsta saņēmēji

                  —

                  Ukrainas valsts fiskālais dienests

                  —

                  Ukrainas valsts robežapsardzes dienests

            4.   Administratīvs atbalsts projektu īstenošanai
      Īpaši tam paredzēts personāls EDSO Sekretariātā un EDSO projektu koordinatora birojā Ukrainā koordinēs un pārvaldīs 3. iedaļā noteikto projektu darbību īstenošanu, lai vēl vairāk attīstītu sadarbības sistēmu starp Ukrainas partneriem, tostarp izstrādājot atbilstīgus jaunus projektu priekšlikumus un valsts pasākumus.
      Palīgpersonāls veiks šādus uzdevumus:

                  —

                  pārvaldīt projektus visos projekta cikla posmos,

                  —

                  veikt projektu ikdienas finanšu pārraudzību,

                  —

                  nodrošināt tehnisko un juridisko ekspertīzi, sniegt atbalstu lielāka apjoma iegādēm, iesaistīt citas starptautiskas organizācijas, nodrošināt apstiprināto projektu rezultātu kvalitāti un kvalitātes kontroli, sniegt atskaites Savienībai par visām CSSP darbībām,

                  —

                  palīdzēt Ukrainas iestādēm izstrādāt jaunus valsts pasākumus saskaņā ar ICSSP, ievērojot ANO DPR 1540 (2004).

            5.   Norises ilgums
      Kopējais paredzētais projektu ilgums būs 36 mēneši.
      6.   Tehniskās īstenošanas vienība
      Šā lēmuma tehniskā īstenošana tiks uzticēta EDSO Sekretariātam. EDSO sekretariāts īstenos darbības saskaņā ar šo Lēmumu un sadarbībā ar citām starptautiskām organizācijām un aģentūrām, jo īpaši ar mērķi nodrošināt efektīvu sinerģiju ar Ķīmisko ieroču aizlieguma organizācijas darbībām un izvairīties no to dublēšanas, saskaņā ar Konvenciju par ķīmiskajiem ieročiem.
      7.   Ziņošana
      EDSO Sekretariāts regulāri, kā arī pēc katras aprakstītās darbības beigām sagatavos ziņojumu. Galīgie ziņojumi būtu jāiesniedz Savienībai vēlākais sešas nedēļas pēc attiecīgo darbību beigām.
      8.   Koordinācijas komiteja
      Šo projektu koordinācijas komitejas sastāvā būs Augstā pārstāvja pārstāvis un īstenošanas struktūras pārstāvis, kas minēts šā pielikuma 6. iedaļā. Koordinācijas komiteja regulāri un vismaz reizi sešos mēnešos pārskatīs šā lēmuma īstenošanu, tostarp izmantojot elektroniskus saziņas līdzekļus.
      Projektu kopējās izmaksas ir EUR 1 431 156,90.
      9.   Lēstās projektu kopējās izmaksas un Savienības finanšu ieguldījums
      Projektu kopējās izmaksas ir EUR 1 431 156,90.


title: 2008/309/EK: Padomes Lēmums ( 2008. gada 7. aprīlis ), ar ko ieceļ amatā Reģionu komitejas locekli no Beļģijas

text:
               17.4.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 107/29

      PADOMES LĒMUMS

   (2008. gada 7. aprīlis),
   ar ko ieceļ amatā Reģionu komitejas locekli no Beļģijas
   (2008/309/EK)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Eiropas Kopienas dibināšanas līgumu un jo īpaši tā 263. pantu,
   ņemot vērā Beļģijas valdības priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2006. gada 24. janvārī pieņēma Lēmumu 2006/116/EK, ar ko laikposmam no 2006. gada 26. janvāra līdz 2010. gada 25. janvārim ieceļ amatā Reģionu komitejas locekļus un to aizstājējus (1).

               (2)

               Pēc MOERMAN kundzes atkāpšanās no amata ir atbrīvojusies viena Reģionu komitejas locekļa vieta,

         IR NOLĒMUSI ŠĀDI.
   1. pants
   Ar šo Reģionu komitejas locekļa amatā uz atlikušo VAN MECHELEN, undzes amata pilnvaru laiku līdz 2010. gada 25. janvārim tiek iecelts Dirk MOERMAN kungs, flāmu finanšu un budžeta un teritorijas apsaimniekošanas ministrs.
   2. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2008. gada 7. aprīlī

            Padomes vārdā —

            priekšsēdētājs

         R. ŽERJAV

      (1)  OV L 56, 25.2.2006., 75. lpp.


title: 2008/504/EK: Eiropas Parlamenta 2007. gada 24. aprīļa Lēmums par Eiropas Savienības 2005. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu: VII iedaļa - Reģionu komiteja

text:
               15.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 187/67

         EIROPAS PARLAMENTA
   2007. gada 24. aprīļa Lēmums
   par Eiropas Savienības 2005. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu: VII iedaļa – Reģionu komiteja
   (2008/504/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Savienības 2005. finanšu gada vispārējo budžetu (1),
   ņemot vērā Eiropas Kopienu 2005. finanšu gada galīgos pārskatus – I sējums (C6-0470/2006) (2),
   ņemot vērā Revīzijas palātas gada ziņojumu par 2005. finanšu gada budžeta izpildi un Revīzijas palātas īpašos ziņojumus kopā ar pārbaudīto iestāžu atbildēm (3),
   ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par notikušo darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta ir iesniegusi saskaņā ar EK līguma 248. pantu,
   ņemot vērā EK līguma 272. panta 10. punktu, kā arī 274., 275. un 276. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A6-0106/2007),

               1.

               sniedz Reģionu komitejas ģenerālsekretāram apstiprinājumu par 2005. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, nosūtīt Padomei, Komisijai, Tiesai, Revīzijas palātai, Eiropas Ekonomikas un sociālo lietu komitejai, Reģionu komitejai, Eiropas ombudam un Eiropas Datu aizsardzības uzraudzītājam, kā arī nodrošināt šo dokumentu publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijas izdevumā).

            Priekšsēdētājs

         Hans-Gert PÖTTERING

            Ģenerālsekretārs

         Harald RØMER

      (1)  OV L 60, 8.3.2005.

      (2)  OV C 264, 31.10.2006., 1. lpp.

      (3)  OV C 263, 31.10.2006., 1. lpp.

      (4)  OV C 263, 31.10.2006., 10. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1995/2006 (OV L 390, 30.12.2006., 1. lpp.).
    ---documentbreak---

               15.7.2008

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 187/68

         EIROPAS PARLAMENTA
   2007. gada 24. aprīļa Rezolūcija
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Savienības 2005. finanšu gada vispārējā budžeta izpildes apstiprināšanu: VII iedaļa – Reģionu komiteja
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Savienības 2005. finanšu gada vispārējo budžetu (1),
   ņemot vērā Eiropas Kopienu 2005. finanšu gada galīgos pārskatus – I sējums (C6-0470/2006) (2),
   ņemot vērā Revīzijas palātas gada ziņojumu par 2005. finanšu gada budžeta izpildi un Revīzijas palātas īpašos ziņojumus kopā ar pārbaudīto iestāžu atbildēm (3),
   ņemot vērā deklarāciju par pārskatu ticamību, kā arī par notikušo darījumu likumību un pareizību (4), ko Revīzijas palāta ir iesniegusi saskaņā ar EK līguma 248. pantu,
   ņemot vērā EK līguma 272. panta 10. punktu, kā arī 274., 275. un 276. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (5), un it īpaši tās 50., 86., 145., 146. un 147. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A6-0106/2007),

               1.

               atzīmē, ka 2005. gadā Reģionu komitejas rīcībā bija saistību apropriācijas EUR 69 570 456,32 apmērā un to izlietojuma līmenis bija 96,65 %;

               2.

               atzīmē, ka pēc tam, kad 2005. gada 1. janvārī tika ieviesta uzkrājumu principa grāmatvedība, Reģionu komitejas finanšu pārskati uzrāda negatīvus gada saimnieciskos rezultātus (EUR 4 050 062,65) un vienādu summu gan aktīviem, gan pasīviem (EUR 118 221 197,95);

               3.

               atzīmē Eiropas Revīzijas palātas piezīmi pārskata par 2005. finanšu gadu 10.18. punktā par to, ka pēc Revīzijas palātas ticamības deklarācijas vajadzībām veiktās 2004. gada revīzijas, kā arī divām iekšējām revīzijām Reģionu komitejas administrācija lūdza dažus darbiniekus, kuri izmanto iespēju veikt koriģētus algu pārskaitījumus, sniegt papildu pierādījumus; dažus pārskaitījumus, kas nebija regulāri veikti pirms 2004. gada maija un/vai par kuriem darbinieki nesniedza pietiekamus pierādījumus, pārtrauca; saskaņā ar Revīzijas palātas pārskatu Reģionu komitejas administrācija 2005. gadā nepiedzina nevienu pārmaksājumu, lai gan saskaņā ar Civildienesta noteikumu 85. pantu “pārmaksātas summas piedzen gadījumos, kad saņēmējs apzinājies, ka maksājums veikts bez pamatota iemesla, vai nevarēja to neapzināties”; atzīmē, ka saskaņā ar Revīzijas palātas pārskatam pievienoto Reģionu komitejas atbildi ģenerālsekretāra pieprasīto iekšējo revīziju par algu pārskaitījumiem pabeidza 2006. gada februārī un ka tagad administrācija nodarbojas ar pārmaksāto līdzekļu atgūšanu, un tas attiecas uz nelielu skaitu ierēdņu;

               4.

               atzīmē, ka Reģionu komitejas iekšējā revidente 2006. gada 18. maija ziņojumā budžeta izpildes apstiprināšanas iestādei par 2005. gadā veikto iekšējo revīziju (ziņojums saskaņā ar Finanšu regulas 86. panta 4. punktu) norādīja:

                           —

                           attiecīgos algu pārskaitījumus veica, pamatojoties uz noteikumiem, kurus iespējams atšķirīgi interpretēt saskaņā ar teksta redakciju konkrētajā valodā un atkarībā no attiecīgajā dalībvalstī spēkā esošajiem tiesību aktiem,

                           —

                           tika konstatēti trūkumi attiecībā uz iniciatīvas un pārbaudes funkciju nošķiršanu, kā arī iespējami interešu konflikti, kas saistīti ar iestādes lielumu,

                           —

                           kontroles jomā spēkā esošie standarti tika vērtēti kā tādi, kas nav pietiekami labi izveidoti, lai garantētu šo darbību pareizību;

               5.

               atzīmē, ka saistībā ar koriģētiem algu pārskaitījumiem konstatētie trūkumi nebija tik būtiski, lai pilnvarotais kredītrīkotājs uzskatītu par nepieciešamu iekļaut atrunu vai apsvērumu savā ticamības deklarācijā, kas pievienota Reģionu komitejas darbības pārskatam;

               6.

               atzīmē, ka, uzzinot par problēmu, Reģionu komitejas ģenerālsekretārs nekavējoties pieprasīja, lai toreizējais iekšējais revidents turpina strādāt ar koriģētajiem algu pārskaitījumiem;

               7.

               atzīmē, ka Reģionu komitejas ģenerālsekretārs, būdams informēts par šo jautājumu, apstiprināja nesen grozīto Civildienesta noteikumu attiecīgo pantu ierobežojošu interpretāciju un izdeva pavēli piedzīt visas summas, kas uzskatāmas par nepamatoti samaksātām; atzīmē, ka daži ierēdņi, kuriem tika uzlikts par pienākumu veikt atmaksāšanu, apstrīd to, kā Reģionu komitejas ģenerālsekretārs skaidro attiecīgos noteikumus, un ir iesnieguši prasību Eiropas Kopienu Tiesā;

               8.

               atbalsta ģenerālsekretāra ieceri veikt administratīvu izmeklēšanu un sagaida, ka viņš ierosinās disciplinārlietu, pamatojoties uz Eiropas Biroja krāpšanas apkarošanai (OLAF) ziņojumu par attiecīgajiem darbiniekiem; pieprasa piemērot stingru sodu ikvienā gadījumā, kad pierādāma negodīga rīcība;

               9.

               ar bažām konstatē, ka nav bijis iespējams aizpildīt visas vakances, izmantojot Eiropas Kopienu Personāla atlases biroja (EPSO) konkursu rezultātā sastādītos kandidātu rezerves sarakstus; aicina Reģionu komiteju analizēt iemeslus kvalificētu kandidātu trūkumam un informēt kompetento komiteju;

               10.

               saistībā ar 2006. gada 27. aprīļa rezolūcijas par budžeta izpildes apstiprināšanu 8. punktu, kas attiecas uz Belliard I un Belliard II ēku remontu (6), atzīmē – 2006. gadā divas ārējo konsultantu firmas katra sniedza labvēlīgu slēdzienu atbilstības sertifikātā, apliecinot, ka ēku būvdarbi ir veikti atbilstoši specifikācijai; norāda, ka Revīzijas palāta drīzumā publicēs īpašu ziņojumu par ES iestāžu vispārējiem izdevumiem saistībā ar ēkām;

               11.

               atzīmē, ka Reģionu komitejas un Ekonomikas un sociālo lietu komitejas (ESK) administratīvajai sadarbībai jābūt noderīgai abām komitejām un finansiāli izdevīgai ES nodokļu maksātājiem; uzstāj, ka jaunizveidotām abu komiteju administratīvās sadarbības struktūrām ir jārada ieguvumi gan finansiālā, gan organizatoriskā ziņā; pieprasa, lai abas komitejas atrod piemērotu veidu turpmākai administratīvajai sadarbībai;

               12.

               atgādina, ka Reģionu komiteja un ESK noteiktas darbības jomas (tulkošanu, iespiešanu, ēkas, drošību, bibliotēku, publisko iepirkumu, ēdināšanu, tehniskos darbiniekus, medicīniskās aprūpes dienestu, automašīnas un šoferus, apsardzi, informācijas tehnoloģijas u. c.) pārvalda ar kopīgu dienestu palīdzību un ka abu komiteju sadarbības nolīgums nesen tika pagarināts uz sešiem mēnešiem (paredzot iespēju nolīgumu pagarināt vēl uz sešiem mēnešiem), lai gan vēl nav pieņemts lēmums par to, vai šādu sadarbību nākotnē vajadzētu turpināt;

               13.

               ņemot vērā būtiskās atšķirības ziņojumos, ko sagatavojuši abu komiteju kopīgie dienesti un Reģionu komitejas divi ārējie eksperti, aicina Reģionu komiteju un ESK veikt kopīgu analīzi (pamatojoties uz attiecīgiem salīdzināmiem kritērijiem un nepieciešamības gadījumā lūdzot Revīzijas palātas palīdzību) par precīzām izmaksām, ieguvumiem un ietaupījumiem, kas veidojušies sadarbības rezultātā, un līdz 2007. gada 31. oktobrim iesniegt analīzes rezultātus kompetentajai komitejai.

      (1)  OV L 60, 8.3.2005.

      (2)  OV C 264, 31.10.2006., 1. lpp.

      (3)  OV C 263, 31.10.2006., 1. lpp.

      (4)  OV C 263, 31.10.2006., 10. lpp.

      (5)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp. Regulā grozījumi izdarīti ar Regulu (EK, Euratom) Nr. 1995/2006 (OV L 390, 30.12.2006., 1. lpp.).

      (6)  OV L 340, 6.12.2006., 44. lpp.


title: Padomes Lēmums (2017. gada 9. oktobris), ar ko ieceļ Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonda valdes locekļa aizstājēju no Francijas

text:
               10.10.2017

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               C 339/3

         PADOMES LĒMUMS
   (2017. gada 9. oktobris),
   ar ko ieceļ Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonda valdes locekļa aizstājēju no Francijas
   (2017/C 339/04)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
   ņemot vērā Padomes Regulu (EEK) Nr. 1365/75 (1975. gada 26. maijs) par Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonda izveidi (1) un jo īpaši tās 6. pantu,
   ņemot vērā kandidātu sarakstus, ko Padomei iesniegušas dalībvalstu valdības un darba ņēmēju un darba devēju organizācijas,
   tā kā:

               (1)

               Padome ar 2016. gada 28. novembra lēmumu (2) ir iecēlusi amatā Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonda valdes locekļus un valdes locekļu aizstājējus uz termiņu, kas beidzas 2019. gada 30. novembrī.

               (2)

               Darba ņēmēju organizācija Eiropas Arodbiedrību konfederācija ir izvirzījusi vienu kandidātu brīvajai amata vietai,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo par Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonda valdes locekļa aizstājēju no Francijas ieceļ šādu personu:
   I.   DARBA ŅĒMĒJU ORGANIZĀCIJU PĀRSTĀVJI

               Valsts

               Loceklis

               Aizstājējs

               Francija

                  Romain LASSERRE kungs

         2. pants
   Vēl neizvirzītos locekļus Padome iecels vēlāk.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Luksemburgā, 2017. gada 9. oktobrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētājs

         S. KIISLER

      (1)  OV L 139, 30.5.1975., 1. lpp.

      (2)  Padomes Lēmums (2016. gada 28. novembris), ar ko ieceļ Eiropas Dzīves un darba apstākļu uzlabošanas fonda valdes locekļus un viņu aizstājējus (OV C 447, 1.12.2016., 2. lpp.).


title: 2012/777/: Padomes Lēmums ( 2012. gada 10. decembris ) par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses, par pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Armēnijas Republiku par vispārējiem principiem Armēnijas Republikas līdzdalībai Savienības programmās

text:
               13.12.2012

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 340/26

         PADOMES LĒMUMS
   (2012. gada 10. decembris)
   par to, lai Eiropas Savienības vārdā parakstītu protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses, par pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Armēnijas Republiku par vispārējiem principiem Armēnijas Republikas līdzdalībai Savienības programmās
   (2012/777/ES)
   EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
   ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 114., 168., 169. un 172. pantu, 173. panta 3. punktu, 188. un 192. pantu saistībā ar 218. panta 5. punktu,
   ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
   tā kā:

               (1)

               Padome 2007. gada 18. jūnijā pilnvaroja Komisiju risināt sarunas par protokola noslēgšanu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses (1), par pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Armēnijas Republiku par vispārējiem principiem Armēnijas Republikas līdzdalībai Savienības programmās (“protokols”).

               (2)

               Šīs sarunas ir pabeigtas.

               (3)

               Protokols būtu jāparaksta Savienības vārdā, ņemot vērā tā noslēgšanu,

         IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
   1. pants
   Ar šo atļauj Savienības vārdā parakstīt protokolu Partnerības un sadarbības nolīgumam starp Eiropas Kopienām un to dalībvalstīm, no vienas puses, un Armēnijas Republiku, no otras puses, par pamatnolīgumu starp Eiropas Savienību un Armēnijas Republiku par vispārējiem principiem Armēnijas Republikas līdzdalībai Savienības programmās, ņemot vērā tā noslēgšanu. (2)

   2. pants
   Ar šo Padomes priekšsēdētājs tiek pilnvarots norīkot personu vai personas, kas tiesīgas Eiropas Savienības vārdā parakstīt protokolu.
   3. pants
   Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.

      Briselē, 2012. gada 10. decembrī

            Padomes vārdā –

            priekšsēdētāja

         C. ASHTON

      (1)  OV L 239, 9.9.1999., 3. lpp.

      (2)  Protokola teksts tiks publicēts kopā ar lēmumu par tā noslēgšanu.


title: Padomes Lēmums 2003/276/KĀDP (2003. gada 14. aprīlis) par Vienotās rīcības 2002/589/KĀDP īstenošanu saistībā ar Eiropas Savienības ieguldījumu kājnieku ieroču un vieglo ieroču destabilizējošas uzkrāšanās un izplatīšanas Albānijā apkarošanā

text:
Svarīgs juridisks paziņojums

|

32003D0276

Oficiālais Vēstnesis L 099 , 17/04/2003 Lpp. 0060 - 0061

		Padomes Lēmums 2003/276/KĀDP(2003. gada 14. aprīlis)par Vienotās rīcības 2002/589/KĀDP īstenošanu saistībā ar Eiropas Savienības ieguldījumu kājnieku ieroču un vieglo ieroču destabilizējošas uzkrāšanās un izplatīšanas Albānijā apkarošanāEIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,ņemot vērā 2002. gada 12. jūlija Vienoto rīcību 2002/589/KĀDP par Eiropas Savienības ieguldījumu kājnieku ieroču un vieglo ieroču destabilizējošas uzkrāšanās un izplatīšanas apkarošanā, ar kuru atceļ Vienoto rīcību 1999/34/KĀDP [1], un jo īpaši tās 6. pantu kopā ar Līguma par Eiropas Savienību 23. panta 2. punkta otro ievilkumu,tā kā:(1) Eiropas Savienība 1997. gada 12. jūnijā Kopējā nostājā 97/357/KĀDP par Albāniju [2] pauda nolūku palīdzēt Albānijai veicināt demokrātijas procesu un atjaunot politisku stabilitāti un iekšējo drošību. Pārmērīga un nekontrolēta kājnieku ieroču un vieglo ieroču un to munīcijas uzkrāšanās un izplatīšana apdraud mieru un drošību un samazina noturīgas izaugsmes iespējas, kā tas pašlaik notiek Albānijā.(2) Tiecoties sasniegt Vienotās rīcības 2002/589/KĀDP 1. pantā izvirzītos mērķus, Eiropas Savienība paredz darbošanos pēc vajadzības attiecīgos starptautiskos forumos un reģionālā līmenī, lai sniegtu palīdzību ar starptautisku organizāciju, programmu un aģentūru, kā arī ar reģionālu pasākumu starpniecību.(3) Albānijas Aizsardzības ministrija ir atklājusi lielu daudzumu kājnieku ieroču un vieglo ieroču munīcijas, kas nav nedz tās rīcībā esošā munīcija, nedz iedzīvotāju nodotā munīcija. Lielākā daļa munīcijas ir nepareizi iepakota un tiek uzglabāta nepiemērotās vietās un apstākļos.(4) NATO tehniskās apkopes un apgādes aģentūra (NAMSA) sadarbībā ar Partnerattiecību mieram ieguldījumu fondu vada projektu, kura mērķis ir četru gadu laikā savākt un neitralizēt lieko kājnieku ieroču un vieglo ieroču munīciju, kuras daudzums ir sasniedzis 11665 tonnas.(5) Komisija ir piekritusi, ka tai uztic šī lēmuma īstenošanu.(6) Eiropas Savienība tādēļ ir paredzējusi piedāvāt finansiālu palīdzību NAMSA projektam saskaņā ar Vienotās rīcības 2002/589/KĀDP II sadaļu.(7) Komisija nodrošinās pienācīgu ES ieguldījuma projektā pārredzamību, tostarp izmantojot attiecīgus NAMSA veiktos pasākumus,IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.1. pants1. Eiropas Savienība sniedz ieguldījumu liekās kājnieku ieroču un vieglo ieroču munīcijas iznīcināšanā Albānijā.2. Šajā nolūkā Eiropas Savienība sniedz finansiālu atbalstu NAMSA projektam, kura mērķis ir savākt un neitralizēt lieko kājnieku ieroču un vieglo ieroču munīciju.3. Šī lēmuma īstenošana ir uzticēta Komisijai. Šajā sakarā Komisija noslēdz finansēšanas līgumu ar NAMSA par Eiropas Savienības ieguldījuma, ko piešķir dotācijas veidā, izmantošanas noteikumiem. Cita starpā šo dotāciju izmantos, lai 12 mēnešu ilgā laikposmā segtu ar algām, ceļa izdevumiem un liekās kājnieku ieroču un vieglo ieroču munīcijas iznīcināšanai Albānija vajadzīgajiem krājumiem un aprīkojumu saistītos izdevumus. Finansēšanas līgums paredzēs, ka NAMSA nodrošina Eiropas Savienības ieguldījuma projektā pārredzamību atbilstīgi šā ieguldījuma lielumam.2. pants1. Bāzes finansējums 1. pantā minētajam mērķim ir EUR 820000.2. To izdevumu pārvaldību, ko finansē ar 1. punktā noteikto summu, veic saskaņā ar Kopienas procedūrām un noteikumiem, kas piemērojami Eiropas Savienības vispārējam budžetam.3. pantsKomisija regulāri iesniedz ziņojumus par šī lēmuma īstenošanu attiecīgajām Padomes struktūrām saskaņā ar Vienotās rīcības 2002/589/KĀDP 9. panta 1. punktu. Šī informācija galvenokārt balstīsies uz ziņojumiem, ko regulāri saskaņā ar 1. pantā noteiktajām līgumattiecībām ar Komisiju iesniegs NAMSA.4. pants1. Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā. Tā termiņš beidzas divpadsmit mēnešus pēc tam, kad noslēgts finansēšanas līgums starp Komisiju un NAMSA.2. Šo lēmumu pārskata desmit mēnešus pēc tā pieņemšanas.5. pantsŠo lēmumu publicē Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.Luksemburgā, 2003. gada 14. aprīlīPadomes vārdā —priekšsēdētājsA. Giannitsis[1] OV L 191, 19.7.2002., 1. lpp.[2] OV L 153, 11.6.1997., 4. lpp.--------------------------------------------------


title: 2009/227/EK: Eiropas Parlamenta Lēmums ( 2008. gada 22. aprīlis ) par Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras 2006. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu

text:
               31.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 88/217

         EIROPAS PARLAMENTA LĒMUMS
   (2008. gada 22. aprīlis)
   par Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras 2006. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   (2009/227/EK)
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras 2006. finanšu gada galīgos pārskatus (1),
   ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras 2006. finanšu gada galīgajiem pārskatiem ar aģentūras atbildēm (2),
   ņemot vērā Padomes 2008. gada 12. februāra ieteikumu (5843/2008 – C6-60084/2008),
   ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 10. marta Regulu (EK) Nr. 460/2004, ar ko izveido Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūru (4), un it īpaši tās 17. pantu,
   ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (5), un it īpaši tās 94. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A6-0119/2008),

               1.

               sniedz Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras izpilddirektoram apstiprinājumu par aģentūras 2006. finanšu gada budžeta izpildi;

               2.

               izklāsta savus konstatējumus turpmāk tekstā iekļautajā rezolūcijā;

               3.

               uzdod priekšsēdētājam nosūtīt šo lēmumu un rezolūciju, kas ir tā neatņemama daļa, Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras izpilddirektoram, Padomei, Komisijai un Revīzijas palātai, kā arī nodrošināt to publicēšanu Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī (L sērijā).

            Priekšsēdētājs

         Hans-Gert PÖTTERING

            Ģenerālsekretārs

         Harald RØMER

      (1)  OV C 261, 31.10.2007., 23. lpp.

      (2)  OV C 309, 19.12.2007., 1. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 77, 13.3.2004., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

    ---documentbreak---

               31.3.2009

               LV

               Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis

               L 88/218

         EIROPAS PARLAMENTA REZOLŪCIJA
   (2008. gada 22. aprīlis)
   ar konstatējumiem, kas ir neatņemama daļa no lēmuma par Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras 2006. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu
   EIROPAS PARLAMENTS,
   ņemot vērā Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras 2006. finanšu gada galīgos pārskatus (1),
   ņemot vērā Revīzijas palātas ziņojumu par Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras 2006. finanšu gada galīgajiem pārskatiem ar aģentūras atbildēm (2),
   ņemot vērā Padomes 2008. gada 12. februāra ieteikumu (5843/2008 – C6-60084/2008),
   ņemot vērā EK līgumu un it īpaši tā 276. pantu,
   ņemot vērā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulu (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (3), un it īpaši tās 185. pantu,
   ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 10. marta Regulu (EK) Nr. 460/2004, ar ko izveido Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūru (4), un it īpaši tās 17. pantu,
   ņemot vērā Komisijas 2002. gada 19. novembra Regulu (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 par pamata Finanšu regulu struktūrām, kas minētas 185. pantā Padomes Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 (5), un it īpaši tās 94. pantu,
   ņemot vērā Reglamenta 71. pantu un V pielikumu,
   ņemot vērā Budžeta kontroles komitejas ziņojumu (A6-0119/2008),

               A.

               tā kā Revīzijas palāta ir norādījusi, ka tā ir guvusi pamatotu pārliecību par to, ka gada pārskati par 2006. finanšu gadu ir ticami un ka pakārtotie darījumi kopumā ir likumīgi un pareizi;

               B.

               tā kā 2007. gada 24. aprīlī Parlaments sniedza Eiropas Tīklu un informācijas drošības aģentūras izpilddirektoram apstiprinājumu par aģentūras 2005. finanšu gada budžeta izpildi (6) un lēmumam par budžeta izpildes apstiprināšanu pievienotajā rezolūcijā cita starpā:

                           —

                           konstatēja, ka 2005. finanšu gada budžeta izpildei bija raksturīgs zems saistību apropriāciju izlietošanas līmenis (70 %) un ievērojams pārnesto apropriāciju līmenis (vairāk nekā 40 % kopumā un gandrīz 80 % attiecībā uz darbības izdevumiem) un ka šo stāvokli daļēji izraisīja problēmas, kas saistītas ar aģentūras darbības uzsākšanu, jo aģentūra uzsāka darbību tikai 2005. gada otrajā pusgadā,

                           —

                           konstatēja, ka netika ieviesta uz darbības jomām balstīta pārvaldība, lai gan aģentūras finanšu noteikumi paredz tās ieviešanu saskaņā ar principiem, kurus piemēro vispārējam budžetam nolūkā uzlabot darba rezultātu pārraudzību,

   Vispārējie apsvērumi, kas attiecas uz ES aģentūru horizontālā līmeņa jautājumiem un tādējādi ir būtiski katras aģentūras budžeta izpildes apstiprināšanas procedūrā

               1.

               atzīmē, ka, Revīzijas palātai veicot 24 aģentūru un citu satelītdienestu revīziju, to budžets 2006. gadā veidoja 1 080,5 milj. EUR (vislielākais budžets 271 milj. EUR apmērā bija Eiropas Rekonstrukcijas aģentūrai, bet vismazākais 5 milj. EUR apmērā – Eiropas Policijas akadēmijai (CEPOL));

               2.

               norāda, ka pie ārējām ES struktūrvienībām, kurās jāveic revīzija un jāapstiprina budžeta izpilde, tagad pieder ne tikai tradicionālās regulatīvās aģentūras, bet arī izpildaģentūras, kas izveidotas konkrētu programmu īstenošanai, un tuvākajā nākotnē pie tām piederēs arī kopuzņēmumi, kuri dibināti publiskā un privātā sektora partnerības ietvaros (kopīgas tehnoloģiju iniciatīvas);

               3.

               konstatē, ka to aģentūru skaits, uz kurām attiecas budžeta izpildes apstiprinājuma procedūra, ir mainījies šādi: 2000. finanšu gadā – 8, 2001. gadā – 10, 2002. gadā – 11, 2003. gadā – 14, 2004. gadā – 14, 2005. gadā – 16, 2006. gadā – 20 regulatīvās aģentūras un 2 izpildaģentūras (izņemot 2 aģentūras, kurās revīziju veic Revīzijas palāta, bet tām paredzēta budžeta izpildes iekšēja apstiprināšana);

               4.

               tādēļ secina, ka revīzijas veikšana/budžeta izpildes apstiprināšana ir apgrūtinošs un nesamērīgi sarežģīts process, ņemot vērā aģentūru/satelītdienestu budžeta salīdzinošo lielumu; uzdod atbildīgajai komitejai rūpīgi pārskatīt aģentūru un satelītdienestu budžeta izpildes apstiprināšanas procesu, lai izstrādātu vienkāršāku un racionālāku pieeju, paturot prātā, ka turpmākajos gados arvien pieaugs to struktūrvienību skaits, kurām būs jāsagatavo īpašs ziņojums par budžeta izpildes apstiprināšanu;

         Pamatapsvērumi

               5.

               prasa Komisijai, pirms dibināt jaunu aģentūru vai pārveidot jau esošu aģentūru, sniegt nepārprotamus paskaidrojumus par šādiem jautājumiem: aģentūras veids, aģentūras mērķi, aģentūras iekšējās pārvaldes struktūra, produkti, pakalpojumi, pamatprocedūras, mērķgrupa, klienti un ieinteresētās personas, oficiālas attiecības ar ārējiem dalībniekiem, atbildība par budžeta izpildi, finanšu plānošana, kā arī personāla un kadru politika;

               6.

               pieprasa, lai visas aģentūras tiktu pārvaldītas, pamatojoties uz ikgadēju darbības nolīgumu, ko aģentūra sagatavo kopā ar atbildīgo ģenerāldirektorātu un kurā iekļauti galvenie mērķi nākamajam gadam, finanšu shēma un skaidri rādītāji darbības rezultātu vērtēšanai;

               7.

               pieprasa, lai Revīzijas palāta vai cits neatkarīgs revidents sistemātiski (un tieši šajā nolūkā) pārbaudītu aģentūru darbības rezultātus; uzskata, ka, veicot šādu revīziju, nedrīkst aprobežoties ar ierastajiem finanšu pārvaldības elementiem un publisko līdzekļu pienācīgu izlietojumu, bet jāizvērtē arī administrācijas efektivitāte un lietderīgums un katrā aģentūrā jāparedz finanšu pārvaldības novērtēšana;

               8.

               pauž uzskatu, ka attiecībā uz aģentūrām, kuras pastāvīgi pārāk augstu novērtē savas finanšu vajadzības, ir jāparedz tehnisks samazinājums, pamatojoties uz brīvajām amata vietām; uzskata, ka tādējādi ilgtermiņā samazināsies aģentūrām piešķiramie ieņēmumi un līdz ar to – arī administratīvās izmaksas;

               9.

               kā nopietnu problēmu min to, ka vairākas aģentūras ir kritizētas par publiskā iepirkuma normatīvu, Finanšu regulas, Civildienesta noteikumu u. c. noteikumu neievērošanu; uzskata, ka galvenais iemesls ir tas, ka šie noteikumi un Finanšu regula ir galvenokārt domāti lielākām iestādēm un parasti mazākajām aģentūrām trūkst “kritiskās masas”, lai pildītu šīs normatīvās prasības; tādēļ aicina Komisiju rast ātru risinājumu efektivitātes uzlabošanai, apvienojot vairāku aģentūru administratīvās funkcijas, lai sasniegtu šo “kritisko masu” (paturot prātā vajadzīgās izmaiņas pamatregulās, kas reglamentē aģentūru darbību un budžeta neatkarību), vai steidzami sagatavot īpašu noteikumu projektu (it īpaši īstenošanas noteikumus aģentūrām), kas nodrošinātu tām pilnīgu atbilstību prasībām;

               10.

               uzstāj, lai Komisija, gatavojot provizorisko budžeta projektu, ņem vērā atsevišķo aģentūru budžeta izpildes rezultātus iepriekšējos gados, jo īpaši n-1 gadā, un attiecīgi pārskata konkrēto aģentūru pieprasīto budžetu; aicina Parlamenta atbildīgo komiteju respektēt šādas pārskatīšanas rezultātus un, ja to nav izdarījusi Komisija, pašai pārskatīt attiecīgo budžetu līdz saprātīgam līmenim, kas atbilst katras aģentūras līdzekļu apgūšanas un īstenošanas spējām;

               11.

               atgādina, ka lēmumā par 2005. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu Parlaments aicināja Komisiju ik pēc pieciem gadiem iesniegt pētījumu par katras pastāvošās aģentūras “pievienoto vērtību”; ja kādas aģentūras “pievienotā vērtība” novērtēta negatīvi, aicina visas attiecīgās iestādes īstenot vajadzīgos pasākumus, no jauna formulējot aģentūras pilnvaras vai slēdzot to; norāda, ka 2007. gadā Komisija nav veikusi nevienu šādu novērtējumu; uzstāj, lai Komisija līdz lēmuma pieņemšanai par 2007. finanšu gada budžeta izpildes apstiprināšanu iesniedz vismaz piecus novērtējumus, vispirms pievēršoties vecākajām aģentūrām;

               12.

               pauž uzskatu, ka nekavējoties jāpilda Revīzijas palātas ieteikumi un aģentūrām izmaksājamās subsīdijas jāsamēro ar to faktiskajām vajadzībām pēc naudas līdzekļiem; turklāt uzskata, ka grozījumi, kas izdarīti vispārējā Finanšu regulā, ir jāiekļauj gan aģentūru finanšu pamatregulās, gan citos īpašos finanšu noteikumos;

         Pārskatu sagatavošanas principi

               13.

               atzīmē, ka aģentūrām nav vienotas pieejas attiecībā uz to, kā atskaitīties par savu darbību attiecīgajā finanšu gadā un kā sagatavot ziņojumus un pārskatus par budžeta un finanšu vadību, un trūkst vienotas pieejas jautājumam, vai aģentūras direktoram ir jāsagatavo ticamības deklarācija; konstatē, ka ne visas aģentūras skaidri apzinās atšķirību starp a) sabiedrības iepazīstināšanu ar aģentūras darbu un b) tehnisko ziņojumu par budžeta un finanšu vadību;

               14.

               atzīmē, ka daudzu aģentūru direktori par 2006. gadu ir sagatavojuši ticamības deklarāciju, vienā gadījumā iekļaujot tajā svarīgu atrunu, lai gan Komisijas norādījumi par darbības pārskatu sagatavošanu to skaidri neparedz;

               15.

               atgādina, ka Parlamenta 2005. gada 12. aprīļa rezolūcijā (7) ietverts aicinājums aģentūru direktoriem turpmāk pievienot gada darbības pārskatam, kuru iesniedz kopā ar informāciju par finansēm un vadību, ticamības deklarāciju par darbību likumību un pareizību līdzīgi deklarācijai, ko paraksta Komisijas ģenerāldirektori;

               16.

               aicina Komisiju attiecīgi grozīt norādījumus aģentūrām;

               17.

               turklāt mudina Komisiju strādāt ar aģentūrām, lai sagatavotu vienotu paraugu, kas piemērojams visām aģentūrām un satelītdienestiem, vienlaikus skaidri ievērojot atšķirību starp:

                           —

                           plašākai sabiedrībai paredzētu gada ziņojumu par struktūrvienības darbību, veicamo darbu un sasniegto,

                           —

                           finanšu pārskatiem un ziņojumu par budžeta izpildi,

                           —

                           darbības pārskatu saskaņā ar Komisijas ģenerāldirektoru darbības pārskatiem,

                           —

                           struktūrvienības direktora parakstītu ticamības deklarāciju, kas satur atrunas vai piezīmes, kuras, pēc direktora ieskatiem, jādara zināmas iestādei, kas apstiprina budžeta izpildi;

         Revīzijas palātas vispārējie konstatējumi

               18.

               atzīmē Revīzijas palātas konstatējumu (gada pārskata 10.29. punkts (8), ka Komisijas izmaksātās subsīdijas no Kopienas budžeta nebalstās uz pietiekami pamatotām aplēsēm par aģentūru vajadzībām pēc naudas līdzekļiem, kas – kopā ar pārnesumiem – rada apjomīgu naudas līdzekļu atlikumu; turklāt atzīmē, ka Revīzijas palāta iesaka samērot izmaksājamās subsīdijas ar aģentūru faktiskajām vajadzībām pēc naudas līdzekļiem;

               19.

               atzīmē, ka 2006. gada beigās grāmatvedības sistēma ABAC vēl nebija ieviesta 14 aģentūrās (zemsvītras piezīme gada pārskata 10.31. punktā);

               20.

               ņem vērā Revīzijas palātas piezīmi (gada pārskata 1.25. punkts), ka dažās aģentūrās ir uzskaitītas uzkrātās maksas par neizmantotajiem atvaļinājumiem; norāda, ka trijām aģentūrām (Eiropas Profesionālās izglītības attīstības centram (Cedefop), Eiropas Policijas akadēmijai (CEPOL) un Eiropas Dzelzceļa aģentūrai) Revīzijas palāta ir iekļāvusi piezīmes ticamības deklarācijā par 2006. finanšu gadu (par 2005. gadu – Cedefop, Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei, Eiropas Rekonstrukcijas aģentūrai);

         Iekšējā revīzija

               21.

               atgādina, ka saskaņā ar Finanšu regulas 185. panta 3. punktu Komisijas iekšējais revidents ir arī iekšējais revidents regulatīvajās aģentūrās, kuras saņem dotācijas no ES budžeta; norāda, ka iekšējais revidents ziņo katras aģentūras valdei un direktoram;

               22.

               vērš uzmanību uz šādu atrunu, kas ietverta iekšējā revidenta gada darbības ziņojumā par 2006. gadu:
               “Komisijas iekšējais revidents nespēj pienācīgi pildīt pienākumu, kas viņam noteikts Finanšu regulas 185. pantā kā Kopienas struktūrvienību iekšējam revidentam, nepietiekamā personālsastāva dēļ.”;

               23.

               tomēr ņem vērā iekšējā revidenta darbības ziņojumā par 2006. gadu iekļauto piezīmi, ka, sākot ar 2007. gadu, Komisijai piešķirot papildu personālsastāvu Iekšējās revīzijas dienestam (IRD), visās izveidotajās regulatīvajās aģentūrās katru gadu būs jāveic iekšējā revīzija;

               24.

               atzīmē, ka saskaņā ar Finanšu regulas 185. pantu Iekšējās revīzijas dienestam revīzija jāveic arvien lielākā skaitā regulatīvo aģentūru, izpildaģentūru un kopuzņēmumu; aicina Komisiju informēt atbildīgo komiteju par to, vai Iekšējās revīzijas dienestam būs pietiekams personālsastāvs, lai turpmākajos gados veiktu gada revīziju visās šajās struktūrvienībās;

               25.

               konstatē, ka saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 72. panta 5. punktu visām aģentūrām ik gadu jāiesniedz Komisijai un iestādei, kas apstiprina budžeta izpildi, direktora sagatavots ziņojums, kurā apkopoti dati par iekšējā revidenta veikto iekšējo revīziju skaitu un veidu, sniegtajiem ieteikumiem un šajā sakarā veiktajiem pasākumiem; aicina aģentūras norādīt, vai šī prasība ir izpildīta un kādā veidā;

               26.

               ņemot vērā iekšējo revidentu iespējas, jo īpaši attiecībā uz mazākajām aģentūrām, pieņem zināšanai iekšējā revidenta 2006. gada 14. septembra priekšlikumu Parlamenta atbildīgajai komitejai atļaut mazākajām aģentūrām iepirkt iekšējās revīzijas pakalpojumus no privātā sektora;

         Aģentūru novērtējums

               27.

               atgādina, ka Parlamenta, Padomes un Komisijas kopīgajā paziņojumā (9), par kuru vienojās, to saskaņojot pirms Ecofin budžeta Padomes 2007. gada 13. jūlija sanāksmes, iekļauts aicinājums uzskaitīt i) aģentūras, kuru darbību Komisija grasās izvērtēt, un ii) aģentūras, kuru darbība jau ir izvērtēta, pievienojot galveno rezultātu kopsavilkumu;

      Disciplinārās procedūras

               28.

               atzīmē, ka atsevišķām aģentūrām, ja tās ir nelielas, ir grūti izveidot īpašas (ad hoc) disciplinārlietu kolēģijas, kurās būtu pārstāvēts attiecīgi kvalificēts personāls, bet Komisijas Izmeklēšanas un disciplinārlietu biroja (IDOC) kompetence neattiecas uz aģentūrām; aicina aģentūras apsvērt iespēju izveidot aģentūru disciplinārlietu kolēģiju;

         Iestāžu nolīguma projekts

               29.

               atgādina, ka Komisijas prezentētajā Iestāžu nolīguma projektā par Eiropas regulatīvo aģentūru darbības pamatprincipiem (COM(2005) 59) bija paredzēts noteikt horizontālus principus attiecībā uz Eiropas regulatīvo aģentūru izveidi, struktūru, darbību, novērtēšanu un kontroli; atzīmē, ka šis projekts ir vērtīga iniciatīva, mēģinot loģiski pamatot aģentūru izveidi un vadīšanu; atzīmē konstatējumu Komisijas 2006. gada kopsavilkuma pārskatā (COM(2007) 274 3.1. punkts), ka, lai arī pārrunu sekmīgā gaita pēc minētā priekšlikuma publicēšanas pakāpeniski apstājās, Padome 2006. gada beigās atsāka saturiskas sarunas; pauž nožēlu, ka dokumenta pieņemšana ir aizkavējusies;

               30.

               tādēļ atzinīgi vērtē Komisijas apņemšanos 2008. gadā nākt klajā ar paziņojumu par regulatīvo aģentūru nākotni;

         Pašfinansētās aģentūras

               31.

               atgādina, ka divās pašfinansētajās aģentūrās budžeta izpildi direktoram apstiprina valde; atzīmē, ka abās aģentūrās ir uzkrāts liels pārpalikums no maksājumu ieņēmumiem, kuri pārnesti no iepriekšējiem gadiem:

                           —

                           Iekšējā tirgus saskaņošanas birojā nauda un tās ekvivalenti veido 281 milj. EUR (10),

                           —

                           Kopienas Augu šķirņu birojā nauda un tās ekvivalenti veido 18 milj. EUR (11);

         Īpašie apsvērumi

               32.

               atzīmē Revīzijas palātas konstatējumu 2006. gada ziņojumā, ka saistību apropriāciju izlietojums aģentūras 2006. finanšu gada budžetā bija 90 %, bet maksājumu apropriāciju izlietojums – 76 %, darījumiem koncentrējoties gada pēdējā ceturksnī; turklāt nepilnības budžeta sagatavošanas procedūrā izraisīja daudzu apropriāciju pārskaitīšanu no vienas budžeta pozīcijas uz citu, tādējādi budžeta izpildē netika stingri ievērots specifikācijas princips;

               33.

               pauž bažas sakarā ar Revīzijas palātas atziņu, ka vispārējā grāmatvedības programmatūra, ko izmanto aģentūra, ļauj labot ierakstus tā, ka nepaliek revīzijas taka, un aģentūrā nav ieviesta sistēma faktūrrēķinu reģistrēšanai, kura nodrošinātu finanšu informācijas precizitāti galīgajos pārskatos;

               34.

               vērš uzmanību uz Revīzijas palātas turpmākiem atzinumiem, ka:

                           —

                           vēl nav dokumentētas visas iekšējās kontroles procedūras, ko paredz Finanšu regula, lai nodrošinātu caurskatāmību un pareizu finanšu pārvaldību,

                           —

                           valde nav oficiāli pieņēmusi iekšējās kontroles standartus un profesionālās ētikas kodeksu,

                           —

                           nebija rakstisku instrukciju apliecinošo dokumentu arhivēšanai,

                           —

                           nebija izveidota finanšu pārkāpumu komisija;

               35.

               atzīst aģentūras atbildi, kurā teikts, ka 2006. gads bija tās pirmais pilnais darbības gads, bet jau otrajā pusgadā aģentūra intensificēja darbu, tādēļ pēdējā ceturksnī bija daudz darījumu; turklāt 2006. gadā vairāk nekā piecus mēnešus par budžetu atbildīgā darbinieka amata vieta bija vakanta, kas ietekmēja aģentūras iespējas optimizēt plānošanu un samazināt gadā veikto pārskaitījumu skaitu;

               36.

               pamatojoties uz aģentūras saimnieciskās darbības rezultātiem, konstatē, ka 2006. gadā kopējie darbības ieņēmumi sasniedza 5,48 milj. EUR, bet kopējie izdevumi – 5,95 milj. EUR, darbības rezultātā radot minētajā gadā EUR 460 000 deficītu;

               37.

               konstatē, ka aģentūras budžeta izlietojuma pārskatā ietverta iepriekšējā finansējuma summa 1,1 milj. EUR, kas vēl nav noslēgta un ir atmaksājama Komisijai 2007. gadā;

               38.

               norāda, ka saskaņā ar Regulas (EK, Euratom) Nr. 2343/2002 40. pantu aģentūras gada darbības pārskatam pievieno kredītrīkotāja sagatavotu ticamības deklarāciju un atrunas;

               39.

               apzinās aģentūras novērtējumu, ko 2007. gadā Komisijas uzdevumā veica ārējie vērtētāji, kuri secināja, ka:

                           —

                           aģentūras veikums bija nepietiekams, lai radītu sākotnēji iecerēto pievienoto vērtību un panāktu vajadzīgos rezultātus,

                           —

                           pārāk liela valde un tās plašās pilnvaras aģentūrā apgrūtina pārvaldību,

                           —

                           darbinieku skaits ir mazāks par to, kas nepieciešams efektīvam darbam;

               40.

               pieņem zināšanai un noraida Komisijas priekšlikumu (COM(2007) 699) nodot aģentūras pienākumus Eiropas Elektronisko sakaru tirgus iestādei, kuras uzdevums no 2010. gada būs:

                           —

                           nodrošināt, ka 27 dalībvalstu publisko pakalpojumu regulatori efektīvi strādā kā vienota komanda, pamatojoties uz kopīgiem pamatprincipiem,

                           —

                           sniegt atzinumus un palīdzēt sagatavot Komisijas vienotā tirgus pasākumus telekomunikāciju nozarē,

                           —

                           risināt tīklu un informācijas drošības jautājumus.

      (1)  OV C 261, 31.10.2007., 23. lpp.

      (2)  OV C 309, 19.12.2007., 1. lpp.

      (3)  OV L 248, 16.9.2002., 1. lpp.

      (4)  OV L 77, 13.3.2004., 1. lpp.

      (5)  OV L 357, 31.12.2002., 72. lpp.

      (6)  OV L 187, 15.7.2008., 176. lpp.

      (7)  Visas rezolūcijas, kas attiecas uz aģentūrām, ir publicētas OV L 196, 27.7.2005.

      (8)  OV C 273, 15.11.2007., 1. lpp.

      (9)  Padomes dokuments DS 605/1/07 Rev1.

      (10)  Avots: Ziņojums par Iekšējā tirgus saskaņošanas biroja 2006. finanšu gada pārskatiem, ar Biroja atbildēm (OV C 309, 19.12.2007., 141. lpp.).

      (11)  Avots: Ziņojums par Kopienas Augu šķirņu biroja 2006. finanšu gada pārskatiem, ar Biroja atbildēm (OV C 309, 19.12.2007., 135. lpp.).